Castellví de Rosanes

Castellví de Rosanes és un municipi de la comarca del Baix Llobregat i de la comarca natural del Montserratí. Es troba al vessant nord del sector més septentrional del massís de l'Ordal i s'estén fins a la riba del riu Anoia, arribant per l'est fins a les immediacions del Llobregat.

El terme municipal té una extensió de 16,04 km² i està format, a més del nucli urbà, pels barris dels Àngels i Miralles i les urbanitzacions de Can Sunyer del Palau, el Taió i Valldaina.

L'accés principal és la carretera de Martorell a Gelida (C-243b), si bé també existeix un tramat de camins carreters que connecten el poble amb Corbera de Llobregat i Sant Andreu de la Barca.

Topònim 
El nom de la població deriva del Castell Vell de Rosanes, fortalesa del  situada dalt d'un turó estratègic a llevant del nucli urbà, i que avui rep el nom de Castell de Sant Jaume per l'advocació d'una capella propera.

El terme Castell Vell, que més tard evolucionaria a Castellví, pot ser degut al fet que ja hi hagués un castell d'època romana o a la reconstrucció de la fortalesa després de la seva destrucció a mans d'Almansor l'any 985. Una altra teoria suggereix que fou anomenat així per a distingir-lo del veí Castell de Rosanes, erigit posteriorment en un punt dominant de Martorell.

Rosanes, originàriament "Rodanes", podria referir-se a un cognom o derivar del terme llatí rota referent a les rompudes necessàries per a establir els primers poblaments i conreus agrícoles.

Geografia 
 Llista de topònims de Castellví de Rosanes (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història

El castell 

L'origen històric del municipi és el Castell Vell de Rosanes, documentat des de l'any 963, que fou centre de la baronia de Castellvell nascuda al  durant el procés d'expansió dels comtats catalans a partir de la conquesta de territoris sarraïns. Els seus dominis incloïen els actuals termes de Castellví, Abrera, Sant Andreu de la Barca, Sant Esteve Sesrovires, Castellbisbal i Martorell.

Durant l'època medieval mantingué el seu estatus de fortalesa estratègica i fou un centre d'atracció de trobadors en mans dels llinatges de Castellvell i de Montcada. El 1397 fou incorporat a la Corona arran de la invasió de Mateu I de Foix, amb la qual cosa rebé el privilegi de ser declarat carrer de Barcelona, i l'any següent hi estigué presoner i hi morí el comte Joan I d'Empúries.

El castell fou destruït el 22 de gener de 1714 per les forces filipistes de la Guerra de Successió amb dues roves de pólvora (uns 21 kg), després d'haver obligat els seus defensors, un contingent de paisans comandats pel coronel de miquelets Miquel Santjoan, a abandonar-lo. Des d'aleshores no s'hi ha fet cap obra de reconstrucció.

El poble 

Essent en origen un terme amb poblament dispers, el nucli urbà actual és de formació moderna. El seus inicis se situen a l'any 1743, quan dos frares del convent de Miralles (els pares Torrent i Lloses) edificaren dues cases al terreny anomenat aleshores la Rovira d'en Mascaró. Durant els dos-cents anys següents s'anà configurant el nou poble a l'entorn del carrer principal i la plaça.

L'església parroquial de Sant Isidre, tinença de la parròquia de Sant Miquel –que des de 1974 radica a la capella dels Àngels–, és actualment la principal del municipi. Fou erigida el 1955 i inaugurada l'any 1964. La seva construcció la sufragà el poble de Castellví.

A partir dels anys noranta la població experimentà un creixement notable fruit de l'emplaçament dels polígons industrials i la construcció de noves urbanitzacions dins el seu terme municipal, algunes de les quals molt allunyades del nucli històric.

