alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Horta de Sant Joan

Horta de Sant Joan (el topònim oficial), documentat gairebé sempre Orta contra el criteri etimològic àmpliament admès, és una vila i municipi de la comarca de la Terra Alta. Està situat a 542 metres d'altitud i està envoltat pels municipis de Caseres, Bot, Prat del Comte i Arnes —que pertanyen a la Terra Alta— i per la comarca del Matarranya, ja a la província de Terol (l'Aragó). Molt a prop, el riu Algars proporciona l'aigua imprescindible per a les necessitats del municipi. A la part sud del municipi es troba el territori més accidentat, però d'una bellesa espectacular: el Parc Natural dels Ports. Poble nadiu del pintor Manuel Pallarès, amic i company de Pablo Picasso, que hi passà una llarga temporada en la seva joventut (1897-98), de la qual ell mateix deia que en aquell poble havia après tot el que sabia. Picasso després hi tornà en època cubista (1909). En ambdues ocasions va produir-hi moltes pintures i dibuixos. Hi ha un actiu Centre Picasso, que organitza exposicions, simposis i publicacions, i l'Ecomuseu dels Ports.

5.134,90 hectàrees del terme municipal d'Horta de Sant Joan estan integrades al Parc Natural dels Ports.

L'any 1997 el nucli antic d'Horta va ser declarat Bé cultural d'interès nacional en la categoria de Conjunt històric.

Geografia 
 Llista de topònims d'Horta de Sant Joan (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Administració

Demografia

Política

Eleccions municipals 
Llista d'alcaldes i nombre de regidors per partit

Eleccions al Parlament de Catalunya del 2012

Llocs d'interès 

 Ajuntament d'Horta de Sant Joan - Casa l'Habanero - Casa Pepo - Casa Colau – Casa Pascualet i casa Don Pedro.
 Església de Sant Joan Baptista - Casa Abadia.
 Casa de la Comanda.
 Convent de Sant Salvador d'Horta.
 Casa Pessetes.
 L'Hospital (Centre Picasso).
 Nucli antic d'Horta de Sant Joan.
 Torre del Prior.

Personatges il·lustres 
 Tomàs Gil i Membrado (1915-2014), instrumentista, compositor i director de cobla.
 Mel Ramos, pintor.

Vegeu també 
 Llista de monuments d'Horta de Sant Joan.
 Albert Asensio Navarro, il·lustrador.
 Comanda d'Horta.
 Les Roques de Benet formen el conjunt paisatgístic més característic del sector septentrional dels Ports. De les tres roques que formen el conjunt, el Cap de Gos és la denominació popular que rep la roca de l'esquerra, ja que des d'una perspectiva lateral evoca aquesta figura.
 Santa Bàrbara (Terra Alta).
 Les Olles del Baubo.
 Lo Parot, olivera mil·lenària.
 Incendi d'Horta de Sant Joan (2009).

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament d'Horta de Sant Joan.
 Centre Picasso d'Horta de Sant Joan.
 Web oficial del Parc Natural dels Ports .

 
Viles closes de la Terra Alta
Prat de Comte

Prat de Comte és un municipi de la comarca de la Terra Alta. El topònim té el seu origen en "el prat donat pel comte" després de la seva conquesta en la baixa edat mitjana. Es va anomenar impròpiament Prat de Compte fins al 1983. Es troba al nord-est dels Ports de Beseit i el terme és força accidentat per la seva situació geogràfica. 1.096,60 hectàrees del seu terme municipal estan incloses dins el Parc Natural dels Ports. És un municipi bàsicament agrari, encara que ha recuperat la tradició de l'elaboració del licor d'aiguardent, que havia estat lligat a la població. A l'octubre celebra la Festa de l'Aiguardent.

Geografia 
 Llista de topònims de Prat de Comte (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Està situat al límit amb el Baix Ebre, al sector nord-oriental dels Ports de Beseit, als vessants septentrionals del tossal d'Engrilló (1.076 m. alt), termenal amb els municipis d'Horta de Sant Joan i de Paüls dels Ports. Forma part del Parc Natural dels Ports.

Drena el terme el riu Canaletes (límit nord-oriental) i la capçalera del barranc de la Xalamera, afluent de l'Ebre. El territori és molt muntanyós.

Història 
El poble (170 h. el 2013); 364 m alt és enlairat a l'esquerra del barranc de Xalamera. L'església parroquial és dedicada a Sant Bartomeu. El seu origen és segurament posterior a la restauració cristiana. És presumible que des dels seus orígens hagués format part de la Comanda d'Horta, primer templera i després hospitalera, car al  el seu territori està dins del terme d'Horta i a mitjan  es documenta com a membre de la comanda hospitalera d'Horta de Sant Joan.

Dins el terme hi ha la caseria de la Condolada.

Des del principi del  hom explotà les argiles refractàries (unes 500 tones anuals), que eren enviades a Barcelona, València i Terrassa; també hi ha pedreres d'extracció de sorra i guix.

