alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Йонизационна енергия

Йонизационната енергия се бележи с латинската буква I. Това представлява енергията, необходима, за отделянето на един или повече електрони от електронния слой на изолиран атом в основно състояние при температура, равна на абсолютната нула. Нарича се още йонизационен потенциал. Измерва се в джаули (J) или електронволта (eV).

Същност 
Първата йонизационна енергия е енергията, необходима за отделяне на един електрон от атом в основно състояние:

11Na (1s22s22p63s1) → 11Na+ (1s22s22p6) + e-

В рамките на атома енергията за отделяне на първия електрон е най-ниска и нараства при отделянето на всеки следващ. Това е така, защото при отделяне на електрон, намалява атомния радиус, и се увеличава силата на привличане между ядрото и електроните.

Изменение на йонизационната енергия в Периодичната таблица на елементите

Изменение по групи 
Йонизационната енергия намалява, с увеличаване на поредния номер на групата, защото атомният радиус се увеличава.

Изменение по периоди 
Йонизационната енергия се увеличава с поредния номер елемента вътре в един период на периодичната система, защото атомният радиус намалява.

Вижте също 
 Електронно сродство
 Атомен радиус
 Електроотрицателност

Атомна физика
Електроотрицателност

Електроотрицателността, символизирана като χ, е тенденцията атом на даден химичен елемент да привлича споделени електрони (или електронна плътност), когато образува химическа връзка. Електроотрицателността на атома се влияе както от неговия атомен номер, така и от разстоянието, на което неговите валентни електрони се намират от зареденото ядро. Колкото по-висока е свързаната електроотрицателност, толкова повече атом или заместителна група привлича електрони. Електроотрицателността служи като лесен начин за количествена оценка на енергията на връзката, знака и величината на химическата полярност на връзката, характеризираща връзката по непрекъснатата скала от ковалентно до йонно свързване.

Дефиниция 
Има няколко начина да се дефинира електроотрицателността. Най-често тя се дефинира чрез полусумата от йонизационната енергия и електронното сродство:

XE = (A + I)/2

Закономерности 
Обикновено се използва относителна електроотрицателност, като за единица се приема електроотрицателността на лития (Li).

Електроотрицателността зависи и от обкръжението на атома в молекулата и затова не е постоянно свойство на атомите.

Неметалите имат по-голяма електроотрицателност от металите.

Изменение на електроотрицателността

Изменение по групи 
Електроотрицателността, с увеличаване на поредния номер по групи, намалява, защото атомният радиус се увеличава.

Изменение по периоди 
Електроотрицателността расте с увеличаване на поредния номер по периоди, защото атомният радиус намалява.

Скала на Полинг

Вижте също 
 Електронно сродство
 Атомен радиус
 Йонизационна енергия

Химични свойства
Шумски манастир

Шумският манастир „Свети Архангел Михаил“ е български манастир.

Местонахождение 
Манастира се намира на 6 км от град Годеч и на около 1 км от село Шума. Разположен е в северните поли на планината Чепън (Западна Стара планина).

История 
Основан е през 11 век. В миналото манастирът е бил разрушен. Дейността му е възстановена през 19 век. Постоянно действащ.

Състои се от църква, жилищни и стопански сгради. Църквата е малка, едноапсидна, еднокорабна. Възстановена е през 1863 г.

Външни препратки 
 Шумски манастир – svetimesta.com
 Шумски манастир – journey.bg
 Шумски манастир – nasamnatam.com

Църкви в Софийската епархия
Манастири в Софийската епархия
Master of Puppets

„Master of Puppets“ е трети студиен албум на американската група Металика, записан в Дания през 1985 и излязъл през 1986 година. Този албум е логичното продължение на музикалното израстване на групата, показано в предшественика му „Ride the Lightning“, чиято формула е използвана и тук. Композициите отново са сложни и продължителни, с епични мрачни текстове, тематично свързани помежду си. В албума отново присъства инструментално парче, което този път не е закриващо, а заема предпоследната позиция. Албумът започва и завършва със скоростни траш парчета.

Като цяло „Master of Puppets“ може да се определи като концептуален албум, разглеждайки главно проявата на сила и контрол от една страна и загубата/липсата/стаха от загубата на тези два компонента от друга. В повечето песни хората са представени като кукли, управлявани от различни човешки пороци и вярвания като ярост (в Battery), пристрастеност (в Master of Puppets), лудост (в Sanitarium, вдъхновена от филма „Полет над кукувиче гнездо“) или религия (в Leper Messiah). Символика присъства още на обложката на албума, която представя военно гробище, чиито паметни плочи са свързани с конци, подобни на тези за управление на театрални кукли, които са държани от две огромни ръце над логото на Металика. Образът на човека като обречения войник, неспособен да контролира съдбата си и изпълняващ само заповеди заема централно място в албума, като е изразен най-силно в Disposable Heroes. Закриващото парче Damage Inc е явен протест към всичко това и символизира проява на свободна воля и неподчинение.

Любопитен факт в чисто музикален аспект, свързан с албума, представлява виртуозното бас соло в инструменталното парче Orion, което често бива бъркано за китарно соло, поради дистерните си ефекти и необичайния начин на свирене на бас китара.

Песни 
Всички текстове на песни са написани от Джеймс Хетфийлд.

Състав 
 Джеймс Хетфийлд – вокали и китара
 Кърк Хамет – соло китара
 Ларс Улрих – барабани
 Клиф Бъртън – бас китара, бек вокали

Персонал 
 Флеминг Расмусен – продуцент
 Майкъл Вагенер – смесване
 Джордж Марино – ремастеринг
 Роб Елис – фотографии
 Рос Холфин – фотографии
 Дон Бройтигам – илюстрации

Позиция в Чарта

Външни препратки 
 Ревю в allmusic.com

Албуми на Металика
Музикални албуми от 1986 година
Основно състояние на атома

Основно състояние се нарича състоянието на атомите с минимална енергия. Електронната конфигурация на това състояние се нарича електронна конфигурация на атома в основно състояние. При тези атоми е спазен така нареченият принцип на построяване. Той изразява стремежа на атома към минимум енергия и спазване на принципа на Паули. Ако атомите погълнат енергия, те преминават във възбудено състояние.

