Llista de verbs irregulars catalans

Els verbs irregulars són aquells que no segueixen el model de la flexió regular, és a dir, que presenten variacions al lexema i al morfema. En català, tots els verbs de la primera conjugació (verbs acabats en -ar) són regulars excepte dar, anar i estar, en la segona conjugació (verbs acabats en -er o -re) molts verbs són irregulars i en la tercera conjugació (verbs acabats en -ir) la majoria dels verbs incoatius i dels purs són regulars.

Avall es mostra una llista amb els verbs irregulars d'ús més corrent en català. Les formes en cursiva indiquen les formes regulars. En general només es mostren les formes dels temps que presenten irregularitats.

Llista de verbs irregulars

Absoldre 

No es manté la d del radical de l'infinitiu, més que en el futur i el condicional, que deriven directament de l'infinitiu, on sí que hi és, la d. A més, com tots els verbs acabats en -c a la primera persona del present d'indicatiu, velaritza en -gu les formes de subjuntiu i les de l'imperatiu que provenen del subjuntiu, a més de les de passat simple. Participi irregular en -olt.
Gerundi absolent.
Participi absolt, absolta, absolts, absoltes.

INDICATIU
Present absolc, absols, absol, absolem, absoleu, absolen.
Imperfet absolia, absolies, absolia, absolíem, absolíeu, absolien.
Perfet absolguí, absolgueres, absolgué, absolguérem, absolguéreu, absolgueren.

SUBJUNTIU
Present absolgui, absolguis, absolgui, absolguem, absolgueu, absolguin.
Imperfet absolgués, absolguessis, absolgués, absolguéssim, absolguéssiu, absolguessin.

IMPERATIU absol, absolgui, absolguem, absoleu, absolguin.

Anar 

INDICATIU
Present vaig, vas, va, anem, aneu, van.
Futur aniré, aniràs, anirà, anirem, anireu, aniran, o bé iré, iràs, irà, irem, ireu, iran.
Condicional aniria, aniries, aniria, aniríem, aniríeu, anirien, o bé iria, iries, iria, iríem, iríeu, irien.
Rererrr
SUBJUNTIU
Present vagi, vagis, vagi, anem, aneu, vagin.
Imperfet anés, anessis, anés, anéssim, anéssiu, anessin.

IMPERATIU vés, vagi, anem, aneu, vagin.

Aprendre 

No es manté la d del radical de l'infinitiu, més que en el futur i el condicional, que deriven directament de l'infinitiu, on sí que hi és, la d. A més, com tots els verbs acabats en -c a la primera persona del present d'indicatiu, velaritza en -gu les formes de subjuntiu i les de l'imperatiu que provenen del subjuntiu, a més de les de passat simple. Participi irregular acabat en -ès.

Gerundi aprenent.
Participi après, apresa, apresos, apreses.

INDICATIU
Present aprenc, aprens, aprèn, aprenem, apreneu, aprenen.
Imperfet aprenia, aprenies, aprenia, apreníem, apreníeu, aprenien.
Perfet aprenguí, aprengueres, aprengué, aprenguérem, aprenguéreu, aprengueren.

SUBJUNTIU
Present aprengui, aprenguis, aprengui, aprenguem, aprengueu, aprenguin.
Imperfet aprengués, aprenguessis, aprengués, aprenguéssim, aprenguéssiu, aprenguessin.
Perfet aprenguí, aprengueres, aprengué, aprenguérem, aprenguéreu, aprengueren.

IMPERATIU aprèn, aprengui, aprenguem, apreneu, aprenguin.

Atendre 

No es manté la d del radical de l'infinitiu, més que en el futur i el condicional, que deriven directament de l'infinitiu, on sí que hi és, la d. A més, com tots els verbs acabats en -c a la primera persona del present d'indicatiu, velaritza en -gu les formes de subjuntiu i les de l'imperatiu que provenen del subjuntiu, a més de les de passat simple. Participi irregular acabat en -ès.

Gerundi atenent.
Participi atès, atesa, atesos, ateses.

