alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Alojz Peterle

Alojz "Lojze" Peterle (rođen 5. 7. 1948) je slovenački političar i diplomata. Bio je lider Slovenačke Hrišćanske Demokratske Partije.
Peterle je 1975. diplomirao geografiju i istoriju. Karijeru je otpočeo u Urbanističkom institutu gde se bavio prostornim planiranjem i urbanizmom.

1989. osnovao je stranku SKD - Slovenskih hrišćanskih demokrata, čiji je predsednik bio sve do 2000. kad se stranka ujedinila sa SLS-om (Slovenska ljudska stranka). Peterle se izrazito zalagao da se Slovenija odvoji od Jugoslavije i postane samostalna.

Nakon parlamentarnih izbora 1990. Peterle je postao Premijer Slovenije. 1991. godine proglašava nezavisnost Slovenije od Jugoslavije. Do 1992. je bio premijer, a onda na vlast dolazi koalicija na čelu s Janezom Drnovšekom. Od januara 1993. do oktobra 1994. Peterle je bio zamjenik premijera i Ministar spoljnih poslova.

1994. godine Peterle je dao ostavku na svoju funkciju zbog sukoba unutar koalicije, odnosno zbog toga što je Drnovšek imenovao Jožefa Školča, člana svoje liberalno-demokratske stranke, za Predsjedavajućeg Parlamenta, a Peterle je predlagao da Predsjedavajući bude iz stranke Hršćanskih demokrata. Slovenačke hrišćanski demokrate su ostalr u koaliciji, ali su se često razilazili u mišljenjima. 1996. Peterle je zahtevao smenu ministra spoljnih poslova Zorana Talera koji, po Peterleovom mišljenju, nije dovoljno poboljšao i unapredio odnose s Italijom. Nakon što je 2000. Vlada pala, Peterle ponovno postaje Ministar spoljnih poslova, u vreme dok je Predsednik Vlade bio Andrej Bajuk, no na tom mestu je ostao samo do septembra 2000. odnosno do ponovnog dolaska Drnovšeka na vlast.

Peterle sa svojom diplomatskom politikom stalno pokušava poboljšati odnose s drugim zemljama kako bi osigurao dobar glas i ugled Slovenije u međunarodnoj zajednici.

U izborima za Europski Parlament 2004. godine Peterle je ispred stranke Nova Slovenija izabran za zastupnika. U novembru 2006. godine Peterle službeno objavljuje svoju kandidaturu za predsedničke izbore sledeće godine (aktualni predsednik Janez Drnovšek).

Uz to, Peterle je član "Steering Committee"-a u Parlamentu, koji ima za cilj inicijativu pod naslovom: "Evropi dati dušu".

Slovenski političari
Premijeri Slovenije
Jean Antoine Watteau

Jean-Antoine Watteau ili Antoine Watteau (10. listopada 1684., Valeciennes – 18. kolovoza 1721., Noget-sur-Marne) je jedan od najistaknutijih predstavnika francuskog slikarstva 18. stoljeća i najvažniji prethodnik, ponekad nazivan i začetnikom, rokokoa.

Život i djelo 

Watteau napušta "veličanstveno" slikarstvo kakvim se bave na dvoru Luja XIV. i nadahnuće radije traži u djelima velikih holandskih i flamanskih umjetnika iz 17. stoljeća i bakropisa Jacquesa Callota.

Toplim, senzualnim i bogatim koloritom, te osebujnim gracioznim stilom slikao je galantne prizore u idealiziranom krajoliku (Polazak na Kiteru, Zabava u prirodi, Poduka u ljubavi).

Polazak na Kiteru (1717.) je jedno od najpoznatijih i najtajanstvenijih slika 18. stoljeća; njome se u slikarstvo uvodi tema fêtes galantes koja će u rokokou odigrati jako važnu ulogu. Ovom temom se svijet promatra kao "kazalište prirode" u kojem pripadnici mondenih društvenih krugova uživaju u dokolici. Slika prikazuje veselo društvo u otmjenoj odjeći kako se padinom spušta do obale mora odakle polaze do hrama božice ljubavi – Afrodite na otoku Kiteri; izlet očito posvećen zabavi i ljubavi. Watteau je dočarao raskošne boje kasne jeseni, sunce je na zalazu, a i skupina silazi u udaljenu, neizvjesnu i maglovitu dubinu. Slikar, kao prorok, simbolično prikazuje sudbinu visokog feudalnog društva koje će u najvećem obilju i najljepšem trenutku morati sići s povijesne pozornice nakon francuske građanske revolucije 1789.

Watteau je slikao i mitološke kompozicije (Parisov sud) i neobične likove iz commedije dell'arte (Talijanska komedija; Harlekin; Nonšalantni mladić).

Njegove žanr-slike odaju anegdotalnost i dobro poznavanje holandskih majstora, a siromaštvo se na njima slikao obojeno zagonetnom i ljupkom melankolijom.

Njegov kozmopolitski ukus i senzibilitet pridonijeli su višeznačnoj složenosti Watteauova djela – bogatstvu aluzija, dvosmislenim značenjima, a često i nepronicljivosti i fantazmagoričnosti u kojima se odražavaju proturječja njegova vremena.

Vanjske poveznice 

 Watteauove slike na Web Gallery of Art

Francuski slikari
Rokoko slikari
Čeminac

Čeminac (mađarski Laskafalu [ˈlɒʃkɒfɒlu]), naselje i sjedište istoimene Općine Čeminac u Hrvatskoj. Smještena je u Osječko-baranjskoj županiji.

Stanovništvo

Tabela (2011)

Grafikon (2011)

Prezimena stanovnika 
Prema popisu stanovništva iz 2011. godine 20 najčešćih prezimena u Batini su:
 Horvat, Rešetar, Meštrović, Vrbanić, Kovač, Bosak, Murk, Svedružić, Groš, Hlevnjak, Topolovec, Vidović, Zagorščak, Bat, Cikač, Gašpert, Kurtović, Marković, Novak, Štrok

a nekad su najčešća prezimena bila:
 Cikač, Meštrović, Svedružić, Šumiga, Bat, Cvetković, Juriša, Rešetar, Štefanec, Bertić, Bosak, Gašpert, Horvat, Kušen, Kvakan, Vrbanić, Škvorc, Dević, Gotal, Groš

Uprava 
 Načelnik: {Zlatko Pinjuh

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport 
 Nogometni klub Mladost Čeminac

Čeminac je poznat i po dobrim šahistima i stolnotenisačima. Tako su do rata uspješno djelovali šahovski klub Mladost Čeminac i stolnoteniski klub Matija Gubec Čeminac.

Šahisti (Huskić, Blagojević, Strmečki, Odri, braća Jakovljević, Nogalo, Vidović, Paradžik i drugi) i šahistice (Subašić, Štefanec i Vidović) vođeni nastavnikom Željkom Gašpertom ostvarili su niz zapaženih rezultata posebno u mlađim kategorijama na regionalnim i republičkim natjecanjima.

