alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Ioan Axente Sever

Ioan Axente, supranumit Sever, (n. 15 aprilie 1821, Frâua – d. 13 august 1906, Brașov) a fost un revoluționar român, unul dintre conducătorii mișcării de eliberare națională a românilor din Transilvania în Revoluția de la 1848.

Fiu de țăran, născut în Transilvania, a studiat teologia și filozofia la Blaj, după care s-a mutat la București.

În revoluția de la 1848 
La izbucnirea revoluției, Ioan Axente Sever  era profesor de latină și română, la Colegiul Sf. Sava din București.

A luat parte la revoluția de la 1848 din București și împrejurimi, unde a avut rolul de a face cunoscute idealurile revoluționare  printre țărani. În august 1848 s-a întors în Transilvania, unde a participat la a treia adunare de la Blaj din septembrie. A participat alături de Avram Iancu la rezistența din Munții Apuseni.

La 8 ianuarie 1849, țăranii români răsculați au incendiat orașul Aiud. Populația nu credea că românii, pe atunci pașnici, ar putea s-o atace. În seara de 8 ianuarie — Crăciunul după calendarul iulian — a început măcelul ce a durat până în data de 17 ianuarie, fiind uciși cca 600 de etnici maghiari. Un numar mare de oameni a încercat să se ascundă în munții din apropiere, dar din cauza gerului au murit înghețați. Morții au fost aruncați în șanțurile cetății, iar altă parte în varnița de lângă cetate, unde se află și monumentul acestora.

Indus în eroare de promisiunile mincinoase ale Curții de la Viena, precum și datorită poziției nejuste a guvernului revoluționar maghiar în problema națională și în cea a abolirii iobăgiei, Ioan Axente a adoptat o atitudine pro-habsburgică, lucru care a contribuit la dezbinarea forțelor revoluționare ale românilor și ungurilor.

Axente Sever a fost arestat în februarie 1849, acuzat fiind că ar fi participat la masacru, dar a fost găsit nevinovat la proces.

După înfrângerea revoluției, a continuat să aibă un rol de frunte în viața politică și culturală a românilor din Transilvania.
Astfel, a făcut parte din conducerea ASTREI, adică Asociația Transilvană pentru Literatura Română și Cultura Poporului Român.

A murit în spitalul săsesc din Brașov, foarte sărac și uitat de lume în vara anului 1906.

Decorații 
 Ordinul Leopold clasa a III-a, conferit de Franz Joseph;
 Ordinul „Sfânta Ana”, clasa a II-a, conferit de Nicolae I al Rusiei prin generalul rus Alexander Nicolaevici Lüders.

Vezi și 
 Masacrul de la Aiud

Note

Bibliografie suplimentară 
 Ioan Gabor, Ioan Axente Sever - un nume pentru neuitare (1821-1906), Sibiu: 2006,  ISBN 10-973-7749-12-x , ISBN 13-978-973-7749-12-3
 Adrian T. Pascu, Ioan Axente Sever (1821-1906): viața și activitatea militantă, Cluj-Napoca: Editura Dacia, 1985
 Nicolae Iorga, Oameni care au fost, Un bătrân erou: Axientie Sever, București: Ed. pentru Literatură, 1967, pp. 151–152

Legături externe 
 Posteritatea lui Ioan Axente Sever, 25 aprilie 2008, Mihai Sorin Radulescu, Ziarul de Duminică

Imagini 
 

Axente, Ioan
Nașteri în 1821
Decese în 1906
Români din Imperiul Austriac
Români din Austro-Ungaria
Români din secolul al XIX-lea
Români din secolul al XX-lea
Purtători al Ordinului Leopold (Austria)
Chuck Yeager

Chuck Yeager () a fost un pilot în timpul celui de-al Doilea Război Mondial și a zburat în 64 de misiuni deasupra Europei. El a doborât 13 avioane germane și a fost el însuși doborât în Franța, dar a scăpat de prizonierat cu ajutorul Rezistenței Franceze.
De asemenea a fost primul om care a depășit viteza sunetului și apoi dublul vitezei sunetului (Mach 2).

După război, el a fost printre cei câțiva voluntari aleși să testeze zborul avionului experimental X-1, construit de Bell Aircraft Company, pentru a cerceta fezabilitatea zborului supersonic.

Timp de ani de zile, mulți aviatori au crezut că omul nu era destinat să zboare mai repede decât viteza sunetului, teoretizând că presiunea exercitată de undele sonice la o asemenea viteză ar dezmembra aeronava. Toate acestea s-au schimbat pe 14 octombrie 1947, când Yeager a zburat cu X-1 deasupra lacului secat Rogers în sudul Californiei. Cu ocazia experimentului cu avionul experimental X-1 el s-a fost înălțat de către un avion bombardier B-29 și după aceea eliberat prin orificiul de lansare al torpilelor, el prinzând o viteză fenomenală depășind viteza de 1,07 Mach (bariera sunetului la acea altitudine) care l-a înălțat până la înălțimea de 13.700. Avionul-rachetă, poreclit "Strălucitoarea Glennis" (după numele soției sale), a fost proiectat cu aripi zvelte și largi și un fuselaj neîntrerupt modelat după un glonț de calibrul 50.
Din cauza secretului proiectului, realizarea lui Bell și Yeager nu a fost anunțată publicului până în iunie 1948. Yeager a continuat să lucreze ca pilot de teste, iar în 1953 el a zburat cu viteza de 2,44 Mach într-un avion - racheta X-1A. El s-a pensionat din Forțele Aeriene SUA cu gradul de general de brigadă în anul 1975.

Note

Nașteri în 1923
Piloți experimentali
Ași ai aviației americane din cel de-al Doilea Război Mondial
Decorați cu ordinul Air Medal
Decese în 2020
Piaf (dresaj)

Piaful este un exercițiu de dresaj clasic, unde calul se mișcă în trap concentrat și cadențat, stând pe loc sau aproape pe loc. Centrul gravitațional al animalului se află în partea posterioară, picioarele posterioare flexându-se puternic. Extremitatea segmentului anterior al corpului este foarte mobilă, picioarele manifestând flexiune de amploare și aici. Ritmul rămâne același și apare un moment de suspensie între pași.

Piaful a fost inițial folosit în bătălie pentru a menține calul concentrat, încălzit și mobil. Astăzi este lecție din Școala înaltă de călărie și Marele premiu de dresaj.

Legături externe

 Video 

Dresaj clasic
Piaf (dezambiguizare)

Piaf poate însemna:

O cântăreață franceză: Edith Piaf

Un exercițiu de dresaj ecvestru: Piaf (dresaj)
Argou: (vrabiuta)
Zosimos

Zosimos (în ) (n. cca. 460 - d. cca. 510) a fost un istoric antic de origine greacă care a trăit la Constantinopol. Opera sa Ιστορία Νέα (Historia Nova) descrie declinul imperiului roman. 

