Niça

Niça és una ciutat occitana al sud de França, entre Canes i Mònaco. És la capital del departament dels Alps Marítims i del Comtat de Niça (o País Niçard), alhora que una de les ciutats més importants d'Occitània. El 2005 tenia 347.900 habitants, anomenats niçards.

A Niça s'hi parla encara la variant de l'occità anomenada niçard, si bé la llengua originària ha estat substituïda majoritàriament pel francès. El topònim occità s'escriu com en català, Niça, que segons la pronúncia estàndard és [nísɔ]; localment en diuen [nísa] i ho acostumen a escriure també amb l'antiga grafia mistralenca Nissa. El nom oficial francès és Nice, i en italià en diuen Nizza. Totes aquestes formes deriven del grec Nikea (del nom de la deessa Nike), a través del llatí Nicaea.

Barris 
La vila de Niça és composta per una quarantena de barris (quartiers) agrupats en 8 territòris:
 Territòri 1: Plana e Costaus (20.753 habitants)
Quartiers: Sant Agustin, Santa Margarida, Lu Molins, Arenas, Sant Isidòr, Lingostiera, Li Combas, Belet, Sant Antòni
 Territòri 2: Còlas Niçardi (38.753 habitants)
Quartiers: Estienne d'Orves, Sant Felip, Gròsso, Lo Piòl, Sant Pèire de Feric, Sant Pancraci
 Territòri 3: Tres Còlas (34.158 habitants)
Quartiers: Cimier, Rimiés, Gairaud
 Territòri 4: Ribas de Palhon (32.788 habitants)
Quartiers: L'Ariana, La Lauveta, L'Abadia, Pasteur, Sant Ponç, Lo Trident, Rocabilhiera, Sant Carles, Bòn Viatge, Mont Gròs
 Territòri 5