Vilaplana

Vilaplana (abans Vilaplana del Camp) és un municipi de la comarca del Baix Camp. El poble es troba a la falda de la Serra de la Mussara (que forma part de la Serralada de Prades) a 366 m sobre el nivell del mar. El punt més alt del terme municipal es troba a La Mussara a 1071 metres sobre el nivell del mar. El Tossal Rodó, una de les muntanyes del municipi, mesura 965 metres. Històricament tenia un terme de només 6,76 km², i actualment en té 23,47, després d'haver incorporat el 1959 el terme de La Mussara. El terreny és molt trencat, però l'antic terme, més pla, està gairebé tot conreat. El terme limita amb l'Aleixar pel sud, l'Albiol per l'est, Mont-ral, aquest de la comarca de l'Alt Camp, pel nord-est, Capafonts pel nord, La Febró pel nord-oest, Arbolí, per l'oest i Alforja pel sud-oest.

Geografia 
 Llista de topònims de Vilaplana (Orografia: muntanyes, serres, collades, indrets..; hidrografia: rius, fonts...; edificis: cases, masies, esglésies, etc).

Història 
El nom de Vilaplana, que ve de l'època de la repoblació franca, podria haver estat donat pel contrast de la seva situació amb la de La Mussara, que sembla de poblament més antic i és un lloc situat dalt dels cingles. La gent de La Mussara hauria edificat uns corrals per al bestiar a la plana i després alguns hi haurien anat a habitar. La primitiva població hauria rebut el nom de Masos de la Plana i després el de Vilaplana. En el seu inici Vilaplana depenia administrativament de l'Aleixar. La primera menció documental es troba en un pergamí de l'Aleixar de 1297 on apareix citat "villam planam". Vilaplana hauria format part del Comtat de Prades des de la seva fundació el 1324. El 1346 es troba documentat un "manso vocato Vilaolana" que sembla indicar una població molt reduïda. Al  Vilaplana pertanyia als Ducs de Cardona, hereus dels comtes de Prades, tot i que hi tenia alguns drets el bisbe de Barcelona. La seva adhesió a Carles d'Àustria va ser total, ja que el febrer de 1714 la vila va ser atacada i cremada pel dirigent filipista Marqués de Lede per haver donat aixopluc als carrasclets que voltaven per la comarca. El 1755 encara tenia muralles.

El 1812 van reunir-se a Vilaplana tots els homes del corregiment que s'havien d'integrar al sometent. Al començament de la Tercera guerra carlina, el 1872, s'hi aixecà el "Martinet de Vilaplana", Martí Cavallé. El 15 de maig de 1873 va ser ocupada per uns 200 carlins, a les ordres del "Capellà de Flix", Cercós i "Cucala", que van cremar diverses cases i, expulsats pels liberals provinents d'Alforja, fan fugir amb quatre presoners que van ser afusellats l'endemà a l'Albiol.

Llocs d'interès 
 La Mussara. És un nucli de població deshabitat des del 1959 i actualment en estat ruïnós. A prop del nucli s'han trobat pintures rupestres, a l'abric de la serra de la Mussara, i també restes d'un poblat ibèric. El poble i la muntanya són actualment concorreguts per excursionistes i escaladors. També hi ha un refugi de muntanya.

 Església de Santa Maria (Mare de Déu de la Llet).
 Cal Peraire
 Cal Batjau
 Conjunt d'arcades adovellades. Portals d'antigues cases del poble
 Forn de rajola del Xacó

 Troballes prehistòriques. Al terme municipal s'han trobat diverses restes prehistòriques, pintures rupestres i un poblat ibèric a prop del poble de la Mussara.

 El dipòsit de l'aigua.

 El Pont Vell, a l'antiga carretera de Vilaplana a Reus

 Masos. Al terme municipal de Vilaplana s'hi troba una nombrosa llista de masos. Cal destacar-ne el Mas del Morenet, el Mas de Mallafré i el Mas del Mariner, un dels originaris i malauradament en estat semi-ruïnós.

Llocs i camins d'interès natural 

 La Font de les Creus. La font en troba just sortint de Vilaplana pel camí de les Tosques abans de travessar la riera. A prop de la font no s'hi troba cap creu avui en dia, però si una curiosa roca i si no hi ha molta sequera un toll d'aigua (vegeu imatge).

 Les Tosques. Les Tosques és el nom que rep una petita esplanada que s'obre a mig camí entre Vilaplana i la Mussara. Rep aquest nom, ja que es troba al cingle roig, constituït per pedra tosca. Dita esplanada dona nom al camí de Vilaplana a la Mussara passant pel mencionat paratge.

 Camí de les Torres.

 Camí de les Campanilles, que puja per la cinglera del mateix nom. Hi trobem l'Abric de la serra de la Mussara, un abric rocós amb interessants mostres de pintura rupestre.

 Camí de l'Aleixar.

 Els tres pins, al terme de la Selva.

 La font del Llop, al terme de l'Aleixar.

Festes 
 Sant Sebastià, el 20 de gener.

 Sant Isidre, el 15 de maig.

 Nativitat de la Mare de Déu, el 8 de setembre, traspassada al 12 d'octubre.

Tradicions 
 Passar el rastre.
 Setmana Santa.

Economia 
Rendiments del treball fora de la localitat, així com agricultura i turisme. Els conreus més estesos a la zona són l'avellaner, l'oliver i l'ametller. En la zona no conreada abunden els boscos de pins i alzines.

Equipaments 
 CEIP Cingle Roig.
 El Casal Vilaplanenc, amb piscina i poliesportiu.

 Camp de futbol, àrea de lleure bosc de l'olla.

 Refugi de La Mussara.

Activitats esportives 
A Vilaplana la majoria de gent juga o és aficionada al futbol. Actualment Vilaplana té un equip de futbol sala federat (Federació catalana de futbol sala). Aquest equip ha aconseguit èxits notables entre els quals destaca especialment el campionat de lliga de Divisió d'Honor Territorial Catalana, temporada 2007-2008.

Demografia 

El 1965 incorpora l'antic municipi de la Mussara.

Fills il·lustres 
 Josep Ferré Revascall (1907-2001), pintor
 Oleguer Huguet (1914-1996), poeta
 Sebastià Mariné i Bigorra (1923-1988), llatinista
 Josep Cornudella Cabré, periodista i escriptor
 Salvador Juanpere Huguet (1953-) escultor
 Pere Valentí Mora i Mariné (1947-) futbolista

Referències

Enllaços externs 

 Pàgina web de l'Ajuntament
 Informació de la Generalitat de Catalunya
 Informació de l'Institut d'Estadística de Catalunya
 Tradició de passar el rastre 
 Lo Pedris , Butlletí trimestral d'informació.
 CEIP Cingle Roig

 
Viles closes del Baix Camp