alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Rosenauerův dub

Rosenauerův dub je památný strom u Velkých Hydčic, jihozápadně od Horažďovic. Dub letní (Quercus robur) roste v lese za vodárnou u cesty směrem k Práchni, jižně od silnice Horažďovice–Velké Hydčice.  Pojmenován je po Josefu Rosenauerovi, staviteli Schwarzenberského plavebního kanálu. Obvod jeho členitého kmene měří 447–600 cm (měření 2000). Dub je chráněn od roku 2001 pro svůj vzrůst a věk.

Stromy v okolí 
 Hydčická lípa

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Památné stromy osobností
Velké Hydčice
Blind Guardian

Blind Guardian je německá hudební skupina založená roku 1985 ve městě Krefeld jako speed metalové těleso s názvem Lucifer's Heritage. První album, pojmenované Battalions Of Fear, vydala již pod svým současným názvem v sestavě: Hansi Kürsch (zpěv a baskytara), André Olbrich (kytary), Marcus Siepen (kytary) a Thomas Stauch (bicí).

V témže složení kapela úspěšně fungovala téměř dvacet let a vydala alba: Follow The Blind (1989), Tales From The Twilight World (1991), Somewhere Far Beyond (1992), živák Tokyo Tales (1993), Imagination From The Other Side (1995), Nightfall In Middle-Earth (1998), A Night At The Opera (2002), živé album Live (2003) a DVD Imagination Through The Looking Glass (2004). Za dobu své existence se hudba kapely vyvinula v kombinaci power a speed metalu, která však z definic obou žánrů silně vybočuje. V roce 2005 se stal novým bubeníkem kapely Frederik Ehmke a spolu s ním Blind Guardian začali pracovat na novém albu A Twist In The Myth, jež vyšlo na podzim roku 2006 pod distribucí firmy Nuclear Blast.

Mezi témata, o která se kapela při své tvorbě opírá, patří především literatura (J. R. R. Tolkien, Stephen King…), bájná historie (antické eposy), fantasy motivy a vzácně i reflexe světových událostí.

Poznámky, zajímavosti 
Od alba Nightfall In Middle-Earth se frontman kapely Hansi Kürsch soustředí již jen na zpěv a na baskytaru hraje hostující Oliver Holzwarth.

V roce 2003 hrála kapela v Pardubicích na Fantasy Metalfest.

V roce 2005 opustil dlouholetý bubeník Thomas Stauch kapelu z důvodů rozdílných názorů na její budoucí vývoj. Jeho místo zaujal Frederik Ehmke.

Nightfall In Middle-Earth je koncepční album, které zhudebňuje příběh díla Silmarillion spisovatele J. R. R. Tolkiena .

Blind Guardian jsou obecně považováni za kultovní mimo-mainstreamovou metalovou kapelu.

Sestava

Současná sestava 
 Hansi Kürsch – zpěv, baskytara na prvních pěti albech (od 1985)
 André Olbrich – kytary (od 1985)
 Marcus Siepen – kytary (od 1987)
 Frederik Ehmke – bicí (od 2005)

Bývalí členové 
 Thomas Stauch – bicí (1985–1986, 1987–2005)
 Marcus Dork – kytary (1985–1986)
 Christoff Theissen – kytary (1986–1987)
 Hans-Peter Frey – bicí (1986–1987)

Hostující hudebníci 
 Kai Hansen – zpěv (1989–1992)
 Oliver Holzwarth – baskytara (od 1998)
 Alex Holzwarth – bicí (2003) turné
 Mathias Wiesner – klávesy
 Michael Schüren – klávesy (1998)
 Rolf Köhler, Thomas Hackmann, Olaf Senkbeil, Billy King – sbory (od 1990)

Diskografie 

 Battalions of Fear (1988)
 Follow the Blind (1989)
 Tales from the Twilight World (1990)
 Somewhere Far Beyond (1992)
 Imaginations from the Other Side (1995)
 Nightfall in Middle-Earth (1998)
 A Night at the Opera (2002)
 A Twist in the Myth (2006)
 At the Edge of Time (2010)
 Beyond the Red Mirror (2015)
 Legacy of the Dark Lands (2019)
 The God Machine (2022)

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky
 The Releases Of Blind Guardian 

 
Německé powermetalové hudební skupiny
Hudební skupiny 1980–1989
Hudební skupiny 1990–1999
Hudební skupiny 2000–2009
Hudební skupiny 2010–2019
Speedmetalové hudební skupiny
Hudební skupiny založené v roce 1984
Umělci Nuclear Blast
Kahramanmaraş

Kahramanmaraş, dříve Maraş, je město v Turecku, správní středisko provincie Kahramanmaraş; má přes 300 000 obyvatel.

Historie 
V době 2. tisíciletí př. n. l. patřila Maraş do chetitské říše, jako městský stát. Po jejím obsazení Římany se jméno změnilo na Germanikeia. Arabové je obsadili roku 645, během byzantsko-arabských válek bylo několikrát poničeno a znovu obnoveno. Roku 962 je pro Byzanc získal Nikeforos II. Fokas, po bitvě u Mantzikertu se přičiněním Arména Philareta Brachamia, někdejšího císařského generála, stalo centrem jeho polosamostatného panství, které postupně Seldžukové dobývali. Roku 1098 se města zmocnil křižák Balduin I. Jeruzalémský, pozdější jeruzalémský král. Během křížových výprav několikrát přešlo z křižáckých do muslimských rukou, na začátku 14. století bylo dobyto Mameluky a ve 20. letech šestnáctého století ho anektovala Osmanská říše.

Charakter města 
Ve městě se nacházejí mešity ze středověkých dob. Díky svému umístění v úrodné rovině je centrem lehkého průmyslu, obchodu a zemědělství, to také umožňuje jeho růst (roku 1990 mělo ještě něco přes 200 000 obyvatel). V okolí se těží železo a stříbro.

Odkazy

Externí odkazy 
 

Města v Turecku
Fiat iustitia, et pereat mundus

Fiat iustitia, et pereat mundus je latinské úsloví, jež lze volně přeložit jako „Ať se stane spravedlnost, i kdyby měl zhynout svět“. Vyjadřuje myšlenku, že je třeba usilovat o spravedlnost za každou cenu, ať to stojí, co to stojí. Stalo se známým jako osobní heslo (devíza) česko-uherského krále a později římskoněmeckého císaře Ferdinanda I. Habsburského (1526–64), on však nebyl jeho původcem. Podle záznamů benátského historika Marina Sanuda použila poprvé tohoto rčení papežská kancelář za Hadriána VI. (1522–23) při rozhodování v jisté soudní záležitosti.

Dnes se úsloví cituje většinou pouze ironicky při kritice právního myšlení nebo právní praxe, která se snaží prosadit spravedlnost bez ohledu na důsledky a náklady, které musí společnost nést (v Česku se uvádí např. u případu Czechtek 2005).

