Леон Даниел

Леон Аврам Даниел е български театрален режисьор.

Биография 
Роден е на 17 февруари 1927 г. в Русе. Завършва режисура при П. К. Вейсбрем и Н. Н. Галин в Ленинградския държавен театрален институт (1952). Режисьорският му дебют е „Еснафи“ от Максим Горки в Драматичен театър – Русе (1952).

Работи в Драматичен театър – Русе (1952 – 1957), в Драматичен театър – Бургас (1957 – 1960), в БНТ (1960 – 1961), в Театър „Българска армия“ (1961 – 1963; след 1982), в Театър „Народна сцена“ (1963/1964), в Студия за хроникални и документални филми (1964 – 1965), в Театър на поезията и естрадата (1965 – 1968), в Драматичен театър – Враца (1968 – 1971), в Държавен музикален театър (1972 – 1978), в Театър „София“ (1978 – 1982), художествен консултант на Драматичен театър – Пазарджик (1981 – 1986), в Народен театър „Иван Вазов“ и т.н.

Режисьор е на игралния филм „На чисто“ (1973), на документални филми и телевизионни предавания. Негови спектакли са участвали в български и чужди фестивали, гостували са в чужбина. Носител е на множество награди.

Автор е на много студии и други публикации.

Баща на художника Андрей Даниел и дядо на поетесата Ида Даниел.

Умира на 2 декември 2008 година в София на 81-годишна възраст.

Постановки от 90-те 
 „В очакване на Годо“ от Самюъл Бекет, копродукция на ТБА и Академия за изкуство „Аполония“ (премиера само на Първата част – 1 септември 1988, премиера на цялата пиеса – 28 декември 1988)
 „Гувернант“ от Я. Ленц / Б. Брехт, ТБА (15 ноември 1989)
 „Червено вино за сбогом“ от Константин Илиев, ТБА (20 април 1990)
 „Вернисаж“ и „Аудиенция“ от Вацлав Хавел, НДК (ноември 1990)
 „Дванадесет разгневени мъже“ от Реджиналд Роуз, Народен театър (14 декември 1990)
 „Носорози“ от Йожен Йонеско, ТБА (18 април 1991)
 „Чудо“ от Иван Радоев, ТБА (22 януари 1992)
 „Лисицата и гроздето (Езоп)“ от Г. Фигейреду, ТБА (21 април 1992)
 „Цената“ от Артър Милър, Народен театър (12 ноември 1992)
 „Пейка“ от Александър Гелман, ТБА – Сцена-клуб „Максим“ (11 март 1993)
 „Както ви харесва“ от Шекспир, ТБА (5 октомври 1993)
 „Последният янки“ от Артър Милър, ТБА (16 декември 1993)
 „Поглед от моста“ от Артър Милър, Младежки театър (23 април 1994)
 Две усмивки на А. П. Чехов („Юбилей“, „Лебедова песен“), Младежки театър (24 януари 1995)
 Три миниатюри из „Страх и мизерия на Третия райх“ от Бертолд Брехт, ТБА (17 януари 1996)
 „Професията на мисис Уорън“ от Бърнард Шоу, Младежки театър (8 октомври 1996)
 „Човекът, който прави дъжд“ от Натаниел Ричард Неш, Народен театър (30 януари 1997)
 „Одисей пътува за Итака“ от Константин Илиев, ТБА (8 ноември 1997)
 „Пигмалион“ от Бърнард Шоу, Народен театър (7 март 1998)
 „Прозорецът“ от Константин Илиев, копродукция на ДТ-Пазарджик и ДСТ (18 декември 1998)
 „Колкото побере кашонът“ от Серж Валети, Народен театър (23 април 1999)
 „Изкуство“ от Ясмина Реза, ТБА (26 ноември 1999)
 „Соло-дует“ от Том Кемпински, ДТ-Пловдив (11 април 2000)
 „Великденско вино“ от Константин Илиев, РДТ – Смолян (6 ноември 2000)
 „Посещението на старата дама“ от Фридрих Дюренмат, Народен театър (2004)

Признание и награди 
През март 2003 г. президентът Георги Първанов връчва орден „Стара планина“ – I степен на Леон Даниел за цялостен принос към българската култура. Три пъти е бил лауреат на награди за режисура на Съюза на артистите в България, а през 2007 г. Даниел е удостоен с почетния ИКАР на Съюза на артистите в България за изключителни постижения и за цялостен творчески принос към театралното изкуство в България.

Библиография 
 Театър и зрител. С., 1964
 Пътешествие в театъра. С., 1975
 Театрални есета. С., 1979
 Чекмеджето на режисьора. С., 1988
 Игрите. Есеистична проза. (Опит за мемоари). С., 1997
 Пътешествие в театъра. С., Захарий Стоянов, 2009

За него 
 Чавдар Добрев. Избрано. Т. 7: Всекидневният Леон Даниел. С., Захарий Стоянов, 2011.

Български режисьори
Български театрални режисьори
Български мемоаристи
Заслужили артисти (България)
Почетни граждани на Бургас
Доктор хонорис кауза на НАТФИЗ
Носители на Аскеер
Носители на орден „Стара планина“
Родени в Русе
Починали в София