alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Kim

Kim har flere betydninger:

 Kim (navn) – et drenge-, pige- og efternavn.
 Kim (roman) – en roman af Rudyard Kipling (bl.a. kendt for kimsleg)
 Kimplante – nyspiret plante med kimrod, kimstængel og kimblade
 Kim (frø) – den del af plantefrø hvorfra kimplanten udvikler sig
 Kim (mikrober) – formeringsmetode hos bakterier og svampe
 Kim (cigaretmærke) – tysk cigaretmærke
 Kim (dokumentarfilm) – dansk portrætfilm om Kim Malthe-Bruun fra 2009 instrueret af Morten Meldgaard
 Kim – et anlæg til et foster – se Zygote og Embryon
 Kim (sang) – sang af den amerikansk rapper Eminem

Se også
 KiMs
Kimrod

Kimroden er den allerførste, fremspirende plantedel, som vokser frem af frøet under spiringen. Kimroden kan enten bevares og udvikles til en pælerod eller den kan afkastes og blive erstattet af et trævlerodssystem. Det sidste er altid tilfældet hos de enkimbladede planter, men det ses også hos en del tokimbladede.

Plantemorfologi
Ektopi

Ektopi er græsk: Ektopos ude af plads. Modsvarer dystopi.

Medicinsk anvendes det om fejlagtig lejring af organer, for eksempel hjertet, testiklerne, urinblæren eller svangerskabsproduktet.

Medfødte misdannelser, deformiteter og kromosomafvigelser
Kimstængel

Kimstænglen er den første stængel, som bærer kimbladene. Den dannes umiddelbart efter, at kimroden er udviklet, og den udvikles efterhånden til den blivende stængel hos den nye plante.

Ved en eventuel omplantning fra spiringskasse eller -potte bør man aldrig berøre kimstænglen. Den kan ikke undværes, og selv den mindste skade vil give adgang for skadelige svampe, som ødelægger den. Derimod kan kimplanten til nød tåle skader på kimbladene. Derfor er det dem, man tager i, når man vil håndtere planten.

Plantemorfologi
Kimblad

Kimbladene ligger parat i uudfoldet tilstand i den lille kim, som ligger inde i frøet. Efter fremspiring af kimrod og kimstængel, kommer kimbladene til syne.

Da kimbladene afkastes, når de blivende blade er dannet, tåler kimplanten, at man berører og eventuelt beskadiger dem. Det bør man huske, så man ikke fristes til at berøre den uundværlige kimstængel.

Plantemorfologi
Frøhvile

Frøhvile er en låsning af frøets kim, så den ikke kan gå i gang med at spire, før forholdene passer til det. Mekanismen skyldes nogle spirehæmmende stoffer i frøet. Disse stoffer nedbrydes i løbet af vinteren og foråret af en række enzymer, som aktiveres af frøets vandoptagelse og de skiftende temperaturer omkring frøet. De afgørende temperaturer ligger omkring +5°.

Man kan bryde frøhvilen kunstigt ved at fremkalde forhold, der svarer til de afgørende faktorer i naturen. Det kaldes stratificering (af græsk stratos = "lag"), fordi man tidligere ordnede det ved at lægge frø og vådt skiftevis sand ud i lag. I dag vil man ofte udføre denne bearbejdning af frøhvilen under mere styrede forhold i kølerum.

Frøhvile er en tilpasning til det forhold, at milde vinterforhold godt kunne fremkalde for tidlig spiring. Derfor giver frø, der høstes af hjemlige planter, ofte en bedre og mere sikker spiring. Det giver én af begrundelserne for at foretrække hjemlige frøkilder.

Botanik
Citronsyrecyklus

Indenfor biokemien er Citronsyrecyklus eller Krebs' cyklus den centrale energigivende del af den aerobe oxidation. Sagt med andre ord, et netværk af kemiske reaktioner, der resulterer i dannelse af energibærende molekyler ved oxidation af brudstykker af organiske molekyler.

Pyruvat, som kommer fra glykolysen, omdannes til Acetyl-CoA, som går ind i citronsyrecyklus. Under citronsyrecyklus dannes der 1 GTP, 1 FADH2 og 3 NADH. ATP'en (fra GTP) kan derefter bruges direkte i cellens energiomsætning, mens FADH2 og NADH går videre til elektrontransportkæden.

Historie 
Citronsyrecyklussen kendes også som Krebs' cyklus efter Sir Hans Krebs (1900-1981), som foreslog hovedtrækkene i denne cyklus i 1937. Han fik Nobelprisen i medicin i 1953 for opdagelsen.

Oversigt 

I eukaryoter finder citronsyrecyklussen sted i mitokondriernes matrix, mens den i prokaryoter foregår i cytoplasmaet. Cyklussen starter og slutter med citrat, som dannes ved en kondensationsreaktion mellem oxaloacetat og acetyl-coenzym A (acetyl-CoA). Acetyl-CoA dannes ved oxidation af pyruvat, der igen er dannet i glykolysen ved nedbrydning af forskellige sukkerarter.

Summen af alle reaktionerne i citronsyrecyklussen er:

 Acetyl-CoA + 3 NAD+ + FAD + GDP + Pi + 3 H2O →  CoA-SH + 3 NADH + H+ + FADH2 + GTP + 2 CO2 + 3 H+

To carbonatomer bliver oxideret til CO2, og energien fra disse reaktioner gemmes som GTP, NADH og FADH2. NADH og FADH2 er coenzymer (molekyler der hjælper enzymer eller øger deres aktivitet) som bruges i den oxidative fosforylering.

Se også 
 Glykolyse

 
Biokemi
Cappuccino

En cappuccino er en italiensk kaffedrik, der laves af espresso, skummet, varm mælk. Espresso i bunden, derpå den varme, skummede mælk, og øverst evt. et drys af kakao, kanel eller muskatnød. Serveres typisk med rørsukker. Som udgangspunkt siger man 1/3 espresso, 1/3 dampet mælk, og 1/3 skum, men cappuccino severes som regel med mere end 1/3 dampet mælk.

Forskellen på en Cappuccino og en Caffè latte (italiensk: "kaffe mælk") er dels, at den er mindre (man kunne fristes til at tro at -ino endelsen kommer deraf, men etymologien er en anden), dels at en Caffè latte er mest bestående af dampet mælk (ca. 3/4) og kun med en anelse skum.

Versionen "Latte macchiato" ("plettet mælk") bestod oprindeligt af et glas varmt mælk (uden skum) med en sjat kaffe i, som barista'en får ved at lade lidt vand køre gennem espressokaffemaskinen, altså en "gratis" kaffe – brygget på brugt kaffegrums – i varm mælk.

På de fleste danske caféer vil Latte Macchiato dog være nogenlunde det samme som Caffé Latte, (med friskbrygget espresso).