Latinská slova a fráze
Jeseníky

Jeseníky mohou znamenat:

 Jesenická oblast (často zkráceně Jeseníky; jinak také Východní Sudety, Východosudetská oblast) – Krkonošsko-jesenické subprovincie
 pohoří Jeseníky:
 Nízký Jeseník
 Hrubý Jeseník
 Chráněná krajinná oblast Jeseníky
 Chráněná oblast přirozené akumulace vod Jeseníky
 Geopark Jeseníky – geopark
 Specifická oblast SOB 3 Jeseníky–Králický Sněžník
 Jeseníky (loď) – zadokolesový vlečný motorový remorkér na Labi
 Jeseníky - Sdružení cestovního ruchu, které je destinačním managementem a podporuje rozvoj Jeseníků jako turistické destinace

Podobné názvy 
 Jeseník
 Jesení
 Jesenný
 Jesenicko

Související články 
 Euroregion Praděd

Externí odkazy
ISO 3166-2:IQ

Kódy ISO 3166-2 pro Irák identifikují 18 guvernorátů a jeden region (stav v roce 2022). První část (IQ) je mezinárodní kód pro Irák, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících území.

Seznam kódů
 IQ-KR Irácký Kurdistán
 IQ-AN Anbár (Ramádí)
 IQ-AR Arbíl (Arbíl)
 IQ-BA Basra (Basra)
 IQ-BB Babylón (Hilla)
 IQ-BG Bagdád (Bagdád)
 IQ-DA Dahúk (Dahúk)
 IQ-DI Dijála (Bákuba)
 IQ-DQ Dhíkár (Násiríja)
 IQ-KA Karbalá (Karbalá)
 IQ-KI Ta'mín (Kirkúk)
 IQ-MA Majsán ('Amára)
 IQ-MU Mutanná (Samáwa)
 IQ-NA Nadžáf (Nadžáf)
 IQ-NI Ninive (Mosul)
 IQ-QA Kádisíja (Díváníja)
 IQ-SD Saladdín (Samara)
 IQ-SW Sulajmáníja (Sulajmáníja)
 IQ-WA Wásit (Kút)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

IQ
Irák
ISO 3166-2:JO

Kódy ISO 3166-2 pro Jordánsko identifikují 12 guvernorátů (stav v roce 2015). První část (JO) je mezinárodní kód pro Jordánsko, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů 
 JO-AJ Adžlún (Adžlún)
 JO-AM Ammán (Ammán)
 JO-AQ Akaba (Akaba)
 JO-AT Tafila (Tafila)
 JO-AZ Zarka (Zarka)
 JO-BA Balka (Salt)
 JO-JA Džaraš (Džaraš)
 JO-JR Irbid (Irbid)
 JO-KA Karak (Karak)
 JO-MA Mafrak (Mafrak)
 JO-MD Madaba (Madaba)
 JO-MN Maan (Maan)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

JO
Jordánsko
ISO 3166-2:KW

Kódy ISO 3166-2 pro Kuvajt identifikují 6 guvernorátů (stav v roce 2015). První část (KW) je mezinárodní kód pro Kuvajt, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících jednotlivá území.

Seznam kódů 
 KW-AH Ahmadí (Míná al-Ahmadí)
 KW-FA Farwania (Farwania)
 KW-JA Jahrach (Jahrach)
 KW-KU Al-Kuwait (Al-Kuwait)
 KW-HA Hawalli (Hawalli)
 KW-MU Mubarak Al-Kabeer

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

KW
Kuvajt
Aram Chačaturjan

Aram Iljič Chačaturjan (, Aram Chačatrjan, ) (, Kodžori () nebo Tiflis (Tbilisi) – 1. května 1978, Moskva) byl sovětsko-arménský hudební skladatel, klavírista a dirigent. Světový věhlas mu získala zejména věta z posledního jednání jeho baletu Gajané s názvem Šavlový tanec, dokončená v roce 1942, která evokuje arménský vířivý bojový tanec, při němž tanečníci prokazují své umění se šavlemi.

Dílo 
 Balety: Spartakus a Gajané (obsahuje slavný Šavlový tanec)
 Hudba k dramatu Valencijská vdova, Maškaráda a Macbeth
 3 koncerty – klavírní, houslový a violoncellový
 Symfonická báseň O Stalinovi (premiéra 29.11.1938)
Použití ve filmu:
 Šavlový tanec se proslavil v 60. letech po celém světě jako hlavní hudební téma ve slavné filmové komedii Raz, dva, tři režiséra Billyho Wildera.
 Toccata pro klavír
 Poema pro klavír
 Album pro mládež – klavír
 Andantino

Externí odkazy 
 
 

Skladatelé klasické hudby
Arménští hudební skladatelé
Arménští dirigenti
Arménští klavíristé
Klasičtí klavíristé
Absolventi Moskevské státní konzervatoře
Členové KSSS
Nositelé Řádu Říjnové revoluce
Nositelé Leninova řádu
Nositelé arménských ocenění
Nositelé uměleckých ocenění
Osobnosti na arménských bankovkách
Osobnosti na arménských poštovních známkách
Osobnosti na ruských poštovních známkách
Osobnosti na sovětských poštovních známkách
Pohřbení v Pantheonu Komitas
Narození v roce 1903
Narození 6. června
Narození v Tbilisi
Úmrtí v roce 1978
Úmrtí 1. května
Úmrtí v Moskvě
Muži
ISO 3166-2:LA

Kódy ISO 3166-2 pro Laos identifikují 17 provincií a 1 prefekturu (stav v listopadu 2015). První část (LA) je mezinárodní kód pro Laos, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů
 LA-AT Attapu (Attapu)
 LA-BK Bokeo (Ban Houayxay)
 LA-BL Bolikhamxai (Pakxan)
 LA-CH Champasak (Pakxe)
 LA-HO Houaphan (Sam Neua)
 LA-KH Khammouan (Thakhek)
 LA-LM Louang Namtha (Louang Namtha)
 LA-LP Louangphabang (Louagphabang)
 LA-OU Oudomxai (Muang Xay)
 LA-PH Phôngsali (Phôngsali)
 LA-SL Salavan (Salavan)
 LA-SV Savannakhét (Savannakhét)
 LA-VI Vientiane (Muang Phôn-Hông)
 LA-XA Xaignabouli (Muang Xayabury)
 LA-XE Xekong (Ban Phone)
 LA-XI Xiangkhoang (Phonsavan)
 LA-VT prefektura Vientiane (Vientiane)
 LA-XS Xaisômboun (Ban Mouang Cha)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

LA
Laos
Evropský veřejný ochránce práv

Evropský ombudsman (také Euro-ombudsman nebo Evropský veřejný ochránce práv) se zabývá stížnostmi na činnost orgánů Evropské unie. Institut Evropského ombudsmana byl zaveden Maastrichtskou smlouvou, prvním ombudsmanem byl zvolen v roce 1995 Fin Jacob Söderman. Jeho nástupcem byl od dubna 2003 do září 2013 Řek Nikiforos Diamanduros. Současným Evropským ombudsmanem je od 1. října 2013 Irka Emily O'Reilly.

V roce 2003 bylo podáno celkem 2436 stížností, 67 % z toho na Evropskou komisi. Nejčastějším předmětem stížností je malá transparentnost a špatný přístup k informacím.

Evropský ombudsman je oprávněn přijímat stížnosti občanů unie a fyzických a právnických osob s bydlištěm nebo registrovaným sídlem v členském státu Evropské unie týkající se chybného jednání orgánů společenství s výjimkou Evropského soudního dvora a Soudu první instance. Je volen Evropským parlamentem.