INDICATIU
Present atenc, atens, atén, atenem, ateneu, atenen.
Imperfet atenia, atenies, ateníem, ateníeu, atenien.
Perfet atenguí, atengueres, atengué, atenguérem, atenguéreu, atengueren.

SUBJUNTIU
Present atengui, atenguis, atengui, atenguem, atengueu, atenguin.
Imperfet atengués, atenguessis, atengués, atenguéssim, atenguéssiu, atenguessin.

IMPERATIU atén, atengui, atenguem, ateneu, atenguin.

Beure 

Radicals irregulars bev-, begu- en comptes de beu-.

Gerundi bevent.
Participi begut, beguda, beguts, begudes.

INDICATIU
Present bec, beus, beu, bevem, beveu, beuen.
Imperfet bevia, bevies, bevia, bevíem, bevíeu, bevien.
Perfet beguí, begueres, begué, beguérem, beguéreu, begueren.

SUBJUNTIU
Present begui, beguis, beguem, begueu, beguin.
Imperfet begués, beguessis, begués, beguéssim, beguéssiu, beguessin.

IMPERATIU beu, begui, beguem, beveu, beguin.

Complaure 

U canvia a gu.
gerundi complaent.
Participi complagut, complaguda.

INDICATIU
Present complac, complaus, complau, complaem, complaeu, complauen.
Imperfet complaïa, complaïes, complaïa, complaíem, complaíeu, complïen.
Perfet complaguí, complagueres, complagué, complaguérem, complaguereu, complagueren.

SUBJUNTIU
Present complagui, complaguis, complagui, complaguem, complagueu, complaguin.
Imperfet
complagués, complaguessis, complagués, complaguéssim, complaguéssiu, complaguessin.

IMPERATIU complau, complagui, complaguem, complaeu, complaguin.

Córrer 

Alteració ortogràfica: aparició d'una e a la 2a i 3a persona del present d'indicatiu, i velarització gu en qualque cas.

Participi corregut, correguda, correguts, corregudes.

INDICATIU
Present corro, corres, corre, correm, correu, corren.
Passat Simple
 correguí, corregueres, corregué, correguérem, correguéreu, corregueren.

SUBJUNTIU
Present corri, corris, corri, correm o correguem, correu o corregueu, corrin.
Imperfet corregués, correguessis, corregués, correguéssim, correguéssiu, correguessin.

IMPERATIU corre, corri, correm o correguem, correu, corrin.

 Créixer 

Alteració en l'ortografia: aparició d'una e en la 2a persona del present d'indicatiu; radical irregular cresqu- en comptes de creix-.

Participi crescut, crescuda, crescuts, crescudes.

INDICATIU
Present creixo, creixes, creix, creixem, creixeu, creixen.
Perfet cresquí, cresqueres, cresqué, cresquérem, cresquéreu, cresqueren.

 Cabre 

INDICATIU
Present cabo, caps, cap, cabem, cabeu, caben.

SUBJUNTIU
Present càpiga, càpigues, càpiga, capiguem, capigueu, càpiguen.

IMPERATIU cap, càpiga, capiguem, cabeu, càpiguen.

 Canviar 

Alteració ortogràfica: i passa a ï en el present de subjuntiu i en l'imperatiu.

SUBJUNTIU
Presentcanviï, canviïs, canviï, canviem, canvieu, canviïn.

IMPERATIU canvia, canviï, canviem, canvieu, canviïn.

 Caure 

La u del radical canvia a i, i la c canvia a qu a l'imperfet d'indicatiu.

Gerundi caient.
Participi caigut, caiguda, caiguts, caigudes.

INDICATIU
Present caic, caus, cau, caiem, caieu, cauen.
Imperfet: queia, queies, queia, quèiem, quèieu, queien.
Perfet caiguí, caigueres, caigué, caiguérem, caiguéreu, caigueren.
Condicional cauria, cauries, cauria, cauriem, caurieu, caurien.