Demografia

Vegeu també 
 Joan Lahosa i Valimanya, pintor.
 Sant Bartomeu de Prat de Comte
 Teix d'Engrilló
 Comandes catalanes de l'orde del Temple

Galeria

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament de Prat de Comte
 Web oficial del Parc Natural dels Ports 

 
Viles closes de la Terra Alta
Macintosh

Mackintosh (roba), mena de gavardina no permeable a l'aigua, per a protegir de la pluja, fet de material plastificat o laminat amb plàstic
 McIntosh (poma), varietat de poma
 Apple Macintosh, família d'ordinadors de l'empresa Apple Inc
 Toponímia:
 McIntosh (Alabama), població dels Estats Units a l'estat d'Alabama 
 McIntosh (Dakota del Sud), població dels Estats Units a l'estat de Dakota del Sud 
 McIntosh (Florida), població dels Estats Units a l'estat de Florida 
 McIntosh (Minnesota), població dels Estats Units a l'estat de Minnesota 
 John Mackintosh Hall, centre cultural en el territori britànic d'ultramar de Gibraltar
 Biografies:
 Aeneas Mackintosh (1879 – 1916), oficial de la Marina mercant Britànica i explorador Antàrtic
 Cameron Mackintosh (1946), productor teatral britànic
 Charles Macintosh (1766 - 1843), inventor de l'impermeable 
 Charles Rennie Mackintosh (1868 - 1928), arquitecte, dissenyador i aquarel·lista escocès
 Robert Mackintosh (Escòcia, 1745 - Londres, 1807), compositor escocès
 William McIntosh (Coweta, 1775-1825), cabdill creek
Collbató

Collbató és un municipi de la comarca del Baix Llobregat i de la comarca natural del Montserratí, que es troba a sota de la muntanya de Montserrat.

Geografia 
 Llista de topònims de Collbató (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets…; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc.).

Història 
Al  hi proliferen les segones residències, i en la primera època la família Nolla, enriquits a Cuba, adquireixen l'actual casa de la Vila. Elies Rogent, en contraure matrimoni amb la pubilla d'Esparreguera, la família li cedeix el mas de Collbató: Can Rogent. Els darrers anys, però, ha anat a més la funció de lloc de segona residència i s'han construït diverses urbanitzacions (Can Dalmases, Bosc del Misser…).

També ha augmentat l'activitat industrial, essent molt coneguda la construcció artesanal d'orgues amb fusta i metall, de sonoritat i qualitat apreciades arreu del món. S'inicia a 1926 amb l'italià Silvio Puggina, i ara és regida per la família Blancafort. El 2012, el municipi s'afilià a l'Associació de Municipis per la Independència.

Demografia

Turisme i llocs d'interès

Coves del Salnitre 

Les coves de Collbató o del Salnitre formen un conjunt de galeries, passadissos i estances d'uns 500 metres de llargària, plens d'estalactites i estalagmites i capricioses formes geològiques. És un indret replet de llegendes i històries, relacionades amb els noms de Fra Joan Garí, el Marmotot, Mussa i l'heroi local, el Mansuet. Les coves són ubicades a l'interior del massís de Montserrat de sistema càrstic, amb conglomerats principalment calcaris i rics en fosfats, motiu pel qual es va explotar el salnitre que s'hi pot trobar. La cova té 549 m de llarg i 20 m de desnivell. Les seves formes orgàniques i ondulades varen ser font d'inspiració per a Gaudí per a obres com la Sagrada Família.

Altres llocs 
 Biblioteca municipal
 Can Rogent
 Sala de Baix o Antic Casino
 Taller d'Orgues Blancafort
 Casa d'Amadeu Vives
 Castell de Collbató
 Arc d'en Bros
 Església de Sant Corneli
 Molí d'Oli
 Cal Tutor
 Plaça de l'Església
 Ermita de la Salut
 Museu Coses del Poble
 EADA
Per a més informació vegeu: Oficina de Turisme

Persones il·lustres 
 Pau Bertran i Bros
 Albert Blancafort i Engelfried (1964), orguener
 Gabriel Blancafort i París (1929-2001), orguener
 Amadeu Vives
 Elies Rogent
 Josep Matalonga i Espinach (1951-2010)

Imatges

Festivitats 
 16 de setembre: Festa patronal: Sant Corneli

Referències

Enllaços externs 

 Lloc web oficial de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Patrimoni històric i artístic de Collbató
 Portal informatiu de Collbató
El Papiol

El Papiol és una vila i municipi de la comarca del Baix Llobregat, que s'estén entre els darrers contraforts de la serra de Collserola, el riu Llobregat i la riera de Rubí. La major part del terme és accidentat, amb el punt més alt al cim del Puig Madrona, de 336 m, i una gran part forma part del parc de Collserola.

Geografia 
 Llista de topònims del Papiol (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 

El poble es va formar sobre un turó de 160 m d'altura al voltant del castell, que es troba documentat des del 1115, el qual és el centre d'una baronia fins a l'actualitat. El 1315 la població havia crescut prou perquè la parròquia fos traslladada de l'ermita de la Salut (aleshores anomenada Santa Eulàlia de Madrona) fins al poble.

Tradicionalment havia estat un petit nucli agrícola i industrial, amb bòbiles i indústries tèxtils, però actualment és sobretot un nucli residencial.

Patrimoni històric 

 El Castell
El castell del Papiol és l'edifici més emblemàtic del poble. Es troba documentat des del 1115, essent Ramon Berenguer III el primer senyor del castell. Està construït directament sobre la roca, la qual cosa li dona un caràcter distintiu. És de planta rectangular i disposa d'una torre. A l'interior conserva alguna part antiga, com una masmorra medieval.

 L'Ermita de la Salut
L'ermita de la Salut consta d'un edifici d'una sola nau, amb una part preromànica del segle X que abasta les dues terceres parts de ponent de la nau i que se suposa que devia estar coberta amb encavallades de fusta. D'aquesta fase és la finestra geminada de la façana de ponent i la finestra esqueixada senzilla del costat de la porta.

 La Rectoria
La casa rectoral és un edifici gòtic que encara conserva al seu interior arcs ogivals i de mig punt de l'època. La rectoria està ubicada darrere de l'església i prop del castell.

