alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Нижни Тимерчеево

Нижни Тимерчеево (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429145. ОКАТО - 97221835001. Код КЛАДР - 2100900002900.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 361 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (99%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нижни Бюртли-Шигали

Нижние Бюртли-Шигали (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429147. ОКАТО - 97221865003. Код КЛАДР - 2100900003000.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 416 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нижни Кожары

Нижние Кожары (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429626. ОКАТО - 97224840006. Код КЛАДР - 2101000003800.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 125 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нижни Типсирма

Нижняя Типсирма (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429635. ОКАТО - 97224810009. Код КЛАДР - 2101000003900.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 101 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (97%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нимичкасы

Нимичкасы (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429622. ОКАТО - 97224805004. Код КЛАДР - 2101000009200.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 195 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нови Изамбаево (Комсомольскан кӀошт)

Нови Изамбаево (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429149. ОКАТО - 97221845002. Код КЛАДР - 2100900003300.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 222 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (97%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Новые Выселки (Чуваши)

Новые Выселки (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429623. ОКАТО - 97224845004. Код КЛАДР - 2101000004000.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 44 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Новые Высли (Комсомольскан кӀошт)

Новые Высли (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429144. ОКАТО - 97221810002. Код КЛАДР - 2100900003500.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 308 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Новые Игити

Новые Игити (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429626. ОКАТО - 97224840007. Код КЛАДР - 2101000004100.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 168 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Новые Мураты

Новые Мураты (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429146. ОКАТО - 97221852004. Код КЛАДР - 2100900003700.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 707 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (98%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нови Сундырь

Нови Сундырь (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429152. ОКАТО - 97221805006. Код КЛАДР - 2100900003800.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 234 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Нюргечи

Нюргечи (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429149. ОКАТО - 97221845003. Код КЛАДР - 2100900003900.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 518 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Оба-Сирма

Оба-Сирма (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429635. ОКАТО - 97224810010. Код КЛАДР - 2101000009300.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 53 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Ойрисюрт

Ойрисюрт (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429622. ОКАТО - 97224834005. Код КЛАДР - 2101000004200.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 48 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (87%), оьрсий (13%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Очкасы

Очкасы (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429620. ОКАТО - 97224820005. Код КЛАДР - 2101000004300.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 24 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Первые Синьялы (Красноармейскан кӀошт)

Первые Синьялы (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429625. ОКАТО - 97224860005. Код КЛАДР - 2101000004400.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 43 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Передние Карыки

Передние Карыки (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429620. ОКАТО - 97224830006. Код КЛАДР - 2101000004500.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 90 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (94%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Пикшики

Пикшики (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429622. ОКАТО - 97224834001. Код КЛАДР - 2101000004600.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 264 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Подлесные Чурачики

Подлесные Чурачики (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429151. ОКАТО - 97221849004. Код КЛАДР - 2100900004000.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 465 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (98%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Полайкасы

Полайкасы (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429623. ОКАТО - 97224845005. Код КЛАДР - 2101000004700.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 151 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Полеви Шептахово

Полеви Шептахово (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429143. ОКАТО - 97221820003. Код КЛАДР - 2100900004100.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 497 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (96%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Полевой Сундырь

Полевой Сундырь (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429149. ОКАТО - 97221845001. Код КЛАДР - 2100900004200.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 205 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (97%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Полевые Инели

Полевые Инели (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429152. ОКАТО - 97221845004. Код КЛАДР - 2100900004300.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 280 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Полевые Яуши

Полевые Яуши (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429144. ОКАТО - 97221810003. Код КЛАДР - 2100900004400.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 284 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (98%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Починок-Быбыть

Починок-Быбыть (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429143. ОКАТО - 97221820001. Код КЛАДР - 2100900004500.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 392 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (98%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
 Чувашин энциклопеди.
 Ҫамрӑксен театрӗ Пучинкере пулнӑ

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Починок-Инели

Починок-Инели (, ) — Чувашин Комсомольскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429152. ОКАТО - 97221805007. Код КЛАДР - 2100900004600.

Налоган органан код  - 2132.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 426 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Комсомольскан кӀоштан нах беха меттигаш
Пшонги

Пшонги (, ) — Чувашин Красноармейскан кӀоштара эвла.

Поштан индекс — 429620. ОКАТО - 97224820006. Код КЛАДР - 2101000004800.

Налоган органан код  - 2137.

Бахархой 
Бахархойн дукхалла 67 стаг ( 2010 шо) .

2002 шарахь ларарца къаьмнийн хӀоттам: чувашаш (100%).

Билгалдахарш

Хьажоргаш 
Чувашин энциклопеди.

Чувашин Красноармейскан кӀоштан нах беха меттигаш
Nová Kastilie

Nová Kastilie, (původně) plným názvem Království Nová Kastilie (španělsky Reino de Castilla la Nueva) je název historické španělské provincie rozdělené dnes mezi autonomní společenství Kastilie-La Mancha a Madrid. Jejím centrem byl Madrid. K Nové Kastilii patřily moderní provincie Ciudad Real, Cuenca, Guadalajara, Madrid, Toledo a do správní reformy 30. listopadu 1833 také velká část provincie Albacete.

Externí odkazy 
 

Historická území Španělska
Dějiny Kastilie a Leónu
Rosa

Rosa je jednou z forem vodních srážek. Jsou to malé vodní kapky, které se objevují na povrchu předmětu ráno nebo večer.

Rosa vzniká tehdy, pokud je teplota povrchu nějakého předmětu nižší, než je rosný bod okolního vzduchu. Vodní pára se tak začne srážet v podobě kapek na povrchu chladného předmětu. K tomuto jevu často dochází při radiačním ochlazování zemského povrchu za jasných, bezvětrných nocí. Velmi intenzivně se radiačně ochlazují především kovy, listy rostlin nebo sklo. Pomalu se ochlazuje např. suchá tráva a suché dřevo.

Největší množství rosy se tvoří ve vlhkém vzduchu při vysoké teplotě rosného bodu.
V Česku ale ani v takovém případě nepřekročí úhrnné množství srážek cca 0,5 mm. V tropech může rosa přinést více než 2 mm srážek.

V zimě, při teplotách pod bodem mrazu, vzniká při ochlazování zemského povrchu jinovatka.