Istorici ai Greciei antice
Scriitori bizantini
Nașteri în secolul al V-lea
Decese în secolul al VI-lea
Istorici bizantini
Nova Lacertae 1910

Nova Lacertae 1910 sau DL Lacertae 1910 a apărut în constelația Șopârla în 1910 cu magnitudine de 4,6 și a strălucit 37 de zile.

A fost descoperită de T.H.E.C.Espin

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 22h 35m 47s.98

Declinație: +52° 42' 57".7

Nove
V603 Aquilae

Nova V603 Aquilae sau Nova Aquilae 1818 a apărut în constelația Aquila în 1918 și a strălucit cu magnitudine -1.4. a fost cea mai strălucitoare nova.

Coordonate delimitative 

Ascensie dreaptă: 18h 48m 54.6s

Declinație: +00° 35’ 03"

Nove
Nova Lyrae 1919

HR Lyrae sau Nova Lyrae 1919a strălucit in constelatia Lyrae în 1919 cu magnitudine 6.5.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 18h53m26s

Declinație: +29°13.4'

Nove
Nova Ophiuchi 1919

V849 Ophiuchi sau Nova Ophiuchi 1919 a fost o novă care a explodat în 1919 în constelația Ophiuchus cu magnitudinea 7.4.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 18h 11m 43.9s

Declinație: +11° 35' 41

Nove
Nova Geminorum 1912

DN Geminorum sau Nova Geminorum 1912 a explodat în 1912 constelația Gemini cu magnitudinea 3.5. Azi strălucește cu magnitudine 14.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 06h 54m 54s.62

Declinație: +32° 08' 27".0

Nove
Nova Cygni 1920

V476 Cygni sau  Nova Cygni 1920 a fost o novă care a explodat în  constelația Cygnus în 1920. A atins atunci 2.0 magnitudini aparente, astăzi având doar o magnitudine de 17.09.

Coordonate
Ascensie dreaptă: 19h 58m 24,6s 
Declinație:  +53° 37’ 07"

Nove
RR Pictoris

RR Pictoris a explodat în constelația Pictor în 1925 cu magnitudine 1.2 si a revenit la forma inițială timp de 150 de zile cu magnitudine 3.Azi are o magnitudine de 9.

Coordonate delimitative 

Ascensie dreaptă: 06h 35m 36s.25

Declinație: −62° 38' 22".0

Nove
Constelația Pictorul
1925 în știință
DQ Herculis

DQ Herculis sau Nova Herculis 1934 este o stea care a explodat în 1934 în constelația Hercules cu magnitudine 1.5

Coordonate delimitative 

Ascensie dreaptă: 18h 07m 30.1s

Declinație: +45° 51’ 31”

Nove
CP Lacertae

CP Lacertae a explodat in 1936 în constelația Lacerta cu magnitudine 2.1 și a revenit la forma inițială în 9 zile cu magnitudine 3.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 22h 15m 40s.64

Declinație:  +55° 36' 58".3

Constelația Șopârla
Nove
BT Monoceretis

BT Monocerotisa explodat în 1939 in constelația Monoceros cu magnitudine 4.5. A revenit la forma inițială în 36 de zile cu magnitudine 3.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 06h 43m 47s.43

Declinație: -02° 01' 16".8

Nove
CP Puppis

CP Puppis sau Nova Puppis 1942 a explodat în constelația Puppis în 1942 cu magnitudine 0.3.

Coordonate delimitative 

Ascensie dreaptă: 08h 11m 46s

Declinație: −35° 21.1’

Nove
Nova Aquilae 1943

V500 Aquilae sau  Nova Aquilae 1943 a fost o novă ce a explodat în constelația Vulturul în 1943 cu magnitudinea aparentă de 6,1 și a revenit la forma inițială în 30 de zile cu magnitudinea aparentă de 3.

Coordonate delimitative
Ascensie dreaptă: 19h52m27s.98    
Declinație: +08°28'41".6

Nove
QU Vulpeculae

Nova QU Vulpeculae a explodat în 1984 în constelatia Vulpecula cu magnitudine 5.2.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 20h 26m 46s.42

Declinație:  +27° 50' 43".1

Nove
V1500 Cygni

V1500 Cygni sau  Nova Cygni 1975 a explodat în constelația Cygnus în 1975 cu magnitudine  2.0.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 21h11m36.6s

Declinație: +48°09'02.1"

Nove
El Lissitzky

Lazar Markovici Lisițki , mai bine cunoscut ca El Lissitzky (Эль Лисицкий) a fost un artist, designer, fotograf, profesor, arhitect și tipograf rus.

Biografie

Ani timpurii 

Lissitzky s-a născut pe 23 noiembrie 1890 în Pochinok, o mică comunitate de evrei, aflată la sud-est de Smolensk, în fostul Imperiu Rus. În timpul copilăriei, a studiat în orașul Vitebsk, aflat acum în Belarus. Ulterior, a locuit 10 ani în Smolensk, locuind cu bunicii săi.

Prezentare generală 

Lissitzky a fost printre cele mai importante personalități a avant-gardei rusești, dezvoltând mișcarea suprematistă cu prietenul și mentorul său, Kazimir Malevici.

De asemenea, Lissitzky a proiectat diverse lucrări de propagandă pentru Uniunea Sovietică. Munca sa a influențat semnificativ mișcarile Bauhaus, constructivismul și De Stijl, considerate astăzi ca fiind părți componente ale modernismului. Lissitzky a experimentat cu tehnici și stiluri care au dominat design-ul grafic în secolul al XX-lea. Opera lui El Lissitzky a fost clasată de regimul nazist în categoria Artă degenerată.

Note, referințe

Legături externe 

 Design
 MoMA - Museum of Modern Art - o colecție de lucări ale artistului

Nașteri în 1890
Nașteri pe 23 noiembrie
Decese în 1941
Decese pe 30 decembrie 
Arhitecți ruși
Artiști constructiviști
Artiști plastici ruși
Avangarda rusă
Constructivism
Designeri ruși
Fotografi ruși
Futurism
Membri CIAM
Minimalism
Pedagogi ruși
Suprematism
Tipografi ruși
École nationale d’équitation

École nationale d'équitation (ENE) este cea mai veche școală franceză de echitație. Se află în Saumur. Grupul de instructori de elită ai acestei școli se numește Cadre Noir.

A fost fondată în 1814 ca instituție academică militară și de școală înaltă de călărie, în 1828 având loc primele demonstrații publice. În 1972 s-a format École Nationale d’Équitation. 

Printre altele sunt folosiți cai de rasa Lusitano.

Istoric 
École Nationale d’Équitation (ENE) este cea mai veche școală franceză de echitație. Cetatea ducilor de Anjou continua astfel o îndelungata tradiție ecvestră care a transformat-o în capitală a echitației. În inima ei pulsează viața pe care activitățile cu caii au imprimat-o cetății și întregii regiuni. În timpul domniei lui Ludovic al XV-lea aici au fost construite primele clădiri destinate Școlii de Echitație.