Administració

Demografia

Festes i fires 
 Festa de la Cirera
 Festa Major d'estiu: últim cap de setmana de juliol
 Setmana Cultural

Mitjans de comunicació locals 
 Revista Som Papiol

Referències

Enllaços externs 

 Lloc web oficial de l'Ajuntament del Papiol
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Patrimoni històric i artístic del Papiol
SATTS

El SATTS (Standard Arabic Technical Transliteration System - Sistema de transliteració tècnica de l'àrab estàndard) és un estàndard que utilitza l'exèrcit dels Estats Units per transcriure l'alfabet àrab amb lletres de l'alfabet llatí.

Lletres primàries

Altres lletres 

Alfabet àrab
Santa Coloma de Cervelló

Santa Coloma de Cervelló és un municipi de la comarca del Baix Llobregat. El municipi està format pel nucli antic, amb les barriades de Can Lluch i Pla de les Vinyes; la Colònia Güell, formada pel recinte industrial i la zona residencial fundades a principis de segle passat per l'empresari Eusebi Güell; les urbanitzacions de Can Via, Cesalpina, Sant Roc, la Pineda i el barri de Can Colomer. Santa Coloma de Cervelló limita amb els municipis de Sant Boi de Llobregat, Torrelles de Llobregat, Sant Vicenç dels Horts, Sant Feliu de Llobregat i Sant Joan Despí.

Geografia 
 Llista de topònims de Santa Coloma de Cervelló (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

El municipi de Santa Coloma de Cervelló està situat a la riba dreta del riu Llobregat, al peu de la muntanya de Montpedrós (Santa Coloma de Cervelló) (també anomenada Sant Antoni pel sant al qui està dedicada l'ermita que hi ha), i s'estén fins als contraforts orientals del massís del Garraf.

El municipi comprèn una part plana, la més propera al riu Llobregat, ocupada per collites de regadiu que es proveïxen del Canal de la Dreta del Llobregat. El costat de ponent comprèn una part muntanyenca amb boscos que s'alternen amb cultius de secà.

Història 
Al terme de Santa Coloma hi hagué un poblat ibèric, el primer document del lloc data de mitjan . Al voltant de l'església parroquial de Santa Coloma va anar creixent el nucli de població medieval, des del  es van construir la majoria de les masies. L'any 1323 era conegut el lloc amb el nom de Santa Coloma de Montpedrós, que és l'elevació més alta del terme, el fet de pertànyer a la baronia de Cervelló explica el canvi de nom.

Economia 
Avui Santa Coloma de Cervelló basa l'economia en una variada indústria amb sectors com la metal·lúrgia, la química i també la construcció, encara que s'orienta cap al sector de serveis, amb un increment important del comerç. L'agricultura, encara trobant-se en una situació de regressió, és encara important.

Demografia 
Aquest municipi té una població de 8.073 habitants (any 2016 segons IDESCAT).

Resultats Electorals 
Actualment, al 2023, l'alcalde és Jordi Bartolomé i Fernández.

2019

2015

2011 
A les eleccions de 2011, ICV - PROGRÉS guanya per majoria absoluta, VISC-C aconsegueix entrar al consistori a la vegada que el Partit Popular obté per primer cop representació. Convergència i Unió dobla el nombre de regidors mentre Esquerra Republicana de Catalunya i Partit dels Socialistes de Catalunya pateixen una important davallada.

Llocs d'interès 
 Cripta de la Colònia Güell
 Torre Salbana. Construcció dels segles X i .

Festes i fires 
 Festa de la Cirera
 Festa Major
 Festa Major de Cesalpina
 Festa Major de la Colònia Guell
 Festa del Modernisme

Referències

Bibliografia

Enllaços externs 

 
 Lloc web oficial de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Patrimoni històric i artístic de Santa Coloma de Cervelló
Vila-rodona

Vila-rodona és un municipi de la comarca de l'Alt Camp situat a l'extrem occidental de la serra del Montmell. Limita amb Alió, Montferri, Aiguamúrcia, el Pla de Santa Maria, Bràfim, Rodonyà i el Montmell (Baix Penedès).

Geografia 
 Llista de topònims de Vila-rodona (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 
Va formar part de la Vegueria de Vilafranca del Penedès fins al 1716. Després va passar a formar part del Corregiment de Vilafranca del Penedès des del 1716 fins al 1833.

Dades econòmiques 
El 1970 la seva renda anual mitjana per capita era de 75.016 pessetes (450,86 euros).

El 1983 el terme municipal de Vila-rodona comptava amb unes 137 explotacions agràries d'entre 0 i 5 hectàrees, unes 182 d'entre 5 i 50 hectàrees i 4 explotacions d'entre 50 i 200 hectàrees.

Demografia

Política

Eleccions al Parlament de Catalunya del 2012

Eleccions municipals 
Llista d'alcaldes i nombre de regidors per partit

Llocs d'interès 
 El Columbari de Vila-rodona, un columbari romà que s'utilitzava per a dipositar les cendres dels difunts. Actualment està totalment restaurat.
 Castell de Vila-rodona, amb la Torre de l'Homenatge, totalment restaurada i avui dia habitada. Està declarat bé cultural d'interès nacional.
 Les restes del Convent dels Dolors, situat als afores, del qual destaca el seu absis circular.
 Museu de la Vila de Vila-rodona.
 Castell o Torre de Vilardida, o Torre de Cal Tudó, declarat bé cultural d'interès nacional.
 La Serra, antiga vil·la romana.
 Celler cooperatiu.

Personatges il·lustres 
 Ramon Maria Calderé i Rey, futbolista.
 Magí Colet i Mateu, pedagog.

Referències

Vegeu també 
 La Serra
 Rutes BTT per Vila-rodona: es poden fer rutes de diversos nivells i dificultats, travessant rius i senders

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Tota la informació sobre aquest municipi 
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Monestirs de Catalunya. Convent dels Dolors
 El columbari de Vila-rodona

 
Viles closes de l'Alt Camp
Mont-ral

Mont-ral és un municipi de la comarca de l'Alt Camp. Se situa a l'extrem occidental de la comarca, al vessant oriental de les Muntanyes de Prades. Des del 2015, el batlle és Xavier Pagès, d'ERC.

