alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Hajdarábád (stát)

Hajdarábád (urdsky حیدر آباد, Haydar ābād nebo مملکت آصفیہ, Mamlakat āşafiyeh, anglicky Hyderabad), byl až do roku 1948 největší knížecí stát na indickém subkontinentu o rozloze 212 000 km², a poté až do 31. října 1956 jeden ze spolkových států Indické republiky. Hajdarábád byl oficiálně nezávislý stát a spojenec Británie, s jejímiž koloniemi na všech stranách hraničil. Na východě to bylo tzv. Madráské prezidentství (Madras Presidency), na západě Bombajské prezidentství (Bombay Presidency). Na severu se v průběhu existence Hajdarábádu ustavily tzv. Centrální provincie (Central Provinces).

Hajdarábádský stát neboli Ásafijské království vzniklo oddělením od Mughalské říše. Po smrti posledního velkého mughala Aurangzéba v roce 1707 se říše začala postupně rozpadat. Do léta 1719 se na trůně vystřídalo 5 panovníků, dva z nich byli zavražděni. Mezitím ještě v květnu 1719 povstal Kamar-ud-dín Chán (قمر الدین خان, Qamar al-dīn Khān), který za Aurangzéba býval dekánským místokrálem. Pět let válčil na různých místech Dekánu s mughalovými přívrženci, až po vítězství nad Mubarízem Chánem v roce 1724 definitivně potvrdil svoji nezávislost. Přijal jméno Ásaf Džáh (آصف جاہ, Āşaf Jāh) a titul nizám, pod kterým vládl nově vzniklému království. Zpočátku měl dvůr v Aurangábádu, později se přesunul do Hajdarábádu. Založil tak dynastii Ásaf Džáhí.

Po vyhlášení nezávislosti Indie se poslední nizám odmítl připojit jak k Indii, tak k Pákistánu a chtěl si uchovat nezávislost. Vypukly ale krvavé nepokoje mezi jeho muslimskými i nemuslimskými poddanými. V září 1948 zasáhla indická armáda, která bleskově přemohla nizámovy jednotky, a 17. září 1948 Indie Hajdarábád anektovala. Dne 26. ledna 1950 byl pak bývalý nizám jmenován rádžpramukem (guvernérem) indického svazového státu, kterým se Hajdarábád stal.

1. listopadu 1956 byl stát Hajdarábád rozdělen přibližně podle jazykových hranic mezi státy Ándhrapradéš, Maháráštra a Karnátaka. Obyvatelé té části Hajdarábádu, která se stala součástí Ándhrapradéše dlouhodobě požadovali vytvoření vlastního státu. Po protestech v letech 2011 a 2012 byl centrální vládou schválen zákon, který z těchto oblastí (a malé části území někdejšího státu Ándhra) vytvořil k 2. červnu 2014 nový stát Telangána jehož hlavním městem se stal Hajdarábád.

Externí odkazy 
 

Zaniklé státy Asie
Dějiny Indie
Hajdarábád (rozcestník)

Hajdarábád nebo Hyderabad může být:

 Hajdarábád, velkoměsto v Indii, metropole svazového státu Ándhrapradéš
 Hajdarábád (stát), historický stát v Indii existující do 31. října 1956
 Hajdarábád (Pákistán), město v pákistánské provincii Sindh
 Handley Page Hyderabad, britský těžký bombardér z 20. let 20. století

Externí odkazy
Spavá nemoc

Spavá nemoc (resp. africká trypanosomiáza) je parazitické onemocnění lidí a zvířat. Je způsobeno parazitem druhu Trypanosoma brucei. Existují dva typy, které mohou nakazit člověka, a to Trypanosoma brucei gambiense (T.b.g.) a Trypanosoma brucei rhodesiense (T.b.r.). T.b.g. způsobuje přes 98 % ohlášených případů. Oba typy se obvykle přenášejí kousnutím nakažené mouchy tse-tse a jejich výskyt je nejobvyklejší ve venkovských oblastech.

Projevy 
V první fázi onemocnění se vyskytují horečky, bolesti hlavy, svědění a bolesti kloubů. Tyto počáteční příznaky se začnou projevovat jeden až tři týdny po kousnutí. O několik týdnů nebo měsíců později se začne projevovat druhá fáze, a to zmateností, špatnou koordinací, strnulostí a potížemi se spánkem. Diagnóza se provádí prostřednictvím zjištění parazita v krevním roztěru nebo v tekutině z mízních uzlin. K rozlišení mezi první a druhou fází nemoci je často nutné provést lumbální punkci.

Prevence a léčba 
Prevence vážného onemocnění zahrnuje sledování rizikové populace pomocí krevních testů na T.b.g. Léčba je snazší, pokud je nemoc odhalena brzy a před nástupem neurologických symptomů. Léčba první fáze nemoci se provádí pomocí léků pentamidin nebo suramin. Pro léčbu druhé fáze nemoci se používá eflornithin nebo kombinace nifurtimoxu a eflornithinu v případě T.b.g. Ačkoli melarsoprol zabírá u obou typů, kvůli vážným vedlejším účinkům se obvykle používá pouze na T.b.r.

Výskyt 

Nemoc se pravidelně vyskytuje v některých regionech Subsaharské Afriky, přičemž ohrožená populace čítá přibližně 70 milionů osob v 36 zemích. V roce 2010 spavá nemoc způsobila přibližně 9 000 úmrtí, v roce 1990 to bylo 34 000 úmrtí. V současné době je nakaženo odhadem 30 000 osob, z toho 7 000 nových případů nákazy v roce 2012. Více než 80 % těchto případů je v Demokratické republice Kongo. V nedávné historii vypukly tři velké epidemie: první od roku 1896 do roku 1906 především v Ugandě a v Konžské pánvi a další dvě ve 20. a 70. letech 20. století v několika afrických zemích. Nositeli i oběťmi nemoci mohou být i další zvířata, například krávy.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 WHO o spavé nemoci

Parazitární onemocnění
Nemoci přenášené hmyzem
W-CDMA

W-CDMA (Wideband Code Division Multiple Access – širokopásmový vícenásobný přístup s kódovým dělením) je technologie pro rádiovou část UMTS (Universal Mobile Telecommunications System), který je součástí rodiny 3G standardů ITU IMT-2000 – tj. dalším vývojovým stupněm sítí GSM.

W-CDMA je modulační technika s rozprostřeným spektrem využívající kanály s mnohem větší šířkou pásma, než odpovídá přenosové rychlosti. V jednom kanále ale může pracovat mnoho stanic, protože použitá přístupová metoda CDMA umožňuje vybrat požadovaný signál ze směsi mnoha signálů. Pro zajištění obousměrné komunikace se používá buď FDD – frekvenční oddělení obou směrů komunikace, nebo TDD – časové oddělení.

