Nino Rota

Giovanni Rota Rinaldi, conegut com a Nino Rota, (Milà, 3 de desembre de 1911 - Roma, 10 d'abril de 1979) fou un compositor italià especialment conegut per la seva feina com a compositor de música per a pel·lícules, d'entre les quals cal destacar El Padrí (1972) o Romeu i Julieta de Franco Zeffirelli (1968), a més d'un bon grapat de col·laboracions amb el director italià Federico Fellini.

Rota demostrà una gran facilitat i fins i tot felicitat, amb algunes incursions creatives atrevides dins la dodecafonia. Tot i així, les seves composicions més conegudes estan relacionades amb la seva música per al cinema; va compondre les bandes sonores d'un gran nombre de pel·lícules del director italià Federico Fellini que abastaren el període des del 1950 fins al 1979.

Carrera musical 
Rota va néixer en el si d'una família de músics de Milà. Fou un nen prodigi de renom: el seu primer "oratori", "L'infanzia di San Giovanni Battista", el va compondre als 11 anys. Va estudiar al conservatori d'aquesta ciutat amb Giacomo Orefice, i després va dur a terme un estudi seriós de composició amb Ildebrando Pizzetti i Alfredo Casella a la [Acadèmia Santa Cecília] de Roma, graduant-se el 1930.

Més tard, el director Arturo Toscanini l'encoratjà a viatjar als Estats Units, on va viure de 1930 a 1932, per completar la seva formació sota el mestratge de Fritz Reiner, entre d'altres; tenia Rosario Scalero com a professor de composició. El 1932 va tornar a Milà, on va realitzar una tesi sobre el compositor renaixentista i teòric de la música, Gioseffo Zarlino. Rota es va llicenciar en literatura per la Universitat de Milà; es va graduar el 1937 i va iniciar una carrera docent que va conduir a la direcció del Liceo Musicale a Bari (Pulla), càrrec que va ocupar des de 1950 fins al 1978.

El 1944, va escriure la primera partitura per a una pel·lícula, Zazà, dirigida per Renato Castellani. Va conèixer Federico Fellini quan aquest estava treballant en el seu primer film, Lo Sceicco Bianco, que va suposar l'inici d'una relació que donaria fruits tan reeixits com la música per a 8½ (1963). També va treballar en films de Luchino Visconti, com Il Gattopardo (1963).

Rota va ser nominat a un Oscar per la partitura dEl Padrí, però en descobrir-se que part de la música per a aquesta pel·lícula ja havia estat emprada, amb canvis, per ell mateix en una pel·lícula italiana quinze anys abans (Fortunella), el jurat va retirar la candidatura en decidir que no es podia incloure dins de la categoria de "música original". Amb tot i això, Rota va ser nominat dos anys més tard per la partitura de la segona part del film, ocasió en què sí que va guanyar l'Oscar, tot i que l'hagué de compartir amb Carmine Coppola, el pare del director, que també va compondre part de la música. A més a més de la seva coneguda música per al cinema, Rota també va compondre deu òperes, d'entre les quals destaca Il cappello di paglia di Firenze, cinc ballets i altres obres instrumentals.

Rota va tenir una filla, Nina Rota, de la relació amb la pianista Magda Longari. Nino Rota va morir el 10 d'abril de 1979.

Bandes sonores

Anys 30 
 1933: 
Treno popolare, direcció de Raffaello Matarazzo

Anys 40 
 1942: Giorno di nozze, direcció de Raffaello Matarazzo
 1943: Il birichino di papà, direcció de Raffaello Matarazzo
 1944:
 Zazà, direcció de Renato Castellani
 La donna della montagna, direcció de Renato Castellani
 1945:
 La freccia nel fianco, direcció d'Alberto Lattuada i, sense acreditar, Mario Costa
 Lo sbaglio di essere vivo, direcció de Carlo Ludovico Bragaglia
 Le miserie del signor Travet, direcció de Mario Soldati
 1946:
 Vanità, direcció de Giorgio Pàstina
 Un americano in vacanza, direcció de Luigi Zampa
 Albergo Luna, camera 34, direcció de Carlo Ludovico Bragaglia
 Mio figlio professore, direcció de Renato Castellani
 Roma città libera o Roma città libera (La notte porta consiglio), direcció de Marcello Pagliero
 1947:
 Il delitto di Giovanni Episcopo, direcció d'Alberto Lattuada
 Daniele Cortis, direcció de Mario Soldati
 Come persi la guerra, direcció de Carlo Borghesio
 Vivere in pace, direcció de Luigi Zampa
 1948:
 Totò al giro d'Italia, direcció de Mario Mattoli
 Proibito rubare, direcció de Luigi Comencini (1948)
 Molti sogni per le strade, direcció de Mario Camerini (1948)
 Sotto il sole di Roma, direcció de Renato Castellani (1948)
 Fuga in Francia, direcció de Mario Soldati (1948)
 È primavera..., direcció de Renato Castellani (1948)
 Senza pietà, direcció d'Alberto Lattuada (1948)
 Arrivederci, papà!, direcció de Camillo Mastrocinque (1948)
 Amanti senza amore, direcció de Gianni Franciolini (1948)
 Anni difficili, direcció de Luigi Zampa (1948)
 L'eroe della strada, direcció de Carlo Borghesio (1948)
 1949:
 Quel bandito sono io, direcció de Mario Soldati
 La montagna di cristallo (The Glass Mountain), direcció d'Edoardo Anton i Henry Cass
 Come scopersi l'America, direcció de Carlo Borghesio
 Vendico il tuo peccato (Obsession), direcció d'Edward Dmytryk
 I pirati di Capri, direcció d'Edgar G. Ulmer i Giuseppe Maria Scotese
 Children of Chance, direcció de Luigi Zampa