Вижте също 
 Количествена характеристика на атома

Квантова механика
Възбудено състояние на атома

Във възбудено състояние преминават атомите, когато погълнат енергия. При възбуждане на атома, електрон от състояние с по-ниска енергия, преминава в състояние с по-висока. Електронната конфигурация на състояние на атом с енергия по-висока от основната се нарича електронна конфигурация на възбудено състояние:

6C 1s22s22p2 (основно състояние) + Е → 6C* 1s22s12p3 (възбудено състояние)

E0< E1

Един атом може да има повече от едно възбудено състояние.

Възбуденото състояние е нестабилно. Атомите отделят енергия, и отново преминават в основно състояние. На тези електронни преходи се дължат абсорбционните и емисионните спектри на атома.

Вижте също 
 Количествена характеристика на атома
 Основно състояние на атома

Атомна физика
Бежанец

В международното право бежанците са хора, които: се намират извън своята родна страна или страната, в която живеят постоянно; имат основателен страх от преследване поради своята раса, вероизповедание, национална принадлежност, членство в социални или политически групи; не могат или не желаят да се възползват от закрилата на тази държава, или не искат да се върнат там, заради страх от преследване. Бежанците са част от по-широката група на разселените лица. Отличават се от икономическите мигранти по това, че вторите доброволно напускат своята страна по икономически причини. Разликата между бежанците и вътрешно разселените лица е, че вторите не преминават през международни граници.

Тези, които искат статут на бежанци, понякога са наричани политически бежанци. Казва се, че на тях им се предлага политическо убежище. Най-често молбите за убежище изтъкват политически и религиозни причини.

В света около 10 страни дават квоти на бежанци, които живеят например в бежански лагери. Обикновено това са хора, които бягат от война. В последните години квота получават хора от Иран, Ирак и бивша Югославия.

Вижте също 
 Хуманитарен статут
 Български бежански въпрос
 Търсещ убежище

 
Политическа социология
Политическо убежище

Политическо убежище e правото да се живее в чужда страна и е давано от управлението на тази страна за гражданите на друга страна, които в собствената им страна са обект на преследване и са в опасност . Обикновено гражданите изпитват такива затруднения или дори страдания, които да ги доведат до търсенето на политическо убежище, когато в тяхната страна има диктатура, гражданските и човешките права не са спазвани при това в голям обсег, тоест масово, и тази ситуация силно накърнява тяхното човешко достойнство и/или тяхната физическа сигурност.

Източници

Вижте също 
 Бежанец
 Право на убежище

Външни препратки 
 Политическо убежище в САЩ
Фракция

Фракция (от ) означава дял, част от нещо. Може да се отнася за някое от следните понятия.
 фракция в химията – група от частици с общ химичен състав, размери, плътност или друго свойство
 фракция в политиката („крило“) – група от хора в организация, обединени от общи възгледи
 фракция в Италия () – териториално откъсната част от общината
 „Фракция“ – кратък американски комикс сериал от 2004 г.

Източници
Джон Кули

Джон К. Кули () е американски журналист и автор на публикации, свързани с тероризма и с Близкия изток.

Биография 
Роден е на 25 ноември 1927 г. в Ню Йорк, САЩ. Завършва през 1952 г. от Колежа „Дартмут“ след служба в армията в Австрия.

Живял е в Атина, където работи като кореспондент на ABC News. Дълго време пише статии за Крисчън Сайънс Монитор.

Умира от рак на 6 август 2008 г. в Атина.

Произведения 
 Baal, Christ, and Mohammed: Religion and revolution in North Africa (1965)
 Green March Black September: The Story of the Palestinian Arabs (1973)
 Libyan Sandstorm: The Complete Account of Qaddafi's Revolution (1982)
 Payback: America's Long War in the Middle East (1991)
 Unholy Wars: Afghanistan, America and International Terrorism (1999)
 CIA et Jihad, 1950-2001: Contre l'URSS, une disastreuse alliance (2002) – с Едуард Саид
 An Alliance against Babylon: The U.S., Israel and Iraq (2005)
 How Hate Replaced Hope (2001)
 Other unheeded warnings before 9/11? (2002)

Източници 

  За Джон К. Кули в „Уошингтън Поуст“

Американски журналисти
Колеж „Дартмут“
Родени в Ню Йорк
Починали в Атина
Починали от рак
Акростих

Акростихът е вид поема или друг вид текст в стихова форма, написани така, че първите букви на стиховете, параграфите или други повтарящи се структури в текста да образуват ново послание. При азбучника - абецедариус началните букви следват реда на азбуката. В България едно от най-ранните (около 9 век) известни старобългарски стихотворения в азбучен акростих е „Азбучна молитва“, за чийто автор се приема Константин Преславски. Други български творци в акростих са Ефрем (14 век) и Георги Витанов (21 век).

Пример:

Акростихът не може да бъде вид поема. Той е втори текст (акростихът е паратекст), съставен от елементи на основния по определени правила. Той не е характерен само за поезията (намира се в романи, жития, надписи и пр.). Най-интересен е средновековният акростих, който има множество варианти. В последните двадесет и пет години бяха направени множество интересни открития в областта на старобългарския акростих. Съчинения, подписани с имената на Константин, Климент, Сава, Боян и др., свидетелстват за вниманието към този похват още в началото на славянската писмена култура. Българските медиевисти, които изследват проблема, са Ст. Кожухаров, Н. Драгова, Г. Попов, В. Панайотов, Кл. Иванова, Б. Мирчева и др.

