Granollers

Granollers és un municipi de Catalunya, capital i la ciutat més poblada de la comarca del Vallès Oriental.

La Porxada, edifici renaixentista que servia de llotja de gra, n'és l'edifici més emblemàtic. La Porxada es va acabar de construir entre els anys 1586 i 1587 a partir d'un projecte que havia encarregat el Consell de la Vila al mestre Bartomeu Brufalt. L'edifici té unes dimensions de 24 metres de llarg per 15,65 d'ample i està format per 15 columnes d'ordre toscà que sostenen una teulada de quatre vessants.

Al carrer de Corró trobem l'antic hospital de Sant Domènec, ara Sala Francesc Tarafa, un exemple d'arquitectura gòtica restaurada. Granollers viu del comerç i de les indústries. Però, a la part sud del terme, el paratge de Palou encara conserva zones agrícoles.

Geografia 
 Llista de topònims de Granollers (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 
Els vestigis més antics que s'han trobat a Granollers tenen una antiguitat de més de 4.000 anys, encara que les troballes arqueològiques més importants són les de la necròpolis de Can Trullàs, de l'època romana, moment en què la vila era identificada amb el topònim de Semproniana, que amb el temps va acabar perdent. Fins a l'any 944 no apareixerà la primera referència del topònim Granollers, citat com a Granularios Subteriore.

El seu emplaçament entre l'antiga Via Augusta romana i el Camí Ral de Barcelona a Vic va marcar el seu ràpid desenvolupament agrícola, amb la possibilitat de comercialitzar els excedents en concorreguts mercats setmanals. És per aquest motiu que a partir de l'any 1040 ja s'esmenta el mercat granollerí, fent de Granollers el centre neuràlgic del Vallès Oriental.

Durant els segles XIII, XIV i XV, l'Església, el senyor feudal de la Roca i la Corona es disputen el territori de Granollers. Aquesta contínua situació de bescanvi va fer que els granollerins recaptessin 10.000 florins que van posar en mans del rei Alfons IV perquè comprés la vila i la incorporés definitivament a la Corona. Des d'aquest moment, Alfons IV declarava la vila com a carrer de Barcelona (1418).

Les muralles es van començar a bastir el 1291 i es van aixecar entre el 1366 i el 1380 sota el regnat de Pere III. Van ser enderrocades a finals del  però es conserven restes de les refetes en el . Tenien un traçat hexagonal amb onze torres de defensa i un camí de ronda conegut com a "corredossos". Els cinc portals d'entrada coincideixen amb les vies de comunicació que hi havia i tenien una capella al damunt: el de Barcelona, la de Sant Cristòfol; el de Caldes, la de Santa Anna; el de Corró, la de Sant Antoni; el de Bell-lloc, la de Sant Roc, i el de la Roca, la de Santa Esperança. Quan es van enderrocar les muralles es van traslladar les capelles a un costat del carrer.

Durant deu anys (1462-72) es va produir una guerra civil que enfrontava la monarquia de Joan II i la Generalitat. La vila de Granollers, sota el domini dels senyors de Pinós, va prendre partit per la Generalitat. Durant aquest conflicte (1466) va morir a Granollers el Conestable de Portugal, candidat a la Corona d'Aragó. Tot i que Granollers va prendre posició contra Joan II, en acabar la guerra el monarca va atorgar els privilegis que ja havia donat el rei Alfons IV, el 1418. El  encara havia de dur més conflictes a Granollers, a causa de la Segona Guerra de Remença.

L'estabilitat del , l'augment demogràfic i la prosperitat del mercat consolidaren el desenvolupament de Granollers exemplificat amb la construcció d'importants edificis com la nova església parroquial gòtica de Sant Esteve, sobre la romànica del ; el desaparegut Convent dels Caputxins; l'església de Sant Francesc o la Porxada. Altres aspectes d'aquest segle d'or, tal com qualificà el metge i historiador Alfred Canal el , són la gran activitat del Consell o Universitat o la construcció de noves capelles sobre les muralles. Aquesta prosperitat es va truncar de nou per la lluita durant la Guerra dels Segadors, en la qual va intervenir el síndic granollerí Joan Domènec.