Hjemmelavet mælkeskum 
Der bruges normalt en maskine til at lave Cappuccinoen med, en såkaldt mælkeskummer bruges til at lave den tykke skum som kendetegner drinken, men det er muligt at lave en udgave af skummet uden brug af en maskine. Dette gøres ved at hælde kold mælk (mini- eller skummetmælk virker bedre end sødmælk, da det er mængden af proteinmolekyler, der får mælken til at skumme) i en kasserolle, hvor du efterlader plads til skummet, og sætter det over på komfuret ved lav varme (undgå kogning) og omrør mælken under hele forløbet, hurtigere som varmen tiltager. Der vil opstå en luftig skum af mælken og denne kan benyttes i kaffen. Mælken vil dog hurtigt falde sammen igen, da fyldigheden er skabt af luftbobler og ikke ved at denaturere proteinmolekylerne, som det sker ved brug af dampskumning.

Noter 

Kaffe
Espresso

Espresso er en italiensk kaffe, "caffé espresso": "kaffe under tryk", da den brygges under tryk. (Gyldendals fremmedordbog "Caffè espresso (ital., af esprimere, lat. ex- + premere (-primere) presse) stærk kaffe tilberedt under tryk i speciel maskine".

Den adskiller sig fra almindelig kaffe ved at være mere koncentreret både i smag og konsistens, og den har et fint lag gyldent skum på toppen. Dette lag kaldes på italiensk for "crema".

Smagen kan ændres på finheden og ristningen af kaffen, hvor hårdt kaffen stampes, hvilket vand, hvilke bønner og hvilken kaffemaskine, der anvendes, kan man ændre markant på smagen af espressoen. En person, der mestrer espressobrygningens kunst kaldes en barista.

Anvendelse 
Espresso kan drikkes rent i små "shots", eventuelt tilsat lidt rørsukker. Espresso ligger også til grund for en lang række øvrige kaffedrikke, som for eksempel:

 Caffe latte (kaffe med mælk), 1/3 espresso og 2/3 varmet mælk.
 Cortado (overskåret), halvt espresso, halvt varmet mælk.
 Cappuccino (lille hat), 1/3 espresso, 1/3 varmet mælk og 1/3 mælkeskum.
 Caffe macchiato (plettet kaffe), stænk af varmet mælk i espresso.
 Latte macchiato (plettet mælk), stænk af espresso i varmet mælk.
 Caffe Americano (amerikansk kaffe), en espresso med dobbelt vand.

Kaffedrikke
Mad fra Italien
Humlebøg

Slægten har nogle få arter i de tempererede egne af Europa, Asien og Nordamerika. Det er løvfældende træer med én stamme. Barken er brunlig, tynd og glat. Ældre grene får en sprukken, grålig bark. Veddet er meget lyst, hårdt og tungt med en fin lød. Både de nye skud, smågrenene og de ældre grene er tydeligt toradede. På unge skud ses en opdeling i lang- og kortskud. Knopperne er spredtstillede, ægformede og lidt sammentrykte med tydelig spids. Bladene er elliptiske, smalt ægformede eller omvendt ægformede med dobbelt savtakket rand. Blomsterne er samlet i rakler, som ses allerede fra efteråret. Frugterne er tætte klynger af luftfyldte skæl, som hver indeholder et frø.

 Almindelig Humlebøg (Ostrya carpinifolia) - eller "Europæisk Humlebøg"
 Amerikansk Humlebøg (Ostrya virginiana)

 Ostrya chisosensis
 Ostrya japonica
 Ostrya knowltonii
 Ostrya multinervis
 Ostrya rehderiana
 Ostrya trichocarpa
 Ostrya yunnanensis
Almindelig humlebøg

 
Almindelig Humlebøg (Ostrya carpinifolia) eller Europæisk Humlebøg er et stort, løvfældende træ med en kegleagtig vækstform. Gamle træer bliver dog brede og åbne i væksten. Træet er ofte flerstammet. Veddet bruges som gavntræ i hjemlandene.

Beskrivelse 
Barken er først brun med bittesmå, lyse barkporer. Dernæst bliver den gråbrun med svage, tværgående porebånd, og til sidst bliver den opsprækkende i små flager (omtrent som hos Spisepære). Knopperne er spredte og udspærrede. De er dels brune og dels klart grønne på én og samme knop. Der er fine hår langs randen af knopskællene. 

Bladene er ægformede med skarpt og dobbelt savtakket rand. Der er mange nerver, som ligger forsænket i bladoverfladen (ligesom hos Avnbøg). Oversiden er mørkegrøn og skinnende, mens undersiden er noget lysere med små totter hår ved nervevinklerne. Høstfarven er blegt gråbrun. De gamle hunrakler sidder langt hen på vinteren og ligner humlekopper i færdig tilstand (altså med frø). De nye, hanlige rakler sidder i bladhjørnerne ved skudspidsen. Frøene modner godt og spirer villigt.

Rodnettet består af dybtgående, kraftige hovedrødder. Siderødderne er svagt forgrenede. 

Højde x bredde og årlig tilvækst: 15 x 15 m (25 x 25 cm/år).

Hjemsted 
Almindelig Humlebøg findes vildtvoksende i Norditalien, på Balkan og i Lilleasien. Alle steder optræder den på varm og ret tør bund, hvor vintrene er milde. 

Ledsageplanter er f.eks. Ægte Kastanje, Valnød, Avnbøg, Vinter-Eg, Tarmvrid-Røn, Navr, Sølv-Lind, Manna-Ask og Kirsebær-Kornel.

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Haveplanter
Træer
Bille August

Bille August (født 9. november 1948) er en dansk filminstruktør.

Han har to gange vundet Den Gyldne Palme for filmene Pelle Erobreren (1987) og Den gode vilje (1991). For førstnævnte vandt han desuden en Oscar og en Golden Globe for bedste udenlandske film. Bille August er desuden ridder af Dannebrog.

Privat 
August har været gift fire gange og har i alt otte børn med fem forskellige kvinder. Han var først gift med Annie Munksgård Lauritzen, sammen fik de sønnen Anders Frithiof August (født 15. juni 1978). Derefter var han gift med Masja Dessau med hvem han fik sønnen Adam August (født i 1983), begge sønner er manuskriptforfattere.

Han var gift med den svenske skuespiller og instruktør Pernilla August fra 1991 til 1997. Sammen fik de døtrene Asta Kamma August (født 5. november 1991) og Alba Adèle August (født 6. juni 1993).

I 2012 giftede han sig med skuespillerinden Sara-Marie Maltha efter 10 år sammen. Sammen har de tre børn: Amaryllis April August (født 2003), Albert Amadeus August (født 2005), og Aya Anemone August (født 2013).

Derudover har han en datter fra et tidligere forhold, Melina August, (født i 1969).

Bille August er søn af eksperimentalpsykolog, hypnotisør og restauratør Frithiof August (død 1984) og hustru Kamma Engelbrecht (død 1957).