Източници 

Стихосложение
Йордан (река)

Йордан е река в Израел и Йордания, вливаща се от север в Мъртво море. Дължина 252 km, площ на водосборния басейн около 18 000 km². Река Йордан се образува на 79 m н.в., при израелския град Амир от сливането на двете съставящи я реки Дан (лява съставяща) и Ал Хасбани (дясна съставяща), водещи началото си от масива Хермон (южната част на планината Антиливан). По цялото си протежение тече в южна посока през полупустинната меридионална тектонска падина Гхор през езерата Хула и Галилейско (Тивериадско езеро) и се влива от север в Мъртво море, на - 417 m н.в. В горното си течение долината ѝ е тясна, на места по течението с прагове, а в долното течение се разширява. Среден годишен отток около 50 m³/s. Подхранването ѝ е подземно и езерно. Основни притоци: леви – Дан, Ярмук, Ал Араб, Ет Тайиба, Зиклаб, Ал Ябис, Куфринджа, Раджиб; десни – Ал Хасбани, Амуд, Харод, Безек, Ал Малих. Голяма част от водите ѝ се използват за напояване и долината ѝ е главния земеделски район на Йордания. Река Йордан е важна за християнството, защото традиционно се вярва, че Йоан Кръстител в нея е кръщавал последователите си (включително и Иисус Христос).

Източници 

Реки в Близкия изток
География на Йордания
Туризъм в Йордания
География на Палестина
География на Израел
Места от Новия завет
Говедарски манастир

Говедарският манастир „Свети Георги“ е български православен манастир.

Местонахождение 
Намира се на около 2 km от село Говедарци. Основан е през 20 век. Състои се от черква и монашеска сграда. Манастирът не действа постоянно.

Външни препратки 
 Говедарски манастир - svetimesta.com

Бележки 

Църкви в Софийската епархия
Община Самоков
Манастири в Софийската епархия
Големобучински манастир

Големобучинският манастир „Възнесение Господне“ е манастир на Българската православна църква, част от Софийската епархия.

Местоположение 
Намира се на около 1 км от село Големо Бучино, в южното подножие на Люлин планина.

История 
Манастирът е основан е през 18 век. Бил е унищожен и отново е възстановен през 19 век. Открити са останки от антична сграда.

Архитектура 
Състои се от еднокорабна, едноапсидна черква и малка жилищна сграда.

Външни препратки 
 Големобучински манастир - bulgariamonasteries.com

Бележки 

Църкви в Софийската епархия
Манастири в Софийската епархия
Община Перник
Люлин (планина)
Израелски отбранителни сили

Израелските отбранителни сили (ИОС) (иврит: צבא הגנה לישראל Цва Ха-Хагана Ле-Израел („Войскови сили за отбрана на Израел“), често наричана Цахал или ЦАХАЛ, е името на израелските въоръжени сили (сухопътни сили, военновъздушни сили и военноморски флот).

Създадени са на 31 май 1948 г. (след образуването на Израел) за да „защитават съществуването, териториалната цялост и суверенитета на израелската държава“ и да „предпазват жителите на Израел и да се борят срещу всички форми на тероризма, които застрашават всекидневния живот.“ Предшествениците на ИОС са Хагана (най-вече операционното му крило Палмах), Иргун и британските въоръжени сили (най-вече еврейската бригада, която се бие по време на Втората световна война). Тайните организации Иргун (Ецел) и Лехи действат съвместно с ИОС до края на Арабско-Израелската война от 1948 г., след което са разпуснати.

В Израел военната служба е 24 месеца за жените и 36 месеца за мъжете. Освободени от военна служба са само ултрарелигиозните евреи, израелските араби, всички неевреи, бременните или омъжени жени. До навършването на 42-рата си година всички мъже подлежат на едномесечен запас всяка година, а жените – до навършването на 24-годишна възраст.

Страната има над 4000 съвременни танка и бронирани машини, както и над 2000 бойни самолета и вертолета. Цялата територия на Израел е защитена с ракетен щит, т.нар. „Железен купол“. Вероятно още от 1967 г. страната разполага със собствено ядрено оръжие, разработено в атомния изследователски център край Димона, в пустинята Негев.

Външни препратки 
 Израелските отбранителни сили: звания и отличителни знаци
Голямобуковски манастир

Голямобуковски манастир „Света Богородица Живоприемний източник“ е действащ манастир на Българската православна църква, част от Сливенската епархия.

Местоположение 
Намира се на около 4 км от с. Голямо Буково, в планината Странджа.

История 
Основан е през 12 век. Името на манастира е „Света Петка“. Състои се от трикорабна псевдобазилика и жилищна сграда.

Манастирът е бил разрушен и е възстановен през 1873 г. В олтара на храма се намира аязмото „Живоприемний източник“. Обявен е за паметник на културата

Към лятото на 2005 манастирът е постоянно действащ. Строят се нови сгради. Църквата е изографисана, както и малката жилищна сграда.

Старите жилищни сгради на манастира, които до края на 80-те години на 20 век са били пионерски лагер, а после са били арендувани от животновъди са полуразрушени.

Съществува хипотеза, че на мястото на манастира през 14 век се е намирал известният Парорийски манастир „Свети Григорий Синаит“ – люлка на исихасткото движение. В него са се подвизавали светците Теодосий Търновски и Ромил Видински.

Външни препратки 
 Голямобуковски манастир – bulgariamonasteries.com 
 Голямобуковски манастир – Сливенска Света Митрополия

Бележки 

Църкви в Сливенската епархия
Манастири в Сливенската епархия
Община Средец
Ахмад Шукейри

Ахмад Ал-Шукейри, с варианти на фамилното име Шукейри или Шукайри, е палестински политик.

Роден е в гр. Тебнин, Южен Ливан. Майка му е туркиня, баща му Асад Шукейри (1860-1940) е палестинец, член на Османския парламент (1908 – 1912).

Ахмад Шукейри следва право в Британския юридически колеж в Йерусалим и в Американския университет в Бейрут. Става известен адвокат в Британска Палестина. Съучредител е на общоарабската Партия на независимостта „Истиклял“ през 1932 г., влиза във Върховния арабски комитет (1946), става помощник генерален секретар на Арабската лига (1950). Той е основател и първи председател на Организацията за освобождение на Палестина (ООП).

