Horské kolo

Horské kolo, často též označované zkratkou MTB (z anglického mountain bike) – používá se též anglické slovo bike a od něj odvozené biker, bikování a podobně – je bicykl navržený pro jízdu v terénu, a to jak z hlediska povrchu (lze jezdit od povrchů typu asfalt až k povrchům blížícím se špatně prostupnému terénu, jako jsou písek, bahno, kameny, skála), tak z hlediska sklonu (jak nahoru, tak dolů). Horské kolo může jezdit také po pumptrackových a podobných drahách.

Od silničního kola se horské liší robustním a menším rámem, širokými pneumatikami pro lepší zvládání terénních nerovností a převody uzpůsobenými pro větší sklony. Většina dnešních horských kol disponuje navíc odpružením předního kola a nezanedbatelná část i zadního. Horská kola mají navíc poslední dobou řádově účinnější brzdy než jakékoliv jiné kategorie kol.

Historie horského kola 
Kolo přizpůsobené terénu se objevuje již roku 1896, kdy vojáci v Americe  testovali možnost využití kola pro svoje účely. Další inspirací pro horské kolo bylo jistě celé odvětví cyklokrosu, které nachází své počátky v padesátých letech 20. století na předměstí Paříže. Zřejmě první název horské kolo (Mountain Bicycle) se objevuje roku 1966, kdy si D. Gwynn z Oregonu (USA) postavil terénní speciál.

V České republice panuje názor, že s myšlenkou horského kola přišel na přelomu sedmdesátých a osmdesátých let Gary Fisher v Kalifornii (USA). Gary Fisher je spoluzakladatel první firmy, která horská kola vyrábí sériově, ale firmu s ním založili ještě Charlie Kelley a Tom Ritchey. Dne 21. října 1976 se jel v Mount Tamalpais v USA první sjezdový závod horských kol nazvaný Repack. Ten dále zvedl zájem a povědomí o horských kolech.

Konstrukce MTB bicyklu 
MTB se skládá z několika segmentů důležitých pro jeho funkčnost. 

 rám (nejčastěji hliníkový nebo kompozitový – např. karbon, ale některé značky staví i ocelové prémijové značky mají i uhlíkové)
 řídítka s představcem 
 přední vidlice odpružená
 kliky a pedály 
 převodníky, přesmykače, pastorky a přehazovačka
 řadicí páčky, řadící lanko, případně se už objevují bezdrátové elektronické převodníky a přehazovačky 
 brzdy, brzdové lanko, brzdové páky, brzdové kotouče, kapalinové kotoučové brzdy (jsou nejúčinnější) 
 přední a zadní náboj 
 kazeta 
 řetěz 
 přední a zadní kolo (ráfky + výplet), pláště (trendem je bezdušové tubeless řešení) 
 sedlovka (užitečná pro jízdu v terénu je teleskopická), sedlo

Dělení horských kol 
Základní dělení horských kol je na hardtailová bez zadního odpružení a fullová (full suspention – plně odpružená) tedy celoodpružená. Dále se dělí podle konstrukce do těchto hlavních kategorií:

 cross country (zdvihy odpružení cca 80–110 mm)
 trail /allmountain (zdvihy odpružení cca 120–200 mm)
 enduro (zdvihy odpružení cca 140–200 mm)
 freeride (zdvihy odpružení cca 160–240 mm)
 downhill (zdvihy odpružení cca 190–240 mm)
 dirt-jump (jen vdlice) (zdvihy odpružení cca 0–150 mm)
 trial (zásadně bez odpružení)

Horské kolo v Česku 
Česká republika patří k zemím, kde je velký podíl horských cyklistů vzhledem k celkovému počtu cyklistů. Tento trend vychází z několika historických elementů a není jasné, zda není pouze dočasným jevem, protože je pravděpodobné, že Česká republika bude víc a víc budovat cyklistické stezky sjízdné na všech typech kol.

Mimo jiné díky lesnímu zákonu je možné na kolech téměř neomezeně jezdit po krajině (vyjma chráněných území, kde platí škála omezení). Na rozdíl od Alpských států zde však není většinou terén natolik nepřístupný, aby byla horská cyklistika považována za extrémní sport. Vedle cest primárně zřízených pro zemědělskou aktivitu (polní a lesní cesty) se v České republice běžně jezdí po pěších cestách, a to i v těžším terénu. Díky turistické tradici a dodnes udržovanému značení je krajina protkaná stezkami, které vedle pěších vyhledávají cyklisté na horských kolech.

Tato situace zdaleka není standardem jinde ve světě, kde jsou (kromě specifický oblastí jako hory) pozemky buď soukromé a nepřístupné, nebo chráněné. Zlom tímto směrem zvolilo například Slovensko v roce 2007, kdy byl schválen tamní nový lesní zákon, který zakazuje jízdu mimo lesní cesty, které jsou na Slovensku definovány jako komunikace s minimální šířkou čtyři metry.

Obecným pojmem pro cyklistickou stezku vhodnou pro MTB je  nebo , případně nově se rozšiřující singletrack pocházející z anglického jazyka.

Závody 
Díky rozmachu cyklistiky jako takové, ke kterému došlo v druhé polovině devadesátých let dvacátého století, existuje aktuálně velké množství cyklistických závodů přístupných veřejnosti. Od roku 1996 od letních olympijských her 1996 v Atlantě jsou tyto závody také olympijským sportem.

Závody na horském kole, které jsou v regionu populární, se řadí zejména do kategorií tzv. maratónů (XCM), což je delší varianta  (v mezinárodních pravidlech je definována mimo jiné tak, že vítěz potřebuje více než 4 h pro zdolání celé trasy), půlmaratonů a jim délkou podobných závodů. Tato móda není běžná v jiných státech. Za zmínku stojí například Francie, kde se místo maratonů jezdí spíše tzv. enduro, které vyžaduje lepší ovládání kola v technických pasážích. Tato móda má stále vzestupnou tendenci a některé podniky dosahují účasti 3000 závodníků, což již nutí organizátory volit tratě méně terénní. Závodů je již tolik, že existuje několik tzv. seriálů, které buď zajišťují jednotný styl organizace závodů, nebo alespoň bodují účastníky za celou sezónu.

Závody na horských kolech na území České republiky 
 Mistrovství České republiky horských kol
 Český pohár horských kol

XCM a 1/2 XCM 
 Král Šumavy (Klatovy)
 Malevil Cup (Jablonné v Podještědí)
 Rallye Sudety (Teplice nad Metují)
 Bikemaraton Drásal (Holešov)
 Trans Brdy (Lety)

Seriály 
 Seriál Kolo pro život
 Seriál Bikeclinic Cup pro děti
 Galaxy Série
 Marathonman Europe
 Cyklomaraton Tour
 Author Maraton Tour
 Peklo Severu
 Česká Enduro Série

Odkazy

Reference

Související články 
 Cykloturistika
 Seznam součástí jízdního kola

Externí odkazy 
 
 
 Česká mountainbiková asociace

MTB
Jízdní kolo