Comtat d'Alvèrnia

El comtat d'Alvèrnia (en occità Comtat d'Auvèrnhe, en francès comté d'Auvergne) fou una jurisdicció feudal d'Occitània, a França, centrada a Clarmont d'Alvèrnia (Clarmont-Ferrand), a la regió anomenada Alvèrnia (en francès Auvergne), regida per comtes sota control visigot (475-507) i dels francs merovingis (507-751). S'incorporà a la corona francesa el 1663.

Història 
Regida per comtes sota control visigot (475-507) i dels francs merovingis (507-751). El 751 es va instal·lar a França la dinastia carolíngia i Alvèrnia va passar a formar part del regne d'Aquitània. El  el comtat va esdevenir hereditari i al mateix van assolir poder temporal els bisbes de Clarmont. També hi va haver vescomtes a Clarmont.

El primer comte del que se'n sap alguna cosa fou Guerí, que fou també comte de Chalon i que s'hauria casat amb la filla del duc Icterí (un fill del duc d'Aquitània Hattó). Unes fonts diuen que va tenir fills i altres que no. Acceptant les fonts que afirmen que va tenir fills, seria el pare almenys dels dos següents comtes (Gerard I i Guillem I) i potser també del tercer (Bernat I) del que en tot cas seria l'avi. Els que segueixen les fonts que afirmen que no va tenir fills com Armand de Fluvià, fan a Guerau o Gerard I el fill de Teodoric (possible germà de Guillem I de Tolosa) i nebot de Teuduí d'Autun. Guillem fou el seu germà i successor i del següent comte, Bernat, ja no es pot determinar la genealogia; el va succeir Esteve, un usurpador, el 862 que el 863 degué ser destituït per participar en una revolta, i a la reorganització de comtats del 864 va ser retornat a Bernat que va morir vers 868. És possible que el seu fill Guerí II hagués mort poc després i es van disputar l'herència Gerard II, suposat fill de Gerard I, i Bernat Plantapilosa, marit de la filla de Bernat I, de nom Ermengarda. Vers el 872 el rei va deposar a Gerard II i va concedir el comtat a Bosó de Provença que el va administrar fins al 876 quan fou nomenat virrei d'Itàlia, passant llavors a Plantapilosa mort el 886. El seu fill Guillem II (I d'Aquitània) el Pietós el va succeir iniciant la línia hereditària regular.

Al morir Guillem II el va succeir el seu nebot Guillem III el jove, el fill d'Acfred I de Carcassona però pel dret de la seva mare Adelinda, germana de Guillem II, que fou així comte. Guillem III el Jove era fill del comte Acfred I de Carcassona i Rasès i probablement un legitimista. Va morir vers el 926. El seu germà Acfred I d'Aquitània el va succeir i va morir sense successió menys de dos anys més tard (927). El comtat va passar a Ebles Manser, ex comte de Poitou i duc d'Aquitània, fill (bastard) de Ranulf o Rainulf II de Poitiers (fill de Rainulf I de Poitiers i successor de Bernat de Gòtia; cal esmentar que Rainulf I fou fill de Guerau, comte d'Alvèrnia mort el 841). Ebles va ser deposat el 934 pel rei Raül de França, que va donar el comtat d'Alvèrnia a Ramon III Ponç de Tolosa. No obstant Guillem va conservar el títol de duc d'Aquitània (Guillem II el Jove) que va transmetre al seu fill Guillem III d'Aquitània Cap d'Estopa, i que va recuperar Alvèrnia a la mort del comte tolosà. Guillem III va morir el 963 i altra vegada el comtat va tornar a estar en litigi amb Tolosa on era comte Guillem IV Tallaferro.

Després de la mort de Bernat Plantapilosa comença a esmentar-se el nom d'alguns vescomtes que regien el contat per absència del comte. El primer fou Armand i la seva nissaga va arribar a ostentar el títol comtal a mesura que els comtes van perdre poder més ocupats en els afers de Poitou i Tolosa. Armand va tenir dos fills, Robert, que va portar el títol de vescomte d'Alvèrnia, i Matfred, que va rebre la senyoria de Thiern i fou el seu primer vescomte (vegeu Vescomtat de Thiern). Segurament ja abans del 1000 el vescomte Guillem d'Alvèrnia, de la línia de Robert, va assumir el títol de comte. La seva nissaga es va trencar el 1155 quan el comte Guillem VIII el jove va ser enderrocat pel seu oncle Guillem IX el vell, però va poder mantenir una part del comtat (Beaumont, Chamaliers i Montferrand principalment). Si bé se'ls anomena sovint comtes de Clarmont, es tendeix a evitar aquesta denominació per no confondre aquesta branca comtal amb la dels comtes de Clermont-en-Beuvaisis o amb els comtes-bisbes de Clarmont. Els comtes de Clarmont van ser reconeguts el 1302 com a Delfins d'Alvèrnia. El 1209 el rei de França va apropiar-se de força territoris a l'Alvèrnia, les anomenades Terres d'Alvèrnia, que van ser concedides en feu a un fill del rei al  però de fet van pertànyer a la corona fins al 1360 en què foren erigides en el Ducat d'Alvèrnia per a Joan I duc de Berry i que va passar també als Borbó per matrimoni fins que el 1527 va retornar a la corona per sentència de confiscació contra el conestable.