UMTS využívá páteřní síť odvozenou od GSM, což zajišťuje zpětnou kompatibilitu služeb a dovoluje bezproblémový přechod mezi přístupovými technologiemi GSM a W-CDMA.

Historie 
W-CDMA specifikace vytvořila pracovní skupina pro síť radiového přístupu (RAN) organizace 3GPP, a byly zmrazeny ve verzi Release 99.

První síť založená na W-CDMA byla spuštěna v roce 2001 v Japonsku; jednalo se o síť Foma společnosti NTT DoCoMo.

W-CDMA představuje významný krok ve vývoji od GSM, z něhož vycházejí rychlejší technologie s vyšší spektrální účinností, které jsou postupně začleňovány do 3GPP standardů.

Na konci roku 2007 představovalo W-CDMA více než 70% podíl z komerčních sítí 3G, s více než 190 sítěmi v 83 zemích a více než 160 miliony účastníky, z toho 75 milionů účastníků přibylo mezi zářím 2006 a 2007. V roce 2007 W-CDMA zaznamenalo průměrný přírůstek 6,6 milionů účastníků za měsíc. V roce 2012 se v Evropě prodávalo mnohem více mobilních telefonů s podporou W-CDMA než telefonů 2G, protože zákazníci nakupovali chytré mobilní telefony, u kterých byla obvyklá podpora W-CDMA.

Od roku 2006 proběhl v UMTS sítích v mnoha zemích přechod na vysokorychlostní připojení HSDPA označované jako 3.5G. Po roce 2010 jsou mobilní sítě rozšiřovány o technologie LTE LTE Advanced, od roku 2019 o technologie 5G.

Technické řešení 
W-CDMA používá ve většině zemí dosud nevyužívané pásmo 1,9 až 2,2 GHz. Standard definuje jak terestrickou (pozemní) tak satelitní mobilní službu. Té pozemní se říká UTRA (UMTS Terrestrial Radio Access). Satelitní S-UMTS nebo též USRA se zatím ani vzdáleně neblíží implementaci.

Kvůli širší kompatibilitě je zde definovaný frekvenčně dělený duplex (FDD či též UTRA FDD) pro párové spektrum a časově dělený duplex TDD pro spektrum nepárové, zvaný též TD-CDMA nebo UTRA TDD. Šířka kanálu je standardně 5 MHz, zvažuje se používání i dílů a násobků této základní šířky.

Na WWW serveru 3GPP se nachází téměř 200 specifikací a zpráv týkajících se W-CDMA, především v řadě 25.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 Vývoj W-CDMA (PDF, EN)

Standardy mobilních telefonů
Zkratky
Štěpán Klásek

Mgr. Štěpán Klásek (* 19. září 1957 Liberec) je duchovní, v letech 1999–2013 biskup královéhradecký a někdejší správce Církve československé husitské.

Život 
Pochází z rodiny faráře CČSH Bohumila Kláska. Absolvoval Husovu československou bohosloveckou fakultu v Praze roku 1980, když již rok před tím byl 25. července 1979 vysvěcen na jáhna.

Kněžské svěcení mu pak bylo uděleno 2. října 1982 v Hrádku nad Nisou. V té době nastoupil do služby jako farář v náboženské obci Liberec a byl i administrátorem pro Frýdlant v Čechách a později Jablonné v Podještědí. Biskupem královéhradeckým byl zvolen 19. června 1999. Po dvou funkčních obdobích se jeho nástupcem v této funkci dne 27. dubna 2013 stal Mgr. Pavel Pechanec. Štěpán Klásek je ženatý, s manželkou Lenkou má syna Josefa a dcery Františku, Marušku, Cecilku a Emilku. V současné době slouží jako farář v Litomyšli.

4. zasedání VIII. sněmu se konalo v červnu 2005 a mj. přijalo rezignaci ThDr. Jana Schwarze na úřad patriarchy. Církevní zastupitelstvo následně jmenovalo správcem církve Štěpána Kláska. Jako správce církve vykonával všechny funkce patriarchy až do svolání volebního sněmu, na kterém byl v září 2006 zvolen novým patriarchou Tomáš Butta.

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 JINDRA, Martin – SLADKOWSKI, Marcel (eds.): Biografický slovník Církve československé husitské. CČSH, Praha 2020, s. 640, ISBN 978-80-7000-167-7.

Související články 
 Církev československá husitská
 Seznam biskupů Církve československé husitské
 Královéhradecká diecéze Církve československé husitské
 Portrét Církve československé husitské

Čeští duchovní
Duchovní Církve československé husitské
Biskupové Církve československé husitské
Duchovní z Hradce Králové
Duchovní z Liberce
Duchovní z Litomyšle
Narození v roce 1957
Narození 19. září
Narození v Liberci
Žijící lidé
Muži
Petr Šandera

ThDr. Petr Šandera (* 2. prosince 1964 Brno) je duchovní, v letech 1999–2013 biskup brněnský Církve československé husitské. Biskupem brněnské diecéze byl zvolen 29. května 1999, po dvou funkčních obdobích se jeho nástupcem v této funkci dne 27. dubna 2013 stal Mgr. Juraj Jordán Dovala.
Zůstává farářem Církve československé husitské v Kuřimi, jímž je od roku 1988.

Jeho biskupským heslem bylo: Bláznovství Boží je moudřejší než lidé a slabost Boží je silnější než lidé… (1. Korintským 1, 25).

Odkazy

Reference

Literatura 
 
 JINDRA, Martin – SLADKOWSKI, Marcel (eds.): Biografický slovník Církve československé husitské. CČSH, Praha 2020, s. 640, ISBN 978-80-7000-167-7.