Externí odkazy 
 
 
 

Srážky
Meteorologické jevy
Musa Ćazim Ćatić

Musa Ćazim Ćatić (12. března 1878 Odžak, osmanská říše – 6. dubna 1915 Tešanj, Bosna a Hercegovina) byl bosenskohercegovský básník, novinář a překladatel bosňáckého původu. Jméno Musa, česky Mojžíš, autor používal jako umělecký pseudonym.

Život 
Ćatić se narodil a rané mládí prožil v Odžaku poblíž severobosenské Modriče, kde navštěvoval mekteb a základní školu. Po otcově smrti a matčině novém sňatku se přestěhoval do Tešnje. Vyučil se holičem a následně se zapsal do místní medresy, kde kromě jiného studoval arabský, turecký a perský jazyk.

V roce 1898 utekl před povolávacím rozkazem do Istanbulu, kde se seznámil s mladými bosenskými intelektuály Osmanem Đikićem a Avdou Karabegovićem. O rok později se z materiálních důvodů vrátil do Bosny a tři roky sloužil v c. a k. armádě v Tuzle a Budapešti. V roce 1902 navštěvoval istanbulskou medresu Numune-i Terakki Mektebi, později přešel na gymnázium. Následující rok se ale musel opět z materiálních důvodů vrátit zpět do Sarajeva. Zapisuje se na Šarí‘atskou soudní školu v Sarajevu, islámské vyšší teologického učiliště, a přispívá do četných novin a časopisů, nejvíce však do sarajevského listu Behar (Květ). Po vyloučení ze studentské koleje z důvodu bohémského života se ujal redigování Beharu a rok poté složil diplomovou zkoušku, a to i přesto, že mezitím byl roku 1908 ze školy vyloučen.

V letech 1909–1910 neúspěšně studoval na právnické fakultě v Záhřebu. Krátce pracoval v bance v Tešnji a matričním úřadě v Bijeljině. Okolnosti ho zavedly zpět do Záhřebu, ale brzy se musel vrátit zpět do Tešnje. V roce 1912 získal práci šéfredaktora v mostarském časopise Biser (Perla) a překladatele v knižnici Muslimanska biblioteka vydavatele Muhameda Bekira Kalajdžiće. Během roku a půl intenzivní činnosti napsal nebo přeložil dvanáct knih.

Ćatić byl jazykově mimořádné nadaný a kromě turečtiny, arabštiny a perštiny solidně ovládal také němčinu a maďarštinu. V roce 1914 byl mobilizován a krátce působil v Tuzle a uherském Örkényi. Nedlouho poté u něj byla diagnostikována tuberkulóza, které záhy podlehl.

Dílo 
Básnická tvorba:
 Pjesme od godine 1900 do 1908 (Písně z let 1900–1908, Mostar 1914, Tešanj 2014, Odžak 2015)
 Sabrana djela (Sebrané spisy, Tešanj 1968), vybral a uspořádal Abdurahman Nametak

Odkazy

Externí odkazy 
 
 chorvatská literatura
 bosenskohercegovská literatura

Bosenští spisovatelé
Bosňáčtí spisovatelé
Chorvatští básníci
Narození v roce 1878
Úmrtí v roce 1915
Muži
Narození 12. března
Úmrtí 6. dubna
Narození v Bosně a Hercegovině
Úmrtí v Bosně a Hercegovině
Ćatić
Drachkov (Bystřice)

Drachkov je část obce Bystřice u Benešova. V katastrálním území Drachkov leží i část Zahořany.

Historie 
První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1267. Z místní velké tvrze pocházel starodávný rod pánů z Drachkova, příbuzný s pány z Tožice, Kadova atd. V erbu měl tento rod zlatou osmicípou hvězdu v modrém poli, v klenotu čápa.

Neví se, zda se jednalo o jednu z větví pánů ze Šternberka. Z nejznámějších členů tohoto rodu byli: soudce Holík z Drachkova, Odolen z Drachkova – člen Panské jednoty a Bratrstva obruče a kladiva (1382), Bohuše z Drachkova – nejvyšší komorník hradu Točník a strážce části královského pokladu (1409), a Hrdibor z Drachkova, který vedl velký soudní spor se Sternbergy (1401). Páni z Drachkova se poté usadili na Korkyni a potomci Hrdibora se psali jako Korkyňové z Drachkova. Dále se vyskytují Steblencové z Drachkova.

Za druhé světové války se ves stala součástí vojenského cvičiště Zbraní SS Benešov a její obyvatelé se museli 1. dubna 1944 vystěhovat.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 

Vesnice v okrese Benešov
Bystřice (okres Benešov)
Sídla v Benešovské pahorkatině
České a moravské obce vysídlené v letech 1940–1945
AS Livorno Calcio

Associazione Sportiva Livorno Calcio je italský fotbalový klub hrající v sezóně 2020/21 ve 3. italské fotbalové lize sídlící ve městě Livorno v regionu Toskánsko.

Klub byl založen 17. února roku 1915 sloučením dvou klubů Virtus Juventusque a SPES Livorno. První prezident byl jmenován Arrigo Galeotti. První soutěžní ročník hráli v nejvyšší lize 1919/20 a hned hráli finále, které prohráli FC Internazionale 3:2. Také v příští sezoně 1920/21 udělali úspěch, když skončili v semifinále. Nejvyšší soutěž hráli až do sezony 1930/31 když sestoupili.

Sezonu 1952/53 začali hrát ve třetí lize. Do téhle doby hráli jak v první tak i ve druhé lize. Nejhorší období v historii klubu byla od sezony 1990/91. Klub hrál až čtvrtou ligu a na konci sezony byl klub vyloučen z profi ligy za špatnou ekonomickou situaci klubu. Nový klub AS Livorno Calcio se přihlásilo do regionální ligy, kterou vyhrála a v sezoně 1993/94 se již vrátila do čtvrté ligy.

Naopak nejlepší období bylo po roce 2000. Nejprve prohrálí ve finále play off ve třetí lize v sezoně 2000/01, ale příští sezoně ji vyhráli a postoupili do druhé ligy. Sezonu 2004/05 po 55 letech hrál nejvyšší ligu. Hráli ji čtyři sezony po sobě a nejlepšího umístění obsadili 6. místo v sezoně 2005/06. Díky tomuhle umístění mohli v sezoně hrát o pohár UEFA. V soutěži si vedli dobře a postoupili ze skupiny do prvního vyřazovacího kola. Tam jej vyřadil španělský klub RCD Espanyol.