Stolnotenisači su do Domovinskog rata, uz stolnoteniski klub iz Belog Manastira, bili najuspješniji u Baranji. To se pogotovo odnosi na igrače u mlađim kategorijama koji su redovito osvajali prva mjesta na pojedinačnim i momčadskim prvenstvima Baranje. Klub je početkom 80-tih osnovao nastavnik Mirko Blagojević, a uz njega igrali su Ramljak, braća Paradžik, Babli, Barić, Kovač, Kuzmanović , Županić i Lovreković

Ulice 

 Kolodvorska ulica
 Nova ulica
 Školska ulica
 Ulica Ante Starčevića
 Ulica Ivana Gorana Kovačića
 Ulica kardinala Alojzija Stepinca
 Ulica Ljudevita Gaja
 Ulica Matije Gupca

Izvori i vanjske veze 

 Službene stranice Općine Čeminac
 Mirovna grupa Oaza: Svi članci vezani za Čeminac

Šabloni  

Općina Čeminac
Naselja u Baranji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Darda (razvrstavanje)

Naziv Darda može biti:
 Darda, naselje i sjedište istoimene općine u Baranji (Hrvatska);
 Općina Darda u Baranji;
 DARDA, skraćenica za Dominica American Relief and Development Association;
 darda (igračka), set minijaturnih automobila-igračaka u Njemačkoj;
 darda (kartaška igra), igra koja podsjeća na klaberjass.

Povezano
Donja Motičina

Donja Motičina je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Donja Motičina imala je 1.865 stanovnika, raspoređenih u 3 naselja:
 Donja Motičina - 1.310
 Gornja Motičina - 67
 Seona - 488

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 1.807 (96,89)
 Srbi - 17 (0,91)
 Slovenci - 3
 Mađari - 2
 Česi - 1
 Slovaci - 1
 neopredijeljeni - 33 (1,77)
 nepoznato - 1

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 Općina Donja Motičina 

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Drenje

Drenje je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2002. godine, općina Drenje imala je 3.071 stanovnika, raspoređenih u 12 naselja:
 Borovik - 4
 Bračevci - 243
 Bučje Gorjansko - 98
 Drenje - 680
 Kućanci Đakovački - 177
 Mandićevac - 314
 Paljevina - 212
 Podgorje Bračevačko - 79
 Potnjani - 578
 Preslatinci - 159
 Pridvorje - 239
 Slatinik Drenjski - 288

Nacionalni sastav, 2001. 
 Hrvati - 2.874 (93,59)
 Srbi - 100 (3,26)
 Slovaci - 34 (1,11)
 Mađari - 9 (0,29)
 Makedonci - 1
 Romi - 1
 ostali - 10 (0,33)
 neopredijeljeni - 32 (1,04)
 nepoznato - 10 (0,33)

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
 osmogodišnja škola

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 Općina Drenje 

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Đurđenovac

Đurđenovac je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
Đurđenovac se nalazi u Osiječko-Barajskoj županiji, približno 60 km zapadno od Osijeka. Točan geografski položaj je Zemljopisna širina: 45º 32' 38", zemljopisna duljina: 18º 3' 6". Nalazi se u ravnici na 103 m nadmorske visine.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Đurđenovac imala je 7.946 stanovnika, raspoređenih u 14 naselja:
 Beljevina - 810
 Bokšić - 539
 Bokšić Lug - 307
 Đurđenovac - 3.472
 Gabrilovac - 95
 Klokočevci - 469
 Krčevina - 135
 Ličko Novo Selo - 118
 Lipine - 94
 Našičko Novo Selo - 376
 Pribiševci - 446
 Sušine - 374
 Šaptinovci - 623
 Teodorovac - 88

Uprava 
Načelnik: Hrvoje Topalović, dipl. iur.

Povijest

Gospodarstvo 
Centar drvne industrije, prva najveća tvornica bačava u ovom dijelu Europe. Projekt izgradnje hrastove bačve 75 000 litara.

Slavni ljudi 
Poznata hrvatska spisateljica Julijana Matanović pohađala je OŠ u Đurđenovcu.
Slikar i pisac Zvonko Šarčević pohađao je OŠ u Đurđenovcu. Slikar i keramičar Ivan Švertasek rođen je u Đurđenovcu. Ferdinand Meder, povjesničar umjetnosti, direktor restauratorskog zavoda RH, rodom je iz Đurđenovca.
Krešimir Zimonić rođen je 1956. godine u Đurđenovcu. Osnovno obrazovanje završio je u Vinkovcima, a potom u Zagrebu Školu primjenjenih umjetnosti. Studirao je na Likovnoj akademiji u Zagrebu gdje od 2002. predaje na odsjeku za animaciju i multimediju. Jedan je od najuglednijih hrvatskih strip autora i najistaknutiji predstavnik mlađeg naraštaja Zagrebačke škole crtanog filma. Ilustracije i stripove objavljuje kontinuirano od sredine sedamdesetih godina. Tijekom dugogodišnje uspješne suradnje s listom za mlade Modra lasta nastala je Zlatka, strip lik iznimne popularnosti među generacijama čitatelja koji se danas smatra jednim od antologijskih likova hrvatskog stripa. Od 1979. godine profesionalno radi na animiranom filmu, u početku kao animator, a od 1983. samostalno režira filmove. Sudjelovao je na mnogim izložbama. Za svoje animirane filmove Zimonić je primio niz domaćih i međunarodnih nagrada i priznanja. Jedan je od osnivača Hrvatskog društva autora stripa i više godina njegov predsjednik. Od 1992. godine je član Vijeća Svjetskog festivala animiranog filma u Zagrebu.
Helena Buljan, hrvatska kazališna, televizijska i filmska glumica.

Spomenici i znamenitosti 
Đurđenovac je bio prvo mjesto u Slavoniji i drugo mjesto u Hrvatskoj koje je dobilo struju.

Obrazovanje 
Đurđenovac ima vrtić,osnovnu i srednju školu.

Kultura 
Kompleks tvorničkih zgrada u Đurđenovcu zaštičeni su objekti industrijske arhitekture.

Sport 
U sportu djeluju đurđenovački nogometni klub 'DIK-Đurđenovac',rukometni klub 'AG-Dinas',kuglački klub 'AG-Dinas',šahovski klub te sportsko-ribolovno društvo Đurđenovac.