Související články 
 Církev československá husitská
 Seznam biskupů Církve československé husitské
 Brněnská diecéze Církve československé husitské
 Portrét Církve československé husitské

Externí odkazy 
 
 
 Šanderův krátký článek s fotkou

Čeští duchovní
Duchovní Církve československé husitské
Biskupové Církve československé husitské
Narození v Brně
Narození v roce 1964
Narození 2. prosince
Žijící lidé
Muži
Apophis

Slovo Apophis může označovat:
 Apophis (planetka)
 Apophis – egyptský bůh Apop
 Apophis (goa'uld) – fiktivní postava ze seriálu Hvězdná brána
ISO 3166-2:AR

Kódy ISO 3166-2 pro Argentinu identifikují 1 město a 23 provincií. První část (AR) je mezinárodní kód pro Argentinu, druhá část sestává z jednoho velkého písmena identifikujícího provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.
 Administrativní dělení Argentiny

AR
Argentina
ISO 3166-2:BO

Kódy ISO 3166-2 pro Bolívii identifikují 9 departementů. První část (BO) je mezinárodní kód pro Bolívii, druhá část sestává z jednoho velkého písmena identifikujícího departement.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2 – seznam kódů územně správních celků všech zemí
 ISO 3166-1 – seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu
 Administrativní dělení Bolívie

BO
Bolívie
ISO 3166-2:CR

Kódy ISO 3166-2 pro Kostariku identifikují 7 provincií. První část (CR) je mezinárodní kód pro Kostariku, druhá část sestává z jednoho nebo dvou velkých písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.
 Administrativní dělení Kostariky

CR
Kostarika
ISO 3166-2:EC

Kódy ISO 3166-2 pro Ekvádor identifikují 24 provincií. První část (EC) je mezinárodní kód pro Ekvádor, druhá část sestává z jednoho či dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.
 Administrativní dělení Ekvádoru

EC
Ekvádor
ISO 3166-2:FJ

Kódy ISO 3166-2 pro Fidži identifikují 4 správní obvody a 1 autonomní území a 14 provincií na nižší úrovni. První část (FJ) je mezinárodní kód pro Fidži, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího správní obvod nebo autonomní území nebo dvou čísel identifikujících provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

FJ
Fidži
ISO 3166-2:GM

Kódy ISO 3166-2 pro Gambii identifikují 5 krajů a 1 město. První část (GM) je mezinárodní kód pro Gambii, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího území.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

GM
Gambie
ISO 3166-2:KG

Kódy ISO 3166-2 pro Kyrgyzstán identifikují 7 oblastí a 2 města. První část (KG) je mezinárodní kód pro Kyrgyzstán, druhá část sestává z jednoho nebo dvou velkých písmen identifikujících území.

Seznam kódů

Reference

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.
Kyrgyzské oblasti

KG
Kyrgyzstán
ISO 3166-2:KI

Kódy ISO 3166-2 pro Kiribati identifikují 3 skupiny ostrovů. První část (KI) je mezinárodní kód pro Kiribati, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího skupinu ostrovů.

Seznam kódů

Reference

Související články 
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

KI
Kiribati
ISO 3166-2:KM

Kódy ISO 3166-2 pro Komory identifikují 3 ostrovy. První část (KM) je mezinárodní kód pro Komory, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího ostrov.

Seznam kódů

Reference

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

KM
Komory
ISO 3166-2:LS

Kódy ISO 3166-2 pro Lesotho identifikují 10 distriktů. První část (LS) je mezinárodní kód pro Lesotho, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího distrikt.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

LS
Lesotho
ISO 3166-2:LU

Kódy ISO 3166-2 pro Lucembursko identifikují 12 kantonů. První část (LU) je mezinárodní kód pro Lucembursko, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího kanton.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.
Lucemburské kantony

LU
Lucembursko
ISO 3166-2:MG

Kódy ISO 3166-2 pro Madagaskar identifikují 6 provincií. První část (MG) je mezinárodní kód pro Madagaskar, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

MG
Madagaskar
ISO 3166-2:RW

ISO 3166-2:RW je mezinárodní kód pro dělení Rwandské republiky na nižší územní jednotky podle normy ISO 3166-2 a standardu ISO 3166. Od 1. ledna 2006 je Rwanda dělena na čtyři provincie a jedno město (městskou radu). Městská rada má stejné správní pravomoce jako provincie. Do roku 2006 byla země členěna na 12 prefektur. Nové členění vzniklo jako reakce na přetrvávající etnické problémy ve Rwandě. Nižší počet územně-správních jednotek vytváří v zemi multikulturní prostředí, které tak stírá rozdíly mezi jednotlivými etniky.

Aktuální značení 
Označení územních jednotek sestává z mezinárodního kódu pro Rwadu (RW) a dvojčíslí:
 01 - městská rada
 02 - 05 - provincie

Původní značení 
Rwanda byla do roku 2006 členěna územně na 12 prefektur. Značení bylo ve formátu mezinárodní kód pro Rwandu (RW) a jedno písmeno abecedy označující prefekturu.

Reference

Související články 
 ISO 3166-1

RW
Rwanda
ISO 3166-2:SL

Kódy ISO 3166-2 pro Sierru Leone identifikují 4 provincie a 1 oblast. První část (SL) je mezinárodní kód pro Sierru Leone, druhá část sestává z jednoho nebo dvou velkých písmen identifikujících dílčí území.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SL
Sierra Leone
ISO 3166-2:ST

Kódy ISO 3166-2 pro Svatého Tomáše a Princův ostrov identifikují 6 distriktů a 1 autonomní region. První část (ST) je mezinárodní kód pro Svatého Tomáše a Princův ostrov, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího autonomní region nebo dvojčíslí identifikujícího distrikt.

Seznam kódů

Reference

Související články
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

ST
Svatý Tomáš a Princův ostrov
ISO 3166-2:TG

Kódy ISO 3166-2 pro Togo identifikují 5 regionů. První část (TG) je mezinárodní kód pro Togo, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího region.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

TG
Togo
ISO 3166-2:TM

Kódy ISO 3166-2 pro Turkmenistán identifikují 5 provincií a 1 město. První část (TM) je mezinárodní kód pro Turkmenistán, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího provincii.

Seznam kódů

Reference

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

TM
Turkmenistán
Bohuslávky

Bohuslávky (původně Bohuslavice, ) jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel.

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1322. Od 1. ledna 1976 do 23. listopadu 1990 byla obec součástí města Lipník nad Bečvou.

Galerie

Reference

Literatura

Související články 
 Římskokatolická farnost Lipník nad Bečvou

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Dobrovolný svazek obcí mikroregionu Lipensko
Sídla v Moravské bráně
Sídla v Nízkém Jeseníku
Býškovice

Býškovice jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel.

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1372. V letech 1812–1828 zde mlynář Jiří Šindelík z Komárna provozoval větrný mlýn, který poté prodal do Lip.

Zajímavosti 
V průběhu let, od roku 2009 byla činnost spolků doplněna folklorní slavností Býškovické Letnice, s tradičními záhorskými tanci a folklorním vystoupením Záhorským právem. Dívky v místních krojích předvádějí tradiční „Královničky“. Obec ve spolupráci s místními zemědělci pořádá každoročně Zelobraní. Před domy jsou vystaveny vtipné výtvory ze zelí a slavnost zelí vrcholí ochutnáváním pokrmů ze zelí se společenským posezením.