Od sezony 2007/08 hráli nejvyšší ligu už jen tři sezony. Postupně hráli ve druhé lize a ve třetí lize, kde v sezoně 2020/21 obsadili poslední 20. místo v tabulce a po třech desetiletí v profi ligách končí pád do amatérské ligy čtvrté ligy.

Změny názvu klubu 

 1915/16 – 1944/45 – US Livorno (Unione Sportiva Livorno)
 1945/46 – SS Livorno (Società Sportiva Pro Livorno)
 1946/47 – 1987/88 – US Livorno (Unione Sportiva Livorno)
 1988/89 – 1989/90 – Pro Livorno Calcio (Pro Livorno Calcio)
 1990/91 – UC Livorno (Unione Calcio Livorno)
 1991/92 – AS Livorno Calcio (Associazione Sportiva Livorno Calcio)

Získané trofeje

Vyhrané domácí soutěže 
  2. italská liga (2×)
 1932/33, 1936/37

 3. italská liga (3×)
 1963/64, 2001/02, 2017/18 

 4. italská liga (1×)
 1983/84

Medailové umístění

Kronika AS Livorno Calcio

Účast v ligách

Chronologický seznam trenérů od roku 2000

Fotbalisté

Medailisté a vítězové 

Poznámky
 všichni hráči oblékali dres AS Livorno Calcio v době, když se uskutečnila daná soutěž.

Další známí hráči v klubu

Česká stopa 

 Libor Kozák (2018–2019)
 Mario Lička (2004)
 Lukáš Zima (od 2018–2020)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Profil na transfermarkt.de 

 
Italské fotbalové kluby
Fotbalové kluby založené v roce 1915
Paňdžáb

Paňdžáb (gurmukhí ਪੰਜਾਬ,  پنجاب, Pandžāb („Pětiříčí“),  पंजाब, anglický přepis Punjab) je historické území rozdělené dnes mezi Pákistán (provincie Paňdžáb) a Indii (státy Paňdžáb, Harijána a Himáčalpradéš a svazové teritorium Čandígarh). Jeho historickou metropolí je město Láhaur v dnešním Pákistánu.

Pět řek, které daly zemi jméno, jsou: Džihlam, Čanáb, Ráví, Satladž a Bjás – vše jsou přítoky Indu.

Jazyky a nářečí 

Hlavním jazykem paňdžábského obyvatelstva je paňdžábština. V indické části se píše písmem gurmukhí. Pákistánská část používá písmo šáhmukhí, blízké upravenému arabskému písmu, které používá urdština. Hindština psaná v písmu dévanágarí se používá v indických svazových státech Himáčalpradéš a Harijána. V různých oblastech Paňdžábu se mluví různými nářečími. Nářečí madžhí je společné pro indickou i pákistánskou část Paňdžábu.

Externí odkazy 
 
 

Britská Indie
Geografie Indie
Geografie Pákistánu
Dějiny Indie
Dějiny Pákistánu
Studenokrevnost

Studenokrevnost je laický pojem, možná vzniklý překladem z angličtiny. V češtině se spíše hovoří o poikilotermii či ektotermii (viz článek Termoregulace živočichů).

Vysvětlení pojmu 
Jedná se o neschopnost udržení stálé tělesné teploty. Vyskytuje se především u nižších živočichů jako jsou např. hmyz, obojživelníci a plazi. Tělesná teplota je tak velmi proměnlivá a svoji teplotu mohou ovlivňovat svalovými pohyby nebo vyhříváním se na slunci.

U vyhynulých živočichů 
Výzkum založený na rozboru biomarkerů oxidačního stresu ve stehenních kostech dinosaurů a dalších obratlovců ukazuje, že teplokrevní (endotermní) byli patrně všichni plazopánví dinosauři, zatímco mezi ptakopánvými nalezneme převážně potenciálně „studenokrevné“ druhy nebo zástupce s jinými fyziologickými adaptacemi.

Odkazy

Reference 

Fyziologie živočichů
Bahávalpur (stát)

Bahávalpur (anglicky Bahawalpur) byl monarchistický stát, existující do 14. října 1955, na jihovýchodě moderní pákistánské provincie Paňdžábu při hranicích s Indickou republikou, největší a nejvýznamnější z bývalých paňdžábských států. Jeho centrem bylo město Bahávalpur. V současnosti jeho území odpovídá územím tří distriktů pákistánského Paňdžábu: Rahimiar Khan, Bahawalpur a Bahawalnagar.

Stát založil roku 1690 rod arabského původu. 22. února 1833 podepsal bahávalpurský naváb jako vůbec první indický vládce s Velkou Británií smlouvu, která zaručovala pro jeho stát autonomní postavení v rámci Britské Indie. Bahávalpur byl poté až do roku 1947 podřízen provincii Paňdžáb. 7. října 1947 přistoupil k Pákistánu, v jehož rámci měl až do 14. října 1955 na základě federální ústavy autonomní postavení. 14. října 1955 pak byl stát Bahávalpur zrušen a jeho území začleněno do nově vzniklé autonomní provincie Západního Pákistánu. 1. července 1970 byla provincie Západní Pákistán zrušena a území bývalého státu Bahávalpur se stalo součástí obnovené provincie Paňdžáb.

Vládcové Bahávalpuru 
 Bahadur Khan II (1690–1702)
 Mobarak Khan I (1702–1723)
 Sadeq Mohammad Khan I (1723 – 11. dubna 1746)
 Mohammad Bahawal Khan I (11. dubna 1746 – 12. června 1750)
 Mobarak Khan II 12. června (1750 – 4. června 1772)
 Mohammad Bahawal Khan II (4. června 1772 – 13. srpna 1809)
 Sadeq Mohammad Khan II (13. srpna 1809 – 17. dubna 1826)
 Mohammad Bahawal Khan III (17. dubna 1826 – 19. října 1852)
 Sadeq Mohammad Khan III (19. října 1852 – 20. února 1853)
 Fath Mohammad Khan (20. února 1853 – 3. října 1858)
 Mohammad Bahawal Khan IV (3. října 1858 – 25. března 1866)
 Sadeq Mohammad Khan IV (25. března 1866 – 14. února 1899)
 Mohammad Bahawal Khan V (14. února 1899 – 15. února 1907)
 Sadeq Mohammad Khan V (15. února 1907 – 14. října 1955)

Související články 
 Britská Indie
 Paňdžáb
 Pákistánská provincie Paňdžáb
 Pákistán

Externí odkazy 
 

Zaniklé státy Asie
Dějiny Pákistánu
Paňdžáb (pákistánská provincie)
Britská Indie
Evropská měnová jednotka

Evropská měnová jednotka (, ECU, ₠) byla košová měnová jednotka zemí Evropských společenství sloužící k zúčtování mezinárodních operací. Používala se též v Evropském měnovém systému (EMS), kde se každá z členských zemí EMS zavazovala udržovat kurz své měny v určitém rozpětí (původně ± 2,5 %, později ± 15 %) vůči ECU.

