Clara d'Assís

Clara d'Assís (Assís, 1193-1253) va ser una religiosa italiana que va col·laborar amb sant Francesc d'Assís i fou la fundadora de l'Orde de Germanes Pobres de Santa Clara o Clarisses. Va ser canonitzada només dos anys després de la seva mort, en 1255. Pius XII la proclamà santa patrona de la televisió i les telecomunicacions.

Biografia 
Nascuda Chiara Scifi, va ser filla de Favarone di Offreduccio i d'Ortolana, que formaven una família acomodada i amb prestigi a la ciutat d'Assís. Ja de ben petita posseïa un fort sentiment religiós, va voler consagrar la seva vida a Déu i va refusar el matrimoni que la seva família li havia arranjat.

La nit del 28 de març de 1211 (vigília del Diumenge de Rams), Clara va fugir de la casa dels pares, propera a la catedral d'Assís. Anà al lloc on hi havia Francesc d'Assís i els seus primers seguidors, vora l'església de Santa Maria dels Àngels (la Porciúncula) i demanà de fer-se penitent com ells. Francesc li tallà els cabells, la vestí amb una túnica i la va fer entrar al monestir benedictí de San Paolo delle Badesse de Bastia Umbra, a 4 kilòmetres d'Assís. Després, ingressà a un altre monestir benedictí, el de Sant'Angelo di Panzo on, poc després, s'hi reuniria la seva germana Agnès.

Clara s'instal·là a un petit edifici annex a l'església de San Damiano, a Assís, que havia estat restaurada per Francesc. Hi va viure sota les directrius del bisbe Guido d'Assís. Altres dones s'hi aplegaren, entre elles la seva altra germana Beatriu i la seva mare Ortolana, fins a arribar a una comunitat de cinquanta dones. Allí transcorregué la resta de la seva vida: quaranta-dos anys, dels quals, vint-i-nou va passar-los malalta.

Seguint l'exemple de Francesc, va voler formar una comunitat de monges pobres, dedicades a la pregària i al servei als altres. Anomenades Damianites pel poble i Dames Pobres per Francesc, van esdevenir les monges clarisses.

El Privilegi de la pobresa 
Va obtenir de Francesc una primera regla basada en la pobresa. La regla indica que el carisma de les dones es manifesta en la clausura del monestir, en la vida contemplativa i la pregària, segons el model benedictí, del que es diferencia pel vot de pobresa individual i de l'orde com a tal. Al voltant de la pobresa va girar l'experiència mística i els pocs escrits de Clara i no va voler que minvés. Així, quan el cardenal Ugolino va donar-li una nova regla on el rigor de la pobresa no era tan gran, Clara no la va acceptar. Quan Ugolino esdevingué papa com a Gregori IX (1227-1241) li concedí el Privilegium Paupertatis (privilegi de la pobresa, confirmat per Innocenci IV en 1253. Només en l'"altíssima pobresa" i abandonant els béns materials i confiant-se a Déu, hom se sent lliure per a recórrer el camí de la fe.

La segona meitat de la seva vida, va patir malalties, però participant en els oficis litúrgics. Va morir a San Damiano l'11 d'agost de 1253, als seixanta anys. Només dos anys més tard, Alexandre IV la canonitzà, el 15 d'agost de 1255. La seva regla, és l'única aprovada de la història que és per a dones i ha estat escrita per una dona.

Llegendes 
Santa Clara és la protectora de les telecomunicacions: un dia de Nadal, Clara no va poder assistir a la missa que deia Sant Francesc, ja que era malalta al llit. Volent poder veure-la, va tenir una visió de la celebració, podent-hi "assistir" de lluny. Per aquesta tradició de "retransmissió", va ser anomenada, el 1958, patrona de la televisió i les telecomunicacions.

Els sarraïns havien fet una incursió i eren a les portes d'Assís, assetjant San Damiano. Clara va prendre la custòdia i va mostrar-los als invasors des d'una finestra. Una llum cegadora va fer fugir als musulmans d'Assís.

Gregori IX la visità al convent i li demanà que beneís el pà. Quan Clara el beneí, aparegué una creu a sobre.

Iconografia 
Obresː
 Pintures murals de la cel·la de Sant Miquel del Monestir de Pedralbes (segle XIV)
 Retaule pintat procedent de l'església de Santa Maria de Castelló de Farfanya,  (Museu de Lleida)
 Retaule de santa Clara i santa Caterina. Segle XV. Catedral de Barcelona
 Pintura sobre taula de començaments del  al Monestir de Pedralbes
 Pintura d'autor desconegut procedent del monestir de Santa Clara de Palma. S. XVI Museu d'Art Sacre de Mallorca
 Imatge que presideix el retaule de Santa Clara i Sant Antoni, d'Andreu Sala, 1686 (Església de Sant Vicenç de Sarrià)

Vegeu també 
 Assís
 Sant Francesc d'Assís
 Clarisses

Referències

Enllaços externs 

 Escrits de Santa Clara
 Vida de Santa Clara
 Llegendes de la santa 

Renovadors de l'Església
Persones d'Assís
Sants de la província de Perusa
Sants de l'anglicanisme
Clarisses italianes
Sants fundadors de comunitats o ordes religiosos catòlics
Sants de l'Església Catòlica
Santes clarisses
Sants morts al segle XIII
Protofeministes italians
Morts a Assís
Franciscans italians