V obci je vybudován vodovod a kanalizace s čistírnou odpadních vod. Obec je plně plynofikována. Jsou dobudovány chodníky a opraveny téměř všechny místní komunikace. V tomto kraji křížků a božích muk, jsou v obci opraveny všechny kamenné i mramorové kříže, pomník padlých v první světové válce a místní kaplička.

V rámci evropských dotačních titulů bylo v obci zřízeno muzeum s dvěma expozicemi. Pamětní síň generála Bohuslava Závady, československého legionáře, těsně spolupracujícího s T. G. Masarykem a dále expozice Býškovice napříč stoletími, opraveno sportovní zázemí TJ Býškovice.

Obec Býškovice, která je sužována záplavami, má vybudována protipovodňové zařízení, sestávající ze 3 nádrží, které zachycují vodu a přívalové deště. Vybudovány byly i téměř 3 km nových polních cest se záchytnými příkopy pro přívalové deště.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Všechovice

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Svazek obcí pro hospodaření s odpady - Bystřice pod Hostýnem
Dobrovolný svazek obcí mikroregionu Záhoran
Mikroregion Hranicko
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Čechy (okres Přerov)

Čechy jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel. Vesnicí protéká říčka Moštenka, na jejím břehu jsou chmelnice a na dohled jsou Hostýnské vrchy.

Název 
Na vesnici bylo přeneseno jméno jejích obyvatel: jde o množné číslo osobního jména Čech (to buď označovalo obyvatele české země nebo to byla domácká podoba některého jména začínajícího na Če- (např. Čěslav, Čěmysl, Čěrad)) a místní jméno tedy znamenalo "Čechovi" (Čechova rodina).

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1358.

Doprava 
Do vesnice vede silnice číslo II/150.

Pamětihodnosti 
 Zvonice – stojí na návsi naproti domu čp. 41 Rok výstavby v druhé půlce 18. století.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Domaželice
 Čechy pod Kosířem

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky obce

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Dobrovolný svazek obcí mikroregionu Moštěnka
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Čelechovice

Čelechovice jsou obec v Olomouckém kraji, ležící v okrese Přerov 9 km severozápadně od Přerova. Žije zde  obyvatel.

Název 
Na vesnici bylo přeneseno původní pojmenování jejích obyvatel Čelechovici, které bylo odvozeno od osobního jména Čelech (domácké podoby jména Čělub) a jehož význam byl "Čelechovi lidé".

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1254.

Pamětihodnosti 
 Kaple svatého Antonína

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Kokory

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky obce

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Sdružení obcí mikroregionu Dolek
Sdružení obcí mikroregionu Království
Sídla v Nízkém Jeseníku
Dolní Nětčice

Dolní Nětčice jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel.

Na území obce se nachází zemědělské letiště, myslivecká střelnice, dětský stanový tábor a také fotbalové a volejbalové hřiště.

Název 
Název vesnice byl odvozen od osobního jména Nětek nebo Nětka, což byly domácké podoby jména Nět(o)mír (v jehož základu je nietiti – "rozněcovat"). Význam místního jména byl "Nětkovi lidé".

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1384.

Galerie

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky obce

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Svazek obcí pro hospodaření s odpady - Bystřice pod Hostýnem
Mikroregion Záhoří - Helfštýn
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Dolní Těšice

Dolní Těšice jsou obec ležící v okrese Přerov. Nachází se 11 km jihovýchodně od Hranic na mírném svahu zvolna klesajícím k Bečvě. Žije zde  obyvatel.

Historie 
Dolní Těšice jsou prastarého původu. První písemní zmínka je v listině olomouckého biskupa Jindřicha Zdíka z roku 1141. K obdělávání půdy byli povoláni kolonisté z Čech, kteří se zde usadili a založili obce Těšice (Čečice) a Všechovice (Čechovice). Biskup Bruno ze Schauenburku zřídil na majetku biskupském tak zvané zřízení manské. To znamenalo, že některému svému milci (oblíbenci) dal některou ves za malý poplatek k dědičnému užívání. Když manský rod vymřel po meči, připadlo manství opět k biskupství. Tak tomu bylo i s Těšicemi, kde r. 1302 biskup Teodorich přenechává dlouho již pustou Češice rytíři Ondřejovi z Čechovic. V dalších letech docházelo od biskupů k propůjčování obcí dalším šlechticům.

Z roku 1777 je pak znám seznam robot jednotlivých domů v obci (tzn. seznam jejich povinností a výši daní): Václav Mašlaň v čís. 1, Josef Matyska čís. 2, Josef Kubeše čís. 5, Jan Valuch čís. 6, Jan Šnajdr čís. 7, Josef Staněk čís. 8, Jiří Hýža čís. 15, Jan Juřica čís. 19, Václav Šindler čís. 8, Jiří Staněk čís. 9, Jan Staněk čís. 13, Jiří Matyska čís. 14, vdova Sváčková čís. 4, Jan Adamec čís. 18, Josef Pavlištík čís. 20, Martin Hložek čís. 12.

V roce 1863 byl na obecní náklady postaven kříž stojící na jižní straně vesnice na obecní louce tak zvané „Na hůrkách“. V roce 1883 zdejší občan Jindruch Jan (dřívější majitel gruntu č. 5) nechal postavit na severní straně vesnice kříž z pískovcového kamene. Tento kříž se dochoval do této doby a v roce 2012 došlo k opravě kříže. V roce 1906 postavena malá kaple obecním nákladem a téhož roku na svátek Panny Marie sněžné děkanem kelečským vysvěcena.

V roce 1924 čítá obec 21 čísel domů se 119 obyvateli. Dle množství pozemků k jednotlivým budovám či usedlostem se tyto dělí na: jedno fojtství (čís. 1 - František Mašlaň), 6 gruntů (čís. 2 - Jan Markusík, čís. 5 - Jan Matoušek, čís. 6 - Ferdinand Valuch, čís. 10 - Josef Staněk, čís. 15 - Rudolf Hýža, čís. 19 - Josef Segeťa), 4 podsedky, 9 chalup a obecní dům.

V letech 1983–1990 byly Dolní Těšice částí obce Skalička, poté se Dolní Těšice osamostatnily. Od roku 2006 dochází k výstavbě nových domů a nárůstu počtu obyvatel.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Kelč

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Svazek obcí pro hospodaření s odpady - Bystřice pod Hostýnem
Mikroregion Hranicko
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Domaželice

Domaželice jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel a jejich katastrální území má rozlohu 427 ha.