Geografia 
 Llista de topònims de Mont-ral (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 

Va formar part de la Vegueria de Montblanc fins al 1716. Després va passar a formar part del Corregiment de Tarragona des del 1716 fins al 1833.

Dades econòmiques 
El 1970 la seva renda anual mitjana per capita era de 46.378 pessetes (278,74 euros).

El 1983 el terme municipal de Mont-Ral comptava amb unes 2 explotacions agràries d'entre 0 i 5 hectàrees, unes 32 d'entre 5 i 50 hectàrees i unes 16 explotacions d'entre 50 i 200 hectàrees.

Demografia

Vegeu també 
 Riu Glorieta
 Sant Pere de Mont-ral
 Central hidroelèctrica del Glorieta

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Tota la informació sobre aquest municipi
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
Pontons

Pontons és un municipi situat a la part nord-occidental de la comarca de l'Alt Penedès, a la província de Barcelona. Limita amb els municipis barcelonins de Torrelles de Foix i la Llacuna, i amb els municipis de la província de Tarragona de Querol, Aiguamúrcia i el Montmell.

L'alcalde és Josep Tutusaus, del Partit Popular. Actualment és un dels dos alcaldes d'aquest partit a Catalunya. En les eleccions locals del 2015 el PP va aconseguir 4 regidors i CiU, 3. A les eleccions del 2011, el PP havia obtingut tots 6 regidors.

Geografia 
 Llista de topònims de Pontons (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Administració

Demografia

Economia 
Segons les dades de l'últim trimestre de 2019 de l'Observatori del Treball de la Generalitat, Pontons era el novè municipi amb la taxa més alta de desocupats de Catalunya, un 21,84%. En el rànquing dels deu municipis catalans amb més atur, encapçalat per La Vajol (Alt Empordà), amb un 34,15%, els deu primers tenien menys de 600 habitants, a excepció del Montmell (Baix Penedès), en tercer lloc (amb 1.512 empadronats i un 29,58% d'atur) i Santa Oliva (Baix Penedès), en desè (amb 3.320 veïns i un 20,55% de desocupats).

Referències

Enllaços externs 
 Pàgina Web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
Puigdàlber

Puigdàlber és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès.

Escrit amb grafia fonètica Puigdalba, que va ser oficial, està documentat al  com Puig Alber. El topònim és una contracció de «puig de l'àlber».

Geografia 
 Llista de topònims de Puigdàlber (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Amb només 0,40 km², és el municipi més petit de Catalunya. Situat a la fossa del Penedès, és drenat per les rieres del Romaní i de la Serra, afluent de la riera de Sant Sebastià dels Gorgs.

Pertanyen al seu nucli urbà els barris de l'Empalme, Bellavista i de Mas Morer -actualment segregat del municipi del Pla del Penedès i annexat definitivament a Puigdàlber- així com les cases del Gorner.

L'extensió del conreu de la vinya al Penedès en va afavorir el creixement.

Demografia

Referències 
 L'Alt Penedès: guia turística 	 
 Consell Comarcal de l'Alt Penedès

Vegeu també 
 Escuts i banderes de l'Alt Penedès
 Església Parroquial de Sant Andreu

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
Terrassola i Lavit

Terrassola i Lavit, impròpiament Torrelavit, és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès. El nom del municipi és una creació ad hoc combinant els noms de dos nuclis de població propers dins el municipi, Terrassola i Lavit.

Geografia 
 Llista de topònims de Torrelavit (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Topònim no normatiu 
Torrelavit és el topònim oficial, però l'Institut d'Estudis Catalans ha defensat sempre la forma Terrassola i Lavit. Les raons per a la creació de la forma Torrelavit (que, d'altra banda, és un portmanteau entre els dos topònims mal construït, ja que el correcte seria Terralavit) rauen en la voluntat del consistori municipal de simplificar-ne el nom, sense que hi hagi tradició moderna, malgrat que el municipi es compongui de dos topònims.

Demografia 

El primer cens és del 1920 després de formar-se el municipi per la unió de Terrassola i Lavit. Les dades anteriors són la suma dels dos antics municipis.

Referències

Enllaços externs 

 Web del Municipi
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores

Torrelavit
Torrelles de Foix

Torrelles de Foix és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès. És un poble envoltat sobretot per l'entorn natural, a l'oest hi trobem la riera de Pontons, afluent del riu Foix que passa per la localitat. També hi trobem Les Dous, unes fonts amb 35 dolls envoltats per dues grans cascades i un berenador, val la pena anar-ho a veure. El punt més alt del terme és el Turó dels Quatre Termes, on cada 11 de setembre s'hi renova una senyera.

Geografia 
 Llista de topònims de Torrelles de Foix (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Monuments 

El nucli urbà de la població és una de les obres que formen part de l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya. Es tracta de cases urbanes entre mitgeres i fent cantonada o aïllades amb jardí al costat o al voltant, interessants per la composició de la seva façana i pels elements decoratius i ornamentals noucentistes que inclouen: coronaments, balustrades, tribunes, balcons, reixes, cartel·les i esgrafiats. Data del 1926. Hi ha moltes altres obres inventariades d'aquest municipi.

Al municipi s'hi troba el Santuari de Santa Maria de Foix, patrona del Penedès. Molt bonic i amb bones vistes de tot el Penedès.