Răsturnările survenite în urma revoluției din 1789 au făcut ca școala de instruire a trupelor de cavalerie să fie transferată aici. În 1825 ea e rebotezată : Școala Regală de Cavalerie iar câțiva ani mai târziu va fi adoptată ținuta neagră de manej a faimoșilor instructori de elită cunoscuți sub numele de Cadre Noir. În 1972 s-a format École Nationale d’Équitation.

Astăzi complexul în care își desfășoară activitățile Școala Națională de Echitație (ENE) dispune de o infrastructură impresionantă. Ansamblul sportiv desfășurat pe 300 ha dispune de 50 de kilometri de piste amenajate, 10 manejuri olimpice, 5 manejuri de antrenament, un amfiteatru, o clinică veterinară, o șelărie de onoare în care harnașamentele, adevărate opere de artă, sunt înșiruite ca la paradă în așteptarea spinărilor delicate ale celor peste 400 de cai ai școlii. Anual sunt formați aici în jur de 2000 de stagiari care beneficiază de o instruire demnă de renumele școlii.În paralel instituția desfășoară activități de cercetare în domeniul tehnic, științific și pedagogic.Axată pe metodele clasice ale înaltei școli de echitație ENE este deschisă confruntărilor cu cele mai noi tehnici menite să amelioreze și să perfecționeze practica echitației.Programul zilnic deschis publicului (taxa de intrare) prevede dimineața vizita ghidată a instalațiilor școlii, urmată de posibilitatea de a asista la antrenamentul în repriză a instructorilor Cadre Noir iar după-amiaza vizita ghidată a instalațiilor.

Baletul cailor conduși de cei mai performanți Cadre Noir încantă și surprind de fiecare dată și peste tot unde apar. Spectacolele au loc tot timpul anului atât la Saumur cât și în cadrul diverselor evenimente de gală naționale și internaționale. În acest an Salonul Calului de la Versailles a reușit să reunească pentru prima dată într-un spectacol unic cele trei școli europene de artă ecvestră de la Saumur, Viena și Jerez.

Legături externe 

 Sit oficial

Ecole Nationale d'Equitation
Ecole Nationale d'Equitation
Nova Aquilae 1905

V604 Aquilae sau  Nova Aquilae 1905 a explodat in 1905 în constelatia Aquila si a stralucit cu magnitudine 7.6.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 19h02m05s.77

Declinație: −04°26'31".3

Nove
DK Lacertae

DK Lacertae este o nova din constelația Lacerta care a explodat în 1950 cu o magnitudine de 5.0.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 22h 49m 46s.43   

Declinație: +53° 17' 18".1

Nove
V446 Herculis

V446 Herculis a explodat in 1960 in constelatia Hercules cu o magnitudine aparentă de 2.8.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 18h 57m 21s.51

Declinație:  +13° 14' 27".3

Nove
V533 Herculis

V533 Herculis a explodat in 1963 in constelația Hercules cu o magnitudine aparentă de 3.

Coordonate delimitative
 Ascensie dreaptă: 18h 14m 19s.98  
 Declinație:  +41° 51' 23".2

Nove
FH Serpentis

FH Serpentis a explodat în 1970 în constelatia Serpens cu o magnitudine aparentă de 4.4.

Coordonate delimitative 

Ascensie dreaptă: 18h 30m 46s.71

Declinație: +02° 36' 50".7

Constelația Șarpele
Nove
V1668 Cygni

V1668 Cygni a fost o novă vizibilă în constelația Lebăda în 1978 cu o magnitudine aparentă de 6.

Coordonate delimitative
Ascensie dreaptă: 21h 42m 35s.19 
Declinație: +44° 01' 57".0

Nove
V838 Herculis

V838 Herculis a explodat în 1991 în constelația Hercules cu o magnitudine aparentă de 5.0.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 18h 46m 31s.55

Declinație:  +12° 14' 05".0

Nove
V1494 Aquilae

V1494 Aquilae a explodat in 1999 in constelația Aquila cu o magnitudine aparentă de 5.03.

Coordonate delimitative

Ascensie dreaptă: 19h 23m 05s.38

Declinație: +04° 57' 20".1

Nove
Aron Vodă

Aron Vodă () a fost domn al Moldovei de două ori, (septembrie 1591 - iunie 1592) și (18 septembrie 1592 - 24 aprilie 1595). A fost fiul lui Alexandru Lăpușneanu. Boierii l-au numit "cel Cumplit".

Domnia 
A ajuns la domnie cumpărând tronul cu 1 milion de galbeni. Ca să-și plătească datoriile, a scos dări noi. Cronicile spun că Aron Vodă "prăda" țara, că agenții care strângeau dările erau însoțiți de turci și că la urmă a dat ordin ca să se ia de la tot omul câte un bou, iar pentru cei care nu aveau, se lua de la alții. De aceea, țara se răscoală, iar Aron o potolește cu cruzime. În acel moment Poarta îl mazilește (1592). Dar, datorită rugăminților creditorilor săi, este numit din nou domn. 

Săturat de jafurile turcilor, îndemnat și de papă ca să rupă relațiile cu aceștia, Aron a fost convins de Mihai Viteazul să se alăture alianței creștine la 5 noiembrie 1594. La această ligă sfântă, în centrul căruia se afla împăratul Rudolf al II-lea, aderase și principele Transilvaniei, Sigismund Báthory. În august 1594 Aron a recunoscut suzeranitatea lui Sigismund Báthory, ceea ce a deschis drumul uniunii personale dintre Moldova, Transilvania și Țara Românească.

Pe 13 noiembrie 1594 mișcarea împotriva turcilor a început în aceeași zi și la Iași și la București. Creditorii evrei levantini au fost chemați de cei doi domni sub pretextul de a fi plătiți, după care au fost uciși. Această acțiune a fost continuată prin atacarea turcilor din cetățile Tighina, Chilia și Cetatea Albă, prin incursiuni efectuate în nordul Dobrogei  și prin devastarea orașului Ismail (martie 1595). Cu toate că Aron Vodă făcea parte din coaliția antiotomană și și-a îndeplinit sarcinile în acest sens, Sigismund Báthory neîncrezător, a pus la cale un complot împotriva lui, l-a atras în Transilvania și l-a înlocuit pe tronul Moldovei cu Ștefan Răzvan.

Sfârșitul
Aron a fost prins de oștile transilvănene și închis cu toată familia la Castelul Martinuzzi din Vințu de Jos, Alba în mai 1595, unde și moare otrăvit în iunie 1597. A fost îngropat în biserica lui Mihai Viteazul din Alba Iulia.

La 20 septembrie 1600 armata lui Gheorghe Basta, victorioasă la Mirăslău, a intrat în Alba Iulia și a comis jafuri și represalii împotriva foștilor susținători ai lui Mihai. În acest context oasele lui Aron Vodă și ale altor boieri au fost dezgropate și aruncate afară, fapt cunoscut din memoriul adresat de Mihai către ducele de Toscana.