Externí odkazy 
 
 Evropský ombudsman (oficiální stránka včetně češtiny)

Instituce Evropské unie
Ombudsmani
ISO 3166-2:LB

Kódy ISO 3166-2 pro Libanon identifikují 8 guvernorátů (stav v roce 2015). První část (LB) je mezinárodní kód pro Libanon, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů 
 LB-AK Akkar 
 LB-AS Severní Libanon (Tripolis)
 LB-BA Bejrút (Bejrút)
 LB-BH Baalbek-Hermel
 LB-BI Bika'a (Zahlé)
 LB-JA Jižní Libanon (Sidon)
 LB-JL Horský Libanon (Baabda)
 LB-NA Nabatiyet (Nabatiyet)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

LB
Libanon
Rosenauer (planetka)

(85389) Rosenauer je planetka objevená 22. srpna 1996 Janou Tichou a Milošem Tichým na hvězdárně Kleť.

Pojmenována je po Josefu Rosenauerovi, který na Šumavě vyprojektoval Schwarzenberský plavební kanál spojující povodí Vltavy a Dunaje.

Odkazy

Související články 
 Seznam planetek 85251-85500

Externí odkazy 
 (85389) Rosenauer na webu České astronomické společnosti

Planetky hlavního pásu
Planetky nazvané po osobách
Chačaturjan

Příjmení Chačaturjan má více nositelů:

 Aram Chačaturjan (1903–1978), sovětsko-arménský hudební skladatel, klavírista a dirigent
 Vahagn Chačaturjan (* 1959), arménský politik a ekonom
ISO 3166-2:LR

Kódy ISO 3166-2 pro Libérii identifikují 15 okresů (stav v roce 2015). První část (LR) je mezinárodní kód pro Libérii, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících okres.

Seznam kódů
 LR-BM Bomi (Tubmanburg)
 LR-BG Bong (Gbarnga)
 LR-CM Grand Cape Mount (Robertsport)
 LR-GB Grand Bassa (Buchanan)
 LR-GG Grand Gedeh (Zwedru)
 LR-GK Grand Kru (Barclayville)
 LR-GP Gbarpolu (Bopulu)
 LR-LO Lofa (Voinjama)
 LR-MG Margibi (Kakata)
 LR-MO Montserrado (Bensonville)
 LR-MY Maryland (Harper)
 LR-NI Nimba (Sanniquellie)
 LR-RI Rivercess (Rivercess)
 LR-RG River Gee (Fish Town)
 LR-SI Sinoe (Greenville)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

LR
Libérie
Podgraf

Termín podgraf se v teorii grafů používá jako jistá obdoba pojmu podmnožina.

Graf  je podgraf grafu , jestliže platí následující podmínky:
 
  
 Hrany grafu  mají oba vrcholy v .
Jinými slovy, podgraf vznikne vymazáním některých vrcholů původního grafu, všech hran do těchto vrcholů zasahujících a případně některých dalších hran.

Indukovaný podgraf 

Graf H je indukovaný podgraf (též plný podgraf) grafu G, jestliže je podgrafem G a pro každé dva vrcholy u, v grafu H platí: .

Indukovaný podgraf vznikne vymazáním některých vrcholů a pouze těch hran, které do vymazaných vrcholů zasahují.

Faktor 
Podgraf H je faktor grafu G, jestliže množina vrcholů grafu H je totožná s množinou vrcholů grafu G, . Faktor též nazýváme hranovým podgrafem.

k-faktor grafu ke k-regulární podgraf, který pokrývá všechny vrcholy grafu G. 1-faktor je perfektní párování.

Kostra 

Kostra grafu G je takový jeho faktor, který neobsahuje kružnice. Ovšem musí být zachovány existence cest v grafu. Tzn. musí být zachován počet komponent grafu (počet souvislých částí grafu).

Klika 

Klikou grafu nazýváme takový podgraf, který je úplný. Nalezení kliky dané velikosti je známým NP-úplným problémem.

Související články 
 Graf

Grafové pojmy
ISO 3166-2:LT

Kódy ISO 3166-2 pro Litvu identifikují 10 krajů, 7 měst, 9 obcí a 44 okresů (stav v roce 2015). První část (LT) je mezinárodní kód pro Litvu, druhá část sestává z dvou písmen či dvou číslic identifikujících region.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

LT
Litva
ISO 3166-2:LV

Kódy ISO 3166-2 pro Lotyšsko identifikují 36 obcí a 7 státních měst (stav v listopadu 2021). První část (LV) je mezinárodní kód pro Lotyšsko, druhá část sestává z dvou nebo tří písmen identifikujících region nebo město.

Seznam kódů

Republiková města 
 LV-DGV Daugavpils
 LV-JEL Jelgava
 LV-JUR Jūrmala
 LV-LPX Liepāja
 LV-REZ Rēzekne
 LV-RIX Riga
 LV-VEN Ventspils

Obce 
 LV-002 Aizkraukles novads
 LV-007 Alūksnes novads
 LV-111 Augšdaugavas novads
 LV-015 Balvu novads
 LV-016 Bauskas novads
 LV-022 Cēsu novads
 LV-112 Dienvidkurzemes Novads
 LV-026 Dobeles novads
 LV-033 Gulbenes novads
 LV-041 Jelgavas novads
 LV-042 Jēkabpils novads
 LV-047 Krāslavas novads
 LV-050 Kuldīgas novads
 LV-054 Limbažu novads
 LV-058 Ludzas novads
 LV-056 Līvānu novads
 LV-059 Madonas novads
 LV-062 Mārupes novads
 LV-067 Ogres novads
 LV-068 Olaines novads
 LV-073 Preiļu novads
 LV-080 Ropažu novads
 LV-077 Rēzeknes novads
 LV-087 Salaspils novads
 LV-088 Saldus novads
 LV-089 Saulkrastu novads
 LV-091 Siguldas novads
 LV-094 Smiltenes novads
 LV-097 Talsu novads
 LV-099 Tukuma novads
 LV-101 Valkas novads
 LV-113 Valmieras Novads
 LV-102 Varakļānu novads
 LV-106 Ventspils novads
 LV-011 Ādažu novads
 LV-052 Ķekavas novads

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

LV
Geografie Lotyšska
Velhartické lípy

Velhartické lípy jsou dvě památné lípy velkolisté (Tilia platyphyllos) u fary ve Velharticích, severozápadně od Sušice v okrese Klatovy. Rostou v nadmořské výšce 670 m. Jsou staré dvě stě a tři sta let, jejich kmeny mají obvod 400 a 260 cm, obě koruny dosahují do výšky 24 m (měření 1984). Lípy jsou chráněny od roku 1985 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Lípa na návsi v Malonicích
 Malonická lípa
 Dub u Malonic
 Tajanovská borovice
 Nemilkovský dub
 Chrástovský dub
 Dub u Dvora

Galerie

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 

Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Velhartice
Nemilkovský dub

Nemilkovský dub je památný strom u Nemilkova, západně od Velhartic. Přibližně třistaletý dub letní (Quercus robur) roste na louce u lesa, asi 250 m jižně od oblouku železniční tratě z Běšin do Nemilkova, v nadmořské výšce 550 m. Obvod jeho kmene měří 580 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 26 m (měření 2000). Chráněn je od roku 1978 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Dub u Dvora
 Chrástovský dub
 Lípa na návsi v Malonicích
 Malonická lípa
 Dub u Malonic
 Velhartické lípy

Galerie

Odkazy

Externí odkazy

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Velhartice
Dub u Dvora

Dub u Dvora byl památný strom v Nemilkově, západně od Velhartic. Přibližně 350 let starý dub letní (Quercus robur) rostl u cesty ke dvoru, v nadmořské výšce 650 m. Obvod jeho kmene byl 514 cm a koruna stromu dosahovala do výšky 33 m (měření 2007). Strom rostl v zápoji, větvil z jednoho místa, v koruně byly polámané větve (šetření v roce 2005). V roce 2007 proveden zdravotní řez a kontorla dutin.