Demografia

Població actual 
La població de Castellví de Rosanes l'any 2019 era de 1.884 habitants, distribuïts en els següents nuclis de població:

Evolució històrica

Economia 

La major part de la població treballa en la indústria o el comerç fora del municipi –principalment a Martorell– o als dos polígons industrials del poble, el de Rosanes i el de Ca n'Abat. S'hi concentren activitats de diferent naturalesa, des de producció de cosmètics a bugaderia industrial, passant per distribució alimentària i maquinària d'elevació, entre d'altres. Una de les empreses més grans es dedica al rentatge, neteja i tenyiment de peces tèxtils i de pell.

D'altra banda, Castellví encara manté una base agrícola amb camps i conreus situats a la zona baixa, a tocar de l'Anoia. Els principals cultius són la fruita (préssecs, cireres i pomes), l'olivera i la vinya, de la qual deriva la fabricació de vins i cava al mateix municipi.

Llocs d'interès

Patrimoni històric i arquitectònic 
Els principals elements patrimonials del municipi són els següents:
 Castell Vell de Rosanes (Castell de Sant Jaume), fortalesa del  construïda dalt d'un turó estratègic, actualment en ruïnes.
 Convent de Miralles, casal gòtic del  reconvertit en monestir, on es conserven unes interessants pintures murals al fresc d'influència florentina.
 Església dels Àngels, capella del  que conserva fragments d'un retaule major de 1694 i indret on té lloc anualment l'aplec del mateix nom.
 Museu del Vi i del Cava Ramon Canals.
 Can Sunyol, masia del , avui convertida en restaurant.
 Ca n'Abat, gran casal del  reconstruït i ampliat el 1855 amb estil historicista, situat a la riba de l'Anoia.
 Les mines de plom de La Martorellense, antiga explotació minera que va ser la segona més gran de Catalunya d'aquest mineral i que fou abandonada el 1963.

Patrimoni natural 
Tret de la zona agrícola situada a la part baixa, la major part del terme de Castellví està cobert per una densa massa forestal, de la qual 354 ha s'inclouen dins l'espai natural protegit de les Muntanyes de l'Ordal.

Les formacions vegetals dominants dins el municipi són l'alzinar litoral, les pinedes de pi blanc i els boscos mixtos d'aquestes dues espècies. També hi ha presència de brolles de brucs i estepes i, en alguns punts, petits claps de sureda, de roureda i de bosc de ribera.

Les principals muntanyes del terme són la Creu de l'Aragall (548 m), el Turó de Can Xandri (426 m), la Penya Alta (377), el Turó del Castell (360 m) i el Montgoi (328 m). Un dels espais més emblemàtics és la Cadireta, magnífic mirador al capdamunt de la muntanya de Matamoros.

Festes locals 

La Festa Major se celebra el darrer cap de setmana de maig en honor de Sant Isidre, patró de la localitat, i el mes de setembre –coincidint amb el tancament de la verema– té lloc la Festa petita de Sant Miquel, vinculada a la tradició vitivinícola de Castellví. El Dilluns de Pasqua es realitza la tradicional cantada de caramelles pels principals carrers i nuclis del municipi.

Des de 1958, pels volts del 2 d'agost (festivitat de la Mare de Déu dels Àngels), s'organitza l'Aplec dels Àngels a l'entorn de la capella d'aquest barri.

Política i govern

Composició de la Corporació Municipal 
El Ple de l'Ajuntament està format per 9 regidors. Entre 1979-2015 Castellví va ser governat pel partit Independents de Castellví de Rosanes (INCAS), vinculat al Partit dels Socialistes de Catalunya.

A les darreres eleccions municipals de 2019 la candidatura Endavant Castellví (Junts per Catalunya) obtingué el suport majoritari i guanyà l'alcaldia.

Eleccions municipals

Alcaldes de Castellví de Rosanes

Entitats 
  CFS Castellví a Facebook
 Associació de Joves de Castellví (AJC)

Referències

Vegeu també 
 Baronia de Castellvell
 Castell Vell de Rosanes
 Montserratí

Enllaços externs 
 Lloc web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Patrimoni històric i artístic de Castellví de Rosanes
 Museu del Vi i del Cava Ramon Canals
 Bloc Mina de Plom La Martorellense. Treballs del Grup Speleocorb a les Mines de plom.