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1339.

Pamětihodnosti 
 socha sv. Jana Nepomuckého

V obci stojí kostel svatého Jakuba Většího.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Domaželice
 Cyril Juroška

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Dobrovolný svazek obcí mikroregionu Moštěnka
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
ISO 3166-2:VE

Kódy ISO 3166-2 pro Venezuelu identifikují 23 států, federální distrikt a federální území (stav v roce 2015). První část (VE) je mezinárodní kód pro Venezuelu, druhá část sestává z jednoho velkého písmene identifikujícího stát.

Zpravodaje 
 :en:ISO 3166-2:2002-12-10
 :en:ISO 3166-2:2003-09-05

Seznam kódů 
 VE-A Federální distrikt (Caracas)
 VE-B Anzoategui (Barcelona)
 VE-C Apure (San Fernando de Apure)
 VE-D Aragua (Maracay)
 VE-E Barinas (Barinas)
 VE-F Bolívar (Ciudad Bolívar)
 VE-G Carabobo (Valencia)
 VE-H Cojedes (San Carlos)
 VE-I Falcón (Coro)
 VE-J Guárico (San Juan De Los Morros)
 VE-K Lara (Barquisimento)
 VE-L Mérida (Mérida)
 VE-M Miranda (Los Teques)
 VE-N Monagas (Maturín)
 VE-O Nueva Esparta (La Asunción)
 VE-P Portuguesa (Guanare)
 VE-R Sucre (Cumaná)
 VE-S Táchira (San Cristóbal)
 VE-T Trujillo (Trujillo)
 VE-U Yaracuy (San Felipe)
 VE-V Zulia (Maracaibo)
 VE-W Federalní území (Los Roques)
 VE-X La Guaira (La Guaira)
 VE-Y Delta Amacuro (Tucupita)
 VE-Z Amazonas (Puerto Ayacucho)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

VE
Venezuela
ISO 3166-2:GA

Kódy ISO 3166-2 pro Gabon identifikují 9 provincií (stav v roce 2015). První část (GA) je mezinárodní kód pro Gabon, druhá část sestává z jednoho čísla identifikujícího provincii.

Seznam kódů
 GA-1 Estuaire (Libreville)
 GA-2 Haut-Ogooué (Franceville)
 GA-3 Moyen-Ogooué (Lambaréné)
 GA-4 Ngounié (Mouila)
 GA-5 Nyanga (Tchibanga)
 GA-6 Ogooué-Ivindo (Makokou)
 GA-7 Ogooué-Lolo (Koulamoutou)
 GA-8 Ogooué-Maritime (Port-Gentil)
 GA-9 Woleu-Ntem (Oyem)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

GA
Gabon
ISO 3166-2:IS

Kódy ISO 3166-2 pro Island identifikují 8 regionů a 64 obcí (stav k prosinci 2022). První část (IS) je mezinárodní kód pro Island, druhá část sestává z jednoho čísla identifikujícího region.

Seznam kódů

Regiony 
 IS-1 Höfuðborgarsvæði
 IS-2 Suðurnes 
 IS-3 Vesturland
 IS-4 Vestfirðir 
 IS-5 Norðurland vestra
 IS-6 Norðurland eystra 
 IS-7 Austurland 
 IS-8 Suðurland

Obce 
 IS-AKN Akraneskaupstaður
 IS-AKU Akureyrarbær
 IS-ARN Árneshreppur
 IS-ASA Ásahreppur
 IS-BLA Bláskógabyggð
 IS-BOG Borgarbyggð
 IS-BOL Bolungarvíkurkaupstaður
 IS-DAB Dalabyggð
 IS-DAV Dalvíkurbyggð
 IS-EOM Eyja- og Miklaholtshreppur
 IS-EYF Eyjafjarðarsveit
 IS-FJD Fjarðabyggð
 IS-FJL Fjallabyggð
 IS-FLA Flóahreppur
 IS-FLR Fljótsdalshreppur
 IS-GAR Garðabær
 IS-GOG Grímsnes- og Grafningshreppur
 IS-GRN Grindavíkurbær
 IS-GRU Grundarfjarðarbær
 IS-GRY Grýtubakkahreppur
 IS-HAF Hafnarfjarðarkaupstaður
 IS-HRG Hörgársveit
 IS-HRU Hrunamannahreppur
 IS-HUG Húnabyggð
 IS-HUV Húnaþing vestra
 IS-HVA Hvalfjarðarsveit
 IS-HVE Hveragerðisbær
 IS-ISA Ísafjarðarbær
 IS-KAL Kaldrananeshreppur
 IS-KJO Kjósarhreppur
 IS-KOP Kópavogsbær
 IS-LAN Langanesbyggð
 IS-MOS Mosfellsbær
 IS-MUL Múlaþing
 IS-MYR Mýrdalshreppur
 IS-NOR Norðurþing
 IS-RGE Rangárþing eystra
 IS-RGY Rangárþing ytra
 IS-RHH Reykhólahreppur
 IS-RKN Reykjanesbær
 IS-RKV Reykjavíkurborg
 IS-SBT Svalbarðsstrandarhreppur
 IS-SDN Suðurnesjabær
 IS-SDV Súðavíkurhreppur
 IS-SEL Seltjarnarnesbær
 IS-SFA Sveitarfélagið Árborg
 IS-SHF Sveitarfélagið Hornafjörður
 IS-SKF Skaftárhreppur
 IS-SKG Skagabyggð
 IS-SKO Skorradalshreppur
 IS-SKR Skagafjörður
 IS-SNF Snæfellsbær
 IS-SOG Skeiða- og Gnúpverjahreppur
 IS-SOL Sveitarfélagið Ölfus
 IS-SSS Sveitarfélagið Skagaströnd
 IS-STR Strandabyggð
 IS-STY Stykkishólmsbær
 IS-SVG Sveitarfélagið Vogar
 IS-TAL Tálknafjarðarhreppur
 IS-THG Þingeyjarsveit
 IS-TJO Tjörneshreppur
 IS-VEM Vestmannaeyjabær
 IS-VER Vesturbyggð
 IS-VOP Vopnafjarðarhreppur

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

IS
Island
ISO 3166-2:AT

Kódy ISO 3166-2 pro Rakousko identifikují 9 spolkových zemí (stav v roce 2015). První část (AT) je mezinárodní kód pro Rakousko, druhá část sestává z jednoho čísla identifikujícího spolkovou zemi.