Filmografi 
 Body Building (1971) (dokumentarfilm om Sven-Ole Thorsen)
 Kim G. - en cykelrytter på Ordrupbanen (1976)
 Honning Måne (1978)
 Verden er så stor, så stor (1980) (TV-film)
 Guldhjertet (1981)
 Maj (1982) (TV-film)
 Zappa (1983)
 Busters verden (1984)
 Tro, håb og kærlighed (1984)
 Pelle Erobreren (1987)
 Den gode vilje (tv) (1991)
 Åndernes hus (1993)
 Jerusalem (1996)
 Frøken Smillas fornemmelse for sne (1997)
 Les Misérables (1998)
 En sang for Martin (2001)
 Return to Sender (2004)
 Farvel Bafana (2007)
 Marie Krøyer (2012)
 Nattog til Lissabon (2013)
 Stille hjerte (2014)
 Lykke-Per (2018)
 Pagten (2021)
 Kysset (2023)
 Ehrengard: Forførelsens kunst (2023)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 

Filminstruktører fra Danmark
Oscarvindere fra Danmark
Riddere af Dannebrog
Personer fra Hellerup
Personer i Kraks Blå Bog
Personer med enkeltværker i Kulturkanonen
Danskere i Hollywood
Kunstnere på finansloven
Filmfotografer fra Danmark
Herlighedsværdi

Herlighedsværdi er det, der er tilbage, når alt andet er målt, vejet og vurderet i pengeværdi.

Herlighedsværdien er en vanskeligt defineret nydelse som:
 Havudsigt
 Stilhed
 Naturskønhed
 Dyreliv
 Jagt- og fiskeret

Disse herligheder er ikke ganske uden forbindelse med markedsøkonomien: Det koster at have havudsigt, også i form af en forøget, skattepligtig grundværdi.

Handel
Poul Henrik Hedeboe

Poul Henrik Hedeboe (født 12. juli 1946 i Kaldred
) er en dansk politiker og driftsleder, han som repræsenterede Socialistisk Folkeparti i Folketinget fra 8. juli 2004 til 13. november 2007. Han indtrådte i Folketinget 8. juli 2004 som afløser for Margrete Auken, da hun var blevet valgt til Europa-Parlamentet, og blev genvalgt direkte til Folketinget ved folketingsvalget 8. februar 2005 i Frederiksborg Amtskreds.

Poul Henrik Hedeboe var medlem af Folketingets trafikudvalg og erhvervsudvalg. I tilknytning hertil var han partiets ordfører inden for trafik-, økologi- og erhvervsområderne.

Poul Henrik Hedeboe er søn af gårdejer Bent Christensen Hedeboe og Dgveke Henriette f. Skytt Hastrup.

Hedeboe studerede agronomi på Landbrughøjskolen 1969-1972 og kemi og legemsøvelser på Københavns Universitet 1972-1976. Han arbejdede som socialpædagog på Kofoeds Skole 1974-1978 og var driftsleder for Svanholm landbrug, gartneri og pakkeri 1978-2003.

Biografi fra Folketingets hjemmeside 
Hedeboe, Poul Henrik, driftsleder, c/o Svanholm Gods, Svanholm Allé 2, 4050 Skibby.

Socialistisk Folkeparti – Medlem af Folketinget for Frederiksborg Amtskreds fra 15. juli 2004. (Indtrådt ved Margrete Aukens mandatnedlæggelse).

Referencer 

Tidligere folketingsmedlemmer fra SF
Folketingsmedlemmer i 2000'erne
Kalundborg Kommune

Kalundborg Kommune er en kommune i Region Sjælland. Kommunen har navn efter byen Kalundborg.

Byer

Veje 
I Kalundborg Kommune er der 897 km offentlig vej, hvoraf 46 km statsveje (1. januar 2007).

Kommunalreformen i 2007 
Kalundborg Kommune er opstået ved kommunalreformen i 2007 ved sammenlægning af følgende:

 Bjergsted Kommune
 Gørlev Kommune
 Hvidebæk Kommune
 Høng Kommune
 Kalundborg Kommune

Den nuværende kommune dækker et område, der stort set svarer til de tidligere Ars, Skippinge og Løve herreder (med undtagelse af Ruds Vedby, Skellebjerg og Holmstrup sogne).

Kalundborg Kommune var indtil den 1. januar 2007 en kommune i Vestsjællands Amt med et areal på 130,20 km² og et indbyggertal på 19.879 (2003).

Byråd

Nuværende byråd

Byrådet 2018-2022

Borgmestre 

Tommy Dinesen (SF) fortsatte som borgmester i den nyoprettede Kalundborg Kommune efter sin tid som borgmester i den gamle Kalundborg Kommune (1970-2006) i fem år fra 1. januar 2002 til og med 31. december 2006.

Referencer

Se også 
 Kategorien Byer i Kalundborg Kommune
 Kategorien Folkeskoler og frie grundskoler i Kalundborg Kommune
 Kategorien Herregårde i Kalundborg Kommune
 Kategorien Sogne i Kalundborg Kommune
 Kategorien Uddannelsesinstitutioner i Kalundborg Kommune

 
Kommuner i Region Sjælland
Kommune
Børge Janssen

Christian Børre "Børge" Victor Janssen (15. maj 1867 i København – 27. december 1933 i Rom) var en dansk forfatter. Han har bl.a. udgivet følgende romaner på H. Hagerups Forlag, København:

Trilogien om Rosenborg-Krucifikset:
 Jomfruen fra Lucca (1905); 
 Kongelig naade (1905); 
 Prinsessen (1906)

Bente Gyldenløve (1910)

Ulrika Eleonora (1911)

Trilogien om Christiern II. Datter:
 Christine af Danmark (1908); 
 Christine af Milano (1909); 
 Christine af Lothringen (1912)

En Roman fra Rosenborg (1913)

Prinsessens Kammerherre (1914)

Don Erik (1915)

Om Børge Janssen er i årene 1907-1915 bl.a skrevet:

 "Med de 3 romaner om Christine har Børge Janssen rejst den danske kongedatter et smukt minde" (Berlingske Tidende)
 "Den plads, som H.F. Ewald i mange år havde som den mest læste historiske romanforfatter, indehaves nu ubestridt af Børge Janssen" (Palle Rosenkrantz)
 "Børge Janssen har valgt sit eget specielle område, hvor ingen gør ham rangen stridig" (Kristeligt Dagblad)

Eksterne henvisninger 
 
 

Romanforfattere fra Danmark
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Jernløse Kommune

Jernløse Kommune i Vestsjællands Amt blev dannet ved kommunalreformen i 1970. Ved strukturreformen i 2007 blev den indlemmet i Holbæk Kommune sammen med Svinninge Kommune, Tornved Kommune og Tølløse Kommune.

Tidligere kommuner 
Jernløse Kommune blev dannet inden kommunalreformen ved frivillig sammenlægning af 4 sognekommuner:

Ved selve kommunalreformen afgav Jernløse Kommune 28 matrikler i Søstrup Sogn til Holbæk Kommune.

Sogne 
Jernløse Kommune bestod af følgende sogne, alle fra Merløse Herred:
 Kvanløse Sogn
 Nørre Jernløse Sogn
 Søndersted Sogn
 Sønder Jernløse Sogn
 Søstrup Sogn
 Undløse Sogn

Borgmestre

Rådhus 
Jernløse Kommunes rådhus på Gl. Skovvej 158 i Nørre Jernløse havde rummet 70 medarbejdere i Holbæk Kommune indtil 2015, hvor lægerne og fysioterapeuterne i Regstrup købte rådhuset.

Noter 

Kommuner i Danmark (1970-2006)
Holbæk Kommune
Nordre, Søndre, Østre og Vestre

Nordre, Søndre, Østre og Vestre (norrønt Norðri, Suðri, Austri og Vestri) er i nordisk mytologi de fire dværge som hver holder en af de fire verdenshjørner oppe af himmelbuen. (Ymers hjerneskal).

