alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Cobolyfalu

Cobolyfalu (1899-ig Szoblahó, szlovákul Soblahov) község Szlovákiában a Trencséni kerületben a Trencséni járásban.

Fekvése 
Trencséntől 4 km-re délkeletre fekszik.

Története 
1393-ban Sablaho néven említik először, de a falu már a 13. században létezett. Temploma is állt már a 14. század első felében. 1421-1422-ben a husziták foglalták el. 1439-ben Erzsébet királyné adományából a Cillei család birtoka, ezután a trencséni váruradalom része. 1513-ban Cobolyfalvi Mihály a birtokosa. 1550-ben 37 jobbágytelek volt a településen, melyen 33 család gazdálkodott. A török rajtaütések, majd a kuruc harcok során többször feldúlták a falut, 1671-ben földrengés pusztított, ezek az események alaposan  visszavetették a fejlődésben. A 18. században 1835-ig a trencséni uradalom révén az Illésházy család a falu földesura.

Vályi András szerint "SZOBLAKOV. Szoblaho. Tót falu Trentsén Várm. földes Ura Gr. Illésházy Uraság, lakosai katolikusok, fekszik Trentsénhez nem meszsze, hegyek között; határja jó, vagyonnyai külömbfélék, piatzok közel."

Fényes Elek szerint "Szoblaho, tót falu, Trencsén vmegyében, Trencsénhez nyugotra 3 fertálynyira. Lakja 690 kath., 14 zsidó. Kath. paroch. templom. Határja sok helyt soványas; erdeje nagy; van savanyuviz forrása is. F. u. a dubniczai uradalom."

A trianoni békeszerződésig Trencsén vármegye Trencséni járásához tartozott.

Neves személyek
Itt született 1786-ban Betták Ádám katolikus plébános.

Népessége
1628-ban 31 jobbágyháza és 19 lakatlan háza volt.

1828-ban 102 házában 741 lakos élt.

1880-ban 848 lakosából 780 szlovák, 17 német, 6 magyar, 11 egyéb anyanyelvű és 34 csecsemő volt. Ebből 830 római katolikus és 18 zsidó vallású.

1910-ben 988 lakosából 968 szlovák, 13 magyar és 7 német anyanyelvű volt.

2001-ben 1933 lakosából 1904 szlovák volt.

2011-ben 2154 lakosából 2043 szlovák, 12 cseh, 4 egyéb, 2 magyar, 1 cigány és 92 ismeretlen nemzetiségű volt.

Nevezetességei 
 Szent Miklós tiszteletére szentelt római katolikus temploma a 14. század első felében épült koragótikus stílusban. Reneszánsz kapuzatát és mellékhajóját 1537-ben építették hozzá.
 Nepomuki Szent János szobra 1789-ben készült.
 A temető kápolnája szintén 18. századi.

Jegyzetek

Források 
Milan Šišmiš - Marián Zemene 2009: Soblahov
Lucia Benediková - Karol Pieta 2018: Lužické hradisko s následným laténským osídlením v Soblahove (okres Trenčín). In: Sídla, artefakty a čas...

További információk 
 Hivatalos oldal
 Cobolyfalu Szlovákia térképén

Cobolyfalu
Trencsén vármegye települései
Trident (böngészőmotor)

A Trident az Internet Explorer windowsos verziójában található böngészőmotor neve. Először az Internet Explorer 4-es verziójában jelent meg 1997 októberében, azóta ritka fejlesztésekkel működik ma is.

Verziók 
 Trident (IE4)
 Trident (IE5) 
 Trident (IE5.5)
 Trident (IE6)
 Trident (IE7)
 Trident 4 (IE8)
 Trident 5 (IE9)
 Trident 6 (IE10)
 Trident 7 (IE11)

Trident bázisú alkalmazások 
 Internet Explorer 4.0 és utódai.
 Windows Explorer minden Windowsban a Windows 98 óta.
 Windows Help minden Windowsban a Windows 98 óta.
 és többféle Internet Explorer-stílus
 RealPlayer web nézőke.
 RealArcade
 MSN Explorer
 Netscape Navigator
 A Microsoft Outlook és Outlook Express HTML levelek és az „Outlook Today” rendereléséhez használja a Tridentet
 Microsoft Encarta és hasonló programok
 A Microsoft Windows Media Player a „Media Information” oldalak rendereléséhez használja a Tridentet
 A Valve Steam szoftvere a Tridentet alkalmazza a „Browse Games” és a „Update News” oldalak előállításához
 FeedReader
 TomeRaider

Jegyzetek 

Böngészőmotorok
Microsoft-szoftverek
Gazdasági szektor

A gazdasági szektorok a gazdaság szereplőiből álló olyan csoportok, amelyeknek a céljai és gazdasági döntései, illetve a rendelkezésükre álló erőforrások hasonlóak. A gazdasági szektorok leírására a makroökonómia a zárt gazdaságok négyszektoros modelljéből indul ki. A modell a nemzetgazdaságban betöltött szerepük alapján négy szektort különít el: a háztartásokat, a vállalkozásokat, az államot és a bankrendszert. Nyitott gazdaság esetében a külfölddel való kapcsolat is fontos, ezért a külföld figyelembevételével válik teljessé a kép. 
A földrajztudományban a négyes elkülönítés az alábbi: primer szektor (mezőgazdaság), szekunder szektor (ipar), tercier szektor (szolgáltatások), kvaterner szektor (kutatás-fejlesztés-innováció (K+F+I)). 
A foglalkoztatáspolitika használ még a fentiektől eltérő osztályozást: első gazdaság (állami szféra szektora), második gazdaság (profitorientált vagy magánszféra szektora), illetve harmadik gazdasági (nonprofit-civil és nem profitorientált állami vagy magán szektor).

A háztartások 
A háztartások elsődlegesen fogyasztóként jelennek meg a gazdaságban, a háztartások fogyasztása jelenti a vállalkozások által előállított javak keresletét, ugyanakkor a munkaerő-kínálatuk a vállalati szektor legfontosabb és egyben nélkülözhetetlen inputja. Bár hétköznapi értelemben a háztartások is végezhetnek gazdasági tevékenységet (például egy családi vállalkozás esetén), de ebben az esetben ezt a vállalkozói tevékenységet a makroökonómia külön, a vállalati szektor részeként kezeli, míg magának a háztartásnak a szerepe a javak fogyasztására (Consumption), megtakarításra (Savings), és a munkaerő-kínálatára korlátozódik. A háztartások jövedelme elsősorban ez utóbbiból származik. További jövedelmük az államtól kapott transzferek (TRansfer). A háztartások a jövedelmüket vagy elfogyasztják, vagy megtakarítják.

A vállalkozások 
A vállalkozások elsősorban gazdasági tevékenységet végeznek, jövedelmüket termékek és szolgáltatások eladásából szerzik. Ezen tevékenységükhöz a háztartások munkakínálata szolgáltatja a legfőbb erőforrást. Ugyanakkor a vállalkozások legfőbb bevétele a háztartások fogyasztásából ered. A vállalkozások jövedelmüket részben újabb javak előállításába fektetik be, részben a háztartások számára munkabérként (Wage) fizetik meg.