Festes i tradicions 

 Festa major (23-25) d'agost: en honor de Sant Genís, patró del poble.
 Fira de l'artesania: el quart cap de setmana d'octubre.
 A Torrelles de Foix hi ha tradició gegantera des de temps enrere per la festa major en honor de Sant Genís, patró de la vila. Sempre hi hagut una parella de gegants d'algun poble veí i, finalment, d'una família de la vila. L'any 1990, un home vilafranquí que vivia a Torrelles i que havia treballat a Alemanya el tornà a casa seva i el va portar fet per ell mateix. Així, una parella de gegants, que van passar a ser els gegants vells de la vila en honor seu, foren batejats el dia 29 de juliol de 1990 amb els noms dels seus constructors. Va quedar així constituït l'aniversari de la colla i dels gegants Enric de Torrelles i Nati de Foix, la primera parella de gegants del municipi.

Població

Administració

Galeria

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament 
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
Castellet i la Gornal

Castellet i la Gornal és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès.

Geografia 
 Llista de topònims de Castellet i la Gornal (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

El terme municipal és al sud de la comarca, entre el Garraf i el Baix Penedès. La capital del municipi és la Gornal. En la divisió provincial del 1833, la Gornal va ser inicialment inscrita a la província de Tarragona, per estar al marge dret del riu de Foix. Però aleshores la capital municipal era Castellet, que va quedar a la província de Barcelona, i es va modificar el límit provincial per mantenir la integritat del municipi.

Al poble de Clariana hi ha el santuari de Montserrat de Clariana, consagrat el 27 de maig del 1973.

Història 
Del Castell de Castellet se'n comencen a tenir dades l'any 977.

Demografia

Referències

Vegeu també 
 Parc del Foix

Enllaços externs 

 Ajuntament de Castellet i la Gornal
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Resultats de les Eleccions Locals 2015 amb els regidors i regidores del Ple Municipal
Vilobí del Penedès

Vilobí del Penedès és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès. Es troba al sector septentrional de la plana, al nord-oest del terme de Vilafranca, accidentat pels contraforts meridionals de les serres de Font-rubí i de Mediona i drenat per la riera de Llitrà o de les Graus.

Geografia 
 Llista de topònims de Vilobí del Penedès (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 
S'han trobat restes del neolític al jaciment d'indústria lítica en sílex de les Guixeres de Vilobí. També s'han trobat restes ibèriques i romanes que semblen indicar un poblament continuat durant l'edat antiga.

Vallformosa fou des del s. X una quadra del terme de Sant Martí, però no és fins al s. XII que el terme Vilobí és esmentat a la documentació. Des del s. XII Vilobí se segregà del Castell de Sant Martí, si bé al s. XIV, igual que Sant Martí, inicià la seva dependència jurisdiccional de la Pia Almoina de Barcelona. Els canonges de la catedral de Barcelona foren els senyors de Vilobí fins a la desaparició del feudalisme al s. XIX.

A 1842 el territori de Vallformosa fou agregat a Vilobí i des de 1846 Vilobí inicià el seu camí com a municipi independent, si bé la parròquia se seguí dient de Santa Maria de Vallformosa de Vilobí.

Si bé el topònim Vilobí pot indicar l'existència de guix en el terme des d'època romana, aquesta presència està documentada des del 1013. El guix ha condicionat no només la toponímia sinó sobretot la fesomia física i econòmica del municipi. Són encara presents algun antic forn de Vilobí i els pèlags de les antigues guixeres, avui ja tancades i convertides en un parc.

Demografia

Llocs d'interès 
 Museu de Geologia de Vilobí del Penedès.
 Parc dels Talls, zona formada per un conjunt de quatre llacs, anomenats tradicionalment com a “pèlags” i que van aparèixer després d'anys d'explotació del guix.

Referències

Vegeu també 
 Escuts i banderes de l'Alt Penedès

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament 
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
Sant Pere de Riudebitlles

Sant Pere de Riudebitlles o Riudebitlles (si ens basem en el canvi de la denominació legal del terme, realitzada en 1937), és una vila i municipi de la comarca de l'Alt Penedès situada a la vall mitjana de la riera de Mediona, o riu de Bitlles, el qual dona nom al municipi.

Toponímia 
El topònim prové del monestir establert prop del riu de Bitlles, aquest darrer nom ja documentat al  com rivus de Birlas o Berilas, d'origen incert. En el fogatge del  s'anomena Sant Pere de Riudebirles i al  Sant Pere de Riudevitlles, de la vegueria de Vilafranca. En els primers censos del  es va registrar San Pedro de Riudevitlles. El 1933 es va fixar en català amb la mateixa grafia actual, escurçat el 1937 a Riudebitlles en el context revolucionari contra l'hagiotoponímia. Durant el franquisme es va tornar al nom anterior, basat en una grafia tradicional catalana, fins al 1983.

Geografia 
 Llista de topònims de Sant Pere de Riudebitlles 
 Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets...
 hidrografia: rius, fonts...
 edificis: cases, masies, esglésies, etc.

Fires i festes 
 Festa Major: primer diumenge d'agost. Matinades, cercaviles, concerts, balls, sardanes, mostres folklòriques
 Ball del most: L'últim dissabte d'octubre, fira d'Artesania, mostres folklòriques
 Nadal i Reis: Pessebre vivent, exposició de pessebres i diorames, teatre, recollida de cartes i cavalcada de Reis
 Carnaval: Concurs de disfresses, repartiment de la sopa dels pobres, enterrament de la sardina i cremada del ninot
 Primavera Cultural: Aplec de Can Coral, Festa Homenatge a la Vellesa, Cicle de Concerts
 Aplec del Pont Nou: 1r diumenge de maig. Sardinada, arrossada popular i sardanes
 Revetlla de Sant Joan: 23 de juny
 Revetlla de Sant Pere: 28 juny
 XII Hores d'Esport: 27 de juny
 Trobada de Cançó d'Autor dels Països Catalans: primer dissabte d'agost, coincidint amb la Festa Major, des de l'any 2005 fins a l'actualitat