Durant la Guerra del Francès (1808-14), Granollers es va oposar a l'ocupació napoleònica i va ser seu de la Junta del Partit del Vallès. El conflicte de la tercera guerra carlina va ser el que va afectar més la vila. 3.000 carlins comandats per Martí Miret i Caraltó van assaltar Granollers el 17 de gener de 1875 i van segrestar l'alcalde i trenta-tres persones més que van ser alliberats previ pagament d'un rescat.

A mitjan , l'activitat econòmica de la capital del Vallès Oriental va esdevenir gradualment més industrial i comercial que agrícola, reorientant la seva economia cap a la indústria tèxtil. Aquest dinamisme va acompanyar-se d'una millora significativa de les comunicacions, com és la inauguració del nou traçat de la carretera de Barcelona a Vic (1848) i l'arribada de les dues línies de tren (1854 i 1876).

Al principi del segle passat, s'incorporen a Granollers el Lledoner (1922), segregat de les Franqueses del Vallès, i el municipi de Palou (1928). D'aquesta forma, la ciutat consolidava la configuració longitudinal, amb l'actual carretera com a eix principal.

Durant la Segona República, la ciutat va viure un procés de canvi social i polític general, amb alguns esdeveniments especials com els Fets d'Octubre de 1934. La Guerra Civil (1936-1939) també es va patir amb molta duresa: hi ha haver quatre bombardejos de l'aviació italo-germana, el primer dels quals, el 31 de maig de 1938, va causar centenars de ferits, morts i molts estralls. Un dels fets més destacats de la postguerra és la celebració de la primera Fira de l'Ascensió el 1943, i que amb els anys depassarà l'àmbit local. Són anys de mancances i de recessió econòmica i no és fins al 1952 que se suprimeix el racionament dels productes de primera necessitat. Entre 1956 i 1975 hi va haver un creixement demogràfic molt destacat, a causa, principalment, de la immigració i de l'augment de la natalitat, que va propiciar un important increment del parc d'habitatges i el desenvolupament de la trama urbana.

D'altra banda, la crisi del tèxtil de meitat dels anys 60 va donar pas a una indústria més diversificada, un dels trets destacats de l'economia granollerina. La mort del general Franco, el novembre de 1975, comporta la legalització de diversos partits polítics que concorreran a les primeres eleccions generals de 1977, primer, i a les municipals de 1979, després, que guanya Rafel Ballús, del PSC, el qual serà alcalde fins al 1986, quan serà substituït per Josep Pujadas. El 1988 es constitueix a Granollers el Consell Comarcal, el primer president del qual va ser Josep Serratusell, de CiU.

L'any 1992 va ser subseu olímpica dels Jocs Olímpics de Barcelona '92 en la modalitat d'handbol.

Demografia

Ferrocarril 

A Granollers hi ha tres estacions de tren. L'estació de Granollers Centre i l'Estació de les Franqueses - Granollers Nord estan situades a la línia Barcelona-Girona-Portbou i hi tenen parada trens de Rodalies de Catalunya de les línies R2, R2 Nord. A l'Estació de Granollers Centre també hi tenen parada els trens de la línia R8 i de la línia R11. Les línies R2, R2 Nord i R8 pertanyen als serveis de rodalia de Barcelona i els trens de la línia R11 als serveis de regionals. L'estació de Granollers-Canovelles, està situada a la línia Barcelona-Ripoll, i hi tenen parada els trens de Rodalies de Catalunya de la línia R3, també dels serveis de rodalia de Barcelona. Tots els serveis són operats per Renfe Operadora.

Eleccions

Eleccions municipals

Festa Major de Blancs i Blaus 

Considerada una de les millors festes majors de Catalunya, la Festa Major, que té lloc la setmana de l'últim dijous d'agost, es basa en la recuperació d'una antiga aposta feta a la ciutat l'any 1897. Aquell any, dos rajolers, el Rayo i l'hereu Maynou, van dividir la ciutat un dilluns de juliol competint entre ells per veure qui era capaç de fer més rajoles en una hora. Aquesta és l'anècdota que va generar la creació de les colles de Blancs i Blaus, veritables protagonistes de la festa.

La Festa Major de Granollers té dues característiques molt clares: la rivalitat únicament festiva entre les colles dels Blancs i dels Blaus i la massiva participació de públic, que reuneix a desenes de milers de persones a la festa. L'eix central és una competició entre les dues colles per veure quina anima més la Festa Major. La colla guanyadora disposarà del privilegi d'escollir i portar el pregoner de l'any següent.