A bankrendszer 
A háztartások megtakarításai a bankrendszer közvetítésével a vállalkozásokhoz kerülnek, amelyek beruházásokat (Investment) valósítanak meg belőle.

Az állam 
Mind a háztartások, mind a vállalkozások adót (Tax) fizetnek az államnak. Az államtól – elsősorban – a háztartások transzferjövedelmet (Transfer income) kapnak (például szociális segélyek), míg a vállalati szféra jövedelme részben a kormányzati szektor által támasztott piaci keresletből (Governmental spending) származik.

Makroökonómia

af:Sakesektore
ja:第一次産業
zh:第一产业
Böngészőmotor

A böngészőmotor (layout engine vagy rendering engine) olyan szoftver, amely a webes tartalmat (mint például HTML, XML, kép fájlok stb.) és a formázás információit (mint például CSS, XSL stb.) mint formázott tartalmat jeleníti meg a képernyőn. A végső cél általában a monitor vagy a nyomtató. Egy böngészőmotort tipikusan webböngészők, e-mail kliensek, vagy más olyan alkalmazások használnak, amelyeknek webes tartalmak megjelenítése (és szerkesztése) a feladatuk.

A „böngészőmotor” kifejezés akkor lett széleskörűen használatos, amikor a Mozilla projekt elkészítette sajátját Gecko néven, mint egy a böngészőtől elválasztott komponenst. Más szóval, a Mozilla böngészőmotorját újra felhasználták más böngészőkben is, és az emberek elkezdtek a Geckora úgy hivatkozni, mint egy különálló böngészőmotorra, inkább mintsem egy szimpla webböngésző részre hivatkoztak volna.

Internet
Böngészőmotorok
Böngészőmotorok listája

Alább a böngészőmotorok listája olvasható.

Grafikus motorok 
 Blink (WebKit-fork) – Google Chrome, Opera (15-ös verziótól kezdve) és a többi Chromium alapú böngésző részére.
 Boxely – AOL programok részére
 Gecko – Firefox, Camino, SeaMonkey, és más Gecko bázisú böngészők részére
 GtkHTML – Evolution és más GTK+ programok részére
 Gzilla – Gzilla és Dillo
 KHTML – Konqueror részére (lásd WebCore)
 NetSurf – A RISCOS félig elnevezett motorja
 Presto – Opera 7-12 verziók, Macromedia Dreamweaver MX és későbbi verziók, és Adobe Creative Suite 2 részére
 Servo – Mozilla és a Samsung fejlesztik
 Tasman a Macintoshra készült Internet Explorer motorja.
 Trident – az Internet Explorer (4.0-tól kezdve), Internet Explorer-héjak, néhány médialejátszó alkalmazás, Winamp, Steam, és még nagyon sok alkalmazásban
 WebKit (KHTML-fork) – a Safari, Arora, Midori, OmniWeb, Shiira, Sunrise, iCab, Swift, (korábban Google Chrome) böngészők számára.
 Links (grafikus üzemmódban)

Karakteres felületre írt motorok 
 Lynx
 Links (karakteres üzemmódban)

Történelem 
 Elektra – Opera 4–6 részére
 Mariner – Netscape Communicator 5 részére

Kapcsolódó szócikkek 
 Webböngészők listája

Böngészőmotorok
Böngésző
Nisztatin

A nisztatin  egy polién gombaellenes molekula. Nincs bizonyított mellékhatása, mert a bélből kevéssé szívódik fel. A Candida fajok érzékenyek rá.

Fungisztatikus és fungicid hatású polién antimikotikum. A Streptomyces noursei termeli. Az élesztőgombák ellen specifikus hatású, meggátolja a gomba légzését, cukorfelhasználását és az intracellurális fehérjeszintézist.

Felhasználás 

Kután, vaginális, mucosa és nyelőcsövi Candida fertőzések kezelésére használják.
A Cryptococcus szintén érzékeny rá.

A nisztatint profilaktikumként is használják olyan betegeknél akiknél magas a gombás fertőzések kialakulásának a kockázata mint például AIDS betegeknél, vagy kemoterápiában résztvevőknél.

Gyógyszerhatás 

Az amfotericin B-hez és a natamicinhez hasonlóan a nisztatin az ergoszterinhez köt, ami a gombasejtmembrán fő komponense. Ha elegendően nagy koncentrációban van jelen, pórust alkot a membránon, és K+ áramlik ki a sejtből és a sejt elpusztul. Mivel az emlőssejtekben nincs ergoszterin, csak a gombasejteken hat.

Hatásspektrum
Elsősorban a Candida speciesek ellen hatásos. 

Ezen kívül a következő gombákra is hat: 
 Blastomyces dermatitis
 Blastomyces brasiliensis
 Coccidioides immitis
 Cryptococcus neoformans 
 Histoplasma capsulatum
 Epidermophyton fajok

Eredete 

A nisztatin egy gram-pozitív baktériumnak, a Streptomyces noursei-nek a terméke. (Per Bruheim et al.:Chemical Diversity of Polyene Macrolides Produced by Streptomyces noursei ATCC 11455 and Recombinant Strain ERD44 with Genetically Altered Polyketide Synthase NysC. Antimicrob Agents Chemother. 2004 November; 48(11): 4120–4129.) 

A Streptomyces noursei ből izolálta 1950-ben Elizabeth Lee Haxen és Rachel Fuller Brown
akik a New York State Department of Health kutató laboratóriumában dolgoztak.
Hazen és Brown a nisztatint a New York State Public Health Department-ről nevezték el.

ATC A07
ATC D01
ATC G01
Gombaellenes gyógyszerek
Ciprofloxacin

A ciprofloxacin  egy szintetikus, a fluorkinolonok családjába tartozó antibiotikum.

A VIII. Magyar Gyógyszerkönyvben két formában hivatalos:

Gyógyszerhatás 
A ciprofloxacin baktericid hatást fejt ki a baktériumok szaporodási fázisára azáltal, hogy gátolja a bakteriális DNS-giráz (topoizomeráz) enzimet. Ezen enzim gátlásával lehetetlenné válik a DNS replikáció valamint a transzláció is, így a baktérium nem képes a szaporodásra és a fehérjeszintézise is megszűnik. A fluorkinolon antibiotikumok 100-szor szelektívebbek  a bakteriális DNS-giráz enzimre, mint az emlős (humán) enzimre.

A fluorkinolon-karbonsav antibiotikumokat – így a ciprofloxacint is – széles antibakteriális hatásuk, speciális támadáspontjuk valamint az alacsony bakteriális rezisztencia miatt széles körben alkalmazzák súlyos felsőlégúti fertőzések és  húgyúti fertőzések esetén. Bizonyítottan hatásos Bacillus Anthracis okozta fertőzések esetén is (inhalációs is!).

Hatásszélesség 

A Ciprofloxacin egy széles spektrumú  antibiotikum, ami a gram-pozitív és gram-negatív baktériumok ellen is hat.