Název je odvozen od anglického „European Currency Unit“ a zároveň z francouzského výrazu pro štít: „écu“, taktéž byla nazývána jedna starofrancouzská mince.

ECU vzniklo 13. března 1979 (bankovní ISO kód XEU) a 1. ledna 1999 bylo nahrazeno eurem (ISO kód EUR). Belgické a lucemburské franky byly v měnové unii. Proto jsou tyto hodnoty v koši ECU sloučené a jsou vyjádřené pouze pro Belgii (BEF).

Na košovou jednotku ECU navázalo euro v symbolickém kurzu 1 EUR = 1 ECU. Výchozí externí hodnota eura vůči americkému dolaru činila 1 EUR = 1,1789 USD a vycházela z propočtu kurzu USD/ECU v poslední obchodní den před vznikem eura (31. prosince 1998).

Reference

Externí odkazy 
 Information from the European Central Bank on Economic and Monetary Union (EMU), which the ECU is the first stage
 A Brief History of the ECU, the Predecessor of the Euro – The University of British Columbia

Euro
Měny nahrazené eurem
Brankář bydlí v naší ulici

Český hraný film Brankář bydlí v naší ulici natočil v roce 1957 režisér Čeněk Duba. Snímek byl zaměřen silně ideologicky a děj vypráví o krizi chlapeckého hokejového družstva, kterou způsobilo „zanedbávání mimosportovních povinností“. Chlapci však záhy přišli k rozumu…

Námět a scénář filmu vycházel z původní rozhlasové hry, která se vysílala v roce 1956. Autory této předlohy byli Jan Pixa a Pavel Pásek. Režisér Čeněk Duba počátkem 60. let emigroval, proto se jeho jméno nesmělo nikde vyskytovat; co do hereckého obsazení stojí za zmínku čtyři jména: Otomar Korbelář, Přemysl Kočí, Vladimír Pucholt a Miroslav Homola. Byla tu ovšem dána herecká příležitost řadě dvanáctiletých a třináctiletých chlapců, mj. dvojčatům Vondrovým (*1944) z Prahy 6. Zjevem výraznou postavou byl také Aleš Košnar (*1943), jehož filmovým debutem byla role Alího v pohádkovém filmu Labakan po boku Eduarda Cupáka.

Film měl jen 20% úspěšnost  a brzy se z kin vytratil. V období tvrdé normalizace však byl námět
znovu oprášen a vyšel r. 1971 jako stejnojmenná knížka v nakladatelství Olympia.

Reference 
 CDROM Encyklopedie českého filmu, 1998

Externí odkazy 
 
 

České dětské filmy
Filmy z roku 1957
Filmy Čeňka Duby
Filmy s tématem ledního hokeje
Československé černobílé filmy
Výrov (okres Plzeň-sever)

Výrov () je obec ležící 2,5 km jihozápadně od Kralovic v části okresu Plzeň-sever. Žije zde  obyvatel. Katastrální území obce je 951,28 ha. Vsí protéká Bučecký potok.

Části obce 
 Výrov
 Hadačka

Historie 
Výrov byl založen na počátku 14. století na pozemcích grangie plaského kláštera na místě zrušené vsi či dvora Dolní Sechutice. Roku 1307 je poprvé připomínán, když klášter vykázal kralovickému faráři vůz sena ročně ze sechutického dvora jako náhradu za louku pod Výrovem.

Na počátku husitských válek v roce 1420 získali Výrov spolu s dalšími vesnicemi a městečkem Kralovicemi od krále Zikmunda katoličtí páni bratři Hanuš a Bedřich z Kolovrat na Libštejně a Krašově.

V roce 1460 získal Sechutice s poli a lesy do zástavy Slavibor Pracek ze Svinné. Ten v roce 1498 uzavřel smlouvu s Albrecht z Kolovrat na Libštejně, podle které Albrecht získal pro stavbu rybníka louku pod Výrovem patřící k sechutickému dvoru. Albrecht měl za louku ročně platit Prackovi, po jeho smrti pak klášteru. Klášter měl také rybník získat, vyplatil-li by ves Výrov. Slavibor Pracek zemřel roku 1510, pusté Sechutice se vrátily do majetku kláštera a ten pozemky pronajímal chalupníkům z Výrova.

V roce 1539 získal Florián Gryspek Kaceřov a okolní vesnicemi a požádal krále Ferdinanda I. o připsání pustých sechutických pozemků. Král bez jednání s klášterem žádosti vyhověl a Gryspek kromě sechutických pozemků zabavil i louky pod Výrovem, zvané Prackovské. Tehdejší plaský opat Bohuslav se o změně nedozvěděl a marně se dožadoval 50 kop od výrovských a jejich pána Gryspeka, až si roku 1554 stěžoval u krále, ale neúspěšně.

Roku 1594 si rytíř Ctibor Řepický ze Sudoměře koupil od Gryspeků dva dvory a další majetek ve Výrově. Dalším šlechtickým majitelem byl Kryštof Valrich z Bubna. Tito drobní šlechtici sídlili v prostých vesnických statcích. Po porážce stavovského povstání získal Kaceřov i okolní vsi včetně Výrova opět plaský klášter.

Od 1. července 1980 do 23. listopadu 1990 byla vesnice součástí města Kralovice a od 24. listopadu 1990 se stala samostatnou obcí.

Okolí 
Výrov je dnes srostlý s větší Hadačkou, na území obce se také nachází hospodářský dvůr Sechutice. Na severovýchodě sousedí s Kralovicemi a na jihu s Kopidlem.