Vanjske veze 
 Službene stanice Općine Đurđenovac
 Najnovije vijesti iz Općine Đurđenovac
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Erdut

Erdut je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
 Površina: 158 km2
 Poljoprivredne površine: 10.898 ha 
 Šumske površine: 2.319 ha

Stanovništvo 
 Broj stanovnika (popis 2001.): 8.417 
 Broj kućanstava: 3.014

Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Erdut imala je 8.417 stanovnika, raspoređenih u 4 naselja:
 Aljmaš - 645
 Bijelo Brdo - 2.119
 Dalj - 4.689
 Erdut - 964

Nacionalni sastav stanovništva po naseljima, 1991. 
 Aljmaš - uk.823, Hrvati - 673, Mađari - 75, Srbi - 9, Jugoslaveni i ostali - 66
 Bijelo Brdo - uk.2.400, Srbi - 1.941, Hrvati - 217, Mađari - 11, Jugoslaveni i ostali - 231
 Dalj - uk.5.515, Srbi - 2.882, Hrvati - 1.805, Mađari - 314, Jugoslaveni i ostali - 514
 Erdut - uk.1.459, Hrvati - 798, Srbi - 333, Mađari - 162, Jugoslaveni i ostali - 166 
 
ukupno: 10.197, Srbi - 5.165, Hrvati - 3.493, Mađari - 562, Jugoslaveni i ostali - 977

Uprava

Historija 
Područje današnje općine Erdut je na početku rata u Hrvatskoj bilo poprištem teških borbi između hrvatskih snaga i pobunjenih Srba kojima je pomagala JNA. Početkom augusta 1991. su srpske snage preuzele kontrolu nad tim područjima, a kompletno hrvatsko, odnosno ne-srpsko stanovništvo je protjerano.

12.11. 1995. je u Erdutu potpisan Erdutski sporazum kojim se tadašnji čelnici ostatka Republike Srpske Krajine pristali da pod upravom UN postupno pređu pod hrvatsku vlast, čime je i formalno okončan rat.

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
U općini Erdut postoji jedna srednja škola, te dvije osnovne i tri područne škole.

Kultura

Sport

Vanjske veze 

 Službene stranice Općina Erdut

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Ernestinovo

Ernestinovo je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
1991.g. Ernestinovo je brojalo 1495 stanovnika, a nakon Domovinskog rata (prema popisu 2001.g.) broji 1005 st.; dakle 490 ljudi ili 30 % manje. Sjedište je Općine u kojoj je i Laslovo. U župi evidentirano 800 vjernika katolika.

Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Ernestinovo imala je 2.225 stanovnika, raspoređenih u 3 naselja:
 Divoš - 52
 Ernestinovo - 1.142
 Laslovo - 1.031

Uprava

Historija 
Ernestinovo, danas općinsko mjesto u Osječko-baransjkoj županiji. Začeci sežu do 1865. godine. Tada je to bilo močvarno zemljište. Bačka je u to vrijeme bila prenapučena Dunavskim švabama. Te su godine veleposjenici Klein i Eisner kupili gospodarsko dobro na kojem počiva današnje mjesto. Iz Bačke su naselili 53 obitelji dunavskih Švaba. Svakoj obitelji je sagrađena kuća, dobila je vrt i 8 joha zemlje. Naselje je dobilo ime po gospodarici posjeda, gospođi Ernestini Klein "Ernenstinenhof". 

Mjesto se uz dosta teškoća (suše 1866.-1869., poplave 1870.-1873.-, kolera 1871.) postupno razvija i 1922. godine se formira limena glazba, 1924. godine dobrovoljno vatrogasno društvo, 1926. godine savez čitatelja. Misa se služi u "Kući molitve", jer u selu nema crkve.

Najveći dio stanovnika krajem 1944. godine napušta mjesto uslijed progona od partizana i Sovjeta, te ostaje samo četdesetak obitelji, kojih je većina deportirana u logor u Valpovu. U napuštene kuće dolaze kolonizirane obitelji iz Dolca Donjeg, Kninske zagore i okolice Donjeg Lapca.

Gospodarstvo

Slavni ljudi 
 Igor Cvitanović, poznati nogometaš                 Petar Smajić kipar naivac. Poznat širom bivše države. Kolonija kipara naivaca u Ernestinovu nosi njegovo ime.    Borislav Gverijeri jedan od najvećih talenata u nogometu. Umro u 27 oj godini, a razbolio u 21 oj godini, ne iskazavši svoj raskošni talenat.

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura 
 Svake godine se u kolovozu održava Kolonija naivne umjetnosti.

Sport

Vanjske veze 

 Općina Ernestinovo

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Gorjani

Gorjani su naselje i općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Gorjani imala je 1.832 stanovnika, raspoređenih u 2 naselja:
 Gorjani - 1.168
 Tomašanci - 664

Uprava

Povijest 
Naselje Gorjani se u pisanim dokumentima spominje 1244. godine. No, pri istraživanju povijesne građe u izradi elaborata za obnovu crkve pronađen je noviji podatak: Prema teoriji Ivana Kukuljevića Sakcinskog Gorjani se prvi put spominju 1201. godine.

U povijesnim dokumentima spominje se postojanje gradine - tvrđave u 12.stoljeću, a dominikanski samostan u 14. stoljeću. Turci su godine 1537. osvojili Gorjane, srušili sve zatečene objekte i gradili nove.

Iz turskog doba danas još stoji dio kule turskog bega Jahije. Godine 1837. župnik Filipović ostatke kule preuređuje u crkvu i dograđuje toranj sa zvonom. Danas je to crkva Sveta tri kralja. O njenoj prošlosti govori uklesani natpis: godine 1687. KUCHA TURSKA - GODINE 1837. BOXIA.

Gospodarstvo 
Mogućnosti za turizam su raznolike: šuma Sibik pogodna je za jednodnevni lov na fazane.
Do lovačke kuće u šumi moguće je organizirati vožnju konjskom zapregom, konjima iz bogatog uzgoja Konjogojske udruge. Gater s veprovima omogućuje prikaz lova na divlje svinje. Boravak upotpunjuje ponuda slavonske kuhinje.

Slavni ljudi 
 Imra Agotić
 Nikola Gorjanski

Spomenici i znamenitosti 
 Kapela Sv. tri Kralja u Gorjanima - kulturno-povijesni spomenik I. kategorije
 Crkva sv. Jakoba u Gorjanima - kulturno povijesni spomenik II. kategorije (u crkvi na glavnom i desnom pobočnom oltaru su slike Izidora Kršnjavoga
, naručio đakovački biskup Josip Juraj Strossmayer.
 Spomen ploča 1000 GODINA HRVATSKOG KRALJEVSTVA, podignuta na općinskoj zgradi u Gorjanima 1925. godine
 Ljelje Gorjani - Nematerijalno kulturno dobro upisano u Registar kulturnih dobara Republike Hrvatske
 Crkva svetog Ante Pustinjaka, Tomašanci - neevidentirani kulturno-povijesni spomenik

Obrazovanje

Kultura 
Folkor Gorjana bogat je i zanimljiv. Treba istaći običaj ljelje koji potječe iz turskog doba, a legenda kaže: "Turci su zarobili sve muškarce, žene su se prerušile i sabljama oslobodile svoje momke i muževe." Za ovaj običaj oblače se posebne nošnje s raskošno urešenim muškim šeširima, a svaka djevojka nosi sablju.