Aron Vodă a făcut danii importante Bisericii Sfântul Nicolae din Șcheii Brașovului și a ctitorit  Mănăstirea Aroneanu de lângă Iași, într-un sat care astăzi îi poartă numele (Aroneanu).

Note 

Decese în 1597
Boieri și boiernași din Moldova
Domni și domnitori ai Moldovei
Dinastia Mușatinilor
V1974 Cygni

V1974 Cygni sau Nova Cygni 1992 a fost descoperită de Peter Collins la 19 februarie 1992 în constelația Cygnus pe când avea o magnitudine de 6 iar apoi a atins magnitudinea de 4,4. Se află la 10.430 ani lumină de Pământ.

Caracteristici
Ascensie dreaptă: 20h30m31.58s  
Declinație:  +52°37'53.4"

Nove
Petru Cazacul

Petru Cazacul () a fost Domn al Moldovei (august 1592 - 25 octombrie 1592).

Prezentare generală 
Despre originea lui există date incerte.  Se crede că ar fi fost fiul lui Alexandru Lăpușneanu. Conform unor documente și scrisori ale epocii respective, Petru avea relații cu Filip II al Spaniei, cu habsburgii austrieci, la Istanbul iar spre final se imprietenise cu hatmanul Coroanei Jan Zamojski și cu cazacii zaporojeni de unde i s-a tras porecla de "Cazacul", de mare preț in ochii moldovenilor.

A ajuns domn al Moldovei în 1592, după mazilirea lui Aron Tiranul (cunoscut și ca Aron Vodă), cu sprijinul polonilor. Faptul acesta a stârnit nemulțumiri la Istanbul, deoarece numai Sultanul avea dreptul de a numi domni la nord de Dunăre. A incercat să adopte o politică anti-otomană, trimițând solii la principele transilvan Sigismund Bathory și în Polonia.

În toamna lui 1592, Moldova este atacată din două directii: 2000 de oșteni intră dinspre răsărit in țara conduși de căpitanul Sibrik iar dinspre sud veneau turcii în frunte cu Aron Tiranul și beglerbegul Greciei, Veli-aga. Domnitorul a lăsat oșteni hatmanului Oras să îi întâmpine pe unguri la Baia. Apoi s-a deplasat în sud pentru a-i întâmpina pe turci.  Apelase și la cazaci.  Dar Sibrik a găsit o altă cale de a intra în Moldova și pe 11-12 octombrie se află în cetatea de scaun. Petru s-a tras către Iași căutând să se apere în pădurile din apropiere. Cazacii au lovit Tighina dar acțiunea lor a fost fără nici o utilitate căci domnitorul fusese prins și dus la turci.

Petru Cazacul este ucis la 25 octombrie prin strangulare.

Decese în 1592
Decese pe 25 octombrie
Domni și domnitori ai Moldovei
Domni și domnitori români decedați prin morți violente
Ștefan Răzvan

Ștefan Răzvan () a fost Domn al Principatului Moldovei în perioada (aprilie 1595 - decembrie 1595).

Domnie 
Fiul unui tată rom musulman care emigrase către Moldova din Imperiul Otoman și al unei femei moldovence, a servit în mod probabil în armata regelui Henric al IV-lea al Franței, apoi în armata poloneză. Înainte de a accede la tron era comandantul gărzii lui Aron Vodă și avea titlul de hatman.
 
A luptat alături de Mihai Viteazul și Sigismund Báthory împotriva turcilor otomani. I-a succedat la tron lui Aron Vodă, pe care l-a alungat, proclamându-se domn. Detronat ca urmare a invaziei poloneze în Moldova, a fost înlocuit cu Ieremia Movilă. Bătălia decisivă a fost dată la Areni, lângă Suceava. Pierzând bătălia, Ștefan a fost capturat în încercarea sa de a fugi spre Transilvania și a fost executat prin tragere în țeapă.

Origine 
Ștefan Răzvan este citat ca una din puținele figuri ale istoriei românilor care să fi fost de origine țigănească. În programa școlară de Istoria și tradițiile minorității romilor, este inclusă o listă de 17 personalități românești de etnie romă, printre care și Ștefan Răzvan.

Note

Legături externe 

Decese în 1595
Domni și domnitori ai Moldovei
Domni și domnitori români decedați prin morți violente
Romi din România
Nicolae Mavrogheni

Nicolae Mavrogheni (numele Mavrogheni se pronunță în patru silabe, cu i plin;), () a fost un domnitor fanariot din Țara Românească.

Domnia sa a început la 6 aprilie 1786 și a durat până în septembrie 1790.
Originar din insula Paros, Mavrogheni a ajuns domn cu ajutorul lui Gazi Hasan pașa, comandantul flotei otomane al cărei dragoman era.
Numirea acestui „galiongiu“ (galion = corabie mare, galeră) n-a fost deloc bine văzută nici de boieri, nici de norod, și de aici un șir întreg de pamflete, piese de teatru sau versuri menite a ridiculiza politica și măsurile acestuia.
Pe 30 septembrie 1790 a fost sugrumat din ordinul lui Hassan Pașa pentru nesupunere față de Imperiul Otoman.

A rămas în istoria Bucureștiului printr-o excentricitate a sa, de a polei cu aur coarnele cerbilor de la trăsura sa. De asemenea, la capătul Podului Mogoșoaiei (lângă Muzeul Țăranului Român) a construit o biserică ce a dăinuit până astăzi.

Este de asemenea unul dintre cei care au contribuit la dezvoltarea - modestă și primitivă, totuși, destinată câtorva boieri ai vremii - a alimentării cu apă printr-un sistem de conducte.

Note

Vezi și
Manto Mavrogenous

Lectură suplimentară
 Peter Mario Kreuter: Franz Leopold von Metzburg und Nicolae Mavrogheni. Momentaufnahmen einer schwierigen Beziehung zweier diplomatischer Welten. In: Encounters in Europe's Southeast. The Habsburg Empire and the Orthodox World in the Eighteenth and Nineteenth Centuries. Ed. Harald Heppner und Eva Posch. Bochum 2012, p. 75-91.

Legături externe
Gravură reprezentându-l pe Nicole Movrogheni 
Un alt galiongiu pe tronul Țării Românești, 16 Aug 2007, Constanța VINTILĂ-GHIȚULESCU, nr.184, Dilema veche
Al doilea Țepes, 3 feb 2010, Emanuel Badescu, Ziarul de Duminică

Nobili români
Domni și domnitori ai Țării Românești
Dragomani
Oameni executați prin strangulare
Nașteri în 1735
Decese în 1790
Elasticitatea venitului

Elasticitatea venitului exprimă cât de puternic se modifică în mod relativ cererea unui bun economic, dacă venitul unui buget se modifică în mod relativ.

Exemplu: Dacă cererea unui bun economic se mărește cu 12 procente, iar venitul se mărește cu doar 10 procente, elasticitatea venitului este de 1,2.