SUBJUNTIU
Present caigui, caiguis, caigui, caiguem, caigueu, caiguin.
Imperfet caigués, caiguessis, caigués, caiguéssim, caiguéssiu, caiguessin.

IMPERATIU cau, caigui, caiguem, caieu, caiguin.

 Concloure 

La u del radical desapareix o passa a gu; alteració ortogràfica: la i passa a ï a l'imperfet d'indicatiu.

Gerundi concloent.
Participi conclòs, conclosa, conclosos, concloses.

INDICATIU
Present concloc, conclous, conclou, concloem, concloeu, conclouen.
Imperfet concloïa, concloïes, concloïa, concloíem, concloíeu, concloïen.
Perfet concloguí, conclogueres, conclogué, concloguérem, concloguéreu, conclogueren.

SUBJUNTIU
Present conclogui, concloguis, conclogui, concloguem, conclogueu, concloguin.
Imperfet conclogués, concloguessis, conclogués, concloguéssim, concloguéssiu, concloguessin.

IMPERATIU conclou, conclogui, concloguem, concloeu, concloguin.

 Collir 

La o del radical canvia a u en síl·laba tònica.

INDICATIU
Present cullo, culls, cull, collim, colliu, cullen.

SUBJUNTIU
Present culli, cullis, culli, collim, colliu, cullin.

IMPERATIU cull, culli, collim, colliu, cullin.

 Començar 

Alteració ortogràfica: la ç del radical canvia a c davant d'''e i i.

INDICATIU
Present començo, comences, comença, comencem, comenceu, comencen.
Perfetcomencí, començares, començà, començàrem, començàreu, començaren.

SUBJUNTIU
Present comenci, comencis, comenci, comencem, comenceu, comencin.
Imperfet comencés, comencessis, comencés, comencéssim, comencéssiu, comencessin.

IMPERATIU comença, comenci, comencem, comenceu, comencin.

Conèixer 

Radical irregular conegu- en lloc de coneix-.

PARTICIPI conegut, coneguda, coneguts, conegudes.

INDICATIU
Present conec, coneixes, coneix, coneixem, coneixeu, coneixen.
Perfet coneguí, conegueres, conegué, coneguérem, coneguéreu, conegueren.

SUBJUNTIU
Present conegui, coneguis, conegui, coneguem, conegueu, coneguin.
Imperfet conegués, coneguessis, conegués, coneguéssim, coneguéssiu, coneguessin.

IMPERATIU coneix, conegui, coneguem, coneixeu, coneguin.

Cruixir 

Alteració ortogràfica: aparició d'una e a la 2a persona del present d'indicatiu.

INDICATIU
Present cruixo, cruixes, cruix, cruixim, cruixiu, cruixen.

Dir 

Gerundi dient.
Participi dit, dita, dits, dites.

INDICATIU
Present dic, dius, diu, diem, dieu, diuen.
Imperfet deia, deies, deia, dèiem, dèieu, deien.
Perfetdiguí, digueres, digué, diguérem, diguéreu, digueren.

SUBJUNTIU
Present digui, diguis, digui, diguem, digueu, diguin.
Imperfet digués, diguessis, digués, diguéssim, diguéssiu, diguessin.

IMPERATIU digues, digui, diguem, digueu, diguin.

INDICATIU
Present dono, dónes, dona, donem o dem, doneu o deu, donen.

IMPERATIU dona, doni, donem o dem, doneu o deu, donin.

Dur 

Participi dut, duta, duts, dutes.

INDICATIU
Present duc, duus o dus, duu o du, duem, dueu, duen.
Imperfet duia, duies, duia, dúiem, dúieu, duien.
Perfet duguí, dugueres, dugué, duguérem, duguéreu, dugueren.

SUBJUNTIU
Present dugui, duguis, dugui, duguem, dugueu, duguin.
Imperfet dugués, duguessis, dugués, duguéssim, duguéssiu, duguessin.

IMPERATIU duu o du, dugui, duguem, dueu, duguin.

Eixir 

Aparició d'una e a la 2a persona del present d'indicatiu; a vegades desapareix la e del radical.