Erős hatás
 Enterobacteriaceae
 Vibrio
 Hemophilus influenzae
 Neisseria gonorrhoeae
 Neisseria meningitidis
 Moraxella catarrhalis
 Brucella
 Campylobacter
 Mycobacterium intracellulare
 Legionella sp.
 Pseudomonas aeruginosa
 Bacillus anthracis

Gyenge hatás:
 Streptococcus pneumoniae

Nincs hatása:
 Bacteroides
 Burkholderia cepacia
 Enterococcus faecium
 Ureaplasma urealyticum

Mellékhatások 
Fő mellékhatása a gasztrointesztinális irritáció, ami sok más antibiotikumra is jellemző.

Védjegyezett nevű készítmények 
 Cifloxin
 Cifran
 Ciloxan
 Ciphin
 Ciplox
 Ciprinol
 Ciprobay  (Bayer)
 Ciprolen
 Cipropharm
 Ciprum
 Cydonin

Jegyzetek  

ATC J01
ATC S01
ATC S03
Fluorokinolon antibiotikumok
Piperazinok
Karbonsavak
VIII. Magyar Gyógyszerkönyvben hivatalos anyagok
Warfarin

A warfarin vagy  egy antikoaguláns (véralvadásgátló) gyógyszer nemzetközi szabadneve. A gyógyszert orálisan alkalmazzák trombózis és embólia megelőzésére. Hatását gyakori vérvizsgálattal monitorozni kell. Gátolja az alvadási faktorok K-vitamin függő szintézisét. Királis molekula, izomerjei közül az S-warfarin közelítőleg ötször aktívabb, mint az R-warfarin.
A warfarint eredetileg patkányméregként használták, és még ma is használják erre a célra, bár vannak már warfarin-rezisztens patkányok is.

Gyógyszerhatása 
Normális esetben a K-vitamin epoxiddá alakul a májban.
Ezt az epoxidot később az epoxid reduktáz enzim redukálja.
A K-vitamin epoxid redukált formája szükséges több véralvadási faktor szintéziséhez
(trombin, VII-es faktor, IX-es faktor és X-es faktor, protein C és protein S). 
A warfarin gátolja az epoxid reduktáz enzimet a májban, ezáltal akadályozza azoknak a fehérjéknek a képzését, amelyekhez K-vitamin szükséges, így megakadályozza a koagulációt.
A hatékonyság a warfarin azon képességén alapszik, mely gátolja a K-vitamin redukcióját és részvételét a II, VII, IX és X alvadási faktorok szintézisében. Terápiás dózisban a warfarin 30-50%-ban gátolja az alvadási faktorok szintézisét és csökkenti biológiai aktivitásukat is. 
A véralvadási faktorok közül a II-es (protrombin), VII-es, IX-es és X-es faktorok, valamint a C, S és Z proteinek képződését gátolja.
Az antikoaguláns hatás általában a gyógyszer bevételét követő 24 órán belül jelentkezik, de a maximuma csak 72-96 óra múlva áll be. Az egyszeri dózis alvadásgátló hatása 2-5 nap alatt érhető el, mely idő alatt a már a keringésben levő alvadási faktorok kiválasztódnak.

Sztereokémia 
A warfarin egy sztereocentrumot tartalmaz, és két enantiomerből áll. Ez egy racemát, vagyis az (R) és az (S) forma 1:1 arányú keveréke:

Készítmények 
 Coumadin (Bristol-Myers) 
 Marevan
 Marfarin (Merck)

Jegyzetek

ATC B01
K-vitamin-antagonisták
Véralvadásgátló gyógyszerek
Patkányirtók
Ketonok
Laktonok
Flukonazol

A flukonazol  gombaellenes gyógyszer, amit szájon át, intravénásan vagy vaginálisan alkalmaznak a gomba- és élesztőgomba-fertőzések kezelésére. Májkárosító mellékhatása van. Vaginális candidiasis kezelésére napi egyszeri adagolás elegendő.

Készítmények 

 Diflucan® (Pfizer)

ATC D01
ATC J02
Gombaellenes gyógyszerek
Triazolok
Szerves fluorvegyületek
Ajoén

Az ajoén a fokhagymában (Allium sativum) található vegyület. Két izomer, az E- és Z-4,5,9-tritiadodeka-1,6,11-trién-9-oxid keveréke.
Telítetlen diszulfid, három allicin molekulából alakul ki. Szulfinil vegyület. Az ajoén okozza a fokhagyma erős szagát és ízét, a fokhagyma macerátumában a legstabilabb (aprított fokhagyma étolajban). Széles spektrumú antimikrobiális (antibakteriális és antifungális) hatása van. Segít megelőzni a Candida-fertőzést és a gombás láb kialakulását.

Szerves kénvegyületek
Osztatlan bazídiumú gombák

Az osztatlan bazídiumú gombák (Homobasidiomycetes) a  gombák (Fungi) országának a bazídiumos gombák (Basidiomycota) törzsének és a himeniális termőtestű gombák (Hymenomycotina) altörzsének egyik osztálya.

Bazídiumos gombák
Gombaosztályok

en:Homobasidiomycetes
bg:Homobasidiomycetes
Iboténsav

Az iboténsav mérgező és hallucinogén hatású pszichoaktív vegyület, a légyölő galócában található. A sós íz érzékelését felerősíti. A szervezetben (vagy meleg helyen hosszabb tárolás során) muszcimollá alakul. Ez felelős a hallucinációkért, mivel a gamma-aminovajsav (GABA) ingerületátvivő anyag szerkezeti analógja. A mérgezés rendszerint nem halálos, egy kiadós alvást követően a tünetek általában káros utóhatások nélkül megszűnnek, ezért különleges kezelést sem alkalmaznak gyógyítására.

Jegyzetek   

Gombamérgek
Izoxazolok
Aminosavak
Candida

A Candida nemzetség az élesztőgombák közé tartozik és gombás fertőzéseket okozhat (candidiasis) emberekben és állatokban

A laboratóriumi tenyészetben a Candida nagy kerek fehér vagy krémes telepekben nő agar táptalajon.

Fajok 
 Candida albicans
  Candida dubliniensis
  Candida glabrata
  Candida guilliermondii
  Candida krusei
  Candida lipolytica
  Candida lusitaniae
 Candida parapsilosis
 Candida pseudotoropicalis
 Candida rugosa
  Candida stellatoidea
  Candida tropicalis

Sarjadzógombák
Gombanemzetségek
Luna–21

A Luna–21 (E-8-204-, Луна-21) harmadik generációs szovjet űrszonda. A Luna-program második űreszköze, amely a Hold felszínén helyváltoztatva végzett kutatóprogramot.

Küldetés
Feladata a holdjármű, a Lunohod–2 szállítása, a Hold felszínére juttatása, a holdjármű aktivizálása. Nagy területről részletes panorámafelvételeket készíteni, mérni a talaj fizikai-mechanikai tulajdonságait, kémiai összetételét, lézer-távméréseket, röntgentávcsöves és kozmikus sugárzási vizsgálatokat végrehajtani. Új programelemek: a helyi mágnesesség és a holdi égbolt fényességének megfigyelése.