Galerie

Reference

Literatura 
 Irena Bukačová, Jiří Fák, Karel Foud: Severní Plzeňsko I; Nakladatelství Českého lesa, Domažlice 2001, 
 Josef Vorel: Dějiny rodného kraje: Výrov-Hadačka, Rabštejn nad Střelou, 1992

Externí odkazy 
 
 
 Oficiální stránky obce Výrov

 
Vesnice v okrese Plzeň-sever
Obce v okrese Plzeň-sever
Mikroregion Kralovicko
Dobrovolný svazek obcí silnice I/27
MAS Světovina
Sídla v Plaské pahorkatině
Hadačka

Hadačka je vesnice v severovýchodní části okresu Plzeň-sever, část obce Výrov. Žije zde  obyvatel.

Poloha 
Ves leží v nadmořské výšce 460–480 m na obou březích Bučeckého potoka v jeho mělkém údolí, 2,5 km jihozápadně od Kralovic na hlavní silnici I/27 spojující Plzeň a Most. Zástavba je tvořena rodinnými domy, bytovými domy a několika rekreačními objekty.

Historie 
Za třicetileté války zarostla řada polí v okolí Výrova a Sechutic lesem. Nové polesí dostal do správy hajný Hadač, po kterém byl les zván na Hadačce. Toto jméno použil i Ondřej Trojer, opat kláštera v Plasích, když na samém konci 17. století po založení Trojan začal stavět chalupy mezi Výrovem a Sechuticemi. Po jeho smrti pokračoval nástupce Evžen Tyttl, který stavbu dokončil. V roce 1702 stálo na Hadačce prvních 7 chalup, které byly osazeny poddanými z různých vesnic klášterního panství. Za chalupu a část panských polí museli chalupníci odvádět úrok po jedné kopě a pracovat 2 dny v týdnu na dvoře Sechutice. V roce 1713 byly postaveny další dvě chalupy.

Památky 
Podle projektu klášterního stavitele Matěje Ondřeje Kondela byl za opata Fortunáta Hartmanna postaven barokní zájezdní hostinec Na Dyškánce čp. 12. Název by mohl být zkomoleným názvem předchozí krčmy Na Toskánce, ve které mohli pobývat italští zedníci z Toskánska při stavbě renesanční podoby dvora Sechutice. Areál hostince je tvořen hlavní budovou s novější přístavbou, chlévy, kolnou a pozdější stodolou. Samotný hostinec je podélnou přízemní stavbou, která je tvořena dvěma bočnímu křídly o dvou okenních osách, a středním zvýšeným rizalitem o třech osách s tympanonem. Ve středu je průjezd do dvora s barokním portálem s půlkruhovou archivoltou a masivním klenákem, v tympanonu nad ním pak kamenný znak opata s monogramem F.H.A.P.P.L. a letopočtem dokončení 1756. Na sedlových a valbových střechách jsou pálené tašky.

Jihozápadně od Hadačky na kraji lesa u staré cesty spojující opatství v Plasích se Sechuticemi a dále s Mariánskou Týnicí na místě zvaném U Jána stojí socha sv. Jana Nepomuckého z roku 1708. Esovitě prohnutá postava prostovlasého světce v obvyklém šatu a biretem u nohou stojí na dvojitém podstavci s nápisy ze všech stran, obklopena je kruhem starých lip.

Ve vsi je ještě socha sv. Judy Tadeáše z roku 1767. Z usedlostí zaslouží pozornost chalupy čp. 7, 37, 43 a 78.

Okolí 
Hadačka je v současnosti srostlá s Výrovem, na severovýchodě sousedí s Kralovicemi, na jihozápadě za lesem s Babinou, na západě se dvorem Sechutice a vesnicemi Trojany a Bukovina. U silnice do Plas leží samota Sokolka.

Odkazy

Reference

Literatura 
 Irena Bukačová, Jiří Fák, Karel Foud: Severní Plzeňsko I; Nakladatelství Českého lesa, Domažlice 2001, 
 Josef Vorel: Dějiny rodného kraje: Výrov-Hadačka, Rabštejn nad Střelou, 1992

Externí odkazy 
 
 Detail památky: Bývalý zájezdní klášterský hostinec Na Dyškánce
 Detail památky: Socha sv. Jana Nepomuckého
 Oficiální stránky obce Výrov
 Sbor dobrovolných hasičů Výrov-Hadačka
 Fotbalový klub Trafo Hadačka
 Stránky výrovských Kikiny 

Vesnice v okrese Plzeň-sever
Výrov (okres Plzeň-sever)
Sídla v Plaské pahorkatině
Letní olympijské hry 2004

XXVIII. letní olympijské hry 2004 se konaly v řeckých Athénách v srpnu 2004. Účastnilo se jich 10 625 sportovců z 201 zemí světa.

Hudba 
V rámci příprav na olympiádu 2004 v Aténách pořadatelé oslovili Tiësta, zdali by zahrál na uváděcím ceremoniálu. Tím se stal prvním DJem v historii olympijských her, který se vyskytl na pódiu. Do Atén přiletěl v lednu 2004 v rámci schůzky s pořadateli. První poslech proběhl 7. srpna před prázdným stadionem, další den si Tiësta přišlo poslechnout 35 000 lidí. Z těchto lidí, kteří přišli dobrovolně, již někteří rozpoznávali melodie písní Traffic nebo právě zmíněného Adagia. Na poslední zkoušce, kde se účastnilo asi 60 000 lidí, se vyskytly technické problémy. Mixážní pult se poničil, monitory několikrát vypadly. Hudba na stadiónu nebyla pořád na stejné úrovni.

Všechny národnosti během slavnosti v pátek 13. srpna 2004 představily své atlety. Dohromady jich bylo 10 500 a v publiku bylo 80 000 lidí, ovšem jen 75 000 vědělo o taneční hudbě. V průběhu jeho představení začali nizozemští atleti tancovat přímo před DJ kioskem a nakonec museli být zpacifikování pořadateli. Vystoupení zahrnovalo rovněž nové songy vytvořené přímo pro tuto speciální událost. Tyto písně měly speciální účel a duch olympijských her. V říjnu roku 2004 vyšly pod názvem Parade of the Athletes veškeré skladby hrané na této události v jednom mixu. Později si ale všiml, že tracky, které zahrál, nesplňovaly přesně pravidla zadané mezinárodní olympijskou organizací. Po velkém úspěchu zveřejnil jednotlivě veškeré skladby v plné délce na iTunes.