Ova priča o turskim ljeljama je potpuno neutemeljena. Običaj ljelja zadire u najdalju povijest slavenstva, odnosno graniči s mitologijom. Ljelja je, prema etnologinji Mariji Novak, žena slavenskog boga Peruna...

Prof. dr. Marijana Gušić još 1966. godine u svom elaboratu o ljeljama izvlači zaključke o najstarijim tragovima ovog običaja među Slavenima.

Etnologinja Zorica Vitez (umjetnička direktorica Međunarodne smotre folklora u Zagrebu) također običaj ljelja ili kraljica smješta u najdublju povijest hrvatskog naroda.

Sport

Vanjske veze 
 Općina Gorjani 

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Gorjani (razvrstavanje)

Gorjani se može odnositi na:
 Gorjani, naselje i općina u Hrvatskoj;
 Gorjani (Srbija), selo u Srbiji u opštini Užice.
Gorjani (Srbija)

Gorjani je naselje u opštini Užice u Zlatiborskom okrugu. Prema popisu iz 2002. bilo je 735 stanovnika (prema popisu iz 1991. bilo je 751 stanovnika).

Demografija 
U naselju Gorjani živi 611 punoletnih stanovnika, a prosečna starost stanovništva iznosi 41.5 godina (40.6 kod muškaraca i 42.4 kod žena). U naselju ima 254 domaćinstva, a prosečan broj članova po domaćinstvu je 2.89.

Ovo naselje je u velikim delom naseljeno Srbima (prema popisu iz 2002. godine).

Izvori

Vanjske veze 

Opština Užice
Naselja u centralnoj Srbiji
Opština Užice

Opština Užice je opština u Srbiji, u Zlatiborskom okrugu. Prostire se na površini od 667 km2. Središte opštine je grad Užice koji je, takođe, i sedište Zlatiborskog okruga. Opština ima 83.022 stanovnika, raspoređenih u 41 naselje. Udaljena je od Beograda 195 km.

Demografija 
Prema popisu stanovništva iz 2002. godine opština Užice ima 83.022.
Opština Užice ima najniži prirodni priraštaj u Zlatiborskom okrugu. Razlika između živo rođenih i umrlih stanovnika je -160 te je prirodni priraštaj u ovoj opštini -1,9 ‰ na godišnjem nivou (2004. god.).

Etnička struktura:
 Srbi 81.375 (98,02%)
 Crnogorci 278 (0,33%)
 Jugosloveni 149 (0,18%)
 ostali 363 (0,37%)
 nije se izjasnilo 555 (0,67%)
 nepoznato 302 (0,36%)

Vidi još 
 Užice

Eksterni linkovi 
 Opština Užice 

 
Užice
Koška

Koška je mjesto i općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Geografija 
Smještena uz Podravsku magistralu i željezničku prugu Osijek-Zagreb. Od Našica i Valpova, administrativnih centara, udaljena je 18 km, od Osijeka 33 km.

Koška je općinsko središte, a općini administrativno pripadaju naselja Andrijevac, Branimirovac, Breznica Našička, Koška, Ledenik, Lug Subotički, Niza, Normanci, Ordanja i Topoline. Prema popisu stanovništva iz 2001.godine općina Koška broji 4.411 stanovnika. Pučka škola u Koški osnovana je 1852. godine. Tijekom dugog niza godina škola je mijenjala ime. Danas nosi ime u čast Ivane Brlić Mažuranić. Nastavu u matičnoj školi u Koški i u 4 područne škole (Topoline, Niza, Lug Subotički i Ledenik) pohada oko 400 učenika. 1995. godine izgrađena je športsko-školska dvorana, a 1997.godine i dječji vrtić „Tintilinić“.
Posljednjih desetak godina u Koški je provedena plinifikacija mjesta, izgradena nova telefonska centrala, a trenutačno je u izgradnji vodovodna mreža. Izgrađena je mini tržnica, renovirano igralište Nogometnog kluba Seljak, te rukometno i košarkaško igralište. Puno pažnje posvećuje se uređenju okoliša, pa je tako ureden park u središtu mjesta.

Stanovništvo 
Po posljednjem popisu stanovništva iz 2001. godine, općina Koška imala je 4.411 stanovnika, raspoređenih u 10 naselja:
 Andrijevac - 191
 Branimirovac - 87
 Breznica Našička - 671
 Koška - 1.691
 Ledenik - 241
 Lug Subotički - 428
 Niza - 485
 Normanci - 271
 Ordanja - 181
 Topoline - 165

Uprava

Povijest 
Naziv Koška (Kos, Koos, Terra Cos) prvi se put spominje kao posjed u izjavi kralja Andrije II. U 13.stoljeću. Prva bujica naseljavanja dogodila se početkom 18.stoljeća kada su u Košku naselilo desetak obitelji iz Bosne, a potomci tih obitelji i danas čine okosnicu stanovništva Koške. Uskoro su se u Košku počeli naseljavati Slavonci - starosjedioci i doseljenici iz Bosne koji su prije doseljenja u Košku živjeli u manjim okolnim selima.

U drugoj polovici stoljeća u Koški je radila manufaktura pa se naselilo nekoliko obitelji iz Banske Hrvatske. U drugoj polovici 19.st. u vrijeme intenzivne eksplatacije drveta iz koškanskih revira, Košku su naselili obrtnici: kolari, tesari i stolari. Tada započinje drugi veliki val naseljavanja - ovaj put to su bili pružni radnici, radnici na sječi šuma njemačkog, češkog, slovačkog, poljskog i mađarskog porijekla te trgovci Židovi.

Sjecište pruga i odlična ostala infrastruktura uzročila je neprekidna naseljavanja u Košku. 60-tih godina 20.stoljeća u trečem migracijskom valu Košku naseljavaju Hrvati iz Dalmatinske zagore.

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport 
 nogometni klub NK Seljak, osnovan 1919.
 streljački klub Koška

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Levanjska Varoš

Levanjska Varoš je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj, u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Naseljena mjesta  
Borojevci, Breznica Đakovačka, Čenkovo, Levanjska Varoš, Majar, Milinac, Musić, Ovčara, Paučje, Ratkov Dol i Slobodna Vlast

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Znameniti ljudi 
 Zvonimir Zoričić, glumac; 
 Mirko Barišić, predsjednik NK Dinamo Zagreb.

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport 
 NK Dilj
NK Dilj iz Levanjske Varoši natječe se u 3. županijskoj ligi Đakovštine i ostvaruje određene rezultate u okupljanju maldih iz cijele općine.Klub je osnovan 70-ih godina prošlog stoljeća,a sa povremenim prekidima djeluje i danas.

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Magadenovac

Magadenovac je naselje i sjedište istoimene općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Prema podacima iz popisa od 2001. godine, po etničkom sastavu 88,32 % stanovnika općine su Hrvati.