El 1209 el rei, que havia rebut l'ajut del bisbe de Clarmont Robert I (1195-1227) per ocupar les Terres d'Alvèrnia, el va premiar amb l'atorgament del feu de la ciutat de Clarmont, incorporat a la senyoria eclesiàstica.

El segon delfí, anomenat Delfí o Robert, va heretar de la seva mare Hugueta filla d'Arquimbald V vescomte de Comborn, el comtat de Montferrand. Aquest comtat va parar després a Caterina, filla de Guillem VIII, casada amb Guixard de Beaujeu. Beraud II el gran va ser comte consort de Sancerre pel matrimoni amb la comtessa Margarida (senyora a més a més de Sagonne, de Mermande, de Charenton, de Meillant i de Faye-la-Vineuse) filla del comte Joan III de Sancerre. Va succeir a Beraud II el seu fill (d'un segon matrimoni) Beraud III el 17 de gener de 1399. El 1419 va heretar de la seva madrastra, Margarida, el comtat de Sancerre i les senyories però no pel dret de Margarida sinó pel de la seva germana per part de pare Anna (que fou la filla única de Margarida), morta el 1417 sense successió. Va morir el 28 de juliol de 1426 i no va deixar més que una filla anomenada Joana que va aportar el Delfinat a la casa de Borbó i finalment va passar a la corona francesa el 1663.

Llista de comtes d'Alvèrnia

comtes merovingis 
 Victorí 479-488 
 Apol·linar vers 506 
 Hortensi de Nèustria vers 527 
 Becco vers 532 
 Sigibald vers 533 
 Hortensi vers 534 
 Ebodi vers 540 
 Jordi vers 545
 Britià vers 550 
 Firmí vers 555/558 
 Salusti (duc) vers 558-560 
 Firmí (segona vegada) 560-571
 Venerand vers 580 
 Nicet I (duc i comte) vers 585 
 Nicet II vers 585 
 Eulali (duc) 585-590 
 part d'Austràsia 592-595 
 part de Borgonya 595-612 
 part d'Austràsia 612-639 
 Bobó de Nèustria 639-656 
 Hèctor de Nèustria vers 656-675 
 Bodiló d'Austràsia vers 675 (duc)
 Calmini de Nèustria vers 680 
 Genèsi vers 690
 Heribert de Nèustria vers 695 
 part de Nèustria vers 700-751 
 Blandin duc entre 760 i 763
 Khilping entre 763 i 765

comtes carolingis 
 Bermond entre 765 i 777,
 Icteri 778-?
 Una filla ?-819
 Guerí de Chalon 819-839 
 Guerau 839-841 (Gerard I)
 Guillem I 841-846 
 Bernat I 846-863
 Esteve 863-864 
 Bernat I (segona vegada) 864-vers 868
 Gerard II 868-872
 Bosó de Provença 872-876
 Bernat II (Bernat Plantapilosa) 876-886 
 Guillem II (I d'Aquitània) el Pietós 886-918 
 Guillem III (II d'Aquitània) el Jove (segona vegada) 918-926 
 Acfred I d'Aquitània 926-927 (duc d'Aquitània) 
 Ebles Manzer 927-934 (duc d'Aquitània)
 Ramon III Ponç de Tolosa 934-950 
 Guillem III d'Aquitània 950-963 (IV d'Alvèrnia)
 Guillem IV Braç de Ferro, IV d'Aquitania, V d'Alvèrnia i II de Poiters vers 963-994.

Llista de vescomtes després comtes 
Vescomtes:

 Armand de Clarmont després de 886-? 
 Robert I de Clarmont (fill) ?-? 
 Robert II de Clarmont el Jove (fill) ?-? 
 Robert III de Clarmont (fill) ?-? 
 Guiu I de Clarmont (germà) ?-989 
 Guillem de Clarmont (germà) 989-1016 (vescomte i després comte)

Comtes:

 Robert I (fill) 1016-1032 
 Guillem VI (fill) 1032-1064 
 Robert II (fill) 1064-1096 (titulat també comte de Gavaldà probablement per la reclamació d'aquest comtat per part de la seva muller Berta de Roergue)
 Guillem VII (fill) 1096-1136 
 Robert III (fill) 1136-1143 
 Guillem VIII el Jove (fill) 1143-1155, (enderrocat va mantenir el territori anomenat Delfinat d'Alvèrnia)
 Guillem IX el Vell 1155-1182 (usurpador, fill de Guillem VII) 
 Robert IV (fill) 1182-1194 
 Guillem X (fill) 1194-1195 
 Guiu II (fill) 1195-1209 (1224) (confiscada una part amb la que es crearà el 1360 el ducat d'Alvèrnia)
 Guillem XI (fill)1224-1247
 Robert V (fill) 1247-1277 (comte de Bolònia)
 Guillem XII (fill) 1277-1279 (comte de Bolònia)
 Robert VI (fill) 1279-1317 (comte de Bolònia)
 Robert VII (fill) 1317-1325 (comte de Bolònia)
 Guillem XIII (fill) 1325-1332 (comte de Bolònia)
 Joana I 1332-1360 (també comtessa de Boulogne)
Felip de Borgonya dit de Rouvres 1338-1346 (primer marit de Joana)
Joan (Joan II de França) 1350-1360 (segon marit de Joana)
 Felip I (duc de Borgonya) 1360-1361 (comte de Boulogne)
 Joan I 1361-1386 (fill de Joana) (comte de Boulogne)
 Joan II 1386-1394 (fill) (comte de Boulogne)
 Joana II 1394-1422 (comtessa de Boulogne) (filla)
Joan de Berry o Joan III d'Alvèrnia 1394-1416 (primer marit de Joana), comte per dret propi com usurpador 
Jordi de la Trémoille 1416-1422 (segon marit de Joana)
 Maria I 1422-1437 (comtessa de Boulogne) (filla de Joan I)
 Bertran (IV) de La Tour (espòs)
 Bertran (V) de La Tour, I d'Alvèrnia 1437-1461 (fill) 
 Bertran (VI) de La Tour, II d'Alvèrnia 1461-1494 (fill) (recupera el comtat de Boulogne el 1477 però el bescanvia el 1478 pel Lauraguès)
 Joan de la Tour, IV d'Alvèrnia 1494-1501 (fill) (comte del Lauraguès)
 Anna (filla) 1501-1524 (co comtessa de la Tour d'Alvèrnia i Lauraguès)
 Margarida o Magdalena (germana) 1501-1519 (co comtessa de la Tour d'Alvèrnia i Lauraguès)
 Catalina de Mèdici (filla) 1524-1589 
 Carles de Valois 1589-1606 
 Margarida de Valois 1606-1610 
 Lluís XIII de França 1610
 a la corona francesa 1610

Llista de Ducs d'Alvèrnia 
 corona francesa 1209-1226
 Alfons de Poitiers 1226-1271 (comte de les Terres d'Alvèrnia, fill de Lluís VIII de França)
 corona francesa 1271-1360
 Creació del títol ducal 1360
 Joan I de Berry 1360-1416 
 Maria I (filla) 1416-1425 
Joan de Borbó 1416-1425 (espòs)
 Carles I de Borbó (fill) 1425-1456 
 Joan II de Borbó (fill) 1456-1488 
 Carles II de Borbó (germà) 1488 (cardenal)
 Pere II de Borbó (fill de Carles I) 1488-1503 
 Susana de Borbó (filla) 1503-1521 
Carles III conestable de Borbó-Montpensier (espòs) 1505-1527 
 a la corona francesa 1527-1757
 Carles Felip 1757-1789 (nominal fins a 1824)

Llista de comtes del Delfinat d'Alvèrnia o Delfins d'Alvèrnia (comtes de Clarmont o de Montferrand) 
 Guillem VIII 1155-1169 
 Robert IV (delfí d'Alvèrnia) 1169-1234 (fill)
 Guillem IX 1235-1240 (fill)
 Robert V 1240-1252 (fill)
 Robert VI 1252-1282 (fill)
 Robert VII 1282-1324 (fill) (primer delfí reconegut)
 Joan I 1324-1351 (fill)
 Berald I 1351-1356 (senyor de Mercoeur) (fill)
 Berald II el Gran 1356-1399 (fill)
 Berald III 1399-1426 (fill)
 Joana I 1426-1436 (filla)
 Lluís I de Borbó-Montpensier 1436-1486 (espòs)
 Gilbert de Borbó-Montpensier 1486-1496 (fill)
 Lluís II de Borbó-Montpensier 1496-1501 (fill)
 Carles III de Borbó-Montpensier 1501-1522 (germà) confiscació de propietats 1522-1523, reclamades per una parenta (cosina prima) Lluïsa de Savoia, mare del rei Francesc I, a la que es van adjudicar. El 1527 Lluïsa de Montpensier (germana de Carles) va reclamar la devolució dels dominis de dret propi, renunciant de fet als dominis de la casa de Borbó heretats per Carles III. Li foren reconeguts el 1539.
 Lluïsa (germana) 1527-1539 (pretendent), 1539-1561 retornat (a més fou duquessa de Montpensier)
 Lluís III el Gran de Borbó-Vendôme, duc de Montpensier (fill) 1561-1582 
 Francesc de Borbó-Vendôme, duc de Montpensier (fill) 1582-1592 
 Enric de Borbó-Vendôme, duc de Montpensier (fill) 1592-1608 
 Maria o Anna Maria I (filla) 1608-1627 
 Anna Maria II (filla) 1627-1693 "La Gran Senyoreta"
 Passa a la corona francesa el 1693

Vegeu també 
 Alvèrnia, regió actual de l'estat francès.

 
Alvèrnia