INDICATIU
Present ixo, ixes, ix, eixim, eixiu, ixen (català oriental).
isc, ixes, ix, eixim, eixiu, ixen (català occidental/valencià).

SUBJUNTIU
Present ixi, ixis, ixi, eixim, eixiu, ixin (català oriental).
isca, isques, isca, eixim, eixiu, isquen (català occidental/valencià).

IMPERATIU ix, ixi, eixim, eixiu, ixin.

Enaiguar 

La gu del radical canvia a gü davant e o i.

INDICATIU
Present enaiguo, enaigües, enaigua, enaigüem, enaigüeu, enaigüen.
Perfet enaigüí, enaiguares, enaiguà, enaiguàrem, enaiguareu, enaiguaren.

SUBJUNTIU
Present enaigüi, enaigüis, enaigüi, enaigüem, enaigüeu, enaigüin.
Imperfet enaigüés, enaigüessis, enaigüés, enaigüéssim, enaigüéssiu, enaigüessin.

IMPERATIU enaigua, enaigüi, enaigüem, enaigüeu, enaigüin.

Escriure 

La u del radical desapareix i passa a v o a gu.

Gerundi escrivint.
Participi escrit, escrita, escrits, escrites.

INDICATIU
Present escric, escrius, escriu, escrivim, escriviu, escriuen.
Imperfet escrivia, escrivies, escrivia, escrivíem, escrivíeu, escrivien.
Perfet escriví, escrivires, escriví, escrivírem, escrivíreu, escriviren.

SUBJUNTIU
Present escrigui, escriguis, escrigui, escriguem, escrigueu, escriguin.
Imperfet escrivís, escrivissis, escrivís, escrivíssim, escrivíssiu, escrivissin.

IMPERATIU escriu, escrigui, escriguem, escriviu, escriguin.

Esglaiar 

I passa a ï en el present de subjuntiu i a l'imperatiu.

SUBJUNTIU
Present esglaï, esglaïs, esglaï, esglaiem, esglaieu, esglaïn.

IMPERATIU esglaia, esglaï, esglaiem, esglaieu, esglaïn.

Fer 

Participi fet, feta, fets, fetes.

INDICATIU
Present faig, fas, fa, fem, feu, fan.
Imperfet feia, feies, feia, fèiem, fèieu, feien.
Perfet fiu, feres, feu, férem, féreu, feren.
Futur faré, faràs, farà, farem, fareu, faran.
Condicional faria, faríes, faria, faríem, faríeu, farien.

SUBJUNTIU
Present faci, facis, faci, fem, feu, facin.
Imperfet fes, fessis, fes, féssim, féssiu, fessin.

IMPERATIU fes, faci, fem, feu, facin.

Fondre 

No es manté la d del radical de l'infinitiu, més que en el futur i el condicional, que deriven directament de l'infinitiu, on sí que hi és, la d. A més, com tots els verbs acabats en -c a la primera persona del present d'indicatiu, velaritza en -gu les formes de subjuntiu i les de l'imperatiu que provenen del subjuntiu, a més de les de passat simple. Participi irregular acabat en -os.

També segueixen aquest paradigma els derivats de fondre (confondre, difondre, marfondre, refondre…).

Gerundi fonent.
Participi fos (però confós, etc.), fosa, fosos, foses.

INDICATIU
Present fonc, fons, fon, fonem, foneu, fonen.
Imperfet fonia, fonies, fonia, foníem, foníeu, fonien.
Perfet fonguí, fongueres, fongué, fonguérem, fonguéreu, fongueren.

SUBJUNTIU
Present fongui, fonguis, fongui, fonguem, fongueu, fonguin.
Imperfet fongués, fonguessis, fongués, fonguéssim, fonguéssiu, fonguessin.

IMPERATIU fon, fongui, fonguem, foneu, fonguin.

Fugir 

Aparició d'una e a la 2a persona d'indicatiu present; g canvia a j davant o; ig en posició final.

INDICATIU
Present fujo, fuges, fuig, fugim, fugiu, fugen.