Jellemzői
Építette és üzemeltette az OKB–1 (oroszul: Особое конструкторское бюро №1, ОКБ-1), később Lavocskin-tervezőiroda.

1973. január 8-án a Bajkonuri indítóbázisról, négylépcsős, az emelkedést segítő szilárd hajtóanyagú segédrakéták párhuzamos elrendezésével, egy Proton-K/D hordozórakétával (8K78K) állították Föld körüli parkolópályára. Az orbitális egység pályája 88,4 perces, 51,6 fokos hajlásszögű, az elliptikus pálya adatai: perigeuma  kilométer, apogeuma  kilométer volt. Az utolsó fokozat hajtóművének indításával több pályamódosítást hajtottak végre. A második újraindításával tudták elérni a szökési sebességet. Három ponton stabilizált (Föld-, Hold- és Nap-központú) űreszköz. Hasznos tömege  kilogramm. Szerkezetileg és méretében a Luna–17-hez hasonlít. Az eltérés a 840 kilogramm tömegű Lunohod–2 feladatában és tudományos műszerezettségében volt. Repülési ideje 4,32 nap volt.

Január 9-én pályamódosítást hajtottak végre.

Január 12-én a fékezőhajtóművekkel biztosították a Hold körüli pályára állást. Pályaadatok: 60 fokos hajlásszög, 1 óra 58 perces időtartamú, periszelénium (a Holdhoz legközelebb eső pontja, első keringésnél: 90 kilométer), aposzelénium (a Holdtól legtávolabb eső pontja), első keringésnél  kilométer.

Január 13-án és január 14-én újabb pályamódosításokkal, pályaadatok: 60 fokos hajlásszög, periszelénium 16 kilométer, aposzelénium  kilométer.

Január 15-én háromnapos, 40 fordulatos keringés után előbb szabadeséssel, majd a fékezőrakéta segítségével simán leszállt a Mare Serenitatis kráter északkeleti partvidékén.  A hatalmas medence mintegy 600 kilométer átmérőjű, a Taurus-hegység határán helyezkedik el. A leszállást követő ellenőrzésen átesve 2,5 órával később önállóan folytatta a Lunohod–1 által megkezdett kutatási programokat.

A leszállóegység részei a fékező-leszálló, az állványzat és a visszatérő egység. Minden egység energiaellátását kémiai akkumulátorok biztosították. A fékező-leszállóegység: üzemanyagtartályokból, fékező rakétahajtóműből, a Lunohod–2-ből, vezérlő-ellenőrző egységből, rádió adó-vevő berendezésből, antennából, állványzatból (lengéscsillapítókkal), stabilizáló egységből (giroszkóp), magasság- és sebességmérőből állt.

Források

Külső hivatkozások

Luna 041
Mariner–1

A Mariner–1 a NASA Mariner-programjának első űrszondája. A küldetés sikertelen volt. A Vénusz-szonda küldetését a Mariner–2 teljesítette.

Küldetés 
Az első amerikai űreszköz, amelyet a Vénusz bolygó kutatására indítottak. Cél a Vénusz felderítésének segítése. A gyakorlatnak megfelelően kettő műholdat építettek, ha az első meghibásodik, akkor kis csúszással a második, a tartalék veszi át a tudományos kutatási szerepet. A hordozórakéta irányítási hiba miatt letért a pályájáról, 239 másodperccel indítás után megsemmisítették.

Jellemzői 
A Mariner űrszondákat a NASA Jet Propulsion Laboratoryumában fejlesztették, irányításával építették. Üzemeltette a NASA és a Office Space Science and Applications (OSSA) .

1962. július 22-én Floridából, a Cape Canaveral (KSC) Kennedy Űrközpontból, a LC–12 (LC–Launch Complex) jelű indítóállványról egy Atlas–Agena B hordozórakétával emelkedett a magasba.

Felépítés 
A Mariner–1 felépítése azonos volt a Mariner–2-vel, amit 1962. augusztus 27-én indítottak el. A Mariner–1 egy hatoldalú alapból állt, amely 1,04 méter átmérőjű és 0,36 méter vastag. Az alap tetején volt egy piramis alakú szerkezet, amin a tudományos kísérletek zajlottak. Az űrszonda teljes magassága elérte a 3,66 métert. Az alap két oldalán voltak a 0,76 méter széles és 5,05 méter hosszú napelemtáblák. Az alap egyik oldalára kapcsolódott egy karral az antenna. Az űregység teljes tömeg 202,8 kilogramm.

Források

Külső hivatkozások 
 
 

Mariner 01
Vénusz-kutató űrszondák

de:Mariner#Mariner 1 und 2
Rhea

Rhea (görög betűkkel Ῥέα, Rheia, kiejtve Rea) női titán (titanisz) a görög mitológiában.

Uranosz és Gaia leánya, valamint Kronosz felesége, akitől gyermekei, Hesztia, Démétér, Héra, Hadész (Aidész), Poszeidón és Zeusz születtek.

Kronosz születésük után lenyelte első öt gyermekét, mert attól tartott, hogy valamelyikük megfosztja hatalmától. A gyermekek azonban istenként továbbéltek apjuk belsejében. Amikor Rheia újabb gyermeket várt, titokban tartva, Árkádiában szülte meg, majd Gaiával Krétára vitette, ahol a Meliászok (Adraszteia, Ida és Melissza) nevelték. Hazatérve Rheia Kronosznak egy bepólyázott követ adott, aki azt gondolván, hogy a gyermeke az, lenyelte. Zeusz amikor felcseperedett és megtudta, hogy mit követett el apja, bosszút forralt és varázsital segítségével meghánytatta őt, hogy kiszabadíthassa testvéreit. A három fiútestvér Zeusz, Poszeidón és Hadész megfosztották apjukat a hatalomtól, majd megosztva azt, ők uralkodtak a világon. Zeusz az égbolt, Poszeidón a tenger, Hadész pedig az alvilág ura volt. Rheia három lánya istennő lett és az Olümposzon éltek.

Rheáról nevezték el a Szaturnusz egyik holdját.

Források 
 

Titaniszok
Anyaistennők
Paronímia

A paronímia Arisztotelész logikai írásaiban használt fogalmával kapcsolatban lásd a Kategóriák szócikket.

A paronímia, más néven hasonlóalakúság az a jelenség, amikor egy nyelvben több hasonló alak létezik egymás mellett. Azokat a szavakat, amelyekre a jelenség fennáll, hasonló alakú szavaknak vagy paronimáknak nevezzük, a jelzői alak pedig a paronim. (Az utóbbi kettő egyaránt rövid i-vel!)

 Amennyiben ezek a szavak ugyanabból a tőből erednek, szóhasadásról beszélünk (lásd ott) – függetlenül attól, hogy a mai nyelvben azonos, hasonló vagy teljesen eltérő-e a jelentésük.
 Máskor pusztán véletlen alaki hasonlóságról van szó, vagy a rokonság esetleg csak valamelyik átadó nyelvben állt fenn. Elsősorban ezeket nevezzük paronimáknak.