Заема следните длъжности:
 дипломат в представителството на Сирия в ООН (1949 – 1951);
 помощник генерален секретар на Арабската лига (1950 – 1956);
 постоянен представител на Саудитска Арабия в ООН (1957 – 1962);
 председател на ООП (2 юни 1964 - 24 декември 1967).

На последния си пост е наследен от Ясер Арафат.

Външни препратки 
 Сайт за Шукейри (на английски)

Палестински политици
Палестински дипломати
Постоянни представители в ООН
Посланици на Саудитска Арабия
Сирийски дипломати
Федаини

С името федаини (от арабски фидаи — „някой, който е готов да жертва живота си в името на каузата“) са известни няколко различни мюсюлмански групировки, действащи на различни територии.

Иран 
През 1971 г. в Техеран е основана Организацията на федаинските партизани на иранския народ, марксистко-ислямистка радикална партизанска групировка. Оперира между 1971 и 1983. Извършва няколко политически убийства и терористични взрива в знак на съпротива срещу монархичния режим на Мохамед Реза Пахлави и по този начин благоприятства за осъществяването на Иранската революция през 1978-79.

Палестина 
Палестинските федаини подкрепят палестинските общности, които са принудени да напуснат страната си по време на Арабско-израелска война от 1948 г. Тези федаини имат бази в Египет, Ливан и Йордания.

Ирак 
Федаините на Саддам са паравоенна организация, създадена през 1995 г. от президента на Ирак Саддам Хюсеин. Тяхното предназначение е да бъдат верни защитници на Саддам. Разформировани са през 2003 г., когато САЩ напада Ирак.

История на Близкия изток
Тайм (списание)

„Тайм“ (, в списанието се стилизира като TIME, „Тайм“, ) е седмично новинарско списание, подобно на „Нюзуик“ и „Ю Ес Нюз енд Уърлд Рипорт“, издавано в Ню Йорк, САЩ. Първият брой на Тайм е публикуван на 3 март 1923 г.

Европейското издание (Тайм Юръп, по-рано известно като Тайм Атлантик) се публикува в Лондон. В него има публикации и за Близкия изток, Африка и (от 2003) за Латинска Америка.

Азиатското издание (Тайм Ейжа) се публикува в Хонконг, а канадското (Тайм Кенъда) – в Торонто.

Източници 

Новинарски списания
Списания в Ню Йорк
Основани в САЩ през 1923 година
Рафинерия

Рафинерията е съоръжение за пречистване на специфични продукти. Най-често рафинериите са нефтени, но има и други, като например за захар, олио, природен газ и др.

Вижте също 
 Петролна рафинерия

Сгради и съоръжения
Зарка

Зарка (), аз-Зарка; на местните диалекти ез-Зерга или ез-Зера – „Синият“) е град в Йордания, разположен северозападно от Аман. Има население от 635 160 души (2015 г.). Зарка е административен център на губернаторството Зарка.

Град Зарка е индустриалният център на Йордания. 50% от промишлеността на страната е съсредоточена тук. Това е резултат от близостта на града до Аман и от евтините недвижими имоти.

Зарка става известен извън Йордания на 6 септември 1970 г., когато Народният фронт за освобождение на Палестина (НФОП) пленява четири пътнически самолета на Pan Am, TWA и Swissair, а на 9 септември 1970 г. е пленен самолет на BOAC, който трябва да пристигне в Рим от Бомбай.

В Зарка е роден Абу Мусаб ал-Заркауи, водачът на групировката Единобожие и джихад, която през ноември 2004 г. се преименува на Ал Кайда в Ирак.

Източници 

Градове в Йордания
Суверен

Суверен ( – „висш“, „върховен“) е лице, на което, без каквито и да е ограничителни условия и в течение на неопределен срок, напълно принадлежи върховната, висша власт в държавата.

Терминът е въведен в обращение в науката с неговото съвременно значение от основоположника на теорията за държавния суверенитет, френския юрист, политик и философ Жан Боден.

Често „суверен“ се превежда като „монарх“, „господар“ или „владетел“, обаче носител на върховната власт в една държава може да е не само един човек (такава държава Жан Боден нарича монархия), но също и група лица или даже мнозинството от населението на страната (аристокрация и демокрация, съответно – според терминологията на Ж. Боден).

Вижте също 
 Суверен (монета)

Конституционно право
Монархия
Благороднически титли
Национална сигурност

Националната сигурност е системата от мерки, предприети от една държава, за да си осигури своето оцеляване и безопасност. Националната сигурност включва предотвратяването на заплахи — отвътре (вътрешни) и отвън (външни), както и закрилата и благосъстоянието на гражданите (населението).

Единствената легална дефиниция за Национална сигурност в българското законодателство е посочена в Закона за управление и функциониране на системата за защита на националната сигурност – Чл. 2: „Национална сигурност е динамично състояние на обществото и държавата, при което са защитени териториалната цялост, суверенитетът и конституционно установеният ред на страната, когато са гарантирани демократичното функциониране на институциите и основните права и свободи на гражданите, в резултат на което нацията запазва и увеличава своето благосъстояние и се развива, както и когато страната успешно защитава националните си интереси и реализира националните си приоритети“.

Един от първите специални документи, върху който почива и се изгражда националната сигурност е Концепцията за национална сигурност, приета с Решение на XXXVIII НС от 16 април 1998 г. (ДВ, бр. 46 от 22.04.1998 г.).

Приета е „Актуализирана Стратегия за национална сигурност на Република България“ с Решение на НС от 14.03.2018 г., обн., ДВ, бр. 26 от 23.03.2018 г.

Националната сигурност, също така представлява комплекс от мерки и правила, разписани в около 85 (осемдесет и пет) нормативни акта на Република България, които действат като система.