Soutěže

Sportovní disciplíny

Počet medailí podle údajů mezinárodního olympijského výboru 

Nejlepším sportovcem her se stal americký plavec Michael Phelps, který získal 6 zlatých a 2 bronzové medaile.

Účastnické země 
Her se zúčastnilo 202 zemí. Poprvé se zúčastnilo Kiribati a Východní Timor.

Čísla v závorkách udávají počty sportovců zastupujících zemi.

Česko na LOH 2004

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Oficiální výsledky LOH 2004 na Olympedia 

 
Letní olympijské hry
Sportovní události v Athénách
Olympijské hry v Řecku
Multisportovní události v roce 2004
Sport v Řecku v roce 2004
Hugh O'Flaherty

Msgre. Hugh O'Flaherty, známý jako Vatikánský bedrník (podle Červeného bedrníka baronky Orczy) (28. února 1898 Caherciveen, hrabství Kerry – 30. října 1963 tamtéž) byl římskokatolický kněz irského původu, vatikánský diplomat a bojovník proti nacismu.

Aktivity na pomoc spojeneckým vojákům a Židům 
V časných letech druhé světové války cestoval po zajateckých táborech v Itálii, pátral po spojeneckých vojácích, kteří zmizeli v akci, a pokud o nich něco zjistil, informoval o tom přes Radio Vatikán.

V letech 1943–1944 zorganizoval (nejprve sám, později s podporou Pia XII. a vatikánských úřadů) v římských klášterech, soukromých bytech, farmách a na vatikánských extrateritoriálních územích úkryty pro uprchlé spojenecké vojáky a Židy. Vybudoval rozsáhlou podzemní síť (napojenou na Vatikán, britské diplomaty a italské podzemní hnutí), kterou Němci nedokázali přes veškerou snahu významněji narušit.

Od jisté doby musel ukončit své výpravy mimo Vatikán, protože německá strana v čele s plukovníkem Herbertem Kapplerem odhalila jeho úlohu (několikráte ale údajně Vatikán přesto tajně opustil). Přežil atentát ze strany německých agentů (provedený přímo ve Vatikánu) a několik honiček s nimi mimo Vatikán. Herbert Kappler požadoval jeho vydání, ale Pius XII. to striktně odmítl. Celkem O'Flaherty zachránil a asi rok před gestapem ukrýval přes 3 925 lidí.

Když byl Kappler po válce odsouzen na doživotí, pozval O'Flahertyho na návštěvu k sobě do vězení. Postupně mezi nimi vznikl určitý druh přátelského vztahu, diskutovali spolu o literatuře a náboženství. Společně se modlili a pravděpodobně kolem roku 1959 Kappler, vychovaný jako protestant, konvertoval ke katolictví.

Ocenění 
Po válce obdržel O'Flaherty mnohá vyznamenání, mezi jinými Řád Britského impéria a americkou Medaili svobody se stříbrnou palmou.

Ve filmu 
V roce 1983 byl na motivy O'Flahertyho příběhu natočen americký film Šarlatový a černý (The Scarlet and The Black), v němž jeho postavu ztvárnil Gregory Peck a postavu plukovníka Kapplera Christopher Plummer.

Reference

Externí odkazy 
 

Zachránci Židů za holokaustu
Římskokatoličtí duchovní
Komandéři Řádu britského impéria
Zemřelí na cévní mozkovou příhodu
Narození 28. února
Narození v roce 1898
Úmrtí 30. října
Úmrtí v roce 1963
Muži
Spravedliví mezi národy
Charlton Athletic FC

Charlton Athletic FC (celým názvem: Charlton Athletic Football Club) je anglický fotbalový klub, který sídlí v jihovýchodním Londýně. Založen byl v roce 1905. Hraje ve třetí nejvyšší anglické soutěži EFL League One. Klubové barvy jsou červená, bílá a černá.

Své domácí zápasy odehrává na stadionu The Valley s kapacitou 27 111 diváků.

Získané trofeje 

 FA Cup ( 1× )
 1946/47
 Kent Senior Cup ( 3× )
 1994/95, 2012/13, 2014/15

Úspěchy v domácích pohárech 

Zdroj: 

 FA Cup
 Vítěz: 1946/47
 EFL Cup
 Čtvrtfinále: 2006/07
 EFL Trophy
 Semifinále (Jih): 2010/11

Umístění v jednotlivých sezonách 

Stručný přehled

Zdroj: 

 1919–1920: Kent Football League (Division One)
 1920–1921: Southern Football League (English Section)
 1921–1929: Football League Third Division South
 1929–1933: Football League Second Division
 1933–1935: Football League Third Division South
 1935–1936: Football League Second Division
 1936–1957: Football League First Division
 1957–1972: Football League Second Division
 1972–1975: Football League Third Division
 1975–1980: Football League Second Division
 1980–1981: Football League Third Division
 1981–1986: Football League Second Division
 1986–1990: Football League First Division
 1990–1992: Football League Second Division
 1992–1998: Football League First Division
 1998–1999: Premier League
 1999–2000: Football League First Division
 2000–2007: Premier League
 2007–2009: Football League Championship
 2009–2012: Football League One
 2012–2016: Football League Championship
 2016–2019: English Football League One
 2019– : Football League Championship

Jednotlivé ročníky

Zdroj: 

Legenda: Z - zápasy, V - výhry, R - remízy, P - porážky, VG - vstřelené góly, OG - obdržené góly, +/- - rozdíl skóre, B - body, červené podbarvení - sestup, zelené podbarvení - postup, fialové podbarvení - reorganizace, změna skupiny či soutěže

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
  

 
Anglické fotbalové kluby
Fotbalové kluby založené v roce 1905
Fotbalové kluby v Londýně
Pravý úhel

Pravý úhel je úhel, který tvoří polovinu přímého úhlu či čtvrtinu plného úhlu. Jeho numerická hodnota ve stupních je 90, v radiánech π/2. Název pravý úhel vznikl nepřesným překladem latinského termínu angulus rectus, kde ovšem slovo rectus bylo původně použito ve významu „vzpřímený“, nikoli „pravý“. Na výkresech se pravý úhel nejčastěji označuje tečkou poblíž průsečíku uvnitř obloučku vyznačujícího úhel.

S pravým úhlem jsou těsně spojeny pojmy kolmice (přímky tvořící pravý úhel v průsečíku), ortogonalita (kolmost vektorů) a pravoúhlý trojúhelník (trojúhelník, jehož některý vnitřní úhel je pravý).