IMPERATIU fuig, fugi, fugim, fugiu, fugin.

Haver 

Verb auxiliar.

Participi hagut, haguda, haguts, hagudes.
Gerundi havent, haven hagut.

INDICATIU
Present he o haig, has, ha, havem o hem, haveu o heu, han.
Perfet haguí, hagueres, hagué, haguérem, haguéreu, hagueren.
Futur hauré, hauràs, haurà, haurem, haureu, hauran.
Condicional hauria, hauries, hauria, hauríem, hauríeu, haurien; o haguera, hagueres, haguera, haguérem, haguéreu, hagueren.

SUBJUNTIU
Present hagi o haja, hagis o hages, hagi o haja, hàgim, hàgem, hàgiu, hàgeu, hagin o hagen.
Imperfet hagués, haguessis, hagués, haguéssim, haguéssiu, haguessin.

Heure 

Doble radical hau i heu; la u del radical canvia a v o a gu.

Gerundi havent.
Participi hagut, haguda, haguts, hagudes.

INDICATIU
Present hec, heus, heu, havem, haveu, heuen.
Imperfet havia, havies, havia, havíem, havíeu, havien. Perfet: haguí, hagueres, hagué, haguérem, haguéreu, hagueren.
Futur hauré, hauràs, haurà, haurem, haureu, hauran.
Condicional hauria, hauries, hauria, hauríem, hauríeu, haurien.

SUBJUNTIU
Present hegui, heguis, hegui, haguem, hagueu, heguin.
Imperfet hagués, haguessis, hagués, haguéssim, haguéssiu, haguessin.

IMPERATIU heu, hegui, haguem, haveu, heguin.

Jeure 

Dos radicals, jau- i jeu-; la u canvia a i o a gu. En els verbs néixer, jeure, péixer i treure la primera vocal en posició àtona s'escriu a.

Gerundi jaient.
Participi jagut, jaguda, jaguts, jagudes.

INDICATIU
Present jec, jeus, jeu, jaiem, jaieu, jeuen; o jac, jaus, jau, jaiem, jaieu, jauen.
Imperfet jeia, jeies, jeia, jèiem, jèieu, jeien.
Perfet jaguí, jagueres, jagué, jaguérem, jaguéreu, jagueren.
Futur jauré, jauràs, jaurà, jaurem, jaureu, jauran.
Condicional jauria, jauries, jauria, jauríem, jauríeu, jaurien.

SUBJUNTIU
Present jegui, jeguis, jegui, jaguem, jagueu, jeguin; o jagui, jaguis, jagui, jaguem, jageu, jaguin.
Imperfet jagués, jaguessis, jagués, jaguéssim, jaguéssiu, jaguessin.

IMPERATIU jeu o jau, jegui o jagui, jaguem, jaieu, jeguin o jaguin.

Jugar 

La g canvia a gu davant e, i.

INDICATIU
Present jugo, jugues, juga, juguem, jugueu, juguen.
Perfet juguí, jugares, jugà, jugàrem, jugàreu, jugaren.

SUBJUNTIU
Present jugui, juguis, jugui, juguem, jugueu, juguin.
Imperfet jugués, juguessis, jugués, juguessim, juguéssiu, juguessin.

IMPERATIU juga, jugui, juguem, jugueu, juguin.

Lluir 

Ortografia ï per mantenir el hiatus; alternança u, uu. Nota: si el significat és recte (emetre llum) es conjuga sense l'increment -eix; si el significat és figurat (tenir èxit, fer goig) es conjuga amb -eix.

Participi lluït, lluïda, lluïts, lluïdes.

INDICATIU
Present lluo, lluus, lluu o llu, lluïm, lluïu, lluen.
Imperfet lluïa, lluïes, lluïa, lluíem, lluíeu, lluïen.
Perfet lluí, lluïres, lluí, lluírem, lluíreu, lluïren.

SUBJUNTIU
Present lluï, lluïs, lluï, lluïm, lluïu, lluïn.
 Imperfet lluís, lluïssis, lluís, lluíssim, lluíssiu, lluïsin.