Personatges il·lustres 

Esportistes

 Abraham Minero, futbolista
 Albert Puigdollers i Saperas, futbolista

 Andreu Basolí i Rabasa, empresari i pilot de motociclisme
 Aleix Espargaró, pilot de motociclisme
 Artur Dorsé, ciclista
 Antoni Barnils i Viñas, futbolista 
 Ángel De Tomás Aguirre, futbolista 
 Carlos Viver, jugador i entrenador d'handbol
 Cristòfol Martí i Batalla
 Cristian Malmagro Viaña, jugador d'handbol
 David Clotet i Roca, futbolista
 David Tomás Pérez, pilot de motociclisme

 Eduard Barbany i Pujol, jugador d'handbol
 Francesc Pregona Ferrer, jugador d'handbol
 Gerard López i Segú, futbolista i seleccionador de Catalunya
 Isidre Rovira i Tuset, futbolista

 Josep Busquets Costa (Pep Busquets), jugador de bàsquet
 Joan Creus i Custodio, jugador de bàsquet

 Joan Barbany i Pujol, jugador d'handbol
 Jordi López Felpeto, futbolista
 Jordi Núñez i Carretero, jugador d'handbol
 José Antonio Cabrera Sánchez, jugador d'handbol
 Josep Canal i Viñas, futbolista
 Josep Arenas i Garrell, futbolista i tècnic de futbol base, músic i impressor; Medalla de la Ciutat de Granollers (2009)
 Esteve Ferrer i Casañas (1925-1996), treballà en el camp de l'esport —bàsquet, handbol, voleibol, natació, i atletisme- i activista cultural -com la consolidació de la Festa Major de Blancs i Blaus-; Medalla de la Ciutat de Granollers (2000, a títol pòstum)
 Rafael González Santos (1954-2000), jugador d'handbol i activista i promotor cultural, esportiu, polític i social de la ciutat; Medalla de la Ciutat de Granollers (2002, a títol pòstum)

 Josep Seguer i Sans, futbolista
 Josep Serratusell i Abella, futbolista
 Josep Guirado i Femenías, futbolista i tècnic de futbol base
 Josep Maria Rodríguez i Ardura, Rodri, futbolista
 Julià López i Segú, futbolista

 Aurora Morata i Salvador, gimnasta; Medalla de la Ciutat (2019)
 Laia Pons i Areñas, nedadora

 Laura Pous i Tió, tennista
 Miquel Roca i Mas, jugador i entrenador d'handbol, vicepresident de la IHF; Medalla de la Ciutat de Granollers (2011)
 Marc Valiente, futbolista
 Pol Espargaró, pilot de motociclisme

 Ramon Alfonseda i Pous, futbolista i president de l'Agrupació Barça Jugadors
 Sergi López i Segú, futbolista
 Pere Moyano Climent, jugador i directiu de futbol

Arquitectura 
 Josep Maria Botey i Gómez, arquitecte
 Bartomeu Brufalt, mestre d'obres, autor de La Porxada
 Simó Cordomí i Carrera, arquitecte
 Marià Lassús Pecanins, arquitecte
 Manuel Joaquim Raspall i Mayol, arquitecte municipal
 Manuel Vega i March, arquitecte