Konstrukce pravého úhlu se provádí například některým z následujících způsobů:
 úhloměrem nebo šablonou, např. školním trojúhelníkem s ryskou;
 sestavením trojúhelníka se stranami o délkách 3, 4 a 5 (případně lze použít i jiné pythagorejské trojice čísel), což podle Pythagorovy věty zaručuje vznik pravoúhlého trojúhelníku;
 klasickou konstrukcí pomocí kružítka a pravítka. Nejčastěji se používají následující dvě. Obě začínají tím, že narýsujeme přímku h a vyznačíme na ní bod P, kde má být pata kolmice. Pak se pokračuje:
 Buď narýsujeme kružnici o libovolném poloměru se středem v bodě P. Ta protne h v bodech A a B. Kolem každého z bodů A a B narýsujeme kružnici s poloměrem |AB|. Spojnice průsečíků dvou kružnic se středy v A a v B je kolmá na h a prochází bodem P. (Stačí také vytvořit jeden průsečík a propojit ho přímkou s P.) Je tomu tak proto, že hledaná kolmice je množina (geometrické místo) bodů, jež jsou stejně vzdáleny od A i od B. Vzhledem k tomu, že obě kružnice měly stejný poloměr, tak jejich průsečík musí být vzdálen od A i B stejně, konkrétně o délku |AB|. Proto oba průsečíky leží na kolmici k h. A jelikož jsme A a B na začátku konstrukce zvolili tak, aby i pata P měla od nich stejnou vzdálenost, musí také P ležet na této kolmici.
 Anebo zvolíme obecný bod M v rovině mimo přímku a opíšeme kolem něj kružnici procházející bodem P. Tato kružnice protne přímku h ještě v dalším bodě B. Sestrojíme přímku procházející body B a M, která protne kružnici v bodě P'. A přímka PP' je hledaná kolmice. (Vizte animaci.) Důkaz správnosti této konstrukce využívá Thaletovu větu. Ta říká, že všechny trojúhelníky, jejichž střed kružnice opsané půlí nejdelší stranu, jsou pravoúhlé. Platí i pro trojúhelník BPP', takže úhel proti přeponě BP' je pravý.

Reference

Externí odkazy 
 
 

Goniometrie
Geometrie
Geometrické útvary
Rovinné geometrické útvary
Magnetit

Magnetit (Haidinger, 1845), chemický vzorec Fe3O4 (oxid železnato-železitý), je kubický nerost. Český název je magnetovec. Tato ruda železa byla první známou látkou s magnetickými vlastnostmi.

Vznik 
 Magmaticky
 Krystalovaný minerál dává hornině tmavou barvu (hlavně čedič). Působením snadno těkavých složek vzniklo největší nahromadění železných rud na Zemi, a to ve Švédsku v Kiruně. Rudní těleso má délku přibližně 15 km a mocnost 1 km. Představuje zásoby zhruba 1,5 miliardy tun železa. Jde o vulkano-sedimentární komplexy typu Lahn-Dill.
 Kontaktně pneumatoloticky
 Působením magmatických plynů na uhličitanové horniny s obsahem sulfidů a křemičitanů.
 Regionální metamorfózou
 Z prekambrických sedimentů bohatých oxidy Fe za vzniku páskovaných železných rud (BIF z anglického Banded Iron Formation). Z dříve pravděpodobně usazeného magnetitu: Sydvaranger/Norsko; naleziště železných rud ve středním Švédsku.
 Kontaktní metamorfózou
 V německém Siegerlandu ze sideritu při kontaktu s čedičem.
 Usazováním
 Velmi vzácně vzniká magnetit usazováním: železná ruda zvaná mineta.

Vlastnosti 
V přírodě tvoří černé kovově lesklé krystalky. Má magnetické vlastnosti. Ve většině případů se nachází jako jemně krystalický, zrnitý nerost se strukturou kubického spinelu. Teplota tání: asi 1 550 °C.

Magnetit byl také prokázán v meteoritech. 

Krystalky magnetitu jsou součástí některých živých organismů, jako např. magnetocitlivých bakterií, včel, holubů aj. Považuje se za pravděpodobné, že jim slouží k orientaci podle magnetického pole Země.

Naleziště 

 V České republice se vyskytuje v Krušných horách (Měděnec), u Kutné Hory (Malešov, Vlastějovice) a na Českomoravské vrchovině (např. u Budče, kde probíhal průzkum ložiska do roku 1961, nebo bývalé skarnové lomy na železo Železinka u Bystřice nad Pernštejnem a Pernštejn). Těžil se rovněž v Krkonoších (Herlíkovické štoly). V čedičových kopcích (např. Říp) je obsaženo takové množství, které vychyluje magnetickou střelku. Rudy typu Lahn-Dill se vyskytují v Jeseníkách u Malé Morávky, Zlatých Hor a na Malém Dědu. Nejkrásnější krystaly (až 1,5 cm velké) se vyskytují zarostlé v chloritických břidlicích na Smrčině u Sobotína a u Vernířovic.
 Významné světové naleziště magnetitu je v ruském městě Magnitogorsk na Uralu. Další významné naleziště se nachází v severním Švédsku u měst Kiruna a Gällivare.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 
 Magnetit na webu Webmineral (anglicky)
 Magnetit na webu mindat.org (anglicky)
 Magnetit v Atlasu minerálů (německy)
 Mineral data publishing (PDF)
 Online učebnice mineralogie PřF MU (česky)

Minerály
Minerály 4. třídy
Oxidy (minerály)
Minerály železa
Spinelidy
Železné rudy
Jednotný evropský akt

Jednotný evropský akt (JEA, též Akt o jednotné Evropě, Single European Act) byl první významnou revizí Římských smluv. Byl podepsán 17. února 1986 v Lucemburku a 28. února 1986 v Haagu, vstoupil v platnost 1. července 1987. Cílem Jednotného evropského aktu bylo:

 odstranění zbývajících překážek obchodu tak, aby do konce roku 1992 mohl vzniknout společný trh Evropských společenství (čili volný pohyb zboží, osob, služeb a kapitálu)
 posílení role Evropského parlamentu a principu kvalifikované většiny (Evropská společenství již neměla 6, ale 12 členů, bylo tedy nesnadné nadále přijímat rozhodnutí jednomyslně)
 lepší usnášeníschopnost Rady, což vyžadovalo částečné přerozdělení hlasů
 změna společného celního sazebníku

Jednotný evropský akt také právně ustanovil Evropskou radu.