Dværge i nordisk mytologi
Vestre

Vestre kan henvise til flere artikler:
Nordre, Søndre, Østre og Vestre – fire dværge i nordisk mytologi
Vestre, Sydslesvig – en by i Sydslesvig (tysk: Westre)

Se også
Kompasretning
Thors besøg hos Gejrrød

Thors besøg hos Gejrrød er en fortælling fra den nordiske mytologi.

Loke blev engang fanget af jætten Gejrrød, da han fløj omkring i jotunheim iført Friggs falkeham, som han havde stjålet. Da Gejrrød så ind i falkens øjne forstod han straks at fuglen var en anden og spurgte den, "hvem er du". Da Loke nægtede at svare låste Gejrrød ham inde i tre måneder uden hverken vådt eller tørt, indtil Loke var mør og klar til at tale. Loke forstod snart, at han ikke ville slippe før han havde lovet at få lokket Thor med til Gejrrøds gård, som en våbenløs mand og indvilligede heri. Det lykkedes ham uden videre vanskeligheder at få Thor med uden våben.

Hos Grid 

På deres rejse til Gejrrød tog de vejen forbi Grid. Hun er moder til Vidar den Tavse og derfor venlig stemt over for aser, og da hun hørte om deres færd insisterede hun på, at Thor skulle låne hendes stav Gridarvol, hendes jernhandsker og hendes styrkebælte. Således udrustet fortsatte Thor sin rejse mod Gejrrøds gård (I overleveringen forsvinder her Loke ud af historien).

I fossen Vimur 

Thor kom da til en bred fos, Vimur kaldtes den. Thor lod sig ikke afskrække og stagede sig ud med Gridarvol i hånden. I midten af fossen svulmede den pludselig op og strømmen blev så stærk at selv Thor ikke kunne fortsætte. Han opdagede da, at det var Gjalp, som stod overskrævs over fossen og tissede. Thor udbrød af sine lungers kraft : "En elv skal stæmmes ved dens udspring" og kastede et enormt klippestykke, som stoppede væskens tilgang. Således afkræftet lykkedes det Thor at få fat i et rønnetræ og trække sig selv op på bredden. Det er derfor med rette at rønnen kaldes for "Thors frelse".

Hos Gejrrød 

Herefter ankom Thor udhvilet til Gejrrøds gård, hvor han blev budt en stol i stalden. Snart efter han havde sat sig løftedes den fra gulvet og pressede ham mod loftet, men Thor stødte fra med Gridarvol af alle sine kræfter og hørte en voldsom knagende lyd – lyden af jættens døtre – Gjálp og Greips brækkede rygge. 

Så lod Gjerrød ham endeligt få fremtræde i gildesalen, hvor Thor skulle dyste med jætterne i brydekamp. Med samtlige Gejrrøds mænd besejret nåede Thor frem til Gejrrød selv og jætten kaster en kloende jernbolt mod ham, men Thor, der jo havde Grids jernhandsker på, greb den blot, og Gejrrød krøb i skjul bag en jernstøtte. Thor, nu hvidglødende af raseri, kastede med al sin styrke jernbolten, som borede sig tværs gennem jernstøtten, gennem Gejrrød og muren bag ham og dybt ned i jorden.

Således endte Gejrrøds møde med Thor og det eneste han fik ud af sin aftale med Loke var døden.

Historien om Gejrrød findes i Skáldskaparmál.

Litterære kilder til nordisk mytologi
Muren omkring Asgård

Muren omkring Asgård er en fortælling fra den nordiske mytologi.

Engang i tidernes morgen hvor aserne stadig var ved at etablere sig i Asgård, var hele egnen truet af jætterne og manglede et effektivt værn imod dem. Og således dukkede Bygmesteren op.

Bygmesteren forlangte Freja og Solen til gengæld for at bygge en mur omkring Asgård, som han garanterede aldrig ville kunne gennembrydes af hverken jætter eller trolde. Guderne mente, at han aldrig ville være i stand til at færdigbygge muren inden for tidsrammen på én vinter og indvilligede, på Lokes foranledning, i bygmesterens krav. 

Men bygmesteren havde den usædvanlig hingst Svadilfare med jætterkræfter til hjælp og guderne indså snart, at bygmesteren ville opfylde tidskravet. Man måtte finde en løsning, da ingen ville af med hverken Freja eller solen. Da Loke havde fået dem til at gå med til handelen, var det vel også kun rimeligt, at han løste problemet.

Loke forvandlede sig derfor til en hoppe og lokkede Svadilfare væk. Resultatet blev at bygmesteren ikke fik færdiggjort muren og han kunne derfor ikke kræve sin belønning. Loke fødte senere Sleipner, Odins ottebenede ganger, der løber lige godt i luften som på jorden.

Desuden dræbte Thor bygmesteren for at kæfte op om at der havde været snyd med i spillet og han endte derfor i Hel.

Litterære kilder til nordisk mytologi
Tjasse bortfører Idun

Tjasse bortfører Idun er en fortælling fra den nordiske mytologi.

Idun (eller Ydun) er i den nordiske mytologi ungdommens gudinde og Brages kone. Hun er datter af dværgefyrsten Ivalde og lysdisen Hildegun. Hun vogter de fortryllede æbler, der holder alle aserne unge til evig tid.

Handling 

En gang da Odin, Høner og Loke var på tur i Jotunheim, skulle de om aftenen stege en okse over ilden for at få noget at spise. Aserne (om Loke er en fuldgyldig as, kan diskuteres) var meget sultne og kunne ikke vente på, at oksen stegte færdig, da det kan tage en hel dag, og de ønskede, at der var en hurtigere måde, hvorpå de kunne få oksen stegt. 

I Jotunheim skal man passe på med at ønske, for så kan snedige jætter pludselig dukke frem, og det skete også her. Jætten Tjasse forklædt i ørneskikkelse tilbød at baske med vingerne for at få ilden til at blusse op, mod at han fik noget af kødet. Aserne indvilligede straks, og kødet blev hurtigt mørt. Tjasse hoppede da ned og slugte hurtigt det meste af oksen, hvilket Loke mente var alt for meget, og han slog derfor Tjasse med en gren fra marken. 

Grenen var ikke en normal gren, og Loke kunne ikke slippe den, samtidig med at grenen hang fast i Tjasse, som hurtigt lettede. Lokes arme var ved at blive rykket af led, og han skreg af smerte, men Tjasse lo bare og blev ved med at flyve rundt til Loke havde lovet, at han ville lokke Idun til at gå uden for Asgårds mur med sine æbler. Loke bildte Idun ind, at han havde set nogle æbler som til forveksling lignede dem hun havde, og hun indvilligede i at tage sine æbler med for at sammenligne.

Således fik Tjasse bortført Idun, og aserne opdagede ikke hendes fravær, da hun altid har holdt sig for sig selv. Aserne kunne dog hurtig mærke alderdommens åg og bemærkede således, at Idun var væk. Man fandt ubesværet frem til, at hun sidst havde været sammen med Loke, og det blev hans opgave at få hende tilbage. Efter utallige trusler gik Loke med til det, hvis blot han måtte låne Frejas falkeham. 