Arts plàstiques 
 Vicent Albarranch i Blasco, artista, pintor
 Antonio Alcalde Carrillo (1932-2018), fotògraf
 Ramon Aumedes i Farré, escultor i constructor d'imatgeria festiva del Taller Sarandaca
 Josep Lluís Arimany Nicolau, pediatre i pintor
 Jordi Benito i Verdaguer, artista
 Joan Josep Biscarri, rajoler
 Josep Bosch i Plans (1897-1966), fotògraf
 Antoni Botey i Gómez, promotor cultural, Medalla de la Ciutat de Granollers (2010, a títol pòstum)
 Joan Canal i Pascual (1906–1988), sabater, excursionista i gran aficionat a la fotografia
 Pere Cornellas i Aligué (1950), fotògraf
 Antoni Cumella i Serret (1913-1985), terrisser i ceramista, Creu de Sant Jordi (1981), Fill predilecte de Granollers (1982)
 Antoni Cumella i Vendrell, conegut com a Toni Cumella (1951), ceramista, fill d'Antoni Cumella i Serret.
 Josep Escobar i Saliente (1908-1994), dibuixant
 Pere Espaulella i Bufia (1932-2018), fotògraf
 Joan Font i Domènech (1901-1988), registrador de la propietat, entusiasta de la fotografia, vinculat a diverses activitats artístiques, culturals i esportives
 Amador Galí, rajoler
 Amador Garrell Soto (1916-2000), dibuixant, Fill predilecte de Granollers (2000)
 Francesc Gorgui Ramentol, "en Gurgui" (1904-1986), quiosquer i gran aficionat a la fotografia
 Joan Guàrdia i Requesens (1900-1982), sabater, aficionat a la fotografia i el cinema
 Josep Masana i Fargas, fotògraf
 Paco Merino Pavo, artista, pintor, i dibuixant
 Josep Lluís Navarro, artista, pintor, escenògraf i dibuixant
 Jordi Riera Pujal, artista plàstic, escriptor, estudiós i divulgador del còmic i l'humor gràfic
 Francesc Serra i Castellet, pintor i dibuixant, passà la joventut a Granollers
 Bartomeu Serret i Argemí, pintor
 Ermengol Vinaixa i Gaig, dibuixant, fotògraf i pintor
 Jaume Oller i Tintó (1919-1999), fotògraf, activista veïnal i líder social

Arts escèniques 
 Pep Bou, actor i mim
 Agustí Corominas Casals, cineasta i pedagog
 Roser Coscolla i Ferrer, actriu
 Pau Garsaball i Torrents, actor i empresari teatral, Creu de Sant Jordi (1983)
 David Janer, actor
 Raúl Mérida, actor
 Pau Miró Caparrós, actor, escriptor i dramaturg
 Òscar Molina, actor
 Pep Planas, actor
 Frederic Roda i Fàbregas, director teatral
 Meritxell Roda i Fàbregas, directora teatral
 Teresa Sirvent Oró, actriu
 Joan Vidal i Jumbert, dramaturg, escriptor, periodista i filòleg autodidacta
 Claudi Arimany, flautista
 Marià Bataller i Llonch, músic, director de coral i compositor de sardanes
 Francesc Camps i Comellas, pianista i compositor
 Pere Camps i Marsans, instrumentista de tible i compositor de sardanes
 Felip Jaume i Andreu, compositor
 Jordi Masó i Rahola, pianista
 Benet Morató i Maynou, músic i compositor de sardanes
 Carles Riera Pujal, clarinetista i pedagog, Medalla de la Ciutat de Granollers (2010, a títol pòstum)
 Josep Maria Ruera (1900-1988), músic, Fill adoptiu de Granollers (1984)
 Felicià Maresma i Bosch, músic, compositor i director de coral
 Rafael Palau i March, músic, organista i mestre de capella de l'Abadia de Montserrat
 Conrad Saló i Ramell, músic, compositor de sardanes
 Emili Saló i Ramell, músic, compositor de sardanes
 Joan Vidal i Llobet, compositor i percussionista
 Joan Vilà i Ayats, músic
 Ramon Vilà i Ferrer, músic de cobla i compositor de sardanes
 In Crescendo, grup vocal, guanyador del programa musical Oh happy day de Televisió de Catalunya
 Josep Soler i Ventura, violoncel·lista