Paronima például a magyarban a fáradság és fáradtság szó: az előbbi fáradozást, erőfeszítést jelent, a másik viszont ennek eredményére, a kimerültségre utal. Az angolban hasonló eset a discreet és a discrete (magyarul mindkettőnek a diszkrét szó felel meg): az előbbi ’tapintatos’-t jelent, az utóbbi viszont szakszó, a jelentése ’különálló’, ’egyedi’.

Az ilyen szavak esetenként félreértést okozhatnak, így megkülönböztetésükre érdemes odafigyelni. Ezek összetéveszthetőségére, problematikus voltára szólások is emlékeztetnek: összekeveri a szezont a fazonnal, az allegóriát a filagóriával stb. (Más mondások humoros jelleggel hívják fel erre a figyelmet, például: összekeveri a filozófiát a víziló fiával, Kossuthot a vasúttal, Gizikét a gőzekével, őzikét a Győzikével.)

Kapcsolódó szócikkek 
 Magyar nyelvi paronimák listája
 Hamis barát
 Szóhasadás
 Alak-jelentés viszony.

Külső hivatkozások 
 Eszperantó nyelvi paronimák listája. (Eszperantó Wikipédia.)

Szemantika
Nagaszaki

Nagaszaki (japánul: 長崎市, Nagasaki-shi) város Japán délnyugati részén, Kjúsú szigetén található. Nagaszaki prefektúra székhelye és egyben legnagyobb városa, a Nagaszaki főegyházmegye érseki székvárosa. A második világháború végén, 1945. augusztus 9-én atomtámadás érte.

Története 

A város, amelyet a 16. században portugálok alapítottak, elsősorban a jezsuita Xavéri Szent Ferenc missziós tevékenységének köszönhetően a japán római katolikus egyház központja. 
1945. augusztus 9-én pusztító atomtámadás érte: az amerikaiak a Fat Man nevű bombát dobták a városra. A bomba elsődleges célpontja Kokura városa volt, az ottani kedvezőtlen időjárás, a vastag felhőréteg miatt választották a másodlagos célt, Nagaszakit. A hirosimai atomtámadás után három nappal Nagaszakira ledobott atombomba csaknem 80 ezer halálos áldozatot követelt, és további 75 ezren szenvedtek sugársérülést.

Gazdasága

Népesség
A település népességének változása:

Nevezetességei 
 Kosibjó konfuciánus szentély
 Dedzsima Történeti Múzeum
 Nagaszaki Atombomba Múzeum
 Nagaszaki Békepark
 Óurai templom
 Szűz Mária-székesegyház
 Szuva sintoista szentély
 Kófuku-dzsi szentély

Források 

 Nagai Takashi: Nagaszaki harangjai (In: Krisztus mai tanúi), Bp., Ecclesia, 1986

Jegyzetek

Japán települései
Nagaszaki prefektúra
Laodikeia (egyértelműsítő lap)

Laodikeia (Laodiceia) több ókori város neve. Ezeket I. Szeleukosz, Szíria királya nevezte el anyjának, Laodikénak a tiszteletére. 
 Laodikeia; a pontoszi város
 Laodikeia Λαοδίκεια Κεκαυμένη, később Claudiolaodicea, Combusta; Konya közelében
 Laodikeia A tenger melletti virágzó kereskedőváros Szíriában, egy kis félszigeten, Antiokheiától délkeletre. Erős város volt, melyet különösen Caius Iulius Caesar pártolt, és mely a császárok korában megkapta a „Ius Italicum”-ot. Jelenleg a dohányáról híres Latakia 
 Laodikeia (Λαοδίκεια πρός τοῦ Λύκου); a Lükosz (Lycus) melletti
 Laodikeia kata Libanon Λαοδικεια η προς Λίβανου; a Libanon melletti (a rómaiaknál „Scabiosa”, mert a rüh gyakorta uralkodott benne).
 Laodikeia; Megalopolisz és Oreszthaszion között fekvő árkádiai város.
 Laodikeia; a mai Irak területén, Szeleukeia és Artemita között.
 Laodikeia; a médek-perzsák területén fekvő város.

Források
Zond–6

Zond–6 (oroszul: Зонд‑6) szovjet űrhajó, a Zond sorozat tagja, a szovjet holdprogram holdrepülésre szánt Szojuz 7K–L1 automatizált űrhajó technikai és biológiai programja.

Küldetés
A Szojuz űrhajó speciális változata, a holdraszállás emberi kísérletének előkészítése, . Feladata repülés a Föld-Hold-Föld pályán a visszatérő kabin földi leszállásának próbája, a Föld fényképezése a világűrbőlbiológiai kísérletek végrehajtása. Felépítése, kis eltéréssel programja megegyezett a Zond–4, Zond–5 űrhajókkal.

Jellemzői
1968. november 10-én a Bajkonuri űrrepülőtér indítóállomásról egy Proton hordozórakétával (UR-500K) indították Föld körüli parkolópályára. Az orbitális egység parkolópályája 87,91 perces, 51,49 fokos hajlásszögű, elliptikus pálya-perigeuma  kilométer, apogeuma  kilométer volt. A start után a parkolópályán hajtóművének beindításával, pályamódosítással a második kozmikus sebességet elérve indult a Hold felé. Pályaadatai segítették, hogy a Hold gravitációs hatását felhasználja visszatérésre. Útközben három pályamódosítást hajtottak végre, egyet a Hold felé, kettőt a Föld irányába.

1968. november 14-én  kilométerre közelítette meg a Holdat. Fotóberendezése képes volt panorámaképeket készíteni a látható és a nem látható oldalról. A fotókat - kilométer közötti távolságból készítette. A felvételeket fotometriai és térképezési célokra használták.

Az űrhajó leszálló egységének manővere 1967. november 17-én eltért a Zond–5-től: úgynevezett kétfázisú manőverező visszatérést próbáltak ki. Az első belépéssel dinamikus fékezést hajtottak végre (kozmikus sebességről kőrsebességre), majd az űrszonda kirepült a világűrbe, a második manőver már megegyezett a Szojuz űrhajókéval. A Föld körüli pályáról hagyományos technikával – ejtőernyős leereszkedés – tért vissza a Földre. Élőlények is voltak az űrhajón.

Technikai adatok 
 Energiaellátását akkumulátorok és napelemek összehangolt egysége biztosította.
 Tömege  kilogramm, hossza  méter, átmérője - méter. A hengeres testhez kapcsolódó napelemeinek fesztávolsága  méter.
 Fő részei a visszatérő kabin és a műszaki egység.
 A visszatérő kabin tartalma: rádió-vevőberendezés, akkumulátorok, hőszabályozó rendszer, tudományos műszerek, a kísérleti állatok és növények tartályai, nagy felbontóképességű fotóberendezés.
 A műszaki egység tartalma: vezérmű, a telemetriai, energiaellátó és orientációs rendszer, a korrekciós és fékező hajtóművek, a hőszabályozás elemei, külső felületén a napelemek és a parabolaantenna.