IMPERATIU lluu o llu (lleix), lluï (llueixi), lluïm, lluïu, lluïn (llueixin).

Nàixer o néixer 

En els verbs néixer, jeure, péixer i treure la primera vocal en posició àtona s'escriu a.

Gerundi naixent.
Participi nascut, nascuda, nascuts, nascudes.

INDICATIU
Present naixo o neixo, naixes o neixes, naix o neix, naixem, naixeu, naixen, o neixen.
Imperfet naixia, naixies, naixia, naixíem, naixíeu, naixien.
Perfet naixí o nasquí, naixeres o nasqueres, naixé o nasqué, naixérem o nasquérem, naixereu o nasquéreu, naixeren o nasqueren.
Futur naixeré, naixeràs, naixerà, naixerem, naixereu, naixeran.
Condicional naixeria, naixeries, naixeria, naixeríem, naixeríeu, naixerien.

SUBJUNTIU
Present neixi, o naixi, neixis o naixis, neixi o naixi, naixem o nasquem, naixeu o nasqueu, neixin o naixin.
Imperfet naixés o nasqués, naixessis o nasquessis, naixés o nasqués, naixéssim o nasquéssim, naixéssiu o nasquéssiu, naixessin o nasquessin.

IMPERATIU naix o neix, naixi o neixi, naixem, naixeu, naixin o neixin.

Obrir 

Aparició d'una e a la 2a i 3a persona del present d'indicatiu, al participi i a la 2a persona de l'imperatiu.

Participi obert, oberta, oberts, obertes.

INDICATIU
Present: obro, obres, obre, obrim, obriu, obren.

IMPERATIU obre, obri, obrim, obriu, obrin.

Obtenir 

Participi obtingut, obtinguda, obtinguts, obtingudes.

INDICATIU
Present obtinc, obtens, obté, obtenim, obteniu, obtenen.
Perfet obtinguí, obtingueres, obtingué, obtinguérem, obtinguéreu, obtingueren.
Futur obtindré, obtindràs, obtindrà, obtindrem, obtindreu, obtindran.
Condicional obtindria, obtindries, obtindria, obtindríem, obtindríeu, obtindrien.

SUBJUNTIU
Present obtingui, obtinguis, obtingui, obtinguem, obtingueu, obtinguin.
Imperfet obtingués, obtinguessis, obtingués, obtinguéssim, obtinguéssiu, obtinguessin.

IMPERATIU obtén, obtingui, obtinguem, obteniu, obtinguin.

Passejar 

La j del radical canvia a g davant e o i.

INDICATIU
Present passejo, passeges, passeja, passegem, passegeu, passegen.
Perfet passegí, passejares, passejà, passejàrem, passejàreu, passejaren.

SUBJUNTIU
Present passegi, passegis, passegi, passegem, passegeu, passegin.
Imperfet passegés, passegessis, passegés, passegéssim, passegéssiu, passegessin.

IMPERATIU passeja, passegi, passegem, passegeu, passegin.

Percudir 

Canvi de la d del radical a t en posició final o davant s. Prefix -eix- a vegades.

INDICATIU
Present percudo o percudeixo, percuts o percudeixes, percut o percudeix, percudim, percudiu, percuden o percudeixen.

SUBJUNTIU
Present percudi o percudeixi, perdudis o percudeixis, percudi o percudeixi, percudim, percudiu, percudin o percudeixin.

IMPERATIU percut o percudeix, percudi o percudeixi, percudim, percudiu, percudin o percudeixin.

Pertànyer 

Alteració ortogràfica optativa: ny o ngu.

Participi pertangut, pertanguda, pertanguts, pertangudes.

INDICATIU
Perfet pertanyí o pertanguí, pertanyeres o pertangueres, pertanyé o pertangué, pertanyérem o pertanguérem, pertanyéreu o pentanguéreu, pertanyeren o pertangueren.