Мерките, предприети за да се осигури националната сигурност, включват:

 поддържането на въоръжени сили;
 повишаване степента на гражданската отбрана (в тесен, широк и институционален смисъл) и готовност за действия при аварийни, кризисни, бедствени ситуации;
 опитите да се създаде подвижност в инфраструктурата на държавата;
 поддържането на разузнавателни служби за разкриване на заплахи;
 защитата на класифицираната информация;
 други

Библиография 
 Amos A. Jordan, William J. Taylor, Jr., Michael J. Meese, Suzanne C. Nielsen, American National Security, JHU Press, 2011

Външни препратки 
 Концепция за национална сигурност 
 Статии и книги по темата

Източници
Мобилизационен резерв

Мобилизационният резерв, по-рано наричан запас, се състои от:
 хора, които са преминали начално военно обучение (вкл. и отбили задължителната военна служба), и
 уволнили се или пенсионирани професионални офицери, сержанти, войници.

Те са част от въоръжените сили на своята държава във военно време.

В България на военна служба в резерва (запасна военна служба) преминават мъжете над 30-годишна възраст; до тази възраст те могат да бъдат привиквани на редовна военна служба.

Вижте също 
 Мобилизация
 Наборна военна служба в България

Източници 

резерв
Хусейн I (Йордания)

Хусейн бин Талал () е крал на Йордания от 1953 до 1999. Царуването му бележи нова епоха в развитието на страната, като жизненият стандарт на нейните жители се покачва значително. Той е член на Хашемитската династия. Смятан е от вярващите мюсюлмани за пряк наследник на пророка Мохамед (Ал ал-Байт).

По време на управлението си следва умерена прозападна политика, което води и до нарастване на външната задлъжнялост на Йордания. В Шестдневната война от 1967 г. Йордания загубва старата част на Йерусалим и Западния бряг на река Йордан. През 1970-1971 г. крал Хусейн с помощта на бедуините разбива палестинските организации в Йордания, които със своето поведение заплашват кралската власт в страната.

През 1974 г. крал Хусейн признава Организацията за освобождение на Палестина (ООП) и се отказва от всички йордански претенции към земите на запад от р. Йордан в полза на бъдещата арабско-палестинска държава в лицето на ООП.

По време на кувейтската криза (1990-1991) Хусейн се опитва не много успешно да посредничи между Саддам Хусейн и съюзниците. През 1994 г. сключва мирен договор с Израел.

Монарси на Йордания
Родени в Аман
Радиолюбители
Снофру

Снофру (или Снефру, Снеферу, с гръцкото име Сорис) е египетски фараон, основоположник на IV династия в Древен Египет. Управлявал от около 2613 пр.н.е. до 2589 пр.н.е., той остава известен като мъдър и справедлив владетел.

Семейство 
Той е бил женен за Хетеферес, за която се смятало, че е дъщеря на бащата на Снофру Хуни, а негова майка била Мересанк I. Хетеферес и Снофру дали живот на най-известния строител на пирамиди, Хуфу, още познат под гръцкото име Хеопс.

Баща на най-известния строител на пирамиди Хуфу, Снефру всъщност е по-продуктивен от своя наследник, като първо завършва пирамидата на своя баща Хуни в Мейдум, а след това и собствената си стъпаловидна пирамида там. След това той строи известната Огъната пирамида в Дахшур и, най-накрая, първата истинска пирамида в Египет – Червената пирамида.

Строителството на Снофру 
Снофру бил доста по-изобретателен от наследника си, отговорен за построяването на трите пирамиди. Първо той завършил пирамидата на Хуни в Медум, като я трансформирал от стъпаловидна в истинска пирамида, първата от вида си. След завършването на постройката, тя частично се срутила. Последвал нов опит за построяването на пирамида. Така Снофру построил прочутата Наклонена пирамида в Дашур. Плановете ѝ не включвали наклона, но Снофру бил принуден да намали градуса на стените от 54 на 43, за да избегне срама от втори провал. Въпреки успешния строеж, пирамидата не била достатъчно достойна, следователно Снофру се заел с постройката на трета, позната като „Червената Пирамида“. Тя и до днес е четвъртата по големина в Египет.

Всички пирамиди, дело на Снофру имали едно сходство, което може да се види и днес – стъпаловиден таван. За да се избегне срутване, той използвал стъпаловидния таван, за да преразпредели тежестта ѝ. По този начин пирамидата нямало да рухне под тежестта на собствените си стени.

Благодарение на архитектурните познания на Снофру са построени пирамидите в Гиза. Завидните му способности се предали на сина му Хеопс, вследствие на което, бива построена най-великата пирамида на света – Хеопсовата.

Въпреки забележителният му принос към историята, относително малко се знае за живота и управлението му. Благодарение на надписи на камъка от Палермо става ясно, че Египтяните вече били започнали да внасят висококачествен дървен материал. Според надписите Снофру изпратил 40 кораба и натоварил материал от кедрово дърво от Ливан. Великият Фараон строил не само пирамиди, а и кораби. С тях пренасял стоки и оръжия до Нубия, Синай и Либия.

Според папирусът Уесткар, Снофру бил мъдър и справедлив фараон. Неговото Царуване било споменавано като Златен Век за Египет.

Фараони от четвърта династия
Палестинска освободителна армия

Палестинската освободителна армия (ПОА) е бивша редовна военна сила, съставена от палестинци, които се набират главно в Сирия.

ПОА е била обучавана и оборудвана от сирийци и не е била под опеката на Организацията за освобождение на Палестина (ООП).

Достига своята максимална сила от 12 000 войници, разгърнати в 8 бригади. ПОА действа като помощна част към сирийската армия, като поне една бригада подпомага египетската армия.

Голяма част от ПОА е унищожена след израелската операция „Мир за Галилей“ в Южен Ливан през 1982.

Израелско-палестински конфликт
Военизирани организации
Въоръжени сили на Палестина
Политика на Сирия
81-во средно училище „Виктор Юго“

81 средно училище „Виктор Юго“ в София се намира в жилищен комплекс „Младост“.

Открито е през учебната 1981/1982 година с добра материална база – нова сграда, спортен комплекс и парк. Първоначално обучението се осъществява само в началния и средния курс, но от 1985 година е и в горния курс на обучение и училището става средно общообразователно. През 1992 година започва прием на ученици в чуждоезикови профилирани паралелки с английски, френски и немски език руски език.