Anys 50 
 1950:
 Campane a martello, direcció de Luigi Zampa
 Vita da cani, direcció de Mario Monicelli i Steno
 Peppino e Violetta, direcció de Maurice Cloche
 Napoli milionaria, direcció d'Eduardo De Filippo
 È più facile che un cammello..., direcció de Luigi Zampa
 È arrivato il cavaliere, direcció de Mario Monicelli i Steno
 Due mogli sono troppe, direcció de Mario Camerini
 Donne e briganti, direcció de Mario Soldati
 1951:
 Valley of Eagles, direcció de Terence Young
 Totò e i re di Roma, direcció de Mario Monicelli i Steno
 Peppino e Violetta (The Small Miracle), direcció de Maurice Cloche i Ralph Smart
 Il monello della strada, direcció de Carlo Borghesio
 Le meravigliose avventure di Guerrin Meschino, direcció de Pietro Francisci
 Filumena Marturano, direcció d'Eduardo De Filippo
 Era lui... sì! sì!, direcció de Marino Girolami, Marcello Marchesi i Vittorio Metz
 Anna, direcció d'Alberto Lattuada
 1952
 I tre corsari, direcció de Mario Soldati
 La mano dello straniero (The Stranger's Hand), direcció de Mario Soldati
 Something Money Can't Buy, direcció de Pat Jackson
 I sette dell'orsa maggiore, direcció de Duilio Coletti
 La regina di Saba, direcció de Pietro Francisci
 Noi due soli, direcció de Marino Girolami
 Marito e moglie, direcció d'Eduardo De Filippo
 Jolanda, la figlia del Corsaro Nero, direcció de Mario Soldati
 Gli angeli del quartiere, direcció de Carlo Borghesio
 Un ladro in paradiso, direcció de Domenico Paolella
 Lo sceicco bianco, direcció de Federico Fellini
 Venetian Bird, direcció de Ralph Thomas
 1953:
 Stella dell'India (Star of India), direcció d'Arthur Lubin
 Scampolo 53, regia di Giorgio Bianchi
 Riscatto o Riscatto - tu sei il mio giudice, direcció de Marino Girolami
 La domenica della buona gente, direcció d'Anton Giulio Majano
 Fanciulle di lusso, direcció de Bernard Vorhaus
 Le boulanger de Valorgue, direcció d'Henri Verneuil
 I vitelloni, direcció de Federico Fellini
 Anni facili, direcció de Luigi Zampa
 Musoduro o Amore selvaggio, direcció de Giuseppe Bennati
 Il nemico pubblico numero uno (L'ennemi public no 1), direcció de Henri Verneuil
 1954:
 Via Padova 46 o Lo scocciatore o Via Padova 46 - Lo scocciatore , direcció de Giorgio Bianchi
 Vergine moderna, direcció de Marcello Pagliero
 La nave delle donne maledette, direcció de Raffaello Matarazzo
 La grande speranza, direcció de Duilio Coletti
 Le due orfanelle, direcció de Giacomo Gentilomo
 Divisione Folgore, direcció de Duilio Coletti
 Garibaldina, episodi de Cento anni d'amore, direcció de Lionello De Felice
 Pendolin, episodi de Cento anni d'amore, direcció de Lionello De Felice
 Appassionatamente, direcció de Giacomo Gentilomo
 L'amante di Paride, direcció de Marc Allégret i Edgar G. Ulmer
 La strada, direcció de Federico Fellini
 Mambo, direcció de Robert Rossen
 Proibito, direcció de Mario Monicelli
 1955:
 Io piaccio o La via del successo con le donne, direcció de Giorgio Bianchi
 Accadde al penitenziario, direcció de Giorgio Bianchi
 Un eroe dei nostri tempi, direcció de Mario Monicelli
 Bella non piangere!, direcció de David Carbonari i Duilio Coletti
 Il bidone, direcció de Federico Fellini
 Amici per la pelle, direcció de Franco Rossi
 La bella de Roma, direcció de Luigi Comencini
 1956:
 Guerra e pace (War and Peace), direcció de King Vidor
 Londra chiama Polo Nord, direcció de Duilio Coletti
 Città di notte, direcció de Leopoldo Trieste
 1957:
 Il medico e lo stregone, direcció de Mario Monicelli
 Italia piccola, direcció de Mario Soldati
 Il momento più bello, direcció de Luciano Emmer
 Le notti bianche, direcció de Luchino Visconti
 Le notti di Cabiria, direcció de Federico Fellini
 1958:
 Giovani mariti, direcció de Mauro Bolognini
 Fortunella, direcció d'Eduardo De Filippo
 La diga sul Pacifico (This Angry Age), direcció de René Clément
 Deserto di gloria (El Alamein), direcció de Guido Malatesta
 Gli italiani sono matti, direcció de Duilio Coletti i Luis María Delgado
 La legge è legge, direcció de Christian-Jaque
 1959:
 La grande guerra, direcció de Mario Monicelli
 Un ettaro di cielo, direcció d'Aglauco Casadio