Források 
 
 Dr. Bitó János – Sinka József – Utak a kozmoszba – 1970. Budapest, Kossuth Könyvkiadó

Külföldi oldalak 

Zond-program
Holdkutató űrszondák
Voyager csillagközi küldetés

A Voyager csillagközi küldetés (angolul: Voyager Interstellar Mission; rövidítve: VIM) a Voyager-program meghosszabbítása. A két Voyager szonda fő küldetése 1989-ben ért véget, mikor a Voyager–2 elrepült a Neptunusz mellett. 2008-ban egy bizottság eldöntötte, hogy kulcsfontosságú a program működtetésének folytatása és a Deep Space Network bővítése.

A VIM fő célja a Naprendszer kutatása volt a legszélső bolygókon túl, a heliopauzáig és, ha lehetőség van rá még annál tovább is. A Voyager–1 2012-ben lépett túl a heliopauzán, ezzel elhagyva a belső Naprendszert és az első ember által készített tárgyként csillagközi térbe lépett. A Voyager–2 ezt a határt 2018-ban lépte át.

Mindkét űrszonda eszközeinek nagy részét kikapcsolták, hogy minél kevesebb energiát használjanak és tudományos eszközeiket minél tovább tudják működtetni. Ugyan teljesítményük romlott, még mindig képesek hasznos adatokat a Földre küldeni. Várhatóan a két Voyager 2025-ig képes lesz működtetni tudományos eszközeit, amit követően viszont valószínűleg adatküldésre képtelenek lesznek, ezzel megszűnik hasznos életük, majdnem öt évtizeddel indításuk után.

Részletek 
A csillagközi küldetés kezdetére a Voyager–1 negyven, míg a Voyager–2 harmincegy csillagászati egység távolságra volt a Földtől. A VIM három szakaszból áll: az úgynevezett termination shock, a heliosheath felfedezése és a csillagközi küldetés. A termination shock fázis fő célja az volt, hogy megtalálja azt a helyet, ahol a napszél szuperszonikus sebességről hangsebesség alá csökken. A Voyager–1 ezt a fázist 2004 decemberében fejezte be, 94 CsE távolságban, míg a Voyager–2 2007 augusztusában, 84 CsE távolságban. Ezt követően léptek be a heliosheath fázisba, amely területen a Nap mágneses mezeje és napszél-részecskék dominálnak. Mikor elhagyták ezt a területet, akkor kezdték meg a csillagközi felfedezést.

A heliosheath külső határa a heliopauza, ahol a Nap befolyása elkezd csökkenni és csillagközi teret lehet felfedezni. A Voyager–1 évente 3,6 csillagászati egységet halad, míg a második szonda ennél lassabb (3,3 CsE/év). A Voyager-szondák a távoli jövőben más csillagok mellett is el fognak haladni. Nagyjából 40 ezer év múlva a Voyager–1 1,6 fényévre lesz a Gliese 445 csillagtól, ami a Nap felé halad. Ehhez hasonlóan 40 ezer év múlva a második szonda 1,7 fényévre lesz a Ross 248 csillagtól, míg 296 ezer éven belül megközelíti a Szíriuszt, ami az éjszakai ég legfényesebb csillaga.

Mindezek ellenére nagyon valószínűtlen, hogy a két szonda valaha is össze fog ütközni csillagokkal, az elvárások szerint ez leghamarabb 100 trillió év (1020) múlva történhet meg, ami közel 7,3 milliárdszor annyi idő, mint a világűr kora.

2020 októberében a két szonda méréseiben szokatlanul magas sűrűséget fedeztek fel a Naprendszeren túl.

Jegyzetek

Külső hivatkozások
Magyar oldalak
 Csillagközi űrszondák (4. rész) Voyager csillagközi küldetés
Külföldi oldalak
 Voyager Spacecraft Approaches Solar System's Final Frontier 

Voyager-program
Multi-Purpose Logistics Module

A MPLM (Multi-Purpose Logistics Module) egy magas nyomású modul, mellyel az amerikai űrrepülőgép utánpótlást szállít a Nemzetközi Űrállomásra és onnan a Földre. A modult az Unity vagy a Harmony modulhoz kötik ki, ahonnan az ellátásokat átviszik a modulokba, a kísérleti eredményeket és a hulladékokat beteszik a modulba, mely a Space Shuttle rakterében jön vissza a Földre. Három ilyen modult építettek meg Olaszországban: Leonardo, Raffaello, Donatello. Elsőnek a Leonardo modult használták 2001 márciusában (STS–102). A MPLM eredetileg a Freedom űrállomásra volt tervezve. Először a Boeing épített volna egy ilyen modult, de 1992-ben Olaszország bejelentette, hogy épít egy utánpótlást-szállító modult, mely 4,5 tonna hasznos terhet képes szállítani. 1993-ban áttervezték, hosszabb lett és Multi-Purpose Logistic Module névre keresztelték. Méretei: 6,4 m hosszú, 4,6 m átmérőjű, 4,1 tonna önsúlyú és 9,1 tonna hasznos terhet képes szállítani.

Repülések 

Eddigi repülések

A Donatello modul nem repült.

További lehetséges repülés

Állandó logisztikai modul 
Rendelkezett a létfenntartás feltételeivel (tűzjelző- és oltó rendszer, elektromos hálózat, számítógép funkciók). Hűtő- tároló berendezése van, élelmiszer és kutatási anyagok szállítására képes. Az űrrepülőgép dokkolását követően a robotkarral kiemelték a raktérből és az űrállomás Unity kikötőmoduljához kapcsolták. Az űrrepülőgépről nem volt kapcsolat a modullal (teheráruként szerepelt).

A NASA 2009. augusztus 29-én jelentette be, hogy az STS–133 repülés MPLM modulja fent marad az űrállomáson, ennek megfelelően átalakítják a Leonardo modult állandó raktármodullá (PMM, Pressurized Multipurpose Module = hermetikus többfeladatú modul). Az átalakítás során a modul külső felületéről eltávolítják az új feladatához felesleges csatlakozókat és további mikrometeorok elleni védőlemezekkel erősítik meg a burkolatát.

Források

A Nemzetközi Űrállomás részegységei
George Bush (egyértelműsítő lap)

George H. W. Bush (George Herbert Walker Bush) (1924–2018) az USA 41. elnöke
 George W. Bush (George Walker Bush) (1946) az USA 43. elnöke
Drámaíró

A drámaíró olyan író, aki drámai alkotásokat, jellemzően színpadi megvalósításra szánt műveket szerez. A verses formában alkotó szerzőket drámaköltő néven is emlegetik. Természetesen nem kizárt, sőt igen gyakori, hogy egy drámaíró, drámaköltő más irodalmi műnembe vagy műfajba tartozó műveket (epikus, lírai alkotásokat, illetve filmforgatókönyveket stb. alkosson (például Konsztantyin Szimonov).

A drámaírók között vannak, akik jórészt a dráma egyetlen műfaján belül mozognak (Molière például többnyire komédiákat írt), mások több műfajban is alkotnak (például William Shakespeare).