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Marijanci

Marijanci su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 

 Službene stranice Općine Marijanci

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Podgorač

Podgorač je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Prema popisu iz 2001. godine po etničkom sastavu 79 % stanovnika općine čine Hrvati.

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Podravska Moslavina

Podravska Moslavina je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Naseljena mjesta 
Gezinci, Krčenik, Martinci Miholjački i Podravska Moslavina.

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport 
 NK "PODRAVAC", natječe se u II ŽNL Valpovo - D. Miholjac

Vanjske veze 
 [www.opcina-podravska-moslavina.hr Službena stranica]

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Punitovci

Punitovci su naselje i sjedište istoimene općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
45°25'59"N 
18°24'59"E

Stanovništvo 
Današnje stanovništvo Punitovaca većinom su potomci bosanskog življa iz Dervente i Plehana koje u prvoj polovici 18. stoljeća bježi od straha pred Turcima.

Prema popisu iz 2001.godine, općina Punitovci brojala je 1850 stanovnika, od čega samo mjesto Punitovci broji 650 duša.

Josipovac Punitovački, kao najveće mjesto općine, broji 806 stanovnika, a njegovi današnji stanovnici potomci su Slovaka koje je 17. siječnja 1881. doveo biskup Josip Juraj Strossmayer

Uprava 
Općinski načelnik je Mirko Vavra.

Povijest 
Mjesto Punitovci se prvi (!?) put spominje godine 1579. u turskom defteru (Popis sandžaka Požega 1579. godine = Defter-i mufassal-i liva-i Pojega 987.), Osijek, 2001.), vjerojatno kao vlaško naselje koje broji tek 10 kuća. 

Kao derbendžije mosta na rijeci Vuki, stanovnici Punitovaca su, na osnovi carske zapovijedi, bili oslobođeni devširme te izvanrednih nameta i poreza. 
Stanovništvo se, po popisu iz 1579., bavilo uglavnom proizvodnjom žitarica te, kao i obližnja varoš Gorjani, pčelarstvom.
Austrijski popis iz 1736. ne spominje Punitovce pa je moguće da je mjesto napušteno jer je razdoblje od 1702. – 1736. vrijeme osipanja stanovništva kada mnoga naselja nestaju. Uzrok tomu je blizina Vojne krajine pa se stanovništvo koje želi ostati slobodno premješta u druge krajeve.
Preci današnjih žitelja Punitovaca, Bosanci hrvatske narodnosti iz okolice Dervente i Plehana, naseljavaju ovo područje oko 1750. 
Novodoseljeno bosansko katoličko stanovništvo drži do 170 kuća, a naseljenici koji dolaze iz drugih područja drže oko tridesetak kuća. Župu Punitovci s pripadajućim mjestima Vuka, Široko Polje i Beketinci, osniva 1767. godine biskup Josip Čolnić.

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti 
 Punitovci: spomenik Stjepanu Radiću;
 Josipovac: bista J. J. Strossmayeru, spomenik Janošyku

Obrazovanje 
 Vrtići
 Dječji vrtić "Josip Kozarac", Josipovac Punitovački
 Područne škole
 Područna škola "Josip Kozarac", Punitovci
 Područna škola "Josip Kozarac", Jurjevac Punitovački
 Osnovne škole
 Osnovna škola "Josip Kozarac", Josipovac Punitovački

Kultura 
U Punitovcima djeluje KUD "Veseli šokci"

Sport

Vanjske veze 
 Službene stranice Općine Punitovci

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Satnica Đakovačka

Satnica Đakovačka je naselje i sjedište istoimene općine u okolici Đakova. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura 
KUD SLOGA

Sport 
 NK Mladost

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Semeljci

Semeljci su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
Mjesto Semeljci su smješteni 13 km istočno od Đakova. Nalaze se između Kešinaca s jedne strane, Forkuševaca s druge strane i Koritne s treće strane.Imaju vrlo dobru cestovnu povezanost sa većim gradovima - Osijekom, Đakovom i Vinkovcima.

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo 
PZ Osatina Semeljci jedan je od najvećih subjekata u poljoprivrednom sektoru RH. Hrvatska Gospodarska Komora im je za poslovne rezultate u 2005. godini dodjelila Zlatnu kunu u kategoriji velikih poduzeća.

Poslovni model PZ Osatine obuhvaća: ratarsku proizvodnju, tvornicu stočne hrane, otkup žitarica, silosno poslovanje, stočarsku proizvodnju, proizvodnju sirkovih metli(jedina takva tvornicau Hrvatskoj), veterinarske usluge i trgovinu. Farma muznih krava s više od 4.000 grla u Ivankovu najveća je i najmodernija farma tog tipa u Republici Hrvatskoj. Sirkova metla jedinstven je proizvod koji izvoze u zemlje europske unije.

Sjedište tvrtke je u Semeljcima a poslovne operacije odvijaju se na većem broju lokacija u vukovarsko - srijemskoj županiji.

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
 OŠ Josipa Kozarca

Kultura 
 Kulturno Umjetničko Društvo "LIPA" Semeljci

Sport 
 NK Polet Semeljci

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Šodolovci

Šodolovci su naselje i sjedište istoimene općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
Naselja u sastavu općine:
 Ada
 Koprivna
 Palača
 Paulin Dvor
 Petrova Slatina
 Silaš
 Šodolovci

Stanovništvo 
Po etničkom sastavu većinu stanovništva općine čine Srbi.

Uprava

Povijest 

Općina Šodolovci je 20. svibnja 1998. izdvojena iz o. Semeljci, sa naseljima Ada, Koprivna, Palača, Paulin Dvor, Petrova Slatina, Silaš i Šodolovci (još i Koprivna iz Semeljaca, ostala iz o. Ernestinovo).

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 Osječko-baranjska županija - Općina Šodolovci
 Općina Šodolovci

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Trnava, Hrvatska

Trnava je naselje i sjedište istoimene općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis 
Općina Trnava prostire se na 83 km2, broji 1.900 stanovnika (2001.) u oko 600 domaćinstava. Šest naselja čine ovu općinu: Dragotin, Kondrić, Hrkanovci, Lapovci, Svetoblažje i sjedište općine Trnava u kojoj živi 703 stanovnika.

Stanovništvo

Uprava

Povijest 
Prvi pisani dokumenti o Trnavi su iz 1332. godine. Dragotin kao župa spominje se i ranije. Na blagdan sv. Vinka obilježava se Dan općine Trnava.