Училищни дейности 
Училището предлага многобройни възможности за развитие способностите на учениците – разработване на проекти с училища от Европейския съюз, участие в конкурси и олимпиади, театрална студия в начален и прогимназиален етап, списване на училищните вестници „Сателит“ и „Искрици“, изяви на танцовата формация „Яко, яко денс“, концерти, художествени изложби.

По време на традиционната седмица на франкофонията особен интерес предизвикват езиковите вечери, викторините, конкурсите за художествен превод, концертите.

Други учебни дейности са в сферата на спорта и туризма:
 волейболен клуб „Звезди 94“
 тенис клуб „Ретур“
 отбор по ориентиране
 баскетболен отбор „AHIL“
 футболен отбор
 ски-училище
 клуб по Спортни танци „Денс Тайм“
 СК „ИККЕН“ Клуб по Карате

 081
Основани в България през 1981 година
Черен септември

Черен септември може да се отнася до:

 „Черен септември“ - палестинска паравоенна организация;
 Черен септември в Йордания - конфликт (септември 1970 - юли 1971) между палестински бойни организации и Хусейн, краля на Йордания.
Захи Хауас

Захи Хауас (на арабски: زاهى حواس Dr. Zahi Hawass) е египетски историк и археолог, който е сред най-известните египтолози в света.

Придобива известност с появата си в много телевизионни документални филми, посветени на ранната египетска цивилизация.

До юли 2011 г. е главен секретар на египетския Върховен съвет по старините. Преди това е бил директор на комплекса в Гиза и е работил по археологически разкопки по делтата на р. Нил, в Либийската пустиня и по горното течение на река Нил.

Нов Български Университет удостоява д-р Захи Хауас със званието „доктор хонорис кауза“ на 8 февруари 2016 г. Tой съдейства за установяването на археологическата мисия на НБУ в Египет, която (януари-февруари 2016 г.) е в пета година на археологически разкопки в гр. Луксор. Единствената българска археологическа мисия извън границите на България в последните години е Първата българска археологическа мисия в Египет на „Българският институт по египтология“ (БИЕ), основан през 2006 г. от проф. Сергей Игнатов.

Източници

Вижте също 
 Сайт на Захи Хауас

Египетски археолози
Египтолози
Египетски историци
Гиза
Хора от Арабската пролет
Черен септември (Йордания)

Черният септември () е термин, отнасящ се до гражданската война в Йордания, която започва през септември 1970 и приключва през юли следващата година. Конфликтът се води между два основни компонента на йорданското население, палестинците, представлявани от Организацията за освобождение на Палестина (ООП), под ръководството на Ясер Арафат, и местните йорданци, представлявано от йорданските въоръжени сили под ръководството на крал Хюсеин. Същността на гражданската война е да се определи дали Йордания да бъде управлявана от Организацията за освобождение на Палестина или от Хашемитската монархия. Войната води до смъртта на хиляди хора, повечето от които са палестинци. Въоръжен конфликт завършва с изгонването на ръководството на ООП и хиляди палестински бойци към Ливан.

Вижте също 
 Палестински тероризъм
 Клане в Хама (1982)
 Сирийска гражданска война

Конфликти по време на Студената война
История на Йордания
История на Палестина
Черен септември (организация)

Организацията „Черен септември“ (ОЧС) е бивша палестинска паравоенна организация, основана през 1970. Предполага се, че повечето от членовете ѝ са дошли от Фатах – фракцията на Организацията за освобождение на Палестина (ООП), която се контролира от Ясер Арафат. През 1973 Държавният департамент на САЩ разпространява документи, показващи връзката между ООП и ОЧС.

Организацията става известна през 1972 година, когато, оглавявана от Абу Дауд, организира Мюнхенското клане - нападение срещу израелски спортисти по време на Олимпиадата в Мюнхен.

Организации в Палестина
История на Палестина
История на Израел
Военизирани организации
Бени Морис

Бени Морис () е израелски историк, един от най-влиятелните и плодовити членове на т.нар. школа на Новите историци в страната.

Той е роден през 1948 година в кибуца Ейн Хахореш. Към 2009 година е професор по история в Университета „Бен Гурион“. Основните му изследвания са в областта на причините за емиграцията на палестинците от територията на Израел след обявяването на независимостта на страната през 1948 година. Морис е обвиняван както в пропалестински, така и в произраелски позиции. Самият той се определя като ционист.

Бележки 

Израелски историци
Ционисти
Електронен аналог

Електронни аналози се наричат атоми, които в последния слой имат равен брой електрони в еднакви по вид подслоеве, при сходно запълване на предпоследния слой.

Вижте също 
 Периодична система на елементите
 Количествена характеристика на атома

Химия
Изотоп

Изотоп ( равен, еднакъв и , място) е разновидност на даден химичен елемент с еднакъв брой протони, но различен брой неутрони и съответно различни масови числа.

Химичните свойства на атома зависят практически само от строежа на електронната обвивка, която от своя страна се определя от заряда на ядрото Z (броя на протоните) и почти не зависи от неговото масово число A (сумата на протоните Z и неутроните N). Всички изотопи на един и същ елемент имат еднакъв заряд на ядрото и се отличават само по броя на неутроните, следователно имат еднакви химични свойства. Изотопите се обозначават със символа на съответния химичен елемент като горният ляв индекс показва масовото число, например 12C, 222Rn. Някои изотопи имат свои собствени имена като деутерий и актинон.

Изотопи на водорода 
В природата съществуват два стабилни изотопа на този елемент: протий 1H и деутерий 2H (0,015 %). Към тях макар и условно може да бъде причислен и β-радиоактивният тритий 3H с период на полуразпад 12,3 години. Изотопите на водорода са най-простите от всички други елементи и поради тази причина най-добре изучените. Трите изотопа на химичния елемент водород са:

  – водород (протий) /H/
  – деутерий /D/
  – тритий /T/

Примери за химични елементи само с един изотоп

Радиоактивни изотопи 

Радиоактивните изотопи (радиоизотопите) са изотопи на някои химични елементи, които се характеризират с излишък на енергия в ядрата си, което води до спонтанно радиоактивно разпадане. При разпадането си ядрото излъчва гама-лъчи и/или други елементарни частици. Значими са радиоактивните изотопи на:

 
 
 

Изкуствено са получени радиоактивните изотопи на трансурановите елементи.