A drámaírói tehetség és mesterségbeli tudás abban áll, hogy a felmutatni kívánt társadalmi problémákat kizárólag a szereplők élethelyzeteinek dialógusokon (és kisebb részben monológokon) keresztül, narráció nélkül, a néző figyelmét mindvégig fenntartó, feszültségteli helyzetek sorozatában tárja elénk.

Drámai művek születhetnek a drámaíróban felötlő kérdések, problémák írói megfogalmazásaként, de létrejöhetnek valamely színház, rendező vagy társulat megbízásának eredményeként is. (A színházi nevelési társulatok által játszott drámák többnyire ez utóbbi kategóriába sorolhatók, de ugyanilyen céllal íródtak például a tanító célzatú iskoladrámák is.) E két kategória között azonban művészi szempontból elvben nem lehet különbséget tenni.

A drámaírói tevékenység mint önálló alkotói folyamat nem azonos az epikus alkotások dramatizálásával, annak ellenére, hogy ugyanaz a személy mindkét tevékenységet végezheti, illetve hogy mindkét tevékenység eredményeképpen drámai mű jön létre. 

Drámák többnyire egy, néha két szerző munkájának eredményeképpen születnek, bár a modern színház ismeri a különféle modern technikai eszközökkel segített „kollektív drámaírás” fogalmát is.

 
Színházművészet
Pfaff Ferenc (építész, 1851–1913)

Pfaff Ferenc, születési nevén Franz Pfaff (Mohács, 1851. november 19. – Budapest, 1913. augusztus 21.) építész, műegyetemi tanár, a MÁV főépítésze.

Életpályája 

A budapesti József nádor Műegyetemen Steindl Imre volt a mestere, 1880-ban szerzett építész oklevelet. Pályája kezdetén néhány kisebb épületet tervezett, köztük a svábhegyi római katolikus templomot. 1887-től a Magyar Államvasutaknál dolgozott, ahol később a magasépítményi osztály vezetője, majd a Kereskedelemügyi Minisztérium építésze lett. 1887–1907 között munkatársaival 20 nagyállomás és számtalan kisebb állomás tervezését és kivitelezését végezte, irányította a reneszánsz eklektika jegyében. Méltóságteljes megjelenésű, arányos kivitelezésű pályaudvarokat tervezett. A győri, a kassai pályaudvart, valamint a miskolci Tiszai pályaudvart átépítette. Még számos középület és templom tervezését és építkezését is vezette.

Állomásépületeinek listája

Egyéb épületei

Jegyzetek

Források 
  
 Déry Attila – Merényi Ferenc: Magyar építészet : 1867–1945. Budapest, 2000. 270 o. ill.  
 
 Pfaff Ferenc élete és munkássága

Pfaff Ferenc
1851-ben született személyek
1913-ban elhunyt személyek
Magyar építészek
Magyar egyetemi, főiskolai oktatók
Mohácsiak
Pillangóhatás (elmélet)

A pillangóhatás vagy pillangóeffektus kifejezés magába foglalja a kiindulási tényezők fontosságát a káoszelméletben. Az alapelv az, hogy egy kaotikusan viselkedő állapotjelzővel bíró dinamikus rendszerben a kezdeti feltételek apró változásai véletlenszerű folyamatok pozitív visszacsatolásai révén nagymértékben megváltoztathatják a rendszer hosszútávú működését. Az elv népszerű és elterjedt, de pontatlanul és túlzóan idézett megfogalmazásai szerint „egy pillangó egyetlen szárnycsapása a Föld egyik oldalán, tornádót idézhet elő a másikon”.

Elsőként Edward Lorenz írt róla tanulmányt 1963-ban a New York-i Tudományegyetem számára. A tanulmány szerint „egy meteorológus megjegyezte, hogy ha az elmélet helyes, akkor egy sirály egyetlen szárnycsapása örökre megváltoztatná az időjárás folyamát”. Lorenz későbbi beszédeiben és tanulmányaiban költőien a pillangót használta, amit valószínűleg a Lorenz-attraktor által készített kép inspirált, ami hasonlít egy pillangóra. Más elméletek szerint a pillangó csupán a fikció szüleménye, melynek alapja Ray Bradbury 1952-ben íródott „A Sound of Thunder” (Mennydörgő robaj) című sci-fi novellája, amiben egy távoli múltba történő időutazás során egy véletlenül elpusztított pillangó hatására az amerikai politika beállítottsága gyökeresen megváltozik (a novellában az író részletesen leírja a pillangó pusztulását követő láncreakciót).

A pillangóhatás felismerésének jelentősége, hogy a bonyolult rendszerek, például az időjárás vagy a tőzsde változásait nehéz belátható időn belül megjósolni. Ez azért van, mert bármely véges modell, ami megpróbál szimulálni egy rendszert, kénytelen elhagyni valamennyit a kezdeti tényezőkből – például amikor az időjárást szimuláljuk, nem vehetjük figyelembe az összes pillangó szárnycsapásai által keltett szelet. Egy kaotikus rendszerben minden időegység szimulációjával felnagyítódnak ezek a hibák, míg a hibaszázalék el nem éri a százat. Ily módon az előrejelzések egy bizonyos idő után hasznavehetetlenek.

Kapcsolódó szócikkek 
 Káoszelmélet

Jegyzetek

Külső hivatkozások 
 Butterfly Effect (Mathematical Recreations)
 From butterfly wings to single e-mail (Cornell University)
 The Chaos Hypertextbook. An introductory primer on chaos and fractals.
 The Butterfly Effect. New Line Cinema's feature film Butterfly Effect
 Káoszelmélet Mi a káosz?

Irodalom
 
 

Dinamikai rendszerek
Káoszelmélet
Fizikai jelenségek
Utolsó vacsora

Az utolsó vacsora (latin cena Domini, cœna Domini, ’az Úr vacsorája’) Jézusnak és tizenkét apostolának utolsó közös pászkavacsorája a Jézus elfogatását és keresztre feszítését megelőző estén. A vacsorára Jeruzsálemben, egy ház „berendezett emeleti termében” került sor. A Biblia szerint Jézus ekkor mondta a kenyérre és borra, hogy az az ő teste és vére. 

Bizonyos keresztény egyházak hívői az eseményre a nagycsütörtöki úrvacsora-liturgia keretében emlékeznek.

Története 
Jézus elfogása előtti utolsó vacsorája a szinoptikusok szerint pészah ünnep volt, a mai széder. Első írásos említése Pál apostoltól származik:

Az őskeresztények az utolsó vacsora emlékére rendezték az agapékat (szeretetvacsora). Az utolsó vacsora emlékét a római katolikus szentmise a hálaadó és áldozati jellegű eucharisztia keretében jeleníti meg, amikor Jézusnak a kenyérről és borról, az utolsó vacsorán mondott szavairól és cselekedeteiről emlékeznek meg a szertartás liturgiájában. A reformáció némileg átértelmezte a liturgiát, és az áldozati jelleg helyett az átlényegülés motívumát hangsúlyozták.