V následujících oblastech se pro rozhodování začala používat kvalifikovaná většina:
 Měna
 Sociální politika
 Regionální a strukturální politika
 Vědecko-výzkumná politika
 Ekologická politika

Některá konkrétní opatření zavedená Jednotným evropským aktem:
 odstranění kontrol osob a zboží na vnitřních hranicích ES
 vzájemné uznání výrobních norem a standardů
 odstranění „Duty free shopů“
 vzájemná větší otevřenost trhů práce a liberalizace v dalších oblastech (např. pojišťovnictví a doprava)
 odstranění státních monopolů (např. pošta)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 český překlad JEA

Smlouvy Evropské unie
Vzniklo 1986
Jozef Sabovčík

Jozef Sabovčík (* 4. prosince 1963, Bratislava) je bývalý československý a slovenský krasobruslař. Byl prvním krasobruslařem, který na mezinárodní soutěži skočil čtverný skok. Říká se mu také „Jumping Joe“.

Sportovní kariéra 
S krasobruslením začal ve věku 7 let díky babičce, která ho na led přivedla. Za své amatérské kariéry se stal šestinásobným mistrem Československa, dvojnásobným mistrem Evropy a na Zimních olympijských hrách 1984 v Sarajevu získal bronzovou medaili.

Měl velký skokový potenciál, chyběla mu ale síla v nohou. Kvůli častým zdravotním potížím přerušil v roce 1986 amatérskou kariéru. Následně se oženil a odešel z Československa. Nejdříve trénoval děti v Německu, později se odstěhovat do Toronta, kde pracoval jako obchodní zástupce. Po setkání s Tollerem Cranstonem začal znovu trénovat a snažil se vylepšit svůj umělecký dojem – mimo jiné se naučil salto vzad doskočené na jednu nohu. Jako profesionální krasobruslař získal titul mistra světa profesionálů a působil v mnoha televizních show. Kariéru ukončil v roce 2013.

Po rozvodu mu zůstal v péči syn Blade. V roce 1999 se podruhé oženil a roku 2003 se jeho manželce narodil syn Jozef Jaden.

Má kanadské občanství a žije v Severní Americe.

Úspěchy 
 Olympijské hry
 1984 – 3. místo
 Mistrovství světa
 1979 - 19. místo
 1980 – 16. místo
 1981 – 12. místo
 1982 – 16. místo
 1983 – 6. místo
 1984 – 4. místo
 1985 – 4. místo
 1986 – 6. místo
 Mistrovství Evropy
 1979 - 17. místo
 1980 – 9. místo
 1981 – 5. místo
 1982 – 8. místo
 1983 – 2. místo
 1984 – 4. místo
 1985 – 1. místo
 1986 – 1. místo

Externí odkazy 
 
 Sabovcik’s Home Page angl.
 Online Interview na Golden Skate angl.
 

Českoslovenští krasobruslaři
Slovenští krasobruslaři
Českoslovenští bronzoví olympijští medailisté
Bronzoví olympijští medailisté v krasobruslení
Narození 4. prosince
Narození v roce 1963
Narození v Bratislavě
Žijící lidé
Muži
Parita kupní síly

Parita kupní síly (anglicky purchasing power parity  (PPP)) zvolené měny X vyjadřuje hodnotu jednotky této zvolené měny X, vyjádřené v jednotkách výchozí národní měny. Číselně je to tedy počet jednotek národní měny, za který lze koupit stejné množství výrobků a služeb na výchozím vnitrostátním trhu (např. českém), jako za jednotku měny X na vnitrostátním trhu měny X.

Příklad 

S = Směnný kurz mezi měnou 1 a 2 (Např. USD/CZK)

P1 = Cena daného zboží v první měně (V našem případě USD)

P2 = Cena daného zboží v druhé měně (V našem případě CZK)

Pokud je cena Big Macu v USA 4 USD, a 79 CZK v ČR, a převodní kurz USD/CZK pro náš příklad je 1USD = 22 CZK, tak:

22 = (79/4 = 19,75) 

Z tohoto příkladu lze říct, že dle Big Mac Index je CZK podhodnocená. Často uváděný mýtus, že “U celosvětové nabízeného Big Macu je problém, že cenu určuje McDonald's Corp., tudíž cena není určena přímo trhem,” je značně absurdní, protože každý (i globální) dodavatel musí vzít v potaz kupní sílu, tj. ne/koupěschopnost lokálního spotřebitele, a následně přizpůsobit cenu svého globálně nabízeného produktu místním podmínkám.

Parita kupní síly měn není sice zcela exaktně definovanou veličinou, avšak lépe, než kurz měny umožňuje podstatně přesnější srovnání skutečné ekonomické úrovně, struktury a výkonnosti států. Základem výpočtu parity je porovnání cen v národních měnách u dostatečného počtu shodných výrobků a služeb na vnitrostátních trzích. Porovnává se zpravidla metodou spotřebního koše vyjadřujícího běžné náklady domácnosti. V Česku paritu kupní síly porovnává a obsahem spotřebního koše se zabývá Český statistický úřad.

Parita kupní síly se tedy liší od kurzu měny, který je určen zájmem o měnu na mezinárodních finančních trzích a najdeme jej na kurzovním lístku bank či směnáren, např. České národní banky. Parita kupní síly zahrnuje i ty příjmy a výdaje obyvatelstva, které nejsou přímo vyjádřeny peněžními jednotkami. Jde např. o různé dotace, regulované ceny, odlišné míry zdanění a sociální platby.

Představu o rozdílech mezi kurzem měny a paritou kupní síly může dát následující tabulka hrubého domácího produktu v zemích Evropské unie v r. 2004. Zatímco Česko při počítání podle platného směnného kurzu dosahuje pouze 38 % průměru HDP 25 zemí EU, v přepočtu podle parity kupní síly je to 70 %. Naproti tomu, např. pro Velkou Británii je relace opačná, platí čísla 129 % podle směnného kurzu a 119 % podle parity kupní síly.

Související články 
 Hrubý domácí produkt

Externí odkazy 
 PPP  na The World Factbook
 Žebříček PPP jednotlivých zemí v posledních 3 letech

Makroekonomie
Makroekonomické ukazatele
Bohatství
Národní účetnictví