Вижте също 
 Изобар
Изобар (ядрена физика)

Изобарите са атоми с еднакви масови числа, но с различен брой протони в атомните ядра. Изобарите са различни химични елементи и имат различни физични и химични свойства.

Примери 
 1840Ar
 1940K
 2040Ca

Вижте също 
 Изотоп

Ядрена химия
Ядрена физика
Християни

Християнин е човек, изповядващ християнството, монотеистична религия, основана на живота и учението на Исус Христос, описани в четирите Евангелия от Новия завет.

Етимология 

Гръцката дума Χριστιανός (Християнин) означава „последовател на Христос“ и произлиза от Χριστός (Христос), която означава „Помазаният“.  В гръцката Септуагинта, думата Христос е била използвана за превод на думата на иврит מָשִׁיחַ (Mašíaḥ, месия), което означава „[този, който е] помазан“. В други европейски езици еквивалентните думи, използвани за „християнин“, също произлизат от гръцки, като 'Chrétien' на френски и 'Cristiano' на испански.

Най-ранни сведения 
Първата записана употреба на термина е в Новия Завет в Деяния 11:26, който казва: „...и първо в Антиохия учениците се нарекоха християни.“

Терминът на иврит 
Тъй като припознаването на Иисус като Месията не е прието в юдаизма, терминът в Талмуда за християните на иврит е Notzrim („назаряните“), първоначално произтичащ от факта, че Иисус идва от село Назарет в Израел.

Терминът на арабски 
В арабско-говорещите култури за християни най-често се използват две думи: Nasrani (نصراني), в мн. ч. „Nasara“ (نصارى) – като цяло се счита, че произлиза от Назарет от сирийски (армейски); Masihi (مسيحي), което означава последователи на Месия.

Демографски данни

Бележки
Катаеб

Партията Катаеб, известна още като Фалангата, е ливанска политическа партия, основана първоначално като маронитско националистическо младежко движение през 1936 от Пиер Жемаел. Партията играе важна роля в Ливанската война (1975-90). Западаща през 80-те и 90-те партията бавно набира сили от началото на 2000 г. Сега е част от парламентарното мнозинство, коалицията 14 март, противници на алианса воден от Хизбула и Свободното патриотично движение.

Имена 
Ливанската социална демократична партия е още позната като Phalanges Libanaises на френски език или Катаеб (الكتائب اللبنانية) на арабски. Катаеб е множествено число за Катиба, което е превод на арабски на гръцката дума Phalanx – „батальон“ – оттук произлиза и испанският термин Falange.

Политически партии в Ливан
Индо-ирански езици

Индоиранските езици образуват най-източната група от съвременните индоевропейски езици и са разпространени основно в Централна и Южна Азия, вкл. Индийския субконтинент. Някои от тях са най-ранните писмено засвидетелствани езици от индоевропейски произход.

Подгрупи:

 Дардски езици

 Индоарийски езици

 Ирански езици

 Нуристански езици
Бежански лагер

Бежанският лагер е такъв лагер, който е изграден от правителството или от неправителствени организации (като например Международния комитет на Червения кръст), за да приема бежанци. Стотици хиляди и дори милиони хора могат да живеят в един бежански лагер.

Обикновено бежанските лагери се изграждат за да покрият основните човешки нужди на настанените в тях за кратък период от време. Когато връщането на бежанците по родните места е блокирано (примерно от гражданска война), може да възникне хуманитарна криза. Случаите на насилие не са рядко явление.

Бележки 

Селища
лагер
Мир за Галилея

Операция „Мир за Галилея“ (), наричана също Първа ливанска война (), е военна операция на Израел в Ливан, започната на 6 юни 1982 г., когато израелската армия нахлува в Южен Ливан. Повод стават множеството атаки и контраатаки между ООП, оперираща в Южен Ливан, и израелската армия, които вземат цивилни жертви от двете страни на границата, както и опитът на организацията Абу Нидал да убие израелския посланик във Великобритания Шломо Аргов. Много бързо се превръща във война срещу сирийската армия разположена в Южен Ливан. По време на бойните действия Израелската армия стига до Бейрут.

След като напада ООП, сирийските и мюсюлманските ливански сили, израелската войска, в кооперация с маронититските си съюзници и самопровъзгласилата се Свободна ливанска държава, окупира Южен Ливан, като накрая обгражда ООП и елементи на сирийската армия. Обградени в Западен Бейрут и подложени на жестоки бомбардировки, силите на ООП и техните съюзници се договарят за транзит от Бейрут с помощта на американския дипломат Филип Хабиб и защитата на международни миротворителни сили. При управлението на Ясер Арафат ООП местят щаб-квартирата си в Триполи през юни 1982 г. Изгонвайки ООП, премахвайки сирийското влияние в Ливан и установявайки про-израелско християнско правителство, оглавявано от президент Башир Джемайел, Израел се надява да подпише договор, който, според Менахем Бегин, ще даде на Израел „четиридесет години мир“.

След убийството на Джемайел през септември 1982 г., израелската позиция в Бейрут става неудържима и подписването на мирен договор става все по-малко вероятно. Възмущението от израелската роля в клането в Сабра и Шатила на палестинци и ливански шиити и разочарованието на израелското общество от войната водят до постепенно изтегляне от Бейрут към зоните, върху които самопровъзгласилата се Свободна ливанска държава има претенции в Южен Ливан, което започва след подписването на Договора от 17 май и промяната на отношението на Сирия спрямо ООП. След като израелските сили се изтеглят от по-голямата част от Ливан, започва война на лагерите между ливанските фракции, остатъците от ООП и Сирия, в която Сирия се сражава срещу бившите си палестински съюзници. По същото време шиитски войнстващи групи започват да се консолидират и да водят ниско интензивна партизанска война в зоната на израелска окупация в Южен Ливан, което води до 15 години маломащабен конфликт. Ливанската гражданска война продължава до 1990 г., когато Сирия вече има пълен контрол над Ливан.