Demografia

Personatges il·lustres 
 Jaume Boixeda i Bellavista (1871-1956), farmacèutic
 Guillem Cabestany, exjugador d'hoquei sobre patins i actual entrenador del FC Porto (Portugal)
 Josep Creixell Montserrat, alcalde de Riudebitlles del febrer a l'octubre de 1934 i del febrer de 1936 a l'octubre de 1937
 Cesk Freixas, cantautor
 Sílvia Isach, artista visual
 Maria Rius i Camps, il·lustradora
 Guillem Rovira i Reixach, Pintor, fundador de l'Agrupació de Pessebristes de Sant Pere de Riudebitlles.
 Jaume Romeu Mestres, primer alcalde republicà des de 1931 a 1934
 Àngels Torrents i Rosés (1940-2004), doctora en Demografia Històrica
 David Fernandez (1941-1998)  peixater

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Paleolítc de la vall del Riudebitlles
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
 Pagina d'Ona Bitlles, Emissora Municipal.
 Dites de Sant Pere de Riudebitlles a Wikiquote

 
Viles closes del Penedès
El Pla del Penedès

El Pla del Penedès és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès. Està situat a la plana del Penedès, al nord de Vilafranca del Penedès. Està drenat per la riera de Lavernó. La festa Major se celebra el darrer dissabte de juliol. Els seus patrons són Sant Abdó i Senen.

Es tracta d'un municipi bàsicament agrícola.

Geografia 
 Llista de topònims del Pla del Penedès (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Demografia

Enllaços externs 

 Pàgina de l'ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2015, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores
Mediona

Mediona és un terme municipal de la comarca de l'Alt Penedès.

Geografia 
 Llista de topònims de Mediona (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Amb una extensió de 47,6 km² és el segon terme més gran de la comarca. Limita al nord amb la comarca de l'Anoia (termes d'Orpí, Carme i la Torre de Claramunt), a l'est amb el terme de Cabrera d'Anoia, al sud-est amb els termes ja penedesencs de Sant Pere de Riudebitlles i de Sant Quintí de Mediona i al sud amb Font-rubí. El terme és configurat per dues cadenes de muntanyes quasi paral·leles integrades dins el Sistema Prelitoral.

El cap de municipi és Sant Joan de Mediona. Altres nuclis de població són el poble de Sant Pere Sacarrera, el veïnat de les Cases Noves de Can Pardo i la caseria de la Quadra d'Agulladolç. Es comunica amb la carretera comarcal de Vilafranca a Igualada per una carretera local.

Demografia

Vegeu també 
 Escuts i banderes de l'Alt Penedès
 Casa Nova del Bolet

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Resultats de les Eleccions Locals 2015 amb els regidors i regidores del Ple Municipal
Pacs del Penedès

Pacs del Penedès és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès. S'estén a l'esquerra del riu Foix, que en forma el límit occidental. Drena el terme també la riera de Llitrà (dita també riera de Pacs).

És accidentat pels turons de Sant Pau (302 m alt), que el separen del terme de Vilafranca. Pacs del Penedès celebra la seva festa major el mes d'agost i la festa major del barri l'Agrícola al juliol. La població es distribueix en diferents barris: l'Agrícola, la Rectoria, el Pla de Cavalls, el Salinar i la Serra.

Es tracta d'un terme petit i bàsicament agrícola. En el seu terme municipal hi ha les instal·lacions del Club Tennis Vilafranca.

El 2019, l'alcaldessa és Montserrat Mascaró Gras.

Geografia 
 Llista de topònims de Pacs del Penedès (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Demografia

Administració

Referències

Enllaços externs 

 
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Eleccions Locals 2023, resultats i composició del Ple Municipal amb regidors i regidores.
Castellví de la Marca

Castellví de la Marca és un terme municipal de la comarca de l'Alt Penedès.

Geografia 
 Llista de topònims de Castellví de la Marca (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Està situat al límit sud de la comarca, des de la Serralada Prelitoral cap al centre de la depressió del Penedès. A la part de muntanya hi destaca la muntanya del Castellot, coronada pel castell que es coneix amb aquest nom.

El territori és bàsicament pla, tret de la zona sobre la riera de Marmellar. La població, molt disseminada en petits nuclis i masies, viu sobretot del conreu de la vinya. També és important la producció d'alls, de productes de secà, d'arbres fruiters i l'horta.

Història 
Castellví de la Marca és documentat l'any 977. De l'antic poble, en resten escassos vestigis. Era situat sota l'antic Castellvell de la Marca (el Castellot, s. XI) i tenia com a centre l'antiga església parroquial de Sant Sadurní, avui traslladada al nou veïnat de Castellví.
Va ser en època alt medieval que els comtes de Barcelona crearen el terme castral de Castellví de la Marca (la marca de Barcelona) on aquest municipi fora territori de frontera durant un context de conquestes per part del comtat de Barcelona.

La toponímia present al municipi, com en el cas de "La Múnia" pot indicar presència islàmica al territori dins del context històric de les conquestes serraïnes.

Lloc d'interès 
El Castellot: L'antic castell de Castellvell de la Marca es troba al Barri de les Cases Noves de la Riera, damunt d'un penya-segat de quasi 500 metres. Va ser bastit al  i és popularment conegut amb el nom del Castellot, defensava els límits occidentals de la comarca. Des de dalt es domina una àmplia panoràmica. La vista es perd fins als confins de la mar, dominant les terres planes de l'Alt i Baix Penedès.Aquest castell consta d'una cova i una torre.

La Torre de Can Pascol: Declarat bé d'ineterès nacional i d'origen medieval. Des d'allà podem observar les vistes del Castellot.