Bun inferior: 
Bun superior: 
În mod obișnuit, elasticitatea venitului este pozitivă, excepție făcând doar bunurile inferioare. În cazul bunurilor indispensabile vieții elasticitatea venitului este mai mică decât 1 (Legea lui Engel), în cazul bunurilor de lux aceasta este mai mare decât 1. (vezi și elasticitatea prețului cererii)

În mod formal, elasticitatea venitului  se exprimă în modul următor:

,

la care:  
 = cantitatea cerută din bunul economic  
 = venitul.

Vezi și 
Efectul de venit

Economie
Microeconomie
Elasticitate
Comuna Nicolae Bălcescu, Călărași

Nicolae Bălcescu (în trecut, Principele Mihai) este o comună în județul Călărași, Muntenia, România, formată din satele Fântâna Doamnei, Nicolae Bălcescu (reședința) și Paicu.

Așezare 
Comuna se află în nordul județului, la limita cu județul Ialomița. Este traversată de autostrada București–Constanța, dar nu este deservită de nicio ieșire a acesteia, cea mai apropiată fiind cea de la Lehliu Gară. În schimb, prin comună trece șoseaua județeană DJ305, care o leagă spre nord-est de Lehliu (unde se termină în DN3) și spre sud de Gurbănești. Comuna este deservită și pe calea ferată București-Constanța, de halta de mișcare Preasna.

Demografie 

Conform recensământului efectuat în 2021, populația comunei Nicolae Bălcescu se ridică la 1.625 de locuitori, în scădere față de recensământul anterior din 2011, când fuseseră înregistrați 1.776 de locuitori. Majoritatea locuitorilor sunt români (92,62%). Din punct de vedere confesional, majoritatea locuitorilor sunt ortodocși (91,88%), iar pentru 7,45% nu se cunoaște apartenența confesională.

Politică și administrație 
Comuna Nicolae Bălcescu este administrată de un primar și un consiliu local compus din 11 consilieri. Primarul, , de la , este în funcție din . Începând cu alegerile locale din 2020, consiliul local are următoarea componență pe partide politice:

Istorie 
La sfârșitul secolului al XIX-lea, comuna nu exista, iar din satele ei exista doar satul Paicu, arondat comunei Gurbănești-Coțofanca din plasa Negoiești a județului Ilfov; satul avea 191 de locuitori și o biserică. În 1925, este consemnat în aceeași comună și satul Fântâna Doamnei, iar comuna făcea parte din plasa Sărulești a aceluiași județ. Comuna a apărut, cu numele de Principele Mihai, în 1931, iar satele ei componente erau Fântâna Doamnei, Paicu, Principele Mihai și Suliman.

După al Doilea Război Mondial, comuna a luat numele de Nicolae Bălcescu și a fost în 1950 transferată raionului Brănești și apoi (după 1952) raionului Lehliu din regiunea București, iar satul Sulimanu a trecut la comuna Sărulești. În 1968, comuna Nicolae Bălcescu a revenit la județul Ilfov, reînființat. În 1981, o reorganizare administrativă regională a dus la transferarea comunei la județul Călărași.

Note 

Nicolae Bălcescu
Nine O' Clock

'Nine O’Clock' este un ziar român, ceea ce este special cu ziarul este că e scris exclusiv în limba engleză. A fost fondat în 1991, când a avut numai 4 pagini, dar după aceea a crescut mult. Pentru că este în engleză, este unul din ziarele românești la care se referă când este vorba despre ziarele românești în țări străine. Cele mai importante părți ale ziarului sunt știri politice și financiare, sportul și interne.

Fondator a fost Radu Bogdan. Redactorul șef era soția sa, Gabriela Bogdan. Ziarul făcea parte dintr-o afacere de familie. Trustul lui Radu Bogdan cuprindea Casa de Editura Nine O Clock și Fundația Nine O Clock.

Pe 1 Aprilie 2023 ziarul Nine O’Clock a fost cumparat de Mihai Manea fondatorul companiei Manpres.   

Noua conducere a mărit numărul de pagini ale ziarului de la 8 pagini la 12 pagini, având ca target sa ajungă la un număr dublu de pagini, respectiv 16 pagini plus suplimente pe diferite domenii de activitate inclusiv un anuar “Top Interviiuri ambasadori”.

https://www.nineoclock.ro/subscriptions/

Referințe și note

Legături externe 
 www.nineoclock.ro - Site web oficial

Ziare în limba engleză din România
Bucharest Business Week

Bucharest Business Week este un fost ziar financiar român scris în limba română, care este editat o dată pe săptămână. El este editat de către Orion Media Group SRL. Ziarul are diferite categorii de știri: companii, privatizare și investiții, și știri generale despre România. 

Ziare financiare din România 
Ziare în limba engleză din România
Bucharest Daily News

Bucharest Daily News a fost un ziar românesc, scris în limba engleză.

Legături externe 
 daily-news.ro - [Arhiva]

Ziare în limba engleză din România
Fotbalist

Un jucător de fotbal sau fotbalist este un sportiv care joacă unul dintre diferitele tipuri de fotbal. Pe lângă fotbalul clasic, se mai practică fotbal american, fotbal australian, fotbal canadian și  Gaelic football.

La începutul sec. al XXI-lea, se estima că în lume sunt 250 de milioane de fotbaliști, iar mulți alții joacă celelalte tipuri de fotbal.

Referințe
Dresaj clasic

Dresajul clasic s-a dezvoltat din dresajul la care erau supuși caii cavaleriei antrenați pentru câmpul de luptă. Acest dresaj dura mulți ani până când se ajungea la un animal de călărie ideal. 

Caii erau antrenați pentru mai multe mișcări diferite de tipul "deasupra solului" care le permiteau călăreților să scape dacă erau înconjurați, sau pentru a putea lupta mai ușor.

Aceste mișcări includ:

Levadă
Pesadă
Piaf (dresaj)
Pasaj (dresaj)
Capriolă
Curbetă
Balotadă
Dresaj spaniol
Doma Clasica
Doma Vaquera

Actualmente există mai multe școli de dresaj clasic: 

Școala spaniolă de călărie de la Viena
Cadre Noir la Saumur, Franța
Școala regală andaluză de călărie la Jerez de la Frontera, Spania (specializată în dresaj spaniol)
Școala portugheză de dresaj ecvestru la Queluz, Portugalia
Dresaj clasic
Școala înaltă de călărie

Școala înaltă de călărie (sau Alta Escuela) este dresajul ecvestru de cel mai dificil grad din cadrul dresajului clasic. 

Se împarte în:
 
Școala înaltă de dresaj ecvestru la sol

Galopiruetă
Piaf (dresaj)
Pasaj (dresaj)
Redop
Pas spaniol
Terre à Terre

Școala înaltă de dresaj ecvestru deasupra solului

Balotadă
Curbetă
Crupadă
Falcadă
Capriolă
Lansadă
Levadă
Mezair
Pesadă

Instituții de dresaj înalt:

Școala spaniolă de călărie de la Viena
Cadre Noir la Saumur, Franța
Școala regală andaluză de călărie (specializată în dresaj spaniol)
Școala portugheză de dresaj ecvestru

Vezi și 
Școala de campanie

Dresaj clasic

hu:Díjlovaglás#Föld feletti munka
Școala portugheză de dresaj ecvestru

Școala portugheză de dresaj ecvestru (Escola Portuguesa de Arte Equestre) este una dintre școlile europene de dresaj clasic. A fost fondată în 1979, fiind situată în Queluz, Portugalia. Este strâns legată de calul de origine portugheză Lusitano.