Източници 

Арабско-израелски конфликт
История на Израел
История на Ливан
Ливанска гражданска война
Клане в Сабра и Шатила

Масовото убийство в Сабра и Шатила е извършено от маронитски милиции в Бейрут, окупиран тогава от Израел, по време на гражданската война в Ливан, през септември 1982 г.

Извършени са в квартал Сабра и в намиращия се наблизо лагер Шатила за палестински бежанци. Загиват (според разни източници) от 762 до 3500 души – палестинци и ливански шиити. Повод става убийството на 14 септември същата година на Башир Джемайел – избрания и още невстъпил в длъжност президент на Ливан, християнин.

През цялото време Сабра и Шатила са външно заобиколени от израелски военни части и милициите действат с негласното одобрение на Израел. Доколко Израел е виновен е спорно, тъй като отрича да носи пряка отговорност за случилото се и в крайна сметка клането е дело на ливанци, а не на израелци. Израел обаче признава своята вина дотолкова, че не е предвидил и предотвратил клането.

Милиции нападат изтеглящите се израелци, които не са склонни да взимат още жертви и ускоряват отстъплението си; нападат американските войници от международните мироопазващи сили, въведени в Бейрут, най-вече да отбраняват евакуацията на Организацията за освобождение на Палестина и след това да поддържат мира и да подтикват израелците да напуснат Бейрут. Атака срещу американски военноморски казарми убива 200 моряци и силите на Съединените щати също се изтеглят.

Сабра и Шатила
Християнски тероризъм
Християнство в Ливан
Ислям в Ливан
История на Бейрут
Ливанска гражданска война
Ариел Шарон

Ариел Шарон (; ) е дългогодишен израелски политически и военен лидер. Роден е с името Ариел Шайнерман, известен е също така с прозвището Арик.

От март 2001 г. е 11-ият министър-председател на Израел. Ръководител на Ликуд, най-голямата партия в управляваща коалиция в израелския Кнесет (парламент).

През 1942 г. на 14-годишна възраст Шарон се присъединява към „Гадна“ (), младежка паравоенна организация, а по-късно – към Хагана, нелегалната паравоенна сила и еврейския военен предшественик на Израелските отбранителни сили.

На 4 януари 2006 г. Шарон получава масивен мозъчен кръвоизлив, обявен е за „временно неспособен да изпълнява пълномощията си“ и Ехуд Олмерт, заместник министър-председател, е официално обявен за действуващ министър-председател на Израел. През март Олмерт е официално избран на поста премиер.

През 2006 г. Шарон изпада в кома, от която не излиза до смъртта си на 11 януари 2014 г. в Тел Авив.

Източници

Външни препратки 
 Почина Ариел Шарон

Израелски политици
Министър-председатели на Израел
Министри на външните работи на Израел
Израелски министри
Членове на Кнесета на Израел
Хагана
Починали от бъбречна недостатъчност
Бейрут

Бейрут (, правопис по Американската система BGN Beirut и Bayrūt) е столицата и най-големия град на Ливан. Към 2014 г. Голям Бейрут има население от 2,5 милиона, което го прави третият по големина град в региона Левант. Градът е разположен на полуостров в средата на средиземноморския бряг на Ливан. Бейрут е бил обитаван повече от 5000 години и е бил един от най-известните градове-държави във Финикия, което го прави един от най-старите градове в света. Първото историческо споменаване на Бейрут се намира в писмата от Амарна от Новото царство на Египет, които датират от 14 век пр.н.е.

Бейрут е седалище на правителството на Ливан и играе централна роля в ливанската икономика, с много банки и корпорации, базирани в града. Бейрут е важно морско пристанище за страната и региона и е оценен като Beta + World City от Глобализацията и мрежата за изследване на световните градове. Бейрут е сериозно повреден от Гражданската война в Ливан, войната в Ливан през 2006 г. и масивната експлозия през 2020 г. в пристанището на Бейрут. Културният му пейзаж претърпява основна реконструкция.

История 
Исторически сведения за съществуването на Бейрут датират отпреди 5000 години. Предполага се, че името му идва от ханаанската дума бе'ерат (кладенци), отнасяща се за множеството подземни извори, използващи се и до днес. Археологическите разкопки разкриват слоеве от древногръцки, римски, византийски, арабски, кръстоносни и османски периоди.

Градът е завладян от римляните през 64 пр.н.е. По времето на Ирод Велики става римска колония под името Iulia Augusta Felix Berytus. Прочува се с юридическата си школа, която изработва голяма част от Юстиниановия кодекс, станал впоследствие основа на съвременното право.

През 635 г. е превзет от арабите, в чиито ръце остава до 1100 г., когато го завладяват кръстоносците. Градът е част от Йерусалимското кралство до 1516 г., когато е превзет от турците. След Първата световна война заедно с целия Ливан, градът минава под френски протекторат до 1943 г., когато става столица на независим Ливан.

На 4 август 2020 г. огромни взривове в склад за амониев нитрат на пристанището в града убиват поне 157 души и раняват над 6000. Около 300 000 души остават без дом.

Известни личности 
 Родени в Бейрут
 Антонела Луалди (р. 1931), италианска киноактриса
 Амин Маалуф (р. 1949), писател
 Дирайр Мардикян (1930 – 2010), духовник
 Масари (р. 1980), певец
 Киану Рийвс (р. 1964), актьор
 Делфин Сериг (1932 – 1990), френска актриса
 Серж Танкиан (р. 1967), музикант

Побратимени градове

Галерия

Вижте също 
 Летище Бейрут

Източници 

 
Пристанищни градове на Средиземно море
Арабски столици на културата