Forklædt som falk fløj han af sted mod Tjasses gård, hvor han øjeblikkeligt fik øje på Idun, som han forvandlede til en nød, så han kunne have hende i sin ene klo. Tjasse optog forfølgelsen, så snart han bemærkede Iduns fravær, og Odin, som så dette fra Lidskjalv, beordrede aserne til at samle en masse letantændelige spåner lige inden for Asgårds mur. 

Da Loke nærmede sig muren med Tjasse lige efter, dykkede han ned mod jorden og ligeledes gjorde Tjasse. Aserne antændte spånerne, Loke rettede brat op, men Tjasse som var meget tungere (han var jo en ørn og Loke en falk) styrtede lige ind i flammehavet, hvor aserne hurtigt dræbte ham.

Tjasses datter, Skade drog til Asgård for at hævne sin faders død. For at formilde hende kastede Thor Tjasses flammende øjne op på himmelhvælvet, hvor de – i selskab med bl.a. Ørvandels tå – lyser om natten og hjælper de søfarende med at finde vej. Tor praler af denne bedrift i Sangen om Gråskæg.

Tjasse nævnes også i Lokes skænderi og Grottesangen.

Se også 
 Skades valg

Asynjer
Litterære kilder til nordisk mytologi
Thors besøg hos Hymer

Thors besøg hos Hymer er en fortælling fra den nordiske mytologi.

Engang for længe siden før Loke fik sin straf, var det således, at aserne ofte skulle til gilde hos Ægir, men han havde ikke en kedel stor nok til fremstillingen af den mængde mjød, som helt sikkert ville blive drukket under gildet. Kun én havde en sådan kedel – jætten Hymer. Så Thor og Tyr besluttede sig for at få fat i den. 

Hymer var ikke specielt begejstret for besøget, men bød alligevel indenfor, som traditionen foreskrev. Han slagtede tre tyre til aftensmaden og Thor åd alene de to, hvilket fornærmede Hymer. Han lod Thor vide, at skulle han spise så meget, måtte han hjælpe til med føden, og de tog sammen på fisketur den følgende morgen.

Fisketuren 
Thor spurgte Hymer, hvor han kunne finde noget madding, og Hymer pegede om bag gården og sagde, at der måtte han kunne finde noget og regnede med, at Thor ville grave efter orm. Thor brækkede i stedet hovedet af tyren Himinhrjod til Hymers store ærgrelse.

De steg da om bord i Hymers båd, men uanset hvor langt de kom ud, ville Thor lidt længere, og til sidst kom de helt ud i verdenshavet, hvor Midgårdsormen bor. Thor lod tyrehovedet synke til bunds, og ikke længe efter havde han ormen på krogen. I samme øjeblik som Thor kastede Mjølner, skar Hymer snoren over i rædsel, og vandet skærmede for hammerens slag. Thor blev rasende, men sagde intet, og lod Hymer ro ind igen.

Hymers krus 
Her fortærede de de to hvaler, som Hymer havde fanget på udsejlingen, og efter måltidet udfordrede Hymer Thor til en styrkeprøve. Thor skulle smadre Hymers krus. En opgave som tilsyneladende var let nok, men kruset var ikke helt almindeligt. Thor smadrede den ene søjle efter den anden i Hymers sal ved at kaste kruset imod dem, men kruset holdt.

Det lykkedes først, da Tyrs moder (Hymers hustru) pegede på jætten og sagde "prøv det på Hymers pandeskal – den er stærkere end hans bæger". Thor kastede da kruset af al sin kraft mod Hymers pandeskal og kruset gik i stykker. 

Hymer beklagede tabet af sit bæger, men erkendte sit nederlag og lod Thor og Tyr gå med kedlen. Tyr kunne ikke rokke det, men Thor tog det over hovedet og gik. På vej tilbage mod Ægirs gård opdagede de, at de blev forfulgt af en hel horde jætter med Hymer i spidsen. Thor stillede hurtigt kedlen, greb Mjølner og pandede samtlige jætter til jorden.

Således gik det til, at aserne fik deres kedel, så de kunne holde gilde i Ægirs sal.

Denne fortælling findes i Hymerskvadet i den ældre Edda. I Gylfaginning findes en kortere version, hvor jætten hedder Ymer og ryger overbord, da Thor stikker ham en øretæve.

Litterære kilder til nordisk mytologi
Odin stjæler skjaldemjøden

Odin stjæler skjaldemjøden er en fortælling fra den nordiske mytologi. Odin er den øverste gud og er kendt for at tage på rejser forklædt og under falsk navn, så ingen kan genkende ham.

I myten om, hvordan det lykkedes Odin at stjæle skjaldemjøden, kaldte han sig Bølværk. 

Odin dræbte jætten Bauges ni karle og tilbød Bauge sin hjælp med høsten. Da han forsikrede Bauge om, at han kunne arbejde for alle ni, indvilgede Bauge øjeblikkeligt, og Bølværk arbejdede til hele høsten var i hus. 

Bølværk bad da om sin løn, som var en slurk af Kvasers blod, der skulle give en vidunderlig rus. Bauge var ikke meget for at hjælpe, da han vidste, hvor meget jætten Suttung passede på den, men da Bølværk havde arbejdet for ham så længe, var det vel kun rimeligt. 

Bauge lod sig derfor overtale til at bore et hul gennem Hnitbjerget til den smukke Gunlød, der vågede over drikken. Dertil brugte han boret Rate. Da hullet var boret, forvandlede Bølværk sig straks til en slange, så han kunne krybe gennem hullet, og Bauge opdagede straks, at Bølværk var Odin. Bauge forsøgte at spidde Odin, men han var allerede sluppet igennem.

Odin lå tre nætter hos Gunlød, og hver nat lod hun ham drikke af mjøden. Hvad hun ikke vidste var at Odin tømte alle beholderne – først Odrører, så Boden og til sidst Son - og havde tømt det hele. Odin flygtede og gylpede drikken op. Den gærede og blev til Skjaldemjøden.

Litterære kilder til nordisk mytologi
Den Røde Plads

Den Røde Plads (, ) er den centrale plads i Ruslands hovedstad Moskva, der blev brugt til store militærparader i sovjettiden og huser Kreml. Den Røde Plads blev optaget på UNESCOs verdensarvsliste i 1991 i henhold til kriterierne i, ii, iv, vi

På Kremlmurens nekropolis er blandt andre Leonid Bresjnevs, Josef Stalins, Maxim Gorkijs og Jurij Gagarins urner indsat.

Den 28. maj 1987 blev den dengang 19-årige tyske pilot Mathias Rust verdenskendt, da han landede med sit Cessna-fly på den Røde Plads.

Navn 

Pladsens navn skyldes at красный foruden "rød" også betyder "smuk" eller "skøn" – denne betydning, som er gledet ud af russisk, blev brugt om Vasilij-katedralen og blev siden benyttet om den foranliggende plads. Spekulationer om kobling til Kremls røde mure eller kommunismen kan således betragtes som folkeetymologier.