Alte școli de dresaj clasic:

Școala spaniolă de călărie de la Viena
Cadre Noir la Saumur, Franța
Școala regală andaluză de călărie (specializată în dresaj spaniol)

Weblinkuri 
Websit oficial
Instituții de învățământ
Dresaj clasic
Cal iberic
Drapelul Indoneziei

Steagul național indonezian este numit "Sang Saka Merah Putih". 

După cum scrie în Articolul 35 din Constituția de la 1945, steagul este alcătuit din două culori, roșu deasupra culorii albe. Lățimea sa reprezintă două treimi din lungime sau 2 metri pe 3 metri. Este arborat în fața Palatului Prezidențial, a clădirilor guvernamentale și a misiunilor diplomatice indoneziene în străinătate. 

Primul steag a fost în mod curajos purtat în mijlocul forțelor de ocupație japoneze în ziua în care s-a proclamat Independența de stat a Indoneziei. De atunci, a fost arborat la sărbătorile Zilei Independenței în fața Palatului Prezidențial din capitala Jakarta. Acest steag istoric sau "bendera pusaka" a fost arborat ultima dată la 17 august 1968. După aceea a fost păstrat și înlocuit cu o replică țesută din mătase pură indoneziană.

 

Indonezia
Indonezia
Istoria Indoneziei
Stema Indoneziei

Stema Indoneziei este alcătuită dintr-un vultur auriu, numit "Garuda", personaj din poemele epice antice indoneziene. Acesta este pictat de asemenea în multe temple din secolul VI.

Simboluri
Vulturul este simbolul energiei creatoare. Principala sa culoare, auriul, sugerează măreția națiunii. Culoarea neagră reprezintă natura. Pe fiecare aripă sunt 17 pene, 8 pene pe coadă și 45 pe gât. Acestea reprezintă data proclamării independenței Indoneziei: 17 august 1945.

Motto-ul "Bhinneka Tunggal Ika" (în română "unitate în diversitate") este scris pe un banner ținut între ghearele vulturului. Acest vechi motto javanez a fost introdus de Empu Tantular, un sfânt din Regatul Majapahit, în secolul XV. Acesta semnifică unitatea poporului indonezian în ciuda diversității etnice și culturale.

Scutul simbolizează autoapărarea în luptă sau auto-protejarea. Culorile roșu și alb din fundalul scutului reprezintă culorile steagului național indonezian. Cele cinci simboluri de pe scut reprezintă filozofia de stat, Pancsila, fundamentul statului indonezian.

Brâul care traversează centrul simbolizează Ecuatorul care străbate insulele Sumatra, Kalimantan, Sulawesi și Halmahera. Acest lucru amintește că Republica Indonezia este singura țară tropicală în care poporul a construit singur un stat liber și suveran.

Steaua aurie, pe fundalul negru din centrul scutului, reprezintă primul principiu al Pancasila, Credința în Dumnezeu. Lanțul reprezintă generațiile succesive de oameni. 

Zalele rotunde reprezintă femeile, iar cele pătrate, bărbații. Este simbolul celui de-al doilea principiu, Umanismul. 

"Beringin" sau "copacul banyan" simbolizează cel de-al treilea principiu, Unitatea Indoneziei. 

Capul "Banteng"-ului sau "taurului sălbatic" (bos Javanicus), care este negru pe fundal roșu, reprezintă cel de-al patrulea principiu, Democrație ghidată de înțelepciune în unanimitatea rezultată din deliberările reprezentanților. 

Al cincilea principiu, Justiție Socială pentru întreg poporul indonezian, este simbolizat de "orezăria aurie și albă și de urechile de bumbac". 

Indonezia
Indonezia
Indonesia Raya

Indonesia Raya este imnul național din Indonezia, care înseamna Marea Indonezie. Cântecul a fost compus în 1928. Politica colonială a vremii era "divide și condu". Această politică a agravat în mod intenționat diferențele de limbă, etnice, culturale și religioase dintre oameni.

Nașterea imnului 
 
„Indonesia Raya“ a marcat începutul mișcărilor naționaliste indoneziene. Cântecul a fost introdus inițial de către compozitor, Wage Rudolf Supratman, la cel de-al doilea Congres al Tuturor Tinerilor Indonezieni, la 28 octombrie, la Batavia, în prezent Jakarta. A fost momentul când tineretul indonezian, indiferent de etnie, limbă, religie si cultură a promis: 

„O singură țară natală, Indonezia; 

O singura națiune, națiunea indoneziană; 

Unificarea limbii, limba indoneziană.“ 

Curând a devenit popular imnul național, care cerea unitatea Indoneziei. Era cântat la adunările politice indoneziene, unde oamenii îl ascultau solemn, în picioare. Cântecul, a inspirat oamenilor din întreg arhipelagul, conștiința natională.

Indonesia Raya 
Indonesia tanah airku, Tanah tumpah darahku.
Disanalah aku berdiri, Jadi pandu ibuku.
Indonesia kebangsaanku, Bangsa dan Tanah Airku.
Marilah kita berseru "Indonesia bersatu."

Hiduplah tanahku, Hiduplah negriku,
Bangsaku, Rakyatku, se'muanya.
Bangunlah jiwanya, Bangunlah badannya
Untuk Indonesia Raya. 

Refren:
Indonesia Raya,
Merdeka, Merdeka
Tanahku, negriku yang kucinta.

Indonesia Raya,
Merdeka, Merdeka
Hiduplah Indonesia Raya.

Indonesia Raya,
Merdeka, Merdeka
Tanahku, negriku yang kucinta.

Indonesia Raya,
Merdeka, Merdeka
Hiduplah Indonesia Raya. 

Indonesia! Tanah yang mulia, Tanah kita yang kaya.
Di sanalah aku berada Untuk slama-lamanya.
Indonesia, Tanah pusaka, Pusaka Kita semuanya.
Marilah kita mendoa, "Indonesia bahagia!"

Suburlah Tanahnya, Suburlah jiwanya,
Bangsanya, Rakyatnya semuanya.
Sadarlah hatinya, Sadarlah budinya
Untuk Indonesia Raya. 