Seznam kódů 
 AT-1 Burgenland (Eisenstadt)
 AT-2 Korutany (Kärnten, Klagenfurt)
 AT-3 Dolní Rakousko (Niederösterreich, Sankt Pölten)
 AT-4 Horní Rakousko (Oberösterreich, Linec)
 AT-5 Salcbursko (Salzburg, Salcburk)
 AT-6 Štýrsko (Steiermark, Graz)
 AT-7 Tyrolsko (Tirol, Innsbruck
 AT-8 Vorarlbersko (Vorarlberg, Bregenz)
 AT-9 Vídeň (Wien)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

AT
Rakousko
ISO 3166-2:PA

Kódy ISO 3166-2 pro Panamu identifikují 10 provincií a 4 indiánská teritoria (stav v listopadu 2021). První část (PA) je mezinárodní kód pro Panamu, druhá část sestává z jednoho čísla identifikujícího provincii nebo dvou písmen pro indiánská území.

Seznam kódů 
 PA-1 Bocas del Toro (Bocas del Toro)
 PA-2 Coclé (Penonomé)
 PA-3 Colón (Colón)
 PA-4 Chiriquí (David)
 PA-5 Darién (La Palma)
 PA-6 Herrera (Chitré)
 PA-7 Los Santos (Las Tablas)
 PA-8 Panama (Panamá)
 PA-9 Veraguas (Santiago de Veraguas)
 PA-10 Panamá Oeste (La Chorrera)
 PA-EM Emberá-Wounaan (Unión Chocó)
 PA-KY Guna Yala (El Porvenir)
 PA-NB Ngäbe-Buglé (Llano Tugrí)
 PA-NT Naso Tjër Di (Sieyic)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

PA
Panama
ISO 3166-2:CH

Kódy ISO 3166-2 pro Švýcarsko identifikují 26 kantonů. První část (CH) je mezinárodní kód pro Švýcarsko, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících kanton.

Seznam kódů 
 CH-AG Aargau (Aarau)
 CH-AR Appenzell Ausser-Rhoden (Herisau)
 CH-AI Appenzell Inner-Rhoden (Appenzell)
 CH-BL Basel-Landschaft (Liestal)
 CH-BS Basel-Stadt (Basilej)
 CH-BE Bern/Berne (Bern)
 CH-FR Fribourg (Fribourg)
 CH-GE Genève (Ženeva)
 CH-GL Glarus (Glarus)
 CH-GR Graubünden/Grigioni/Grischun (Chur)
 CH-JU Jura (Delémont)
 CH-LU Luzern (Lucern)
 CH-NE Neuchâtel (Neuchâtel)
 CH-NW Nidwalden (Stans)
 CH-OW Obwalden (Sarnen)
 CH-SG Sankt Gallen (Sankt Gallen)
 CH-SH Schaffhausen (Schaffhausen)
 CH-SZ Schwyz (Schwyz)
 CH-SO Solothurn (Solothurn)
 CH-TG Thurgau (Frauenfeld)
 CH-TI Ticino (Bellinzona)
 CH-UR Uri (Altdorf)
 CH-VS Valais (Sion)
 CH-VD Vaud (Lausanne)
 CH-ZG Zug (Zug)
 CH-ZH Zürich (Curych)

Související články 
 .ch, doména nejvyššího řádu Švýcarska 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

CH
Švýcarsko
Angelo Rotta

Msgre. Angelo Rotta (9. srpna 1872, Milán – 1. února 1965, Vatikán) byl římskokatolický arcibiskup a vatikánský diplomat známý svým angažmá ve prospěch Židů během druhé světové války.

Angelo Rotta přijal kněžské svěcení 10. února 1895 a poté vstoupil do diplomatických služeb Svatého stolce, kde se postupně vypracovával k vyšším postům. V roce 1922 jej papež Pius XI. jmenoval titulárním arcibiskupem thébským a pověřil jej posláním internuncia ve Střední Americe. V roce 1925 se stal nunciem v balkánských zemích a v roce 1930 přijal úřad nuncia v Maďarsku a Bulharsku.

Jako apoštolský nuncius se za druhé světové války angažoval ve prospěch bulharských a maďarských Židů a společně s dalšími diplomaty jim zajišťoval bezpečné domy, humanitární pomoc a vydával falešná křestní osvědčení, ochranné listy, diplomatické pasy a víza, aby jim umožnil odchod do bezpečnějších zemí.

Mimo to ve prospěch Židů opakovaně intervenoval jak sám, tak za pomoci dalších diplomatů. 21. srpna 1944 vedl delegaci 5 šéfů diplomatických misí v Maďarsku, kteří vznesli společný protest proti zacházení se Židy a jejich deportacím do Německa. Protestovali apoštolský nuncius Angelo Rotta (Vatikán), velvyslanec Carl Danielson (Švédsko) a tři chargé d'affaires – Miguel Sanz-Briz (Španělsko), Carlos de Liz-Teixeira Branqhuinho (Portugalsko) a Antoine Kilchmann (Švýcarsko).

Po válce dále pokračoval v práci v diplomatických službách až do roku 1957, kdy jako oficiál Státního sekretariátu odešel do důchodu.

Izraelská komise Jad Vašem mu udělila titul Spravedlivý mezi národy v roce 1997.

Odkazy

Související články 
 Holokaust
 Holocaust v Maďarsku
 Holocaust a katolická církev
 Víza pro život

Externí odkazy 
 
 
 Angelo Rotta na Catholic Hierarchy

Literatura 
 Pierre Blet: Pius XII. a druhá světová válka ve světle vatikánských archívů, Matice cyrilometodějská, 2001 (), str. 212-221

Italští římskokatoličtí biskupové
Diplomaté Svatého stolce
Spravedliví mezi národy
Narození v roce 1872
Narození 9. srpna
Úmrtí v roce 1965
Úmrtí 1. února
Muži
Narození v Miláně
Úmrtí v Římě
ISO 3166-2:US

Kódy ISO 3166-2 pro Spojené státy americké identifikují 50 států, federální distrikt a 6 závislých území (stav v roce 2015). První část (US) je mezinárodní kód pro USA, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících stát.

Seznam kódů

Související články 
 .us, doména nejvyššího řády Spojených států amerických.
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

US
Spojené státy americké
Horní Nětčice

Horní Nětčice jsou obec ležící v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel a jejich katastrální území má rozlohu 445 ha.

Název 
Název vesnice byl odvozen od osobního jména Nětek nebo Nětka, což byly domácké podoby jména Nět(o)mír (v jehož základu je nietiti – "rozněcovat"). Význam místního jména byl "Nětkovi lidé".

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1384.