Bygninger 

Hver for sig er også de enkelte bygninger ved pladsen noget særligt. En af disse er Lenins mausoleum, hvor den balsamerede krop af Vladimir Iljitj Lenin, grundlæggeren af Sovjetunionen, ligger til udstilling. Nærved er Vasilij-katedralen med de mange løgkupler og også paladserne og katedralerne i Kreml. Ved den østlige side af pladsen ligger stormagasinet GUM, og ved siden af ligger den restaurerede Kazankatedral. Den nordlige side er optaget af det Statslige Historiske museum, hvis profil spejler Kremls tårne. Den eneste skulptur på pladsen er en bronzestatue af Kuzma Minin og Dmitry Pozharsky, der hjalp med at redde Moskva fra en polsk invasion i 1612, under De urolige tider i Rusland. Nærved er den såkaldte Lobnoye Mesto, en rund platform, hvor der foregår offentlige ceremonier. Pladsen er ca. 330x70m.

Referencer

Ekstern henvisning 

Kreml og den Røde Plads i Moskva
Bygninger, konstruktioner og anlæg i Moskva
Torve og pladser
Veje i Rusland
Kællingeknude

En kællingeknude er et råbåndsknob bundet forkert. Ved at man gør det forkert er det bl.a. sværere at få op efter belastning og de holder ikke så godt som et råbåndsknob.

Ved et råbåndsknob laver man to halvknuder omvendt af hinanden, men ved en kællingeknude laver man de to halvknuder ens, hvilket er derfor folk let bliver snydt. 

Man er ikke i tvivl, hvis man har bundet et råbåndsknob forkert. Ved råbåndsknobet vil enderne komme til at ligge parallelt med sig selv, når man strammer, mens de ved en kællingeknude vil komme til at ligge ud i en ret vinkel (som et kryds).

Knob
Skades valg

Skades valg er en fortælling fra den nordiske mytologi.

Skade er en jættekvinde, der er taget til gudernes bolig Valhal for at kræve bod for drabet på hendes far – jætten Tjasse. Hun kræver at en af aserne skal ægte hende.
 
Da hun skal vælge sig en as til mand, er hun dog nødt til at vælge på asernes betingelse. Hun skal vælge ud fra deres fødder. Alle aserne (det vil sige de ugifte) tager opstilling bag et stykke klæde med kun deres fødder synlige. Skade ønsker naturligvis at vælge den skønneste gud Balder, men da hun kun må se asernes fødder, kommer hun til at vælge Njord i stedet, da han har så fine rene tæer (han er havgud og går tit i vand).

Skade er naturligvis skuffet, men det er der ikke noget at gøre ved, og Skade og Njord bliver gift. Ægteskabet går slet ikke. Njord holder af havet og Skade af bjergene. Njord kan ikke udstå ulvenes hylen, mens Skade ikke kan udstå mågernes skrig. De bliver derfor enige om at bo hos hinanden på skift, men ingen af dem er glade på samme tid, og de ser mindre og mindre til hinanden.

Skade bor nu i Jotunheim sammen med Od, Frejas mand og hans døtre med Freja Hnoss og Gersimi. Freja savner Od forfærdeligt, og ved ikke hvor han er.

Se også 
 Om baggrunden for Skades valg
 Tjasse
 Tjasse bortfører Idun

Litterære kilder til nordisk mytologi
1180

Konge i Danmark: Valdemar den Store enekonge fra 1157-1182

Se også 1180 (tal)

Begivenheder 
 Der berettes første gang om brug af glasspejle
 Filip 2. August bliver konge af Frankrig indtil sin død 14. juli 1223.

Født

Dødsfald

Eksterne henvisninger 

80
Sø- og Handelsretten

Sø- og Handelsretten er en domstol i København der behandler handelssager og søsager samt visse immaterielretlige sager, hvor domstolens kompetence er landsdækkende. Det er borgerlige sager, der kræver behandling af sagkyndige. Sø- og Handelsretten består af en præsident, to vicepræsidenter, to dommere og et antal sagkyndige.

Domstolen blev oprettet ved lov i 1861.

I sager vedrørende søulykker, er det ved denne domstol mandskabet fra det pågældende skib skal afgive søforklaring, hvis ikke en anden byret har den stedlige kompetence. Siden 2007 har Sø- og Handelsretten ikke beskæftiget sig med straffesager. Disse behandles nu kun ved byretterne.

Sø- og Handelsretten er sammen med Boligretten, de to specialdomstole som eksisterer i Danmark.

Eksterne henvisninger 
 Sø- og Handelsrettens hjemmeside
 Sø- og Handelsrettens domsdatabase
 Sø- og Handelsretstidende indscannet.

Etableret i 1861
Danmarks retsvæsen
Danske myndigheder i København
Bispehue (plante)

Bispehue (Epimedium) er en planteslægt, der er udbredt i Europa, Nordafrika og Asien. Her omtales kun de arter og hybrider, som jævnligt kan ses i Danmark.

 Finnet bispehue (Epimedium pinnatum)
 Stedsegrøn bispehue (Epimedium perralderianum)
 Storblomstret bispehue (Epimedium grandiflorum)

 Flerfarvet bispehue (Epimedium x versicolor)
 Hvid bispehue (Epimedium x youngianum)
 Rød bispehue (Epimedium x rubrum)

Berberis-familien
Finnet bispehue

 
Finnet bispehue (Epimedium pinnatum) er en stedsegrøn staude med rosetstillede blade i en tæt tue eller flade. Den dyrkes i haver og er hjemmehørende i det nordlige Iran.

Beskrivelse 
Bladene er dobbelt trekoblede, det vil sige, at de først er delt i 3 småblade, som så igen er delt i hver 3 småblade: i alt 9 småblade for hvert blad. Bladstilken er stiv og næsten træagtig med grøn bark. Hvert småblad er hjerteformet og læderagtigt med tornet rand. Oversiden er blank og friskt grøn, mens undersiden er mat og noget lysere i farven. Høstfarven er brunrød. Blomsterne sidder sammen tre og tre på tynde stilke fra grunden. Hver blomst er lysegul og minder om en bispehue i formen. Frøene modner næppe nogensinde her i landet.

Rodnettet består af korte, vandrette jordstængler, som bærer både blade, blomster og de trævlede rødder.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,30 x 2 m (30 x 10 cm/år). 9 planter dækker 1 m² på 3 år.

Hjemsted 
Finnet bispehue er endemisk i blandede løvskove på beskyttet og fugtig til våd bund syd og sydvest for det Kaspiske Hav og i Alborz-bjergene. Her findes arten sammen med bl.a. Acer insigne (en art af løn), ask, almindelig buksbom, almindelig figen, almindelig nældetræ, almindelig skovranke, almindelig vin, asiatisk kaki, bittersød natskygge, bærperikon, Gleditsia caspica (en art af tretorn), granatæble, græsk træranke, iransk el, kaukasisk vedbend, kaukasisk vingevalnød, korbær, kristustorn, laurbærkirsebær, lægejasmin, mispel, paternostertræ, Populus caspica (en art af poppel), Prunus caspica (en art af kirsebær), rødel, Sambucus edulis (en art af hyld), silkerosentræ, skørpil, Smilax excelsa (en art af sarsaparil), sort morbær, Tamus communis (en art af yams) og Teucrium hyrcanus (en art af kortlæbe).