Refren

Vezi și 
 Istoria Indoneziei

Imnuri naționale
Indonezia
Reformă (dezambiguizare)

Termenul „Reformă” se poate referi la:

Reformă, operă literară scrisă de Ion Luca Caragiale
Reformă administrativ-teritorială
Împărțirea administrativă a României
Reforme administrative ale Poloniei

Reformă agrară
Reforma agrară din 1864
Reforma agrară din 1945
Reforma lui Stolîpin

Reformă constituțională
Reforma constituțională în Republica Moldova

Reformă economică
Comisia pentru politică economică, reformă și privatizare, comisie parlamentară din România 

Reformă monetară

Reformă religioasă
Contrareforma
Reforma Protestantă
Reforma radicală
Biserica Reformată
Biserica Reformată din România

Reformă politică
Mișcarea pentru Reformă Națională (Islah), partid din Algeria
Mișcarea pentru reformă și dezvoltare socială, partid din Senegal
Partidul Politic de Reformă, partid din Țările de Jos
Partdul Estonian de Reformă, partid liberal-conservator din Estonia
Reformele lui Atatürk

Vezi și 
Anii de reformă
Tratatul de Reformă (2007)
Reformare catalitică
Kilogram pe metru cub

Un kilogram pe metru cub este unitatea de măsură a densității și a concentrației masice, mărimi fizice derivate.

Definiția densității 

Densitatea, în sensul său cel mai general, se definește ca fiind raportul dintre masa (a se vedea masa, simbol litera minusculă m) unui corp oarecare și volumul său (a se vedea volum, simbol litera majusculă V ). Se notează cu litera greacă ρ, sau, uneori, doar cu litera minusculă d.

Unitatea de măsură a densității în SI

Kilogram pe metru cub 

Unitatea de măsură a densității în Sistemul internațional de unități (pe scurt Sistemul Internațional sau SI) este un raport, dat de împărțirea unității de măsură a masei (un kilogram) la unitatea de măsură a volumului (un metru la puterea a treia, sau un metru cub), deci este un kilogram împărțit la un metru cub sau, pe scurt, un kg/m3.

Gram pe centimetru cub 

Deși unitatea de măsură a densității este kilogramul pe metrul cub, în practică, datorită faptului că această unitate de măsură este relativ mică, se folosește frecvent o unitate derivată, gramul pe centimetrul cub. Relația de transformare a celor două unități de măsură este:

 

Deci, , sau, folosind notația științifică, 103 kg/m3 reprezintă 1 g/cm3.

Dimensiunea densității 

Dimensional (a se vedea dimensiuni), densitatea se poate scrie sub forma monomului M x L-3, adica puterea întâi a dimensiunii masă (M) înmulțită cu puterea a treia negativă a dimensiunii lungimii (L), sau puterea întâi a dimensiunii masă (M) împărțită la puterea a treia a dimensiunii lungime (L), M / L3.

Vezi și 

 Masă 
 Volum 
 Densitate 

Unități SI derivate
Institutul de Biochimie al Academiei Române

Institutul de Biochimie al Academiei Române, fondat în 1958, are ca direcții principale de cercetare biochimia animalelor și plantelor, enzimologia și imunochimia. Există șapte grupuri de cercetare.

Vezi și 

 Lista instituțiilor din subordinea Academiei Române

Legături externe 

 Institutul de Biochimie al Academiei Române

Institute ale Academiei Române
Institute de cercetări din București
Partidul Social-Liberal (Republica Moldova)

Partidul Social-Liberal (PSL) a fost un partid de centru-dreapta din Republica Moldova, constituit la 9 mai (Ziua Europei) 2001 prin fuziunea Ligii Creștin-Democrate a Femeilor din Moldova cu Grupul Inițiativei Social-Liberale (GISL). Simbolul PSL a fost Steaua de la Betleem, iar imnul de partid a fost "Oda Bucuriei" din Simfonia IX de Beethoven. 

Partidul a fost creat din inițiativa politologului și eseistului Oleg Serebrian, care la 12 martie 2001 lansează Manifestul Social-Liberal, în care expune principiile programatice și statutare ale viitorului partid. Acesta urma să apară prin fuziunea mai multor formațiuni de centru-dreapta în jurul GISL, un club neformal al tinerilor absolvenți ai instituțiilor din România și Occident. În noiembrie 2001 la Partidul Social-Liberal a aderat Liga Națională a Tineretului din Moldova, iar în decembrie 2002 și Partidul Forțelor Democratice, una din cele mai mari formațiuni politice de orientare liberală din Republica Moldova. În urma alegerilor din 6 martie 2005  PSL a obținut 3 mandate de deputat (din 101) în Parlamentul Republicii Moldova. La 10 iulie 2005 Congresul Partidului Social-Liberal l-a reales în calitate de președinte pe Oleg Serebrian. La Congresul de la Marrakech al Internaționalei Liberale (10 noiembrie 2006) PSL a fost acceptat ca membru cu drepturi depline al acestei organizații internaționale a partidelor liberale.

La 10 februarie 2008 PSL a fuzionat cu Partidul Democrat din Moldova.

Rezultate electorale
Alegerile locale din 2003 - participă în alianță cu Partidul Social-Democrat. Întreaga alianță obține 4,44% voturi la alegerile pentru consilieri raionali și municipali.
Alegerile parlamentare din 2005 - participă în cadrul Blocului Moldova Democrată, întreaga alianță obținînd 28,53% din voturi. 
Alegerile locale din iunie 2007 - pentru prima oară candidează de sine stătător :
Alegeri de primari (primul tur): 33 382 voturi (3,23%)
Alegeri consilii municipale și raionale: 43 493 voturi (3,77%)
Alegeri consilii sătești și orășenești: 34 799 voturi (3,44%).

La alegerile din 2007 PSL a avut cele mai bune rezultate (voturi pentru consiliile sătești și orășănești) în raionul Rezina (13,39 %) și cele mai proaste în regiunea autonomă Gagauz Yeri (0,14%).

Conducerea PSL (la 1 aprilie 2005)
 Alexandru Moșanu, Președinte de onoare
 Oleg Serebrian, Președinte
 Cornel Ciurea, Vicepreședinte
 Nicolae Dabija, Vicepreședinte
 Valeriu Matei, Vicepreședinte
 Ala Mândâcanu, Vicepreședinte
 Valentina Stratan-Golban, Vicepreședinte
 Valeriu Streleț, Vicepreședinte
 Igor Klipii, Secretar general

Legături externe
 Partidul Social-Liberal
 Partidul Social-Liberal - o alternativă politica pentru Republica Moldova 
 PSL pledeaza pentru crearea unei opoziții comune de rezistență anticomunistă
 PSL a fost acceptat ca membru cu drepturi depline în Internaționala Liberală 
 Consiliile naționale ale PSL și PD au aprobat fuziunea celor două partide 
 PSL solicită reacția partidelor de opoziție 
 Partidul Social-Liberal și Partidul Democrat au fuzionat

Vezi și
 liberalism social
 săptămânalul „Democrația”

Fondări în 2001
Partide politice din Republica Moldova
Alianța „Moldova Noastră”

Alianța „Moldova Noastră” a fost un partid politic de orientare centristă din Republica Moldova, constituit în 2003 prin fuziunea Alianței Independenților, Partidului Liberal și Alianței Social-Democrate din Moldova. În alegerile parlamentare din 2005 a mers împreună cu Partidul Democrat din Moldova și Partidul Social-Liberal în cadrul Blocului "Moldova Democrată", obținînd 23 mandate de deputat (în octombrie 2006 doar 13 deputați mai rămîneau membri ai fracțiunii parlamentare a AMN). Congresul Alianței "Moldova Noastră" din iulie 2005 l-a ales în calitate de președinte al partidului pe Serafim Urechean. La alegerile parlamentare din 28 noiembrie 2010 formațiunea nu a trecut pragul electoral, fuzionând în scurt timp (9 aprilie 2011) cu Partidul Liberal Democrat din Moldova. Liderul formațiunii, Serafim Urechean, s-a retras pentru o perioadă din viața politică, fiind numit președinte al Curții de Conturi a Republicii Moldova.