Galerie

Významní rodáci 
 Stanislav Zela (1893–1969), pomocný biskup olomoucký, politický vězeň komunistického režimu
 Antonín Pospíšil (1925–2021), katolický kněz

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Svazek obcí pro hospodaření s odpady - Bystřice pod Hostýnem
Mikroregion Záhoří - Helfštýn
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Horní Těšice

Horní Těšice jsou obec v okrese Přerov v Olomouckém kraji, vzdálená asi 7 km jihovýchodním směrem od Hranic. Žije zde  obyvatel.

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1141 (listina olomouckého biskupa Jindřicha Zdíka).

Geografie 
Obec se rozkládá v nadmořské výšce od 320 do 360 m n. m. a to v geomorfologickém celku zvaném Podbeskydská pahorkatina, která je součástí oblasti Západobeskydské podhůří. Průměrná roční teplota se v obci pohybuje okolo 8 °C a průměrné srážkové úhrny kolem 670 mm za rok. Pedogeografickým pohledem je obec obklopena dvěma typy půdy, totiž hnědou půdou (jílovce, břidlice a pískovce) a oglejenou půdou (svahové sedimenty). Katastrální území má rozlohu 3,2 km² (321 ha).

Zajímavostí v okolí je přírodní památka Těšice, kde se vyskytuje chráněný Upolín evropský.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Kelč

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Svazek obcí pro hospodaření s odpady - Bystřice pod Hostýnem
Mikroregion Hranicko
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Hradčany (okres Přerov)

Hradčany jsou obec ležící v okrese Přerov, východně od okresního města. Žije zde  obyvatel.

Název 
Na vesnici bylo přeneseno původní pojmenování jejích obyvatel hradčěné, které znamenalo buď "lidé z Hradce" (lidé, kteří odtamtud přišli) nebo "lidé povinní službou u hradu".

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1160.

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Pavlovice u Přerova

Externí odkazy 
 
 

 
Vesnice v okrese Přerov
Obce v okrese Přerov
Mikroregion Záhoří - Helfštýn
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Troján

Troján (někdy též trojan či spíše zastarale trójan) je označení příslušníka skupiny planetek, obíhajících po stejné dráze jako planeta Jupiter, tedy jejich oběžné dráhy jsou v komensurabilitě 1:1 s drahou Jupiteru. V důsledku rezonančního gravitačního vlivu Jupiteru jsou soustředěny kolem bodů, předcházejících o 60°, respektive následujících o 60° planety (tedy kolem libračních center L4 resp. L5 soustavy Slunce-Jupiter).

Historie objevů 
Prvním objeveným trojánem byla planetka (588) Achilles, kterou objevil v roce 1906 Max Wolf na hvězdárně v Heidelbergu (Německo) a pojmenoval ji podle jednoho z hrdinů trójské války. Tato planetka se pohybuje kolem libračního bodu L4.

Další trojáné 
V roce 2005 bylo mezi trojány počítáno 936 objektů s definitivním označením a 891 pouze s provizorním označením (k 23. srpnu 2005). V roce 2016 to bylo celkově přes 6400 těles. V libračním bodu L4 bylo až dosud nalezeno více těles, než v bodě L5.

Vzhledem k tomu, že mezi těmito tělesy nezbytně musí docházet k častým srážkám, jejich počet se v čase mění. V seznamech planetek jsou označeny kódem JUT ve sloupci „Typ obj.“.

Pojmenování 
Vzhledem k výjimečnosti dráhy Achilla došlo na návrh Johanna Palisy mezi astronomy k dohodě, že i další podobné planetky budou pojmenovávány podle hrdinů trójské války, popisované v eposu Ílias, jehož autorství je připisováno Homérovi. Později byla tato konvence upřesněna v tom smyslu, že objekty soustředěné v blízkosti bodu L4 budou pojmenovávány podle obléhajících Řeků (výjimkou je planetka (624) Hektor, pojmenovaná ještě před přijetím tohoto dodatečného pravidla), zatímco objekty kolem bodu L5 budou pojmenovány podle obránců města Trója (výjimkou je planetka (617) Patroclus).

Vlastnosti 
Jupiterovi trojáni patří k velmi tmavým tělesům sluneční soustavy, s albedem v rozmezí od 0,02 do 0,07. Zatím největším z nich je (624) Hektor o rozměrech přibližně 370 × 195 km.

Podle předpokladů by se měli z velké části skládat z materiálu, ze kterého se formovala všechna tělesa Sluneční soustavy před 4,5 miliardami let. Mohlo by tedy jít o nejméně přetvořené horniny v vnitřních částech Sluneční soustavy.

Reference

Externí odkazy 
 

Planetky
Expoziční čas

Expoziční čas (doba expozice, rychlost závěrky) je doba, po kterou je závěrka fotoaparátu otevřena a umožňuje tak světlu dopadat na obrazový senzor nebo film ve fotoaparátu.

Expoziční čas je jedním ze tří základních parametrů expozice fotografie — dalšími jsou clonové číslo a citlivost filmu nebo obrazového senzoru. Správná expozice záleží na přizpůsobení těchto tří parametrů světelným podmínkám předmětu snímku.

Vliv expozičního času na výsledný snímek 
Doba expozice může (negativně nebo naopak kreativně) ovlivnit podobu těch částí snímku, které se v době expozice pohybují. Příliš dlouhá doba expozice způsobí jejich rozmazání, velmi krátká doba expozice naopak jejich „strnutí“ v čase. S dobou expozice se tak dá experimentovat, zaměřovat se na kontrast mezi pohybujícími se a nehybnými objekty na snímku, švenkovat s fotoaparátem během expozice nebo během ní zoomovat… pro vytvoření kreativních fotografií.

Fotografie s různými expozičními časy

Externí odkazy 
 

Technika fotografie
Světlo ve fotografii
Hustopeče nad Bečvou

Hustopeče nad Bečvou jsou městys v okrese Přerov. Žije zde  obyvatel a jejich katastrální území má rozlohu 23,91 km2 (2391 ha). Leží v nejvýchodnějším výběžku Olomouckého kraje, na půli cesty mezi Hranicemi a Valašským Meziříčím, na pravém břehu řeky Bečvy v nadmořské výšce 275 m. Prochází tudy železniční trať Hranice na Moravě - Púchov a mezinárodní silnice I/35.

Části městysu 
 Hustopeče nad Bečvou
 Hranické Loučky
 Poruba
 Vysoká

Název 
Původní jméno osady bylo Úsopeči a má dva možné výklady: buď bylo odvozeno od osobního jména Úsopek (v jeho první části je staré ús - "vous") a jméno osady pak znamenalo "Úsopekovi" (tedy Úsopekova rodina) nebo šlo o původně posměšné označení vsi lidí, kteří pekli vousy. Po připojení nářečního H- na počátek byla první část chápána jako odvozená od husto - "často", čímž došlo ke vložení vnitřního -t-.