Escriptors
 Eulàlia Canal i Iglésias
 Francesc de Paula Cruselles i Terrades
 Hermenegild Carrera Miró, metge i literat
 Josep Estrada i Garriga (1912-2001), arqueòleg i historiador, Fill predilecte de Granollers (1987)
 Albert Forns i Canal, periodista, poeta i escriptor
 Amador Garrell i Alsina, treballador d'impremta (impressor), escriptor i editor
 Joan Garriga i Andreu, historiador i advocat ; Medalla de la Ciutat (2016)
 Antònia "Tuni" Jordana i Antigas, llibretera i activista, Medalla de la Ciutat de Granollers (2006)
 Dolors Lamarca i Morell, bibliotecària i filòloga, Medalla de la Ciutat de Granollers (2010)
 Montserrat Lorente Oliver, mestra, filòloga i catedràtica
 Francesc de Sales Maspons i Labrós (1840-1901), folklorista i notari
 Feli Miyares Morante, arqueòloga, Medalla de la Ciutat de Granollers (2009)
 Ramon Munné i Coll, docent, activista cultural
 Jaume Pibernat i Parés, poeta
 Esteve Plantada, poeta
 Donat Puig i Coma, mestre i activista cultural, Medalla de la Ciutat de Granollers (2011)
 Joan Sala Vila, escriptor, poeta i divulgador
 Esteve Sarroca i Vergés (1899-1990), escriptor i professor 
 Rosa Serra i Sala, historiadora, mestra i poetessa
 Francesc Tarafa, arxiver i canonge de la Catedral de Barcelona
 Margarita Tintó i Sala (1930-2017), historiadora i mestra, Medalla de la Ciutat de Granollers (2008)
 Joan Triadú i Font, escriptor i pedagog, mestre del Grup Escolar Ferrer i Guàrdia (1937-1939)
 David Bassa i Cabanas, periodista
 Joan Besson, periodista
 Claudi Colomer i Marqués, periodista, advocat i polític
 Lluís Diumaró, periodista
 Manuel Fontdevila i Cruixent (1887-1957), periodista, Fill predilecte de Granollers (1932)
 Miquel Joseph i Mayol (1903-1983), periodista, impressor i escriptor
 Dani Mateo, periodista, còmic, actor i presentador de televisió
 Paco Monja, periodista
 Montserrat Ponsa i Tarrés, periodista, escriptora, pacifista, activista cultural i social, Medalla de la Ciutat de Granollers (2014)
 Donat Putx, periodista musical
 Jordi Riba i Torelló (1944), vinculat a l'àmbit audiovisual i aficionat al cinema
 Sandra Sabatés, periodista i presentadora de televisió
 Ferran Salamero i Colomina (1905-2001), periodista
 Jordi Sanuy Bassa, periodista
 Josep Bover i Blanch "El Rapsode del Vallès" (1947-2018), Medalla de la Ciutat (2018, a títol pòstum)
 Manel Clot, historiador i crític d'art
 Alba Dedeu i Surribas, escriptora i traductora

Ciència i medicina
 Toni Arrizabalaga, biòleg, director i conservador del Museu de Ciències Naturals de Granollers
 Manel Balcells i Díaz (1958), metge i polític
 Alfred Canal i Comas (1884-1942), metge i historiador 
 Pius Canal i Anfres, metge
 Pius Canal i Canals, metge i polític
 Xavier Castellsagué (1959-2016), metge i investigador, especialista en el virus del papil·loma; Medalla de la Ciutat (2018, a títol pòstum)
 Marta Estrada i Miyares, científica, Creu de Sant Jordi (2004), Medalla de la Ciutat de Granollers (2005)
 Emili Huguet i Serratacó, conegut com a Huguet del Villar (1871-1951), naturalista i geògraf
 Jordi Icart i Castelló, espeleòleg i excursionista, Medalla de la Ciutat (2007, a títol pòstum)
 Antoni Jonch i Cuspinera (1916-1992), farmacèutic i zoòleg, Creu de Sant Jordi (1985), Fill predilecte de Granollers (1994)
 Salvador Llobet i Reverter (1908-1991), professor universitari i geògraf, Fill predilecte de Granollers (1989)
 Oriol Muntanya i Tuset, metge, mestre i polític, Medalla de la Ciutat (2005, a títol pòstum)
 Carles Vallbona i Calbó (1927-2015), metge, Fill predilecte de Granollers (1998), Creu de Sant Jordi (2015)
 Ramon Torent i Torrabadella, metge
 Miquel Boix i Carreras, químic, polític i director de l'Escola Municipal de Treball de Granollers, Medalla de la Ciutat de Granollers (2005), Creu de Sant Jordi (2002)
 Joan Obiols i Vié, psiquiatre, professor universitari, rector de la Universitat de Barcelona
 Eva Oriol Pibernat, científica física, meteoròloga
 Dionís Puig i Soler (1854-1921), meteorologista, Fill adoptiu de Granollers (1910)
 Francesc Fàbregas i Mas, metge i polític, Fill adoptiu de Granollers (1928)
 Josep Maria Campos i Tarrech, metge, Medalla de la Ciutat de Granollers (2012)
 Tomàs Torrabadella i Fortuny (1848-1912), farmacèutic i aficionat a la fotografia
 Francesc Jané i Carrencà (1938), metge i professor universitari; Medalla de la Ciutat (2015)
 Ramon Torent i Torrabadella, metge