Ábrázolása az egyetemes művészetben 
A biblikus esemény legkorábbi ábrázolásai az ókeresztény kora bizánci művészetből ismertek, s fő motívumuk a vacsora szentségének kiemelése, az apostolok áldozása volt. A gótika évszázadaiban gyakori motívuma volt a szárnyas oltárok összekötő részeinek (predellák). Az itáliai quattrocentóban és cinquecentóban készült alkotások, Andrea del Castagno, Leonardo da Vinci művei előtt készült festmények kompozíciói élesen elkülönítették Iskarióti Júdás alakját, őt az asztal néző felőli oldalára ültették.

Galéria

Ábrázolása a magyar művészetben 

A magyarbolyi evangélikus templom ékessége a Madarász Viktor által festett, az utolsó vacsorát ábrázoló oltárkép.

Kernstok Károly is készített egy Utolsó vacsora című festményt, mely a Magyar Nemzeti Galéria műgyűjteményét gazdagítja.

Derkovits Gyula az Utolsó vacsora című festményének hagyományos, bibliai témáját úgy modernizálja, hogy a háttérként szolgáló tájat expresszionista, az alakokat pedig kubista stílusjegyekkel formálja meg. A Derkovits-féle 1922-ben készült Utolsó vacsora egyfajta sajátos önvallomás. A prófétai elhivatottsággal áthatott festő a képen Krisztusként magasodik középen. Ahogyan Körner Éva az 1968-ban, a Corvina Kiadónál megjelent Derkovits-monográfiájában fogalmaz, a Derkovits vonásait viselő főalak egyszerre művész, megváltó és tanító. Szintén Körner Éva mutat rá, hogy nemcsak Derkovitsnál, hanem a korszak más alkotóművészeinél is tendencia volt a keresztény formák szocialista tartalommal való megtöltése.

Érdekesség, hogy Derkovits egy tusrajzot is készített Utolsó vacsora címmel. E rajz kompozíciója azonban a későbbi festményénél kevésbé eredeti, s maga Krisztus is jobban hasonlít az egyetemes képzőművészetben megszokott előképekhez.

Jegyzetek

Források

Kapcsolódó szócikkek
Utolsó vacsora terme

Újszövetségi történetek, részletek
Jézus
Vitruvius-tanulmány

A Vitruvius-tanulmány Leonardo da Vinci egy vázlata, amely az emberi test méretarányait volt hivatva felmérni és elemezni. Az 1490 körül tükörírással készült tanulmányt a velencei Gallerie dell'Accademia képtár őrzi. Hasonló mértani arányokkal foglalkozik még a pentagramma és az aranymetszés fogalma is.

Leonardo így ír a vázlatról 
„Vitruvius, az építész azt mondja az építészetről szóló művében, hogy az emberi test méretei a következők: 4 ujj tesz ki 1 tenyeret, és 4 tenyér tesz ki 1 lábat 6 tenyér tesz ki 1 könyököt; 4 könyök teszi ki egy ember magasságát. Ezen túl 4 könyök tesz ki egy lépést, és 24 tenyér tesz ki egy embert. Az ember kinyújtott karjainak hossza megegyezik a magasságával. A haja tövétől az álla hegyéig terjedő szakasz egytizede a magasságnak; az álla hegyétől a feje tetejéig terjedő szakasz egynyolcada a magasságának; a mellkasa tetejétől a haja tövéig egyhetede az egész embernek. A könyöktől az ujjhegyig az egyötöde az embernek; és a könyöktől a hónalj hajlatáig egynyolcada az embernek. A teljes kézfej az egytizede az embernek. Az áll hegyétől az orrig, illetve a hajtőtől a szemöldökig terjedő távolsága egyforma, s a fülhöz hasonlóan az arc egyharmada.”

Vitruvius hatása 
A Leonardo-tanulmány az i. e. I. században élt építész, Marcus Vitruvius Pollio munkásságára utal vissza. Vitruvius legfontosabb műve a De architectura című építészeti tanulmánykötet. Ez a mű a művészettörténet egyik legfontosabb forrása. E művében Vitruvius kifejti, hogy az építész/művész által megalkotott szabályok a racionálisan megismerhető törvényszerűségeket, az emberi test harmóniáját követik.

Jegyzetek

Források 
 Vitruvius öröksége: Tanulmányok a „De architectura” utóéletéről a XV és XVI. században – Szerző: Hajnóczi Gábor – Akadémiai Kiadó, 2002
 Dan Brown: A Da Vinci-kód

További információk 
 Vitruvius: Az építész tanulmányai

Képzőművészet
Reneszánsz festmények
Ganz (egyértelműsítő lap)

Ganz Ábrahám (1814–1867), svájci származású vasöntőmester, gyáros, a budapesti Ganz vállalatok alapítója

Vállalatok
 Ganz vállalatok
 Ganz Villamossági Művek (1878–2000)
 Ganz Árammérőgyár (1889–1964)
 Ganz és Társa-Danubius Villamossági-, Gép-, Waggon- és Hajógyár Rt. (1911–1948)
 Ganz Közlekedési Mérőműszerek Gyára (1953–1964)
 Ganz–MÁVAG (1959–1988)
 Ganz Műszer Művek (1964–2016)
 Ganz Műszer Művek EKM gyára
 Ganz Transelektro Közlekedési Zrt.

Ganz-villamosok
 Ganz TM, a Ganz által 1940 és 1943 között gyártott négytengelyes, kétirányú, szóló villamostípus
 Ganz UV, a Ganz által gyártott villamostípus, ami a budapesti villamosközlekedés második világháború utáni korszakának legmeghatározóbb szereplője
 Ganz MUV, az UV3-as széria 1993–94-ben modernizált altípusa
 Ganz CSMG, kifejezetten Budapestre készített nyolctengelyes csuklós villamostípus
 Ganz KCSV–5, a Ganz CSMG villamosainak első korszerűsített típusa
 Ganz KCSV–6, a kilencvenes években gyártott villamostípus
 Ganz KCSV–7, a Ganz CSMG villamosok legkorszerűbb típusa (1996—1999)
 Ganz csuklós motorkocsi, a Ganz által gyártott típus, amit speciálisan az M1-es metróvonalra terveztek

Sport
 Ganz-MÁVAG SE
Vénusz (keresztnév)

A Vénusz női név a szépség és szerelem latin istennőjének, Venusnak nevéből ered. Jelentése különböző indoeurópai nyelvekben vágy, báj, gyönyör.


Gyakorisága
Az 1990-es években szórványos név, a 2000-es években nem szerepel a 100 leggyakoribb női név között.

Névnapok
 június 2.
augusztus 7.

Híres Vénuszok 
 Venus, ősi itáliai istennő
 Venus Williams amerikai teniszező

Jegyzetek

Magyar keresztnevek (V)
Női keresztnevek (V)
Latin eredetű magyar női keresztnevek
bg:Венера (митология)
lt:Venera (mitologija)
nl:Venus (godheid)
ro:Venus (zeiţă)
simple:Venus (goddess)
sl:Venera (boginja)
sr:Венера (митологија)