Demografia

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Resultats de les Eleccions Locals 2015 amb els regidors i regidores del Ple Municipal
Avinyonet del Penedès

Avinyonet del Penedès és un municipi de la comarca de l'Alt Penedès, amb capital a Avinyó Nou.

Geografia 
 Llista de topònims d'Avinyonet del Penedès (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Demografia 

Hi nasqué, en 1854, el claretià Pere Marcer i Cuscó, proclamat servent de Déu i en procés de beatificació.

Calendari de festes majors 
 Can Mitjans: 22 i 23 de juliol
 L'Arboçar: 30, 31 de juliol i 1 d'agost
 Les Gunyoles: 5, 6, 7 i 8 d'agost
 Sant Sebastià dels Gorgs: 30, 31 de juliol i 1 d'agost
 Avinyó Nou: 20, 21, 22 i 23 d'agost
 Cantallops: 15, 16 i 17 d'octubre

Balls del municipi 
 L'Arboçar: Panderetes i Diables de l'Arboçar
 Avinyó Nou: Ball de picarols, Ball de Bastó, Cercolets, Gitanes i Diables Nefastus d'Avinyonet
 Sant Sebastià dels Gorgs: Diables de Sant Sebastià, Capgrossos i Camallargs
 Les Gunyoles: Diables, segunola, les caramelles i grup de teatre.
 Cantallops: Ball de cintes, Grallers, Bastoners, Les Caramelles i Llobatons

Referències

Vegeu també 
 Escuts i banderes de l'Alt Penedès

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Diputació de Barcelona
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Resultats de les Eleccions Locals 2015 amb els regidors i regidores del Ple Municipal
Teoria de la xarxa d'espín

Segons la teoria de la xarxa d'espín o gravitació quàntica de llaços (en anglès, loop quantum gravity), l'espaitemps estaria quantitzat de manera que no poden existir longituds menors que la longitud de Planck, ni temps menors que el temps de Planck. Segons aquesta teoria, l'espaitemps forma una xarxa canviant en què la matèria ocupa els nusos de xarxa esmentada.

Per un altre costat, les longituds, i els temps, serien múltiples sencers dels esmentats longitud de Planck i temps de Planck.

Aquesta teoria seria una versió quàntica de la teoria de la relativitat d'Einstein, i per tant de la gravetat.

Val a dir que, d'una banda, aquesta teoria no ha estat comprovada per cap experiment, o observació, car els àtoms de l'espaitemps estan uns 16 ordres de magnitud per sobre de les energies aconseguides amb els actuals acceleradors de partícules i, d'altra banda, la teoria de xarxa d'espín és, ara com ara, una teoria incompleta.

Vegeu també 
 Unitats de Planck.
 Gravitó.
 Teoria de cordes.

Bibliografia 
 Investigación y ciencia (Scientific American), març 2004 "Atomos del Espacio y del Tiempo", per Lee Smolin, pàgina 58, Prensa científica, S. A., Muntaner, 339 pral. 1a 08021 Barcelona (España).

Enllaços externs 
 Plana sobre Lee Smolin.
 Gravetat quàntica .
 Laboratori de Los Álamos (en aquesta plana està prohibit cercar informació en robots. Plana en anglès).
 Plana en anglès.

Mecànica quàntica
Gravetat
Física teòrica
Longitud de Planck

La longitud de Planck, segons la teoria de la xarxa d'espín, és la longitud mínima que pot existir. S'anomena així en honor del físic Max Planck.

És igual a:
 metres

on:
  és la constant de Dirac (la constant de Planck dividida per 2π)
 G és la constant gravitacional
 c és la velocitat de la llum en el buit

Referències

Vegeu també 
 Unitats de Planck

Unitats de Planck
Unitats de longitud
Llista de municipis de la província de Barcelona

La llista de municipis de la província de Barcelona inclou tots els municipis de la província de Barcelona amb les xifres del cens de població.

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|}

Vegeu també 
 Llista de municipis de la Catalunya del Nord
 Llista de municipis de la província de Girona
 Llista de municipis de la província de Lleida
 Llista de municipis de la província de Tarragona

Barcelona
Llista de municipis d'Àlaba

La llista de municipis d'Àlaba comprèn tots els municipis del Territori Foral basc d'Àlaba. La capital d'Àlaba és la ciutat de Vitoria-Gasteiz, que també ho és de la Comunitat Autònoma del País Basc.

 
Alaba
Llista de municipis d'Almeria

Llista de municipis de la província d'Almeria, Espanya.

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|}

 
Almeria
Llista de municipis d'Espanya



Llista de municipis per províncies

A 
 Municipis d'Àlaba
 Municipis d'Alacant
 Municipis d'Albacete
 Municipis d'Almeria
 Municipis d'Astúries
 Municipis d'Àvila

B 
 Municipis de Badajoz
 Municipis de les Illes Balears
 Municipis de Barcelona
 Municipis de Biscaia
 Municipis de Burgos

C 
 Municipis de Càceres
 Municipis de Cadis
 Municipis de Cantàbria
 Municipis de Castelló
 Municipis de Ciudad Real
 Municipis de Conca
 Municipis de Còrdova
 Municipis de la Corunya

G 
 Municipis de Girona
 Municipis de Granada
 Municipis de Guadalajara
 Municipis de Guipúscoa

H 
 Municipis de Huelva

J 
 Municipis de Jaén

L 
 Municipis de Lleida
 Municipis de Lleó
 Municipis de Lugo

M 
 Municipis de Madrid
 Municipis de Màlaga
 Municipis de Múrcia

N 
 Municipis de Navarra

O 
 Municipis d'Osca
 Municipis d'Ourense

P 
 Municipis de Palència
 Municipis de las Palmas
 Municipis de Pontevedra

R 
 Municipis de la Rioja

S 
 Municipis de Salamanca
 Municipis de Santa Cruz de Tenerife
 Municipis de Saragossa
 Municipis de Segòvia
 Municipis de Sevilla
 Municipis de Sòria