Anys 60 
 1960
 Plein soleil, direcció de René Clément
 La dolce vita, direcció de Federico Fellini
 Sotto dieci bandiere, direcció de Duilio Coletti
 Rocco e i suoi fratelli, direcció de Luchino Visconti
 1961
 Fantasmes de Roma (Fantasmi a Roma), direcció d'Antonio Pietrangeli
 Il brigante, direcció de Renato Castellani
 1962
 Mafioso, direcció d'Alberto Lattuada
 The Best of Enemies, direcció de Guy Hamilton
 The Reluctant Saint, direcció d'Edward Dmytryk
 Le tentazioni del dottor Antonio, episodi de Boccaccio '70, direcció de Federico Fellini
 Il lavoro, episodi de Boccaccio '70, direcció de Luchino Visconti
 L'isola di Arturo, direcció de Damiano Damiani
 1963
 Il Gattopardo, direcció de Luchino Visconti
 8½, direcció de Federico Fellini
 Il maestro di Vigevano, direcció d'Elio Petri
 1964
 Il giornalino di Gian Burrasca, sèrie TV de 8 episodis, direcció de Lina Wertmüller
 A Midsummer Night's Dream, film TV, direcció de Joan Kemp-Welch
 1965
 L'ora di punta, episodi de Oggi, domani, dopodomani, direcció d'Eduardo De Filippo
 Giulietta degli spiriti, direcció de Federico Fellini
 1966
 Spara forte, più forte, non capisco, direcció d'Eduardo De Filippo
 1967
 La bisbetica domata (The Taming of the Shrew), direcció de Franco Zeffirelli
 1968
 Romeo e Giulietta (Romeo and Juliet), direcció de Franco Zeffirelli
 Toby Dammit, episodi de Tre passi nel delirio (Histoires extraordinaires), direcció de Federico Fellini
 1969
 Block-notes di un regista, film TV, direcció de Federico Fellini
 Fellini Satyricon, direcció de Federico Fellini

Anys 70 
 1970
 Paranoia, direcció d'Umberto Lenzi
 Waterloo, direcció de Serguei Bondartxuk
 1971
 I clowns, film per la TV, direcció de Federico Fellini
 1972
 Roma, direcció de Federico Fellini
 El padrí, direcció de Francis Ford Coppola
 1973
 Hi wa shizumi, hi wa noboru, direcció de Koreyoshi Kurahara
 Amarcord, direcció de Federico Fellini
 Film d'amore e d'anarchia, ovvero stamattina alle 10 in Via dei Fiori nella nota casa di tolleranza, o també Film d'amore e d'anarchia, direcció de Lina Wertmuller
 1974
 El Padrí II, direcció de Francis Ford Coppola
 L'abdicació (The Abdication), direcció d'Anthony Harvey
 1975
 E il Casanova di Fellini?, documentari TV, direcció de Gianfranco Angelucci i Liliane Betti
 1976
 Ragazzo di Borgata, direcció de Giulio Paradisi
 Caro Michele, direcció de Mario Monicelli
 Il Casanova di Federico Fellini, direcció de Federico Fellini
 Alle origini della mafia, mini sèrie TV de 5 episodis, direcció d'Enzo Muzii
 1977
 Las alegres chicas de "El Molino", direcció de José Antonio de la Loma
 1978
 Assaig d'orquestra (Prova d'orchestra), direcció de Federico Fellini
 Death on the Nile, direcció de John Guillermin
 Il teatro di Eduardo, direcció d'Eduardo De Filippo
 La dodicesima Notte, direcció de Giorgio De Lullo
 1979
 Ten to Survive
 Uragano (Hurricane), direcció de Jan Troell

Després de la seva mort, diverses de les seves composicions s'han utilitzat en pel·lícules i ficcions de televisió.

Referències

Enllaços externs 

 
 Catàleg de la seva extensa obra.
 
 Schott Music profile 

Compositors de cinema italians
Compositors d'òpera italians
Compositors italians del segle XX
Compositors milanesos
Directors d'orquestra milanesos
Pianistes milanesos
Actors milanesos
Guionistes milanesos
Alumnes del Conservatori de Milà
Alumnes de l'Acadèmia Nacional de Santa Cecília
Alumnes del Curtis Institute of Music
Alumnes de la Universitat de Milà
Guanyadors del premi Oscar a la millor banda sonora
Guanyadors del premi Grammy
Morts a Roma
Actors del segle XX
Naixements del 1911
Morts el 1979