V roce 2018 po pravidelné kontrole rozhodl Městský úřad Sušice, Odbor životního prostředí o zrušení ochrany, spolu s tím zaniká i ochranné pásmo stromu. Bylo zjištěno, že při vichřici Fabienne došlo k závažnému poškození stromu, byl rozlomen kmen, odlomením jedné z kosterních větví byl narušen celkový habitus stromu. V bázi kmene byla zjištěna přítomnost dřevokazné houby z rodu václavka. Dutina kmene byla naplněna rozpadávajícím se dřevem. Orgán ochrany prostředí doporučil zvážit možnost ponechat část odříznutého kmene v blízkosti místa růstu dřeviny, aby došlo k vytvoření vhodného biotopu pro živočichy vázané na odumřelé dřevo.

Dub byl chráněn od roku 1985 pro svůj vzrůst a věk, ochrana zrušena 2018.

Stromy v okolí 
 Nemilkovský dub
 Chrástovský dub
 Lípa na návsi v Malonicích
 Malonická lípa
 Dub u Malonic
 Velhartické lípy

Galerie

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 

Zaniklé duby v Česku
Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Přírodní park Kochánov
Velhartice
Chrástovský dub

Chrástovský dub je památný strom u Nemilkova, západně od Velhartic. Dub letní (Quercus robur) roste v poli nad dvorem Chrástov při silnici do Nemilkova, v nadmořské výšce 599 m. Obvod jeho kmene měří 580 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 23 m (měření 2000). Chráněn je od roku 1978 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Dub u Dvora
 Nemilkovský dub
 Lípa na návsi v Malonicích
 Malonická lípa
 Dub u Malonic
 Velhartické lípy

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné duby letní v Plzeňském kraji
Památné duby v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Velhartice
Milič Jiráček

Milič Jiráček (21. října 1922 Vysoké Mýto – 5. února 2007) byl český vědec a teoretik fotografování.

Životopis 
Narodil se ve Vysokém Mýtě, kde absolvoval i tamní gymnázium. Za druhé světové války (1942) byl zatčen za ilegální činnost, ale na rozdíl od svých společníků dokázal utajit svůj plný podíl a členství v komunistické straně. Díky tomu byl odsouzen jen ke vězení a válku přežil. Byl vězněn postupně v Pardubicích, Praze, Terezíně a poté už zbytek války prožil v káznicích v Německu (Drážďany, Bayreuth, Kaisheim). Po válce si dokončil své vzdělání. Absolvoval ČVUT, obor elektrotechnické inženýrství (v r. 1951), v r. 1964 obhájil kandidátskou práci. Mluvil několika jazyky - mj. německy, rusky a francouzsky.

Působení 
Od roku 1948 pracoval ve Výzkumném ústavu fotografické techniky (VÚFT) později VÚZORT jako vědecký pracovník (elektrické a optické měřicí postupy a přístroje pro senzitometrii a optiku, jakost zobrazení). Mezi lety 1960–1982 pracoval ve Výzkumném ústavu matematických strojů (VÚMS) (prvky počítačů, aplikovaná optoelektronika, optické komunikace a holografické paměti). Poté pracoval až do roku 1986 ve VZLÚ (průhledový zobrazovač).

Přednášel na PFŠ (1953–1964), FAMU (1954–1956), VUT Brno (1977–1981) a na Univerzitě Palackého v Olomouci (1977–1992). V roce 1950 obdržel čestnou cenu za práci na stereoskopickém filmu, v r. 1989 medaili K. Plicky, v r. 2000 čestnou cenu Komory fotografů ČR. Je autorem samostatných i společných publikací, překladů, řady vědeckých a odborných prací a přednášek a velkého počtu popularizačních článků. Publikoval především o fotografii, zvláště digitální, aplikované optoelektronice, zabýval se studiemi z dějin fotografie.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Čeští vědci
Čeští fotografové
Pedagogové na Univerzitě Palackého
Fotografičtí pedagogové
Narození v roce 1922
Úmrtí v roce 2007
Narození ve Vysokém Mýtě
Muži
Pedagogové na FAMU
Pedagogové na Vysokém učení technickém v Brně
Albrechtický topol

Albrechtický topol byl památný strom ve vsi Albrechtice, jihovýchodně od Sušice. Topol černý (Populus nigra) rostl spolu s menší lípou u vchodu na hřbitov u kostela svatého Petra a Pavla, v nadmořské výšce 760 m. Obvod jeho kmene měřil 460 cm a koruna stromu dosahovala do výšky 24 m (měření 2000). Topol byl chráněn od roku 1985 do roku 2006 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

V posledních letech své existence byl topol ve velice špatném stavu, jeho kmen byl dutý. Byla proto zrušena jeho ochrana a byl pokácen, lze spekulovat, že by se jinak zřítil při bouři Kyrill. Odřezek z jeho kmenu stál po nějakou dobu opřen o zeď u vchodu před hřbitovem.

Stromy v okolí 
 Lípa v Albrechticích

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 Albrechtický topol na webu AOPK

Památné topoly v Plzeňském kraji
Památné topoly černé
Památné stromy v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Příroda v Sušici
Přírodní park Kašperská vrchovina
Stromy zaniklé v roce 2006
Zaniklé topoly v Česku
Tomáškova lípa

Tomáškova lípa je památný strom ve vsi Podolí, jižně od Klatov. Lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) roste u čp. 6 v nadmořské výšce 590 m. Obvod jejího kmene měří 665 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 20 m (měření 1998). Lípa je chráněna je od roku 1985 pro svůj vzrůst a věk.

Stromy v okolí 
 Nemilkovský dub
 Dub u Dvora
 Chrástovský dub
 Lípa na návsi v Malonicích
 Malonická lípa
 Dub u Malonic

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Blatenské pahorkatině
Památné stromy osobností
Kolinec
Lípa na Podlesí

Lípa na Podlesí je památný strom v osadě Podlesí, jižně od Kašperských Hor. Lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) rostoucí asi 150 m severovýchodně od tamní kaple, v nadmořské výšce 775 m má kmen s obvodem 620 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 30,5 m, je asi 300 let stará (měření 2000). Kmen má dutinu s adventivními kořeny, které pomáhají strom vyživovat a stabilizovat. Lípa je chráněna od roku 1985 pro svůj věk a jako krajinná dominanta.