SUBJUNTIU
Imperfet pertanyés o pertangués, pertanyessis o pertanguessis, pertanyés o pertangués, pertanyéssiu o pertanguéssiu, pertanyessin o pertanguessin.

Poder 

Alternança o/u en el lexema: o o u quan és síl·laba tònica (la pronúncia ho marca clarament), o quan és àtona, llevant de la primera i segona persones del plural del present de subjuntiu (i, en conseqüència, de l'imperatiu), que mantenen la u.

Participi pogut, poguda, poguts, pogudes.

INDICATIU
Present puc, pots, pot, podem, podeu, poden.
Perfet poguí, pogueres, pogué, poguérem, poguéreu, pogueren.
Futur podré, podràs, podrà, podrem, podreu, podran.
Condicional podria, podries, podria, podríem, podríeu, podrien.

SUBJUNTIU
Present pugui, puguis, pugui, puguem, pugueu, puguin.
Imperfet pogués, poguessis, pogués, poguéssim, poguéssiu, poguessin.

IMPERATIU pugues, pugui, puguem, pugueu, puguin.

Rebre 

Quan la b del lexema queda en posició final (última síl·laba), o amb s al darrere, la b passa a escriure's p. Per la resta, és regular (es tracta, doncs, d'una simple variant ortogràfica, no d'una irregularitat morfològica).

Gerundi rebent.
Participi rebut, rebuda, rebuts, rebudes.

INDICATIU
Present rebo, reps, rep, rebem, rebeu, reben.
Imperfet rebia, rebies, rebia, rebíem, rebíeu, rebien.
Perfet rebí, reberes, rebé, rebérem, rebéreu, reberen.
Futur rebré, rebràs, rebrà, rebrem, rebreu, rebran.
Condicional rebria, rebiries, rebria, rebríem, rebríeu, rebrien.

SUBJUNTIU
Present rebi, rebis, rebi, rebem, rebeu, rebin.
Imperfet rebés, rebessis, rebés, rebessim, rebéssiu, rebessin.

IMPERATIU rep, rebi, rebem, rebeu, rebin.

Riure 

Gerundi rient.
Participi rigut, riguda, riguts, rigudes.

INDICATIU
Present ric, rius, riu, riem, rieu, riuen.
Imperfet reia, reies, reia, rèiem, rèieu, reien.
Perfet riguí, rigueres, rigué, riguérem, riguéreu, rigueren.
Futur riuré, riuràs, riurà, riurem, riureu, riuran.
Condicional riuria, riuries, riura, riuríem, riuríeu, riurien.

SUBJUNTIU
Present rigui, riguis, rigui, riguem, rigueu, riguin.
Imperfet rigués, riguessis, rigués, riguéssim, riguéssiu, riguessin.

IMPERATIU riu, rigui, riguem, rieu, riguin.

Vendre 

No es manté la d del radical de l'infinitiu, més que en el futur i el condicional, que deriven directament de l'infinitiu, on sí que hi és, la d. A més, com tots els verbs acabats en -c a la primera persona del present d'indicatiu, velaritza en -gu les formes de subjuntiu i les de l'imperatiu que provenen del subjuntiu, a més de les de passat simple. Participi irregular acabat en -ut.

També segueixen aquest paradigma els derivats de vendre (malvendre, revendre…).

Participi venut, venuda, venuts, venudes.
Gerundi venent.

INDICATIU
Present venc, vens, ven (però malvèn i revèn), venem, veneu, venen.
Perfet venguí, vengueres, vengué, venguérem, venguéreu, vengueren.
Futur vendré, vendràs, vendrà, vendrem, vendreu, vendran.
Condicional vendria, vendries, vendria, vendríem, vendríeu, vendrien.

SUBJUNTIU
Present vengui, venguis, vengui, venguem, vengueu, venguin.
Imperfet vengués, venguessis, vengués, venguéssim, venguéssiu, venguessin.

IMPERATIU ven (però malvèn i revèn), vengui, venguem, veneu, vengui.

Referències

Vegeu també 

 Flexió verbal del català

Gramàtica del català