Gospodarstvo

Znameniti ljudi 
 Luka Vincetić, katolički svećenik i kolumnist Feral Tribunea

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Trnava (razvrstavanje)

Trnava, Târnava ili Tarnava (ćirilica: Трнава ili Търнава) se može odnositi na:

 Trnava, grad u Slovačkoj
 Trnava (Hrvatska), naselje i općina u Hrvatskoj
 Trnava (Srbija), selo u Srbiji
 Trnava (Zagreb), naselje u blizini Zagreba
 Tarnava (Provincija Vraca), selo u Bugarskoj
 Tarnava (Provincija Jambol), selo u Bugarskoj
 Rijeka Târnava, rijeka u Rumunjskoj
Geografske koordinate

Geografske ili zemljopisne koordinate su veličine koje određuju položaj neke točke na Zemljinoj površini, tj. geografska dužina (λ) i geografska širina (φ). Izražavaju se u stepenima (˚), lučnim minutama (') i lučnim sekundama ("). Geografska širina označava se od ekvatora na sjever i jug od 0-90˚, a geografska dužina od početnoga meridijana (Greenwich) na zapad i istok od 1-180˚.

Koordinate
Slovački krajevi

Slovačka je od 24. jula 1996. podeljena na 8 krajeva (svk: kraje; jednina: kraj), koji su nazvani po gradovima koji su administrativni centri tih krajeva. Godine 2002. uvedena je reforma po kojoj se Slovačka sastoji od 8 viših zemaljskih celina (svk: vyššie územné celky, skraćeno VÚC) odnosno 8 samoupravnih krajeva (svk: samosprávny kraj). Granice i imena tih samoupravnih krajeva iste su kao i kod slovačkih krajeva uvedenih 1996. godine.

 Bratislavski kraj (svk: Bratislavský kraj) (Bratislava)
 Trnavski kraj (svk: Trnavský kraj) (Trnava)
 Trenčinski kraj (svk: Trenčiansky kraj) (Trenčin)
 Nitranski kraj (svk: Nitriansky kraj) (Nitra)
 Žilinski kraj (svk: Žilinský kraj) (Žilina)
 Banskobistrički kraj (svk: Banskobystrický kraj) (Banska Bistrica)
 Prešovski kraj (svk: Prešovský kraj) (Prešov)
 Košički kraj (svk: Košický kraj) (Košice)

Svaki od tih krajeva podeljen je na više okruga (svk: okres).

 
Krajevi
Prvi nivo državnih administrativnih podjela
Svita

Svita je izraz kojim se označavaju pomoćnici, kuhari, sluge, tjelohranitelji i druge osobe koje na putovanjima prate monarha, predsjednika, visokog plemića, političara, poslovnog čovjeka, filmsku ili rock zvijezdu ili neku drugu važnu osobu. Izraz potječe od francuske riječi suite ("što slijedi"). 

Svita se može sastojati od profesionalaca ili službenika kojima je briga o praćenoj osobi posao, čast ili dužnost ali i od osoba nevezanih ugovorom, odnosno od rodbine, prijatelja i poznanika praćene osobe kojima je glavni motiv može biti želja za zabavom i luksuzom kojom je praćena osoba okružena. U potonjem slučaju se, pogotovo u posljednje vrijeme, za takvu vrst svite koristi anglicizam posse.

V. također 

 Cohors amicorum
 Dvorjani
 Groupie

Društvene grupe
Viškovci

Viškovci su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Smještena je u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo 
Prema popisu iz 2001. godine u Općini živi 2.060 stanovnika, raspoređenih u 582 kućanstva.
 Forkuševci - 515 stan.
 Viškovci - 1.206 stan. 
 Vučevci - 339 stan.

Uprava

Udruge

Povijest

Gospodarstvo

Spomenici i znamenitosti 
crkva Sv. Mateja

Poznate osobe 
 Ivan Tišov, slikar; rođen 8. veljače 1870. u Viškovcima, a umro 20. rujna 1928. u Zagrebu.

Obrazovanje 
U Općini postoji Osnovna škola Luke Botića.

Kultura 
KUD „Ivan Tišov“ ima oko 130 članova i djeluje u 4 sekcije i jednoj grupi vezilja; sudjelovalo je na Đakovačkim vezovima, Piškorevačkim sokacima, Đakovačkim bušarima i na Lošinju. Viditelj i organizator folklora: Stjepan Bogdanić.

Sport 
U Općini djeluje Sportski centar "Viškovci".
2007. godine nogometni klub "Radnički" Viškovci je prvak 3.ŽNL nogometnog središa Đakovo, te će se u sljedečoj godini natjecati u 2. ŽNL nogometnog središta Đakovo. NK "Radnički" Viškovci je ostvario 21 pobjedu u 24 odigrana susreta.

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Vladislavci

Vladislavci su naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje 
Osnovna škola "Mate Lovraka"

Kultura 
KUD "Dukat"

Sport 
NK "LIV" Vladislavci

Vanjske veze 
 www.vladislavci.com 

 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Naselja u Osječko-baranjskoj županiji
Vuka (općina)

Vuka je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Osječko-baranjskoj županiji.

Zemljopis

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi 
 Milko Cepelić - svećenik, skupljač, povjesničar i etnograf

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 

Općine u Osječko-baranjskoj županiji
Opština Vrnjačka Banja

Opština Vrnjačka Banja je opština u Republici Srbiji u Raškom okrugu. Po podacima iz 2004. opština zauzima površinu od 239 km² (od čega na poljoprivrednu površinu otpada 10273 ha, a na šumsku 12090 ha).

Centar opštine je grad Vrnjačka Banja. Opština Vrnjačka Banja pored grada Vrnjačka Banja obuhvata još 13 sela. Po podacima iz 2002. godine u opštini je živelo 26492 stanovnika. Po prethodnom popisu, iz 1991. godine, je u opštini živelo 25275 stanovnika. Po podacima iz 2004. prirodni priraštaj je iznosio 4,3‰, a broj zaposlenih u opštini iznosi 8.685 ljudi. U opštini se nalazi 12 osnovnih i 2 srednje škole.

Naseljena mesta 
U opštini Vrnjačka Banja ima jedno gradsko naselje
 Vrnjačka Banja

i 13 seoskih

Stanovništvo

Izvori 

Vrnjačka Banja
Steleks

Steleks je Društvo Studenata Elektrotehničkog Fakulteta u Sarajevu i osnovan je 22.11. 1968. 

Steleks je dugi niz godina bio lociran na desnoj obali Miljacke, uzvodno od mosta Vrbanja, sa adresom Gundulićeva 2. Taj objekat je nekada bio "remiza" ili depo za održavanje tramvaja Gradskog Saobraćajnog Preduzeća. Poslije rata na tom mjestu je napravljen parking.

Steleks je nosilac najvećeg priznanja grada Sarajeva, Šestoaprilske Nagrade.
Studentima je bilo omogućeno učesće u mnogim sekcijama: sportskoj, fotografskoj, kulturno zabavnoj, folkloru, konstruktorskoj, radio klubu itd.

Članovi Društva studenata su osvajali mnoge trofeje na sportskim takmičenjima Univerziteta i Susretima Studenata Elektrotehnike Jugoslavije (SUSEJ, ili ELEKTRIJADA).