Gastronomia i restauració 
 Paco Parellada Riera, fondista, propietari de la Fonda Europa i del restaurant 7 Portes
 Ramon Parellada Garrell, fondista, propietari de la Fonda Europa
 Ada Parellada i Garrell, cuinera xef, Creu de Sant Jordi (2016)
 Fermí Puig Botey, cuiner xef
 Josep Sabatés, Pep Salsetes, cuiner i gastrònom

Polítics

 Carles Font i Llopart (1918-1995), notari i polític, alcalde de Granollers (1953-1963), fill predilecte de Granollers (1966)
 Anna Maria Palé i Llavina, política i promotora social, Medalla de la Ciutat (2006), Medalla President Macià (2007)
 Francesc Torras i Villà (1883-1979), industrial i polític, alcalde i diputat provincial. Fill predilecte de Granollers (1923)
 Francesca Martín i Vigil, pedagoga i política
 Jaume Camp i Lloreda, polític i activista cultural
 Jaume Maspons i Camarasa (1872-1934), polític, escriptor i agrònom
 Jaume Roma i Rodríguez, economista i polític
 Josep Serratusell i Sitjes, polític
 Jordi Terrades i Santacreu, polític, diputat
 Josep Barangé i Bachs (1902-1903), industrial, polític i alcalde
 Josep Garrell i Pubill, polític
 Josep Maluquer i Salvador (1863-1931), jurista, Fill predilecte de Granollers (1915)
 Josep Mayoral i Antigas, polític, alcalde de Granollers
 Josep Muntal i Julià, polític
 Josep Verde i Aldea (1928-2017), polític, Medalla de la Ciutat de Granollers (2005), Creu de Sant Jordi (2011)
 Marià Maspons i Labrós (1840-1885), advocat i polític, Fill predilecte de Granollers (1885)
 Manel Balcells i Díaz, metge i polític
 Pere Canal i Baliu, advocat, polític i activista cultural, Medalla de la Ciutat de Granollers (2008)
 Salvador Casanova i Grané (1918-1982), polític i activista cultural
 María Ángeles Olano García, advocada i política

 Óscar Pelayo Entrialgo, polític i promotor cultural, Medalla de la Ciutat (2002)
 Xavier Quincoces i Boter (1943-2003), activista social i polític, Medalla de la Ciutat (2006, a títol pòstum)
 Joan Martí Torres i Garrell (1921-2004), polític i sindicalista; Medalla de la Ciutat (2005, a títol pòstum)

 Ramon Casanovas i Tresserras, polític, promotor i activista cultural, Medalla de la Ciutat (2006)
 Pere Viaplana Riera (1920-2016), legionari, polític, president i editor de La Revista del Vallès, Medalla de plata de Granollers 
 Santi Vila i Vicente, polític
 Esteve Serra Colobrans, anarcosindicalista

Nascuts al Lledoner, actualment pertanyent a Granollers 
 Joan Sanpera i Torras, marquès de Les Franqueses, comerciant i mecenes
 Beata Maria Anna Mogas i Fontcoberta (1827-1886), religiosa, fundadora de la congregació de les Franciscanes Missioneres de la Mare del Diví Pastor. Filla Predilecta de Granollers (1974)

Nascuts a l'antic municipi de Palou 
 Berenguer de Palou I, bisbe 
 Berenguer de Palou II, bisbe 
 Lluïsa Salvador i Tuset, mestra, Medalla de la Ciutat de Granollers (2009) 