Note

Kilde 
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).
 Epimedium pinnatum på plantfinder.sunset.com: Epimedium pinnatum

Gule blomster
Flerårige urter
Skovbundsplanter
Thor hos Udgårdsloke

Thor hos Udgårdsloke er en fortælling fra den nordiske mytologi. Den er en fortsættelse af historien om hvordan Tjalfe og Røskva blev Thors tjenere.

På denne, som på så mange andre af Thors rejser i Jotunheim var Loke med. Tjalfe og Røskva blev samlet op og er også med på denne tur.

Litterære kilder til nordisk mytologi
Regeringen Anders Fogh Rasmussen I

Regeringen Anders Fogh Rasmussen I dannedes efter folketingsvalget 2001 og var Danmarks regering fra 27. november 2001 til 18. februar 2005.

Følgende ministre fra partierne Venstre (V) og Det Konservative Folkeparti (K) var medlem af regeringen:
 Anders Fogh Rasmussen (V): Statsminister.
 Bendt Bendtsen (K): Økonomi- og erhvervsminister. Indtil 18. juni 2002 også minister for nordisk samarbejde.
 Per Stig Møller (K): Udenrigsminister.
 Thor Pedersen (V): Finansminister.
 Claus Hjort Frederiksen (V): Beskæftigelsesminister.
 Lene Espersen (K): Justitsminister. 
 Brian Mikkelsen (K) Kulturminister.
 Bertel Haarder (V): Minister for flygtninge, indvandrere og integration. Indtil 1. januar 2003 også minister uden portefølje med henblik på at bistå udenrigsministeren med især opgaver i forbindelse med varetagelsen af Danmarks formandskab for Den Europæiske Union. Fra 2. august 2004 også minister for udviklingsbistand.
 Flemming Hansen (K): Trafikminister. Fra 18. juni 2002 også minister for nordisk samarbejde. 
 Helge Sander (V): Minister for videnskab, teknologi og udvikling.
 Mariann Fischer Boel (V): Fødevareminister indtil 2. august 2004.
 Hans Christian Schmidt (V): Miljøminister indtil 2. august 2004, derefter Fødevareminister.
 Lars Løkke Rasmussen (V): Indenrigs- og sundhedsminister.
 Tove Fergo (V): Kirkeminister.
 Ulla Tørnæs (V): Undervisningsminister.
 Henriette Kjær (K): Socialminister og minister for ligestilling indtil 2. august 2004, derefter familie- og forbrugerminister. 
 Svend Aage Jensby (V): Forsvarsminister indtil 24. april 2004.
 Søren Gade (V): Forsvarsminister fra 24. april 2004.
 Eva Kjer Hansen (V): Socialminister og minister for ligestilling fra 2. august 2004.
 Connie Hedegaard (K): Miljøminister fra 2. august 2004.
 Svend Erik Hovmand (V): Skatteminister indtil 2. august 2004.
 Kristian Jensen (V): Skatteminister fra 2. august 2004.

Se også 
 Danmarks regeringer
 Ministerium
 Minister

Ekstern kilde/henvisning 
 Statsministeriets hjemmeside
Hasselurt

Hasselurt (Asarum) er en slægt med hen ved 100 arter, der er udbredt i Østasien, Nordamerika og Europa. Det er flerårige, urteagtige planter, der ofte er behårede. De danner jordstængler. Bladene er toradede, spredtstillede og langstilkede. De er hele og runde til nyreformede eller hjerteformede med hel rand. Blomsterne sidder enkeltvis, og de er tvekønnede, 3-tallige og kun ganske lidt uregelmæssige. Frugterne er kapsler med mange frø, som bærer et fedtlegeme (se myrelegeme).

Her beskrives kun de to arter, ses jævnligt i Danmark.

 Almindelig Hasselurt (Asarum europaeum)
 Canadisk Hasselurt (Asarum canadense)

 Asarum asaroides
 Asarum caudatum
 Asarum caudigerum
 Asarum forbesii
 Asarum hayatanum
 Asarum heterotropoides
 Asarum macranthum
 Asarum maculatum
 Asarum nipponicum
 Asarum petelotii
 Asarum sieboldii
 Asarum splendens
Almindelig hasselurt

 
Almindelig hasselurt (Asarum europaeum) eller blot Hasselurt er en stedsegrøn flerårig urt, der i Danmark dyrkes og desuden af og til findes fovildet i naturen.

Beskrivelse 
Vækstformen er krybende med delvist underjordiske stængler. Bladstilkene er oprette og ca. 20 cm lange. Bladene er nyreformede til hjerteformede og helrandede. Oversiden er mørkegrøn med lyse strenge, mens undersiden er lysegrøn.

Blomstringen sker i maj, men man ser ikke meget til de brune blomster. De sidder skjult under bladene. Frøene, som er små nødder, modner godt og spirer villigt. Frøene har et fedtholdigt vedhæng, der gør det tiltrækkende for myrer at sprede dem (se myrelegeme).

Rodnettet består af grove trævlerødder, som sidder på jordstænglerne.

Højde x bredde og årlig tilvækst: 0,20 x 0,10 m (20 x 10 cm/år). 9 planter dækker 1 m² på 4 år. Disse mål kan fx bruges til beregning af planteafstande, når arten anvendes som kulturplante.

Voksested 
Hasselurt optræder som skovbundsplante i blandede løvskove på kalkbund i Mellemeuropa.

Naturreservatet Dívčí Kámen ligger, hvor bækken Křemže løber ud i Moldau, dvs. i distriktet Český Krumlov, Tjekkiet. Her findes arten på gnejsklipper i rester af en oprindelig skov med avnbøg og skovfyr som de dominerende arter sammen med bl.a. ahorn, blåbær, bøg, hassel, alm. ædelgran, blå anemone, bølget bunke, dunbirk, fladkravet kodriver, hvid anemone, knoldet kulsukker, småbladet lind og tyttebær

Giftighed 
Alle dele af planten indeholder en hudirriterende olie, som er giftig.

Note

Kilde 
 Signe Frederiksen et al., Dansk flora, 2. udgave, Gyldendal 2012. .
 Sten Porse: Plantebeskrivelser, DCJ 2003 (CD-Rom).

Eksterne henvisninger 
 Arne og Anna-Lena Anderberg: Den virtuella floran, Naturhistoriska riksmuseet 

Flerårige urter
Skovbundsplanter
Systematisk placering

Med begrebet systematisk placering menes den placering, som en art har fået i den botaniske eller zoologiske systematik. Kendskabet til den systematiske placering, dvs. hvilken orden, familie og slægt arten tilhører, giver samtidig oplysninger om dens slægtskab til andre arter og om vigtige egenskaber (livsform, blomstens bygning, indholdet af kemiske stoffer, mulighed for angreb af svampe eller skadedyr osv.).

Se også 
Carl von Linné

Biologi
Regeringen Poul Schlüter IV

Regeringen Poul Schlüter IV var Danmarks regering fra 18. december 1990 til 25. januar 1993 og bestod af Det Konservative Folkeparti (K) og Venstre (V). Regeringen gik under kaldenavnet KV-regeringen.

Regeringen tiltrådte efter folketingsvalget 12. december 1990 og afløste Regeringen Poul Schlüter III.