Radio klub Steleksa je koristio nekoliko pozivnih znakova, YU4EXA za rad iz Steleksa, YU4 ETF za rad sa fakulteta iz Lukavice, YZ4Z i 4N4Y za učešće u pojedinim međunarodnim takmičenjima, na kojima su često osvajana prva mjesta.

U prostorijama Steleksa, uvježbavali su svoju muziku poznati sastavi kao Bijelo Dugme i Valentino.

Nekompletna lista predsjednika Društva:
 1968 Gojko Babic
 1969 Mustafa Trklja
 1974 Nenad Avlijaš
 1975 Dušanka Jovanović
 1976 Leo Muhić
 1977 Malik Ramić
 1978 Jovan Bulatović
 1979 Mensur Muharemović (?)
 1980 Nebojša Miličević (?)
 1981 Vojislav Zekić
 1982 Vladimir Ilić
 1983 Ljubinka Bacić
 1984 Mladen Šašić
 1985 Branislav Ćeklić
 1986 Dževad Hadžić
 1987 Stjepan Kecman

Bosanskohercegovačke organizacije
Sarajevo
Barutana

Barutana je naziv koji se u prošlosti koristio za zgradu unutar neke tvrđave namijenjenoj držanju baruta.

Danas se koristi kao naziv za lokacije u nekim gradovima bivše Jugoslavije.

Utvrđenja
Barutana (razvrstavanje)

Barutana može biti:
 barutana, prostor za držanje baruta u drevnim tvrđavama;
 Barutana (Beograd), popularni noćni klub u Beogradu;
 Barutana (Osijek);
 Barutana (Bjelovar).
Barutana (Beograd)

Barutana je prostor na kalemegdanskoj tvrđavi u Beogradu koji je u XVII veku služio kao magacin za barut. Od 1995. godine koristi se za kulturno umetničke događaje. Na osnovu utisaka inostranih DJ-eva, klub Barutana se našao na šestom mestu najboljih klubova celoga sveta po magazinu MixMag.

Građevine u Beogradu
1180-e pne.



Događaji i trendovi 
 1186. pne. — Kraj Devetnaeste i početak Dvadesete dinastije u Egiptu.
 24.4. 1184. pne. — Tradicionalni datum pada Troje.
 1181. pne. — Menestej, legendarni kralj Atene i veteran trojanskog rata, umire nakon vladavine od 23 godine, a nasljeđuje ga nećak Demofont, sin Tezejev. Druge tradicije smještaju njegovu smrt deceniju ranije, za vrijeme trojanskog rata (v. 1190-e pne.).
 cca. 1180. pne. — Napadači razaraju Hattusu, izazivajući slom Hetitskog Carstva

Značajne osobe 
 1180. pne. — Rođenje Ramzesa III u Egiptu
Seti II

Seti II (ili Sethi II), bio je peti po redu vladar Devetnaeste dinastije Egipta koji je vladao u periodu 1203. pne. - 1197. pne.. Prijestolno ime Userkheperure Setepenre znači "Moćne su manifestacije Re, Chosen by Re.' Bio je sin faraona Merneptaha i njegove supruge Isisnofret. Vladao je u periodu poznatom po dinastijskim intrigama i kratkim vladavinama. Seti II se morao boriti s mnogim zavjerama, ali najozbiljniji problem je bio dolazak suparničkog kralja-uzurpatora po imenu named Amenmesse. Taj vladar, najvjerojatnije njegov sin, u drugoj godini njegove vladavine je preuzeo kontrolu nad Tebom i Nubijom.

Seti II je uspio poraziti Amenmessea i ponovno ujediniti zemlju, a poslije je izbrisao svaki spomen na svog suparnika - koji je za vrijeme svoje vladavine oskrnavio Setijev nedovršeni grob i ubio njegovog glavnog radnika po imenu Neferhotep.

Vladavina Setija II je poznata po dva papirusa - jedan s književnim djelom Priča o dva brata koji neki egiptolozi tumače kao satirički komentar Setijevih suvremenika na dinastijske sukobe, a drugi je spis sa suđenja Panebu, radniku s grobnice optuženom za niz teških zločina.

Reference 

Faraoni
Siptah

Akhenre Setepenre Siptah ili Merneptah Siptah bio je pretposljednji vladar egipatske Devetnaeste dinastije. Majka mu je bila Sutailja, opskurna faraonova žena azijskog, odnosno kanaanskog porijekla. Ne zna se tko mu je bio otac, ali većina egiptologa pretpostavlja da su to mogli biti njegovi prethodnik Seti II i Amenmesse, od čega je ovaj potonji vjerojatniji. Nije bio prijestonasljednik, ali je nakon smrti Setija II stupio na prijestolje kao dijete. To se dogodilo u decembru 1197. pne.

Zbog mladosti i problematičnog porijekla, Siptah je pri dolasku na prijestolje dobio regenticu u obliku pomajke - Setijeve udovice Twosret. 

Siptah je Egiptom vladao 6 godina. Kancelar Bay se na svojim natpisima hvalio kako je upravo on omogućio da Siptah postane faraon    Bay je međutim pao u nemilost i u 4. godini Siptahove vladavine po kraljevoj zapovijedi pogubljen zbog veleizdaje. 

Siptah je umro u 6. godini vladavine, a nakon njegove smrti je vlast nakratko preuzela Twosret. Siptah je sahranjen u Dolini Kraljeva, u grobu KV47, ali mu tamo nije pronađena mumija. Ona je prnađena tek 1898. godine, zajedno sa 18 ostalih KV35, grobu Amenhotepa II. Pregled mumije je otkrio kako je umro mlad, a da mu je lijevo stopalo bilo deformirano, najvejrojatnije od posljedica dječje paralize.

Reference 

 Nos ancêtres de l'Antiquité, 1991, Christian Settipani, p. 175

Faraoni
Tausret

Kraljica Twosret bila je posljednja žena-vladar Egipta iz domorodačke dinastije i posljednji faraon Devetnaeste dinastije. U Manethoovom Epitomu se spominje kao Thuoris koja je vladala Egiptom sedam godina, ali ta brojka uključuje i šest godina ko-vladarstva s posinkom Siptahom, njenim prethodnikoma. Njena samostalna vladavina je trajala samo godinu dana - od 1191. do 1190. pne. Njeno kraljevsko ime Sitre Meryamun, znači "Kći Re, voljena od Amuna."

Twosret je bila jedna od tri supruge faraona Setija II, a nakon Setijeve smrti je bila regentica. Smrt Setija ju je učinila kraljicom. Okolnosti kraja njene vladavine nisu poznate, ali većina egiptologa vjeruje da ga je pospješilo izbijanje građanskog rata. U ratu je pobijedio Sethnakhte, osnivač Dvadesete dinastije.

References 

 Gae Callender, The Cripple, the Queen & the Man from the North, KMT, Vol:17 No.1, Spring 2006, pp.49-63

Faraoni
Dvadeseta dinastija Egipta

Osamnaesta, Devetnaesta i Dvadeseta dinastija drevnog Egipta se često svode pod zajednički naziv Novo kraljevstvo. Ova se dinastija smatra poskljednjom u Novom kraljevstvu, a slijedio ju je Treći prijelazni period.