Legături externe
Alianța „Moldova Noastră” la e-democracy.md

Partide politice din Republica Moldova
Blocul electoral „Moldova Democrată”

Blocul electoral „Moldova Democrată” a fost o alianță politică constituită la 8 mai 2004 de principalele partide politice de centru-stânga/centru-dreapta din acea perioadă din Republica Moldova - Alianța "Moldova Noastră", Partidul Democrat din Moldova și Partidul Social-Liberal. La alegerile parlamentare din 6 martie 2005 a obținut peste 28,4 % din sufragii (locul 2), revenindu-i 34 de locuri din cele 101 din parlamentul țării. La sfârșitul lunii martie 2005 blocul a fost părăsit de Partidul Democrat din Moldova, iar la 4 aprilie 2005 și de Alianța "Moldova Noastră", care a anunțat constituirea unui grup parlamentar propriu.

Legături externe
 La Chișinău s-a produs lansarea oficială a Blocului “Moldova Democrată” 
 Mihai Țîrdea : Unele aspecte ale existenței Blocului Moldova Democratică 
 Neînțelegeri cu privire la alegerea președintelui 
 Rezultatele finale ale alegerilor parlamentare
 Blocul "Moldova Democrată" nu mai există 
 Fracțiunea BMD își va schimba denumirea în Alianța "Moldova Noastră" 

Blocuri electorale în Republica Moldova
Bun substitutiv

În economie, un tip de bun sau serviciu este numit substitut în cazul în care două tipuri de bunuri pot fi consumate sau folosite unul în locul celuilalt, în cel puțin câteva din modurile posibile de folosire. Exemplele clasice de substitute includ margarina și untul sau petrolul și gazele naturale.

Un bun este substitut perfect pentru un altul doar dacă este folosit în exact același mod, la exact același preț și având exact aceeași calitate, când nu există o intenție specială a consumatorului de a prefera un produs față de un alt produs.

Opusul bunului substitutiv este bunul complementar.

Bunuri
Bun complementar

Un bun complementar este un bun care trebuie consumat împreună cu un alt bun. Un astfel de bun are o elasticitate (în cruce) negativă. Asta înseamnă că, dacă bunurile A și B sunt complemente si din bunul A se consumă mai mult, atunci și din bunul B se va consuma mai mult. Un exemplu de bunuri complementare sunt hamburgerii si chiflele pentru hamburgeri(Romania:micii și muștarul) . Dacă prețul hamburgerilor scade se vor vinde mai multe chifle pentru hamburgeri, deoarece aceste două produse se consuma, de obicei, împreună.

Bunuri
Sankt Petersburg (dezambiguizare)

Sankt Petersburg se poate referi la:

 Sankt Petersburg - un important oraș din Rusia
 Saint Petersburg - un oraș din Florida, Statele Unite ale Americii
 Paradoxul Sankt Petersburg - un paradox în teoria probabilității, prin care un participant va plăti doar o sumă mică pentru o valoare prognozată infinit mai mare. 
 Tratatul de la Sankt Petersburg - semnat în 1875 între Japonia și Rusia. 
 Gubernia Sankt Petersburg - diviziune administrativă din Imperiul Rus, având capitala în orașul omonim.
 Regiunea Leningrad - regiune administrativă a Uniunii Sovietice și a Rusiei, având aproximativ aceleași granițe cu gubernia Sankt Petersburg. 
Vezi de asemenea Petersburg
Petersburg

Mai multe orașe din Statele Unite ale Americii poartă numele Petersburg:
 Petersburg, Alaska
 Petersburg, Illinois
 Petersburg, Indiana
 Petersburg, Iowa
 Petersburg, Michigan
 Petersburg, Nebraska
 Petersburg, Ohio
 Petersburg, Virginia
 Petersburg, West Virginia

Unele variații ale numelui apar la:
 Petersburgh, New York
 Sankt Petersburg, Rusia
 Saint Petersburg, Florida

Petersburg a fost și numele unui oraș din Australia de Sud, redenumit Peterborough în 1917, în timpul Primului Război Mondial.

Vezi și 
 Peters (dezambiguizare)
Lanț montan

Un lanț montan (lanț muntos sau un sistem montan) este o zonă geografică ce conține numeroși munți și vârfuri montane, care au caracteristici comune geologice, geomorfologice și/sau structurale.  Adesea un sistem montan este utilizat pentru a caracteriza mai multe caracteristici geologice care sunt comune local geografic.

Dintr-o altă perspectivă, un lanț muntos este un grup de munți înconjurat de zone mai joase, de zone colinare sau chiar de câmpie.  Munții care formează lanțurile muntoase sunt în general separați de  trecători și râuri. În general, un lanț muntos ocupă o suprafață relativ întinsă și poate avea structuri geologice diferite pe cuprinsul său.

Clasificare

După tipul de formare 

Există lanțuri muntoase formate prin interacțiunea plăcilor tectonice, dar și lanțuri muntoase de origine vulcanică.

După înălțime 

Lanțurile muntoase pot fi clasificate după înălțime astfel,

 lanțuri muntoase de înălțime mică
 lanțuri muntoase de înălțime medie
 lanțuri muntoase de înălțime mare

Generalități

Exemplul Carpaților Meridionali 

Separarea munților din cadrul aceluiași lanț montan, care se poate face în diferite moduri, implică adesea și existența mixtă a diverse tipuri de roci, datorată structurii geologice diferite, care - la rândul său - este cauzată de cauze diferite ale orogenezei locului.

Spre exemplificare, în cadrul lungului lanț montan al Carpaților Meridionali, privind de la est la vest, în timp ce Munții Bucegi, prezintă o varietate largă de tipuri de roci, masivul sau Munții Leaota  au mai ales roci de tipul șisturilor cristaline, în timp ce masivul Piatra Craiului este predominant alcătuit din calcar, pentru ca Munții Iezer-Păpușa să fie, din nou, predominant alcătuiți din șisturi cristaline.

Vezi și 

 Listă de lanțuri muntoase

Referințe, note

Legături externe 

 Diverse hărți ale munților lumii (Google Maps)
 Hărți ale munților lumii (Yahoo Maps)

Forme de relief