Altres 

 Antoni Tintó i Baró, primer ciutadà de Granollers. El 9 de març de 1922 el rei Alfons XIII va concedir el títol de ciutat a Granollers.
 Antònia Roura i Barbany, modista, promotora social, fundadora de la Fundació Privada Antònia Roura per a la gent gran, Filla adoptiva de Granollers (1998)
 Antoni Espí i Grau, mestre docent 
 Francesc Estabanell i Demestre, empresari, polític, President d'Estabanell y Pahisa 
 Mariano Ganduxer Relats, empresari, intendent mercantil 
 Josep Garrell i Soto, activista cultural, Medalla de la Ciutat (2006) 
 Esteve Gilabert de Bruniquer, notari públic, escrivà de ració del Consell Municipal de Barcelona i síndic de la ciutat (1608) 
 Martí Grivé i Cuní, bisbe 
 Hermínia Jubany i Berga, activista 
 Pere Maspons i Camarasa, comerciant, escriptor i mecenes
 Maria Lluïsa Algarra i Coma, primera jutgessa de l'Estat Espanyol, titular del Jutjat de Granollers el 2 de desembre de 1936.
 Miquel Montané i Molina, activista veïnal, Medalla de la Ciutat de Granollers (2008)
 Joan Parera i Casanovas (1888-1939), industrial, mecenes Fill predilecte de Granollers (1934)
 Ricard Pedrals i Blanxart, pedagog i capellà
 Francesc de Perpinyà Sala i Sasala, ciutadà honrat, militar de la Guerra de Successió Espanyola
 Joan Pi Cabanas, mecànic jubilat, activista cultural, social i polític, fundador i president de l'Associació d'Exinternats del Franquisme a Catalunya
 Fernando Polo Pérez, activista veïnal
 Josep Maria Puchades i Benito, enginyer industrial, topògraf i cartògraf
 Sandro Rey, vident
 Francesc d'Assís Ribas i Serra, mecenes, Fill adoptiu de Granollers (1908) 
 Miquel de Ricomà, bisbe
 Mercè Riera Manté, promotora social, fundadora d'El Xiprer, Medalla de la Ciutat de Granollers (2007), Creu de Sant Jordi (2014)

 Enrica Roca Florensa, activista
 Jordi Baulíes i Cortal, advocat, politòleg i docent, ex-defensor del Ciutadà de Granollers (1997-2012)
 Josep Sala i Perramon, activista cultural i veïnal, fundador de l'Esbart Dansaire de Granollers (1931)
 Jordi Saurí i Conejero (1937), activista cultural, social i polític
 Bertran de Seva, noble
 Joan Bretcha i Forns, activista social i cultural, forner, farmacèutic i músic, Medalla de la Ciutat de Granollers (2011, a títol pòstum)
 Pau Carbó i Roca, teòleg
 Maria Rosa Clusella i Sala, activista social, ex-vicepresidenta de l'ONCE. Medalla de la Ciutat de Granollers (2009, a títol pòstum)
 Jaume Corbera i Tiana (1846-1927), comerciant, industrial tèxtil, mecenes, Fill predilecte de Granollers (1916) 
 Olga Pey i Rufí (1938), activista cívica i cultural; Medalla de la Ciutat (2016)
 Mamadou Aliou Sylla, activista social; Medalla de la Ciutat (2019, a títol pòstum)
 Joan Camp i Fontcuberta, empresari
 Ramon Font i Terrades, advocat
 Jaume Traserra i Cunillera, bisbe
 Laia Balcells i Ventura, politòloga
 Josep Redorta Lorente, advocat
 Esteve Torent i Torrebadella, notari
 Víctor Font i Manté, empresari

Entitats 

Equipaments municipals

Els principals equipaments de la ciutat són:

 Museu de Granollers
 Museu de Ciències Naturals de Granollers
 Adoberia de Granollers
 Roca Umbert Fàbrica de les Arts / La Tèrmica de Roca Umbert
 Arxiu Municipal de Granollers
 Arxiu Comarcal del Vallès Oriental
 Teatre Auditori de Granollers
 Llevant Teatre (abans Teatre de Ponent)
 Biblioteca Can Pedrals
 IES Escola Municipal de Treball
 Sala Francesc Tarafa
 Escola Municipal de Música Josep Maria Ruera

Esports

 Esport Club Granollers
 Club Atlètic del Vallès
 Club Bàsquet Granollers
 Club Balonmano Granollers
 Club Natació Granollers
 Associació Granollers Esportiva. Bàdminton Granollers
 El Club Esgrima Granollers és un club d'esgrima de la ciutat de Granollers fundat el setembre de 2013 pel mestre d'armes Eduard Manucu. És l'únic club d'esgrima del Vallès Oriental. Actualment s'hi practiquen les modalitats d'espasa i floret, essent el floret la seva arma principal.

Esbarjo 
 Xics de Granollers
 Cor Infantil Amics de la Unió
 Drac de Granollers
Urbanisme 
 Parc Torras i Villà
 Monument a Jacint Verdaguer

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Arxiu Municipal de Granollers
 Portals d'empreses i serveis a Granollers