Historie 
První písemná zmínka o obci pochází z roku 1201. O původním názvu koluje mnoho pověstí. Dne 10. října 2006 byl obci vrácen status městyse.

Osobnosti 
 Jan Ludvík Baillou (1731–1802), šlechtic
 Karel Heinrich z Baillou (1908–1945), baron
 Marie Brožová (1901–1987), herečka
 František Vahala (1881–1942), architekt
 František Rusek (1816-1895), obchodník
 Julius Volek-Choráz

Pamětihodnosti a zajímavosti 
 Zámek v Hustopečích nad Bečvou
 Kostel Povýšení svatého Kříže
 Pohřební kaple rodu von Baillou
 Větrný mlýn v místní části Poruba

Galerie

Reference

Související články 
 Římskokatolická farnost Hustopeče nad Bečvou

Externí odkazy 
 
 
 
 
 Oficiální stránka obce

 
Městyse na Moravě
Obce v okrese Přerov
Mikroregion Hranicko
Městyse v okrese Přerov
Sídla v Podbeskydské pahorkatině
Sídla na Bečvě
Sukulent

Sukulenty (ze šp. suculento – šťavnatý) jsou rostliny, které umí shromažďovat ve svém těle (stonku nebo listech) vodu, která jim umožňuje přežít i velmi dlouhá období sucha. Jsou tak uzpůsobené k přežití v pouštních a polopouštních podmínkách.

Typické znaky 
 vyžadují hodně světla a občasnou zálivku (sprchnutí)
 CAM metabolismus, který minimalizuje ztrátu vody
 méně průduchů
 spíše mohutnější kmeny než drobné větve s lístky; kmeny nebývají zdřevnatělé a jsou schopny fotosyntézy
 tělo těchto rostlin bývá odlišné od běžných rostlin – sukulenty mají redukovanou formu růstu, „kompaktnější“ tělo (ne tolik větvené jako u běžných keřů nebo stromů); nezdřevnatělé, většinou dužinaté objemné tělo (nebo jeho část – listy, kmen, kořeny, hlízy, …) schopné změny objemu (v závislosti na příjmu a akumulaci vody), jehož povrch je nějakým způsobem (voskem, „chloupky“) opatřen proti rapidnímu vysoušení

Výskyt sukulentů 
Sukulenty se typicky vyskytují v suchých tropických a subtropických oblastech jako jsou stepi, polopouště a pouště, kde jsou vlivem vysokých teplot a nízkých srážek ke svému přežití nuceny akumulovat vodu. Vyskytují se také v oblastech, kde je sice celoroční úhrn srážek vysoký, ale střídají se zde výrazná období vlhka a sucha.

Příklady sukulentů 
Nejznámějšími sukulenty jsou kaktusy. Téměř každý kaktus patří mezi sukulenty, ale existují i jiné sukulenty než kaktusy. Mohou existovat i jako epifyty. Dalším příkladem je Aloe, z čeledi Asphodelaceae. Sukulenty většinou nejsou vybíravé na kvalitní půdu – mohou vegetovat na pouštích, mořských pobřežích i v oblastech solných pánví bohatých na minerály.

Galerie

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 (česky) https://web.archive.org/web/20140808185230/http://www.sukulenty.eu/co-je-to-sukulent-sukulentni-rostlina/
  http://www.floridanaturepictures.com/cacti/cacti.html
  https://zahradadecin.cz/sukulenty/
  http://ralph.cs.cf.ac.uk/Cacti/fieldno.html 

 
Rostliny
Souhvězdí Štítu

Souhvězdí Štít (Scutum) je malé souhvězdí poblíž nebeského rovníku.

Bylo zavedeno až v roce 1690 v díle Firmamentum Sobiescianum od Johanna Hevelia jako Štít Sobieského. Je nazváno podle polského krále Jana Sobieského (1629–1696), který ochránil Evropu před vpádem Turků v bitvě u Vídně. Kříž, který měl král vytepaný na svém válečném štítě a symbolizoval jeho poslání, je v souhvězdí také. Čtyři hvězdy na okraji štítu představují čtyři královy syny. Je to jediné souhvězdí, které je věnováno osobě moderních dějin. Je pátým nejmenším souhvězdím na obloze.

Hvězdy 
Hvězdy dle Bayerova značení:
 α Sct 3,85; β Sct 4,22; γ Sct 4,67; δ Sct 4,70 – δ Sct proměnná; ε Sct 4,88; ζ Sct 4,66; η Sct 4,83
Jiné hvězdy:
 UY Scuti – největší známá hvězda do roku 2020
 PSR 1829-10 – pulsar

Objekty Messierova katalogu 
 Messier 11 – hvězdokupa Divoká kachna. Otevřená hvězdokupa, jedna z nejbohatších na obloze. Počet hvězd se odhaduje na 3000. Stáří 220 milionů let. Objevena 1681.
 Messier 26 – otevřená hvězdokupa. Mnohem méně výrazná než její zdánlivý soused na obloze – M 11. Věk 90 milionů let.

Externí odkazy 
 
 

 
Štít Sobieského
OSI (rozcestník)

OSI je zkratka:
 Open Society Institute, založeného Georgem Sorosem – Institut pro otevřenou společnost
v informatice:
 Open Source Initiative – organizace pro podporu a šíření open source software
 Open Systems Interconnection – společná iniciativa ISO a ITU-T pro standardizaci počítačových sítí a komunikačních protokolů jejíž součástí je i Referenční model ISO/OSI
 OSI (automobil) – značka automobilů vyráběných italskou firmou Officina Stampaggio Industriale SpA v letech 1960—1968.
ISO 3166-2:AL

Kódy ISO 3166-2 pro Albánii identifikují 12 krajů (stav v roce 2015). První část (AL) je mezinárodní kód pro Albánii, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících obvod. Kromě krajů mají své kódy i jednotlivé okresy.

Seznam kódů

Kraje 
 AL-01 Berat
 AL-02 Durrës
 AL-03 Elbasan
 AL-04 Fier
 AL-05 Gjirokastër 
 AL-06 Korçë
 AL-07 Kukës
 AL-08 Lezhë 
 AL-09 Dibrë
 AL-10 Shkodër
 AL-11 Tiranë
 AL-12 Vlorë

Související články 
 Administrativní dělení Albánie
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

AL
 
Albánské geografické seznamy