Vladari 
Dvadesetu dinastiju je osnovao Setnakhte, ali jedini važni član je bio Ramzes III, koji je kao svoj uzor imao Ramzesa II

Pljačke grobove 
Period ovih vladara je karakterističan po početku sistematske pljačke kraljevskih grobnica. Mnogi od dokumenata koji datiraju iz ovog perioda se tiču istraga i kazni za ova nedjela, posebno u doba vladavine Ramzesa IX i Ramzesa XI.

Sumrak 
Slično kao što se dogodilo s prethodnom Devetnaestom dinastijom, i ova je postala žrtvom sukoba među nasljednicima Ramzesa III. Tako je poznato da su najmanje tri sina Ramzesa III preuzela vlast pod imenima Ramzes IV, Ramzes VI i Ramzes VIII. Uz to je Egipat u isto vrijeme postao žrtvom niza suša, niskog vodostaja Nila, gladi, pobuna i korupcije – što je sve potkopavalo kraljevski autoritet. Vlast posljednjeg kralja Ramzesa XI je tako oslabila da su Visoki svećenici Amuna u Tebi postali de facto vladari Gornjeg Egipta, dok je Smendes kontrolirao Donji Egipat još prije smrti Ramzesa XI. Smendes je s vremenom osnovao Dvadeset prvu dinastiju u Tanisu.

Kronologija Dvadesete dinastije

V. također 
 Porodično stablo Dvadesete dinastije Egipta

 
20. dinastija
Setnaht

Userkhaure-setepenre Setnakhte (ili Setnakht) bio je prvi faraon (1190. pne.–1186. pne.) Dvadseete dinastije u Novom kraljevstvu drevnog Egipta, kao i otac Ramzesa III.

Većina egiptologa drži kako je Setnakhte bio uzurpator, ali je isto tako moguće da je ipak porijeklom Ramesid, s obzirom da je jedno od mnogobrojne djece Ramzesa II nosilo njegovo ime.<ref>Nos ancêtres de l'Antiquité, 1991, Christian Settipani, p. 153, 173 and 175</ref> Supruga mu je bila kraljica Tiy-merenese, za koju neki drže da je mogla biti kći faraona Merenptaha. Veze između Setnakhteovih nasljednika i prethodne 19. dinastije sugeriraju slična imena kao što su Ramzes, Amun-her-khepshef, Seth-her-khepshef i Monthu-her-khepshef.

Dugo vremena se smatralo da je Setnakhte vladao samo dvije godine, ali je sredinom januara 2007. egipatski tjednik Al-Ahram objavio kako su egipatski arheolozi pronašli dobro očuvanu stelu od kvarca posvećenu visokom svećeniku Bakenkhunsuu, a na kojoj se izričito spominje četvrta godina Setnakhteove vladavine.  

U svojoj relativno kratkoj vladavini Setnakhte je otpočeo gradnju Hrama Amun-Rea u Karnaku, a koga je dovršio njegov sin Ramzes III. Također je otpočeo rad na grobnici KV11 u Dolini Kraljeva, ali koji je završen zbog slučajnog upada u grobnicu faraona Amenmessea iz Devetnaeste dinastije. Setnakhte je tada za sebe bio prisiljen zauzeti grob svoje prethodnice Twosret (KV14).

Kratka Setnakhteova vladavina je ipak bila daleko važnija zbog političkih događaja, odnosno konačnog uspostavljanja kakve-takve stabilnosti nakon niza dinastijskih sukoba i građanskog rata koji je tinjao nakon smrti Ramzesa Velikog. Setnaknte je to postigao pobjedom u građanskom ratu, odnosno nad azijskim pobunjenicima na čelu s izvjesnim Irsuom koga spominje Veliki Harrisov papirus (Papirus Harris I), iz doba Ramzesa III.

 Reference 

 James H. Breasted, Ancient Records of Egypt, Vol No.4,(1906) 
 Erik Hornung, Untersuchungen zur Chronologie und Geschichte des Neuen Reiches (1964)
 J. Von Beckerath, Chronologie des Pharaonischen Ägypten, Philip Von Zabern, (Mainz: 1997), pp.94-98 and pp.201-202
 Luban, Marianne "Setnakhte and the Classical Memory"''https://web.archive.org/web/20010411221137/http://www.geocities.com/scribelist/setnakht.html
 Dynasty revealed 

Dvadeseta dinastija Egipta
Jim Thompson (pisac)

James Myers Thompson (Anadarko, Oklahoma, 27.9. 1906, - Los Angeles, 7.4. 1977) bio je američki pisac romana, novela i filmskih scenarija, čiji je omiljeni žanr bila tvrdokuhana kriminalistička proza. 

Thompson je napisao preko trideset romana, od kojih su većina prvotno izdana u u mekim koricama od strane pulp izdavačkih kuća kasnih 1940-ih i ranih 1950-ih. Iako su ih hvalili kritičari jkao Anthony Boucher iz New York Timesa, Thompson nije bio priznat kao veliki pisac za svog života. Priznanje je stekao tek nakon smrti, kada je kasnih 1980-ih nekoliko njegovih romana izdala kuća Black Lizard.

Najboljim Thompsonovim knjigama se smatraju The Killer Inside Me, Savage Night, A Hell of a Woman i Pop. 1280. U njima je Thompson prezreni pulp žanr pretvorio u pravu književnost koristeći elemente nepouzdanog naratora i nadrealizma.

Najvažnije knjige 
 Now and On Earth (1942)
 Heed the Thunder (aka Sins of the Fathers) (1946)
 Nothing More Than Murder (1949)
 The Killer Inside Me (1952)
 Cropper's Cabin (1952)
 Recoil (1953)
 The Alcoholics (1953)
 Savage Night (1953)
 Bad Boy (1953)
 The Criminal (1953)
 The Golden Gizmo (aka The Golden Sinner) (1954)
 Roughneck (1954)
 A Swell-Looking Babe (1954)
 A Hell of a Woman (1954)
 The Nothing Man (1954)
 After Dark, My Sweet (1955)
 The Kill-Off (1957)
 Wild Town (1957)
 The Getaway (1959)
 The Transgressors (1961)
 The Grifters (1963)
 Pop. 1280 (1964)
 Texas By the Tail (1965)
 South of Heaven (1967)
 Child of Rage (1972)
 King Blood (1973)
 Fireworks: The Lost Writings of Jim Thompson (1988)
 The Rip-Off (1989)

Eksterni linkovi 
 The Killer Beside Me
 Cigarettes and Alcohol: The Extraordinary Life of Jim Thompson
 Jim Thompson at Pegasos 
ı

Thompson, Jim
Thompson, Jim
Thompson, Jim
Authority control