T 
 Municipis de Tarragona
 Municipis de Terol
 Municipis de Toledo

V 
 Municipis de València
 Municipis de Valladolid

Z 
 Municipis de Zamora

Llistes de municipis per comunitats autònomes 
 Municipis d'Andalusia
 Municipis de l'Aragó
 Municipis del Principat d'Astúries
 Municipis de les Illes Balears
 Municipis de la Comunitat Autònoma de Canàries
 Municipis de Cantàbria
 Municipis de Castella - la Manxa
 Municipis de Castella i Lleó
 Municipis de Catalunya
 Municipis d'Extremadura
 Municipis de Galícia
 Municipis de la Comunitat de Madrid
 Municipis de la Regió de Múrcia
 Municipis de la Comunitat Foral de Navarra
 Municipis del País Basc
 Municipis de la Rioja
 Municipis del País Valencià

Vegeu també 
 Llista de municipis d'Espanya per població

 
Espanya
Densitat de població

La densitat de població és un mesurament de població per unitat d'àrea o de volum; és una quantitat del tipus densitat numèrica. Se sol aplicar a organismes vivents, normalment als humans, i és una mesura geogràfica (demogràfica) molt important.

D'acord amb la definició establerta, la densitat de població depèn de l'escala de l'àrea de mostreig utilitzada. Això fa que sigui difícil de definir-la com una funció contínua. Suposant que modelem els individus o objectes de la població com a punts discrets, la densitat de població oscil·larà cap amunt o cap avall a mesura que el límit de l'àrea de mostreig passi per sobre d'aquests punts. Per evitar això, es podrien modelar els individus com a objectes amb extensió finita, però això també portaria problemes, sobretot si l'escala de l'àrea de mostreig és semblant a l'extensió dels individus.

Normalment, es considera la densitat de població com a quantitat fractal, que depèn de l'escala.

Per calcular la densitat de població d'un estat, ciutat, o municipi es divideix els habitants entre els 
km² o hm²

Densitat de població en biologia 
La densitat de població és una mesura habitual en biologia, sobretot en ecologia. S'utilitza, entre altres coses, per a determinar en quins llocs una espècie podria estar en perill d'extinció. Cal tenir en compte, però, que la densitat de població òptima depèn molt de l'espècie i de l'ecosistema en consideració.

Densitat de població humana 
En el cas dels humans, la densitat de població és el nombre de persones per unitat d'àrea (això pot incloure llacs, rius i embassaments). També és habitual calcular-la respecte a la unitat d'àrea habitable, productiva (o potencialment productiva), o cultivable. S'expressa, sovint, com a nombre de persones per quilòmetre quadrat o per hectàrea.

Les densitats de població es poden calcular per a ciutats, regions, estats o per a tot el món. La densitat de població humana de la Terra és de 42 persones per km², però és molt variable segons els països i regions.

Els països (o unitats administrativament autònomes) més densament poblats són:
 Macau
 Mònaco
 Hong Kong
 Singapur
 Gibraltar

Tots aquests són estats molt petits i molt urbanitzats.

El país gran amb més densitat de població és Bangladesh, amb 134 milions d'habitants i una densitat de 900 persones per km². A Europa, els Països Baixos són l'estat gran més densament poblat, amb gairebé 400 persones/km².

En contrast, hi ha grans àrees del planeta (l'Antàrtida, els grans deserts, etc.) pràcticament despoblades, amb densitats de població molt properes a zero.

Referències 

Demografia
Sociologia
Ecologia
Estadística
Llista de municipis de la província d'Alacant

Llista dels municipis de la província d'Alacant:

 Regió: Regió natural valenciana a la qual pertany.
</span>

Significat de cada camp de dades:

Vegeu també 
 Llista de municipis de València
 Comarques del País Valencià
 Llista de municipis del País Valencià
 Llista de municipis de Castelló

Referències 

Alacant
Llista de municipis de l'Aragó

Els municipis d'Aragó s'estructuren en 3 províncies:

 Municipis d'Osca
 Municipis de Terol
 Municipis de Saragossa

 
Arago
Llista de municipis de Badajoz

La província de Badajoz té aquests 496 municipis.

Llistes de municipis d'Espanya
Llista de municipis de Burgos

Llistes de municipis d'Espanya
Llista de municipis de Càceres

En aquesta província hi ha 440 municipis.

Notes 

Caceres
Llista de municipis de Cantàbria

La llista de municipis de Cantàbria inclou tots els municipis de la Comunitat Autònoma de Cantàbria, amb capital a Santander.

 
Cantabria
Llista de municipis de la província de Castelló

Llista dels municipis de la província de Castelló amb les seves dades bàsiques.

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|-

|}

Vegeu també 
 Llista de municipis del País Valencià
 Llista de municipis d'Alacant
 Llista de municipis de València

Castelló
Llista de municipis de Catalunya

Aquests són els municipis de Catalunya ordenats alfabèticament. La xifra de població és la que consta al padró municipal d'Espanya del darrer any. Els escuts que no estan coronats no són oficials, perquè no consten inscrits al Registre del sector públic local de Catalunya, com exigeix la normativa vigent.

Referències

Vegeu també 
 Llista de municipis monosíl·labs a Catalunya
 Llista d'enclavaments a Catalunya

 
Catalunya
Demografia de Catalunya
Llista de municipis de Còrdova

Llista de Municipis de la província de Còrdova, Andalusia, Espanya.

Cordova
Llista de municipis de Galícia

Municipis de la Corunya
 Municipis de Lugo
 Municipis d'Ourense
 Municipis de Pontevedra

 
Galícia