En række ministerposter blev omfordelt, da økonomi- og skatteminister Anders Fogh Rasmussen trådte tilbage 19. november 1992. Baggrunden var en rapport, som en kommissionsdomstol havde afleveret dagen før. Rapporten kritiserede ministeren for vha. "kreativ bogføring" at have givet Folketinget ufyldestgørende og ukorrekte oplysninger om visse dispositioner i Skatteministeriet. Efter Schlüter-regeringens fald, skrev han bogen "Fra socialstat til minimalstat" (1993). Anders Fogh fik sit comeback som minister i 2001, da han blev Danmarks Statsminister efter Poul Nyrup Rasmussen.

14. januar 1993 afleverede højesteretsdommer Mogens Hornslet sin rapport om Tamilsagen. Poul Schlüter fandt indholdet så belastende for ham selv og Det Konservative Folkeparti, at han samme dag meddelte, at regeringen trak sig tilbage. Han udskrev dog ikke nyvalg. 15. januar 1993 pegede et flertal i Folketinget på Poul Nyrup Rasmussen som forhandlingsleder i forbindelse med dannelsen af en ny regering, og 25. januar 1993 efterfulgtes Schlüter-regeringen af Regeringen Poul Nyrup Rasmussen I.

Ministre 
 Statsminister: Poul Schlüter (K)
 Udenrigsminister: Uffe Ellemann-Jensen (V)
 Finansminister: Henning Dyremose (K)
 Økonomiminister: Anders Fogh Rasmussen (V) indtil 19. november 1992, derefter Thor Pedersen (V)
 Skatteminister: Anders Fogh Rasmussen (V) indtil 19. november 1992, derefter Peter Brixtofte (V)
 Forsvarsminister: Knud Enggaard (V)
 Undervisnings- og forskningsminister: Bertel Haarder (V)
 Justitsminister: Hans Engell (K)
 Indenrigsminister: Thor Pedersen (V)
 Minister for nordisk samarbejde: Thor Pedersen (V) indtil 19. november 1992, derefter Knud Enggaard (V)
 Landbrugsminister: Laurits Tørnæs (V)
 Kirkeminister og kommunikationsminister: Torben Rechendorff (K)
 Boligminister: Svend Erik Hovmand (V)
 Fiskeriminister: Kent Kirk (K)
 Arbejdsminister: Knud Erik Kirkegaard (K)
 Industriminister og energiminister: Anne Birgitte Lundholt (K)
 Sundhedsminister: Ester Larsen (V)
 Trafikminister: Kaj Ikast (K)
 Miljøminister: Per Stig Møller (K)
 Socialminister: Else Winther Andersen (V)
 Kulturminister: Grethe Rostbøll (K)

Se også 
 Danmarks regeringer
 Ministerium

Schlyter, Poul, 4, Regeringen
Regeringen Poul Schlüter III

Regeringen Poul Schlüter III, der kaldtes KVR-regeringen, var Danmarks regering 3. juni 1988 – 18. december 1990

Den bestod af følgende ministre fra Det Konservative Folkeparti (K), Venstre (V) og Det Radikale Venstre (RV):
 Statsminister Poul Schlüter (K), 
 Udenrigsminister Uffe Ellemann-Jensen (V), 
 Finansminister Palle Simonsen (K), (til 30. oktober 1989) derefter Henning Dyremose (K),
 Økonomiminister Niels Helveg Petersen (RV), 
 Justitsminister Erik Ninn-Hansen (K), (til 10. januar 1989), Hans Peter Clausen (K) (fra 10. januar 1989 til 5. oktober 1989), Hans Engell (K), (fra 5. oktober 1989)
 Skatteminister Anders Fogh Rasmussen (V), 
 Forsvarsminister Knud Enggaard (V), 
 Undervisnings- og forskningsminister Bertel Haarder (V), 
 Sundhedsminister Elsebeth Kock-Petersen (V), (til 7. december 1989), derefter Ester Larsen (V),
 Fiskeriminister Lars P. Gammelgaard (K), (til 5. oktober 1989), derefter Kent Kirk (K),
 Arbejdsminister Henning Dyremose (K)], (til 30. oktober 1989), derefter Knud Erik Kirkegaard (K),
 Indenrigsminister og minister for nordisk samarbejde Thor Pedersen (V), 
 Trafik- og kommunikationsminister Hans Peter Clausen (K), (til 30. oktober 1989)
 Trafikminister Knud Østergaard (K), (fra 30. oktober 1989) 
 Industriminister Nils Wilhjelm (K), (til 2. december 1989) derefter Anne Birgitte Lundholt (K),
 Boligminister Agnete Laustsen (K), 
 Landbrugsminister Laurits Tørnæs (V), 
 Energiminister Jens Bilgrav-Nielsen (RV), 
 Kulturminister Ole Vig Jensen (RV), 
 Miljøminister Lone Dybkjær (RV), 
 Socialminister Aase Olesen, (RV)
 Kirkeminister Torben Rechendorff (K), (til 10. januar 1989, derefter kirkeminister og kommunikationsminister)

Schlyter, Poul, 3, Regeringen
Dansk Jersey

Dansk Jersey er en dansk malkekvægsrace baseret på Jersey kvæg, som stammer fra øen Jersey i den engelske kanal. Dansk Jersey er den næstmest udbredte kvægrace i Danmark.

Historie 
På øen Jersey findes kun Jersey kvæg, da der har været forbud mod import af andre racer de sidste 150 år. Jersey kvæg menes at have eksisteret i England siden 1741, dog under navnet alderney's. Den første stambog blev oprettet i 1866, jerseykvægforeningen blev oprettet i 1878 og racen kom til Danmark i 1896. Tidligere blev der set skævt til jerseykoen på grund af dens ringe størrelse – den blev kaldt "husmandskoen" eller "geden". I dag findes jerseykvæg over hele verden og de fineste mælkeprodukter bliver fremstillet ud fra deres mælk.

Udseende 
Jerseykvæget har en typisk gullig farve. Andre farvenuancer forekommer dog også f.eks. sorte, brune og hvide. Hoved, skulder og hofter er oftest en tone mørkere end resten af pelsen og der ses af og til en sort linje langs ryggen. Den mørke mule er omkranset af et hvidt bånd. Hovedet er kort med bred pande, en konkav næseryg og store mørke øjne. Jerseykvæg har horn. Kalvene vokser ikke hurtigt, til gengæld er kødet magert og mørt. En jerseyko vejer omkring 400kg, mens en sortbroget dansk malkeko kan veje omkring 600kg. Jerseykvæget har let ved kælvning, har et godt temperament og er mere modstandsdygtigt overfor sygdomme end andet malkekvæg.

Mælk 
Jerseymælk er helt speciel, den indeholder mere fedt og 15% mere protein i forhold til andre kvægracer. Herudover har jerseymælk flere mineraler og vitaminer, f.eks. indeholder den 10-15% mere kalcium, natrium og fosfor, og betakaroten- og c-vitaminindholdet er højere end i mælk fra andre racer, hvilket gør den god til ostefremstilling og giver en flot dyb farve.

Kilder/Henvisninger 
 Bøgelund – kvægracer 
 Thise Mejeri 
 www.jerseycattle.org

Kvægracer
Malkekvæg