Památné a významné stromy v okolí 
 Javor klen na Podlesí (0,32 km jz.)
 Leškovy lípy (2,4 km jz.)
 Lípy na Červené (2,4 km vsv.)
 Skupina lip na Podlesí (0,18 km j.)
 Zhůřská jedle (1,7 km j.)

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy velkolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy na Šumavě
Národní park Šumava
Kašperské Hory
Nicolae Iorga

Nicolae Iorga (Nicolas Jorga, 17. leden 1871, Botoșani - 27. listopad 1940, Strejnicu, Prahova) byl historik, univerzitní profesor, literární kritik, memoárista, dramatik, básník a rumunský politik.

Život 

Stoupenec národní tradicionalistické doktríny zv. semănătorismus (rozsévačství), organizátor vědeckého života v Rumunsku a propagátor rumunské kultury; v roce 1910 založil Národní demokratickou stranu. V letech 1931 – 32 předseda vlády, 1938 ministr; zavražděn fašistickou Železnou gardou. Autor historického díla týkajícího se dějin rumunské i světové literatury (více než 1 000 monografií a 12 000 článků a studií), a základního literárněhistorického díla, mnohosvazkových dějin národní literatury od starého písemnictví po současnost Istoria literaturii române (Dějiny rumunské literatury). Je zobrazen např. na rumunské bankovce 1 leu.

V roce 1915 nalezl nejstarší albánsky psaný rukopis od kardinála Pala Engjëlliho.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 

Premiéři Rumunska
Rumunští historikové
Rumunští básníci
Rumunští lingvisté
Rumunští orientalisté
Rumunští dramatici
Rumunští politici
Rumunští spisovatelé knížek pro děti
Muži
Rumunští vysokoškolští pedagogové
Rumunští filozofové
Rumunští novináři
Historikové první světové války
Absolventi Lipské univerzity
Zavraždění politici
Zavraždění spisovatelé
Narození v roce 1871
Narození 17. ledna
Narození v Botoșani
Úmrtí v roce 1940
Úmrtí 27. listopadu
Úmrtí v Prahově
Osobnosti na rumunských bankovkách
Osobnosti na rumunských poštovních známkách
Nositelé Řádu čestné legie
Absolventi vysokých škol v Rumunsku
Držitelé čestných doktorátů Univerzity Komenského v Bratislavě
Miguel Indurain

Miguel Indurain Larraya (* 16. července 1964 Villava, Španělsko) je bývalý španělský cyklista.

Vyhrál Tour de France v letech 1991–1995, čímž se stal prvním cyklistou, který vyhrál pětkrát v řadě; je úřadujícím rekordmanem v počtu vítězství poté, co bylo pro podezření z dopingu anulováno sedm titulů, které získal Lance Armstrong. Je jedním ze sedmi cyklistů v historii, kteří vyhráli Tour de France a Giro d'Italia ve stejném roce, a jediným, který to dokázal dvakrát po sobě. V roce 1994 vytvořil světový rekord v hodinovce, když jako první překonal hranici 53 km. Pro své parametry (188 cm výška, 80 kg váhy) získal přezdívku “Big Mig”.

Pocházel z rodiny zemědělce, s cyklistikou začal až jako desetiletý, už v osmnácti letech se stal amatérským mistrem Španělska. V roce 1984 jel se španělským družstvem Závod míru, skončil na 70. místě. Zúčastnil se olympiády 1984, kde závod nedokončil. Profesionálem se stal v roce 1985. Měl často pověst vynikajícího časovkáře v závodech Grand Tours. Na olympijských hrách v Atlantě 1996 zvítězil v časovce jednotlivců. Nikdy však nevyhrál Vueltu ani závod s hromadným startem na mistrovství světa. Kariéru ukončil na konci roku 1996.

Byl známý svými mimořádnými fyzickými předpoklady: měl kapacitu plic osm litrů (normální člověk okolo šesti litrů) a jeho srdce dokázalo přečerpat padesát litrů krve za minutu (průměr je okolo pětadvaceti). Zároveň však byl handicapován alergií na pyl, která mu způsobila astma.

Je držitelem Ceny knížete asturského, Řádu za sportovní zásluhy a Řádu čestné legie. V roce 1993 vyhrál anketu United Press International o nejlepšího světového sportovce roku. Byl zvolen španělským sportovcem roku 1992 a 1995 a získal cenu Vélo d'Or 1992 a 1993.

Úspěchy 
 Tour de France: vítěz 1991–1995
 Giro d'Italia: vítěz 1992 a 1993
 Vuelta a España: 2. místo 1991
 Mistrovství světa v silniční cyklistice mužů - silniční závod: 2. místo 1993 a 1995
 Mistrovství světa v silniční cyklistice mužů - časovka jednotlivců: vítěz 1995
 Cyklistika na letních olympijských hrách (časovka): vítěz 1996
 Paříž–Nice: vítěz 1989 a 1990
 Tour de l'Avenir: 1986
 Critérium du Dauphiné: vítěz 1995 a 1996
 Volta a Catalunya: vítěz 1988, 1991, 1992

Reference

Externí odkazy 
 
 
 Profil cyklisty 

Španělští cyklisté
Španělští olympijští vítězové
Olympijští vítězové v cyklistice
Vítězové Tour de France
Vítězové Giro d'Italia
Narození v roce 1964
Narození 16. července
Žijící lidé
Muži
Vítězové Paříž–Nice
Okres Zlín

Okres Zlín (v letech 1949–1990 okres Gottwaldov, SPZ GT a GV) je okres v Zlínském kraji. Jeho dřívějším sídlem bylo město Zlín.

V rámci kraje sousedí na severu s okresem Vsetín, na západě s okresem Kroměříž a na jihu s okresem Uherské Hradiště. Z jihovýchodu je okres vymezen státní hranicí se Slovenskem.

Od 1. ledna 1949 do 17. června 1990 se jednalo o okres Gottwaldov, jehož centrem byl Zlín přejmenovaný na Gottwaldov (toto jméno nesl Zlín do konce roku 1989).

Největší města

Struktura povrchu 
K 31. prosinci 2003 měl okres celkovou plochu 1 030,2 km², z toho:
 46,23 % zemědělských pozemků, které z 55,85 % tvoří orná půda (82,78 % rozlohy okresu)
 53,77 % ostatní pozemky, z toho 78,55 % lesy (42,24 % rozlohy okresu)

Demografické údaje 
Data k 30. červnu 2005:

 hustota zalidnění: 187  ob./km²
 72,52 % obyvatel žije ve městech

Zaměstnanost 
(2003)

Školství 
(2003)

Zdravotnictví 
(2003)

Silniční doprava 
Okresem prochází dálnice D55 a silnice I. třídy I/49, I/55, I/57 a I/69.
Silnice II. třídy jsou II/367, II/438, II/489, II/490, II/491, II/492, II/493, II/494, II/495, II/496 a II/497.

Seznam obcí a jejich částí 

Města jsou uvedena tučně, městyse kurzívou, části obcí .

Bělov •
Biskupice •
Bohuslavice nad Vláří •
Bohuslavice u Zlína •
Bratřejov •
Brumov-Bylnice  •
Březnice •
Březová •
Březůvky •
Dešná •
Dobrkovice •
Dolní Lhota •
Doubravy •
Drnovice •
Držková •
Fryšták  •
Halenkovice •
Haluzice •
Horní Lhota •
Hostišová •
Hrobice •
Hřivínův Újezd •
Hvozdná •
Jasenná •
Jestřabí •
Kaňovice •
Karlovice •
Kašava •
Kelníky •
Komárov •
Křekov •
Lhota •
Lhotsko •
Lípa •
Lipová •
Loučka •
Ludkovice  •
Luhačovice  •
Lukov •
Lukoveček •
Lutonina •
Machová •
Mysločovice •
Napajedla •
Návojná •
Nedašov •
Nedašova Lhota •
Neubuz •
Oldřichovice •
Ostrata •
Otrokovice  •
Petrůvka •
Podhradí •
Podkopná Lhota •
Pohořelice •
Poteč •
Pozlovice •
Provodov •
Racková •
Rokytnice  •
Rudimov •
Sazovice •
Sehradice •
Slavičín  •
Slopné •
Slušovice •
Spytihněv •
Šanov •
Šarovy •
Štítná nad Vláří-Popov  •
Študlov •
Tečovice •
Tichov •
Tlumačov •
Trnava •
Ublo •
Újezd •
Valašské Klobouky   •
Valašské Příkazy •
Velký Ořechov •
Veselá •
Vizovice  •
Vlachova Lhota •
Vlachovice  •
Vlčková •
Všemina •
Vysoké Pole •
Zádveřice-Raková  •
Zlín   •
Želechovice nad Dřevnicí •
Žlutava

Na začátku roku 2021 se součástí okresu Zlín staly obce Študlov a Valašské Příkazy, které do konce roku 2020 spadaly do okresu Vsetín.

Reference

Související články 
 Seznam katastrálních území v okrese Zlín
 Seznam chráněných území v okrese Zlín
 Seznam památných stromů v okrese Zlín
 Seznam kulturních památek v okrese Zlín
 Senátní obvod č. 78 - Zlín
 Senátní obvod č. 80 - Zlín

Externí odkazy 
 
 Český statistický úřad

 
Valašsko (Morava)
Zlín
Okresy v Česku
Okres Vsetín

Okres Vsetín je okres ve Zlínském kraji. Sídlem jeho dřívějšího okresního úřadu bylo město Vsetín.

V rámci kraje sousedí na západě s okresem Kroměříž a na jihozápadě s okresem Zlín. Dále pak sousedí na severovýchodě a severu s okresy Frýdek-Místek a Nový Jičín Moravskoslezského kraje a na severozápadě s okresem Přerov Olomouckého kraje. Z jihovýchodu je okres vymezen státní hranicí se Slovenskem.

Struktura povrchu 
K 1. lednu 2021 měl okres celkovou plochu 1 131 km², z toho:
 35,68 % zemědělských pozemků, které z 38,93 % tvoří orná půda (13,89 % rozlohy okresu)
 64,32 % ostatní pozemky, z toho 83,75 % lesy (53,87 % rozlohy okresu)

Demografické údaje 
Data k 31. prosinci 2021:

 hustota zalidnění: 124 ob./km²

Zaměstnanost 
(2003)

Školství 
(2003)

Zdravotnictví 
(2003)

Zdroj 
 Český statistický úřad

Silniční doprava 
Okresem prochází silnice I třídy I/35, I/49, I/56, I/57, I/58 a I/69.
Silnice II. třídy jsou II/150, II/437, II/439, II/481 a II/487.

Seznam obcí a jejich částí 

Města jsou uvedena tučně, městyse kurzívou, části obcí .

Branky •
Bystřička •
Dolní Bečva •
Francova Lhota  •
Halenkov •
Horní Bečva •
Horní Lideč •
Hošťálková •
Hovězí •
Huslenky •
Hutisko-Solanec  •
Choryně •
Jablůnka •
Janová •
Jarcová •
Karolinka •
Kateřinice •
Kelč  •
Kladeruby •
Krhová •
Kunovice •
Lačnov •
Leskovec •
Lešná  •
Lhota u Vsetína •
Lidečko •
Liptál •
Loučka  •
Lužná •
Malá Bystřice •
Mikulůvka •
Nový Hrozenkov •
Oznice •
Podolí •
Police •
Poličná •
Pozděchov •
Prlov •
Prostřední Bečva •
Pržno •
Ratiboř •
Rožnov pod Radhoštěm •
Růžďka •
Seninka •
Střelná •
Střítež nad Bečvou •
Ústí •
Valašská Bystřice •
Valašská Polanka •
Valašská Senice •
Valašské Meziříčí  •
Velká Lhota  •
Velké Karlovice  •
Vidče •
Vigantice •
Vsetín  •
Zašová  •
Zděchov •
Zubří

Do konce roku 2020 spadaly do okresu Vsetín také obce Študlov a Valašské Příkazy, které jsou od začátku roku 2021 součástí okresu Zlín.

Reference

Související články 
 Seznam katastrálních území v okrese Vsetín
 Seznam chráněných území v okrese Vsetín
 Seznam památných stromů v okrese Vsetín
 Seznam kulturních památek v okrese Vsetín
 Senátní obvod č. 77 - Vsetín
 Senátní obvod č. 78 - Zlín

Externí odkazy 
 

 
Vsetín
Valašsko (Morava)
Okresy v Česku
ISO 3166-2:LY

Kódy ISO 3166-2 pro Libyi identifikují 22 okresů (stav v roce 2015). První část (LY) je mezinárodní kód pro Libyi, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících jednotlivá území.

Seznam kódů
 LY-BU Al Buţnān 
 LY-JA Jabal al Akhdar
 LY-JG Jabal al Gharbī
 LY-JI Jafara
 LY-JU Al-Džufra
 LY-KF Al-Kufra
 LY-MJ Marj
 LY-MB Murqub
 LY-WA Al Wáhát
 LY-NQ Nuqat al Khams
 LY-ZA Zawiya
 LY-BA Benghazi
 LY-DR Derna
 LY-GT Ghat
 LY-MI Misrata
 LY-MQ Murzuq
 LY-NL Nalut
 LY-SB Sabha
 LY-SR Surt
 LY-TB Tripolis
 LY-WD Wadi al Hayaa
 LY-WS Wadi al Shatii

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

LY
Libye
Láhev

Láhev nebo též lahev (lidově flaška z německého die Flasche) je malý dutý zásobník s přístupovým otvorem, úzkým hrdlem a širším tělem. Otvor bývá uzavíratelný zátkou či špuntem, šroubovacím uzávěrem nebo jednorázovým plechovým víčkem, které se strojově ohýbá přes obrubu hrdla.

Lahve jsou vyráběny nejčastěji ze skla, plastu, nebo hliníku a primárně slouží k úschově kapalin jako (mléko, voda, pivo, víno a jiné nápoje, dále také olej, kečup, ředidlo, šampon, inkoust apod.), ale používají se také na skladování plynů (tlakové lahve, obvykle ocelové). Termínem polní láhev neboli čutora bývá označována speciální plechová láhev z výzbroje pěšího vojáka, čutory jsou i dnes běžně používány při výletech do přírody či při táboření ve volné přírodě (myslivost, tramping, skauting, turistika) coby nádoby na vodu, čaj či jiné nápoje. Pro výživu kojenců se používá malá speciální lahev na mléko nazývaná kojenecká láhev. Velkou lahví je i skleněná nádoba na víno nazývaná demižon. Do malých skleněných lahviček bývají ukládána též léčiva, těmto lahvičkám se říkává lékovky. Parfémy jsou plněny do flaconů.

Některé druhy lahví je možno znovu použít (zejména lahve skleněné) a jsou zpětně vykupovány, jiné končí v recyklačních kontejnerech a jsou z nich následně vyráběny nové výrobky (láhve z umělé hmoty neboli PET lahve, skleněné láhve mohou obsahovat až 80 procent recyklovaného skla).

Související články 

 bandaska
 vratná láhev
 pivní láhev
 láhev na víno
 PET láhev
 kojenecká lahev
 polní láhev neboli čutora
 termoska
 konvička
 tlaková láhev
 gumová zahřívací láhev – termofor
 Molotovův koktejl
 leydenská láhev – první záměrně konstruovaný kondenzátor
 Kleinova láhev – čtyřrozměrný geometrický útvar
 sklenice
 sifonová láhev

Externí odkazy 
 
 
 

Přepravníky
Nádoby
Nápojové láhve
Oběžná dráha

Oběžná dráha nebo orbita je dráha, po které obíhá kosmické těleso kolem těžiště soustavy. Po oběžné dráze obíhá např. planeta, měsíc, asteroid, nebo kometa při oběhu kolem centrálního tělesa.

Charakteristika 
Těžiště soustavy je v blízkosti centrálního tělesa (například v soustavě Země–Měsíc je asi 1 400 km pod povrchem Země).

Aby byla oběžná dráha tělesa přesně určena, je nutné znát všechny elementy dráhy. Pokud jsou tyto veličiny známy, lze vypočítat polohu tělesa v libovolné době – minulé i budoucí.

Oběžné dráhy planet jsou v podstatě eliptické a jsou definovány Keplerovými zákony, pomocí nichž mohou být elementy oběžné dráhy určeny z pozorování. Za pomocí počítačů lze poměrně přesně předem určit parametry pohybu těles na oběžné dráze.

Dráhové elementy 

Aby byla oběžná dráha tělesa přesně určena, je potřeba znát všechny elementy dráhy:
 velká poloosa
 excentricita dráhy (výstřednost)
 sklon dráhy
 délka vzestupného uzlu
 argument šířky pericentra
 okamžik průchodu tělesa periapsidou dráhy.
Dva z nich (sklon dráhy a délka vzestupného uzlu) definují polohu oběžné roviny, další dva určují elipsu (velká poloosa a excentricita dráhy), pátý (argument šířky pericentra) určuje orientaci elipsy v oběžné rovině a šestý je čas, kdy těleso prošlo nejbližším bodem k centrálnímu tělesu na své dráze. Když jsou tyto veličiny známé, lze vypočítat polohu tělesa v libovolném čase – minulém i budoucím.

Umělé družice Země 
V případě umělých družic Země se přidává ještě sedmý dráhový element, takzvaná epocha. Ta definuje čas, ke kterému se vztahují ostatní elementy dráhy.

Na rozdíl od dráhových elementů planet nebo hvězd dráhové elementy družic mají obvykle jen krátkou platnost. Nerovnoměrnosti v rozložení hmoty Země, přitažlivé síly ostatních těles, tření atmosféry a další faktory způsobují, že oběžné dráhy družic se rychle mění. Dráha družice kolem Země je proto ve skutečnosti neuzavřená křivka, která se jen při prvním přiblížení dá považovat za elipsu. Nejrychlejší změna se projevuje v orientaci roviny oběžné dráhy.

Platnost dráhových elementů je proto omezena jen na krátký časový interval – pro potřebnou přesnost obvykle ne delší než několik dní. Obvykle má největší vliv tření atmosféry, takže dráhové elementy se nejrychleji mění u družic pohybujících se na nízkých drahách.

Druhy oběžných drah 
 polární dráha
 eliptická dráha
 parabolická dráha
 hyperbolická dráha
 stabilní dráha
 parkovací dráha
 synchronní dráha
 nízká oběžná dráha Země
 suborbitální dráha
 přechodová dráha ke geostacionární dráze
 geostacionární dráha
 rovníková dráha
 retrográdní dráha
 prográdní dráha

Odkazy

Reference

Související články 
 Pohyb v centrálním gravitačním poli
 Dráhová rezonance
 ORBITER Space Flight Simulator - simulátor letů do vesmíru pro PC/Win, freeware

Externí odkazy 
 
 
  Malý průvodce po oběžných drahách - Malý velký průvodce

 
Druhy oběžných drah
Nebeská mechanika
Astrodynamika
ISO 3166-2:MD

Kódy ISO 3166-2 pro Moldavsko identifikují 32 okresů, 3 města, 1 územní jednotku a 1 autonomní území (stav v roce 2015). První část (MD) je mezinárodní kód pro Moldavsko, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících jednotlivá území.

Seznam kódů
 MD-AN Okres Anenii Noi (Anenii Noi) 
 MD-BS Okres Basarabeasca (Basarabeasca) 
 MD-BR Okres Briceni (Briceni) 
 MD-CA Okres Cahul (Cahul) 
 MD-CT Okres Cantemir (Cantemir) 
 MD-CL Okres Călărași (Călărași) 
 MD-CS Okres Căușeni (Căușeni) 
 MD-CM Okres Cimișlia (Cimișlia) 
 MD-CR Okres Criuleni (Criuleni) 
 MD-DO Okres Dondușeni (Dondușeni) 
 MD-DR Okres Drochia (Drochia) 
 MD-DU Okres Dubăsari (Dubăsari) 
 MD-ED Okres Edineț (Edineț) 
 MD-FA Okres Fălești (Fălești) 
 MD-FL Okres Florești (Florești) 
 MD-GL Okres Glodeni (Glodeni) 
 MD-HI Okres Hâncești (Hâncești) 
 MD-IA Okres Ialoveni (Ialoveni) 
 MD-LE Okres Leova (Leova) 
 MD-NI Okres Nisporeni (Nisporeni) 
 MD-OC Okres Ocnița (Ocnița) 
 MD-OR Okres Orhei (Orhei) 
 MD-RE Okres Rezina (Rezina) 
 MD-RI Okres Râșcani (Râșcani) 
 MD-SI Okres Sângerei (Sângerei) 
 MD-SO Okres Soroca (Soroca) 
 MD-ST Okres Strășeni (Strășeni) 
 MD-SD Okres Șoldănești (Șoldănești) 
 MD-SV Okres Ștefan Vodă (Ștefan Vodă) 
 MD-TA Okres Taraclia (Taraclia) 
 MD-TE Okres Telenești (Telenești) 
 MD-UN Okres Ungheni (Ungheni)
 MD-CU město Kišiněv 
 MD-BA město Bălți 
 MD-BD město Tighina
 MD-GA autonomní jednotka Gagauzsko (Comrat)
 MD-SN autonomní území Podněstří (Tiraspol)

Související články
Administrativní dělení Moldavska
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

MD
Administrativní dělení Moldavska
Robert Bellarmino

Svatý Robert Bellarmino, celým jménem Roberto Francesco Romolo Bellarmino, česky též Robert Bellarmin (4. října 1542, Montepulciano, Toskánsko – 17. září 1621, Řím) byl italský katolický teolog, kardinál, člen jezuitského řádu.

Život a dílo 
Pocházel ze zchudlé šlechtické rodiny, jeho matka Cynthia Cervini byla sestrou papeže Marcela II. Od dětství miloval literaturu, znal Vergilia zpaměti a brzy začal sám psát poezii v latině i italštině.

Do noviciátu vstoupil v roce 1560, v letech 1567 začal studovat teologii na univerzitě v Padově, v roce 1569 byl vyslán dokončit svá studia na Katolickou univerzitu v Lovani.

Později působil jako profesor teologie v Lovani a v Římě. V roce 1599 se stal kardinálem, 1602 arcibiskupem v Capui.

Byl jedním z předních teologů protireformace. Jeho hlavním dílem jsou několikasvazkové Disputationes de controversiis christianae fidei (Rozpravy o sporných otázkách křesťanské víry, 1581–1593), v nichž v polemice s protestantismem obhajuje primát papeže a jiné součástí učení katolické církve.

Napsal také několik mystických úvah (např. O vystupování mysli k Bohu po žebřících věcí stvořených, česky v překladu Jakuba Demla), výklady k žalmům, patristický spis De Scriptoribus ecclesiasticis (O církevních spisovatelích, 1615) a převážně latinské duchovní básně. Jeho dílo je ceněno i pro vytříbený literární styl.

Kardinál Belarmin sehrál důležitou úlohu v inkvizičních procesech proti Giordanu Brunovi a Galileo Galileimu. Během procesu s Galileim měl údajně prohlásit:

Kanonizace 
V roce 1930 byl Piem XI. svatořečen a roku 1931 prohlášen učitelem církve. Svátek má 17. září (původně 13. května).

Odkazy

Poznámky

Reference

Literatura

Související články 
 Seznam světců a mučedníků katolické církve
 Seznam kardinálů zemřelých v 17. století

Externí odkazy 
 
 
 

  Životopis R. Bellarmina v The Catholic Encyclopedia
  Robert Bellarmino: De laicis
  Robert Bellarmino: Umění dobře umírat 
  Robert Bellarmino: Sedm slov na kříži 

Učitelé církve
Absolventi Papežské univerzity Gregoriana
Absolventi Padovské univerzity
Inkvizitoři
Italští kardinálové
Italští knihovníci
Italští monarchisté
Narození 4. října
Narození v roce 1542
Narození v Montepulcianu
Úmrtí 17. září
Úmrtí v roce 1621
Úmrtí v Římě
Muži
Římskokatoličtí svatí
Roberto Bellarmino
Italští jezuité
Katoličtí teologové
Italští teologové
ISO 3166-2:MU

Kódy ISO 3166-2 pro Mauricius identifikují 9 distriktů a 3 dependence (stav v roce 2020). První část (MU) je mezinárodní kód pro Mauricius, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů 
 MU-AG Agalega Islands (dependence)
 MU-BL Black River
 MU-CC Cargados Carajos Shoals (dependence)
 MU-FL Flacq
 MU-GP Grand Port
 MU-MO Moka
 MU-PA Pamplemousses
 MU-PL Port Louis
 MU-PW Plaines Wilhems
 MU-RO Rodrigues (dependence)
 MU-RR Riviere du Rempart
 MU-SA Savanne

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

MU
Mauricius
Země bývalé Jugoslávie

Země bývalé Jugoslávie jsou dnes suverénní státy, které byly v letech 1918–1992 součástí Jugoslávie nebo později soustátí Srbsko a Černá Hora.

Seznam zemí 
Na území bývalé Jugoslávie se v současné době nacházejí tyto státy:

Historické problémy 
Dějiny států bývalé Jugoslávie a obecně dějiny zemí Balkánu prošly historicky složitým vývojem. Jednotlivé země patřily do sféry vlivu různých velmocí, do kulturně-civilizačních okruhů i do náboženských skupin. Po vzniku Království Srbů, Chorvatů a Slovinců roku 1918 se tato různorodost začala projevovat různými způsoby, která vyvrcholila vzájemnými útoky. Všechny rozbroje, které v průběhu času vznikly, se podařilo urovnat až Josipovi Titovi, který pochopil, že musí předložit program, který nebude ani velkosrbský, ani velkochorvatský, ale uspokojí tužby všech skupin. Jeho politika měla úspěch a období socialismu se tak v tehdejší Jugoslávii stalo stabilní a klidné. Národnostní vášně a vzpomínky na „staré“ křivdy se tak začaly projevovat až po pádu socialismu, přičemž jednotlivé národy si začaly vyčítat vše možné. Srbové vyčítali Chorvatům, že tito nikdy neuznali, že byli díky nim osvobozeni z područí Rakouska-Uherska. Připomínali jim, že nacionalistická organizace Ustaša zavraždila jejich krále Alexandra a ministra Barthoua. Největší křivdou Chorvatů na Srbech však byl teror, který rozpoutali Ustašovci, a který svými krutostmi předčil zvěrstva Hitlerových branných sil. Oproti tomu Chorvati vyčítali Srbům, že usilovali o vytvoření „Velkého Srbska“ na úkor Chorvatů, že v době společného státu plynuly do méně rozvinutých oblastí finance na úkor bohatého Chorvatska a Slovinska. Dále jim vyčítali, že koncem 2. světové války bylo povražděny tisíce Chorvatů, kteří patřili údajně dle tvrzení Srbů k Ustašovcům (i když se jednalo o civilní osoby). „Nevyřízené účty“ měli mezi sebou i Srbové a Albánci. Nejprve roku 1912 se Albánci účastnili tažení ve službách Turecka proti Srbsku, za což se Srbové roku 1918 pomstili povražděním tisíců Albánců. V druhé světové válce Albánci povraždili deset tisíc Srbů, za což je roku 1945 stihla opět odplata. Různé menší třenice vznikaly i mezi dalšími národnostmi, takže označení Balkánu jako „sudu střelného prachu“ zde bylo a je na místě.

Současné problémy 
Tyto všechny země (snad s výjimkou Slovinska) trápí především důsledky občanské války, která v 90. letech zpustošila většinu těchto zemí a dokonale rozmetala všechny svým způsobem přátelské vztahy mezi jednotlivými národy, hlavně mezi Srby a Chorvaty. Tyto země (především ale Bosna a Hercegovina, která válkou utrpěla nejvíce) žádaly mezi lety 1990 a 1992 o výstup z federace, odpovědí jim ale byla vojenská intervence bělehradské vlády. Rozvoj kriminality a raketový propad životní úrovně, etnická separace a velký počet uprchlíků – hlavně v Německu a Turecku – jsou stále velkými problémy těchto zemí.

Odkazy

Literatura 
 Jiří Svetozar Kupka, Balkánský sud prachu, 2003

Reference 

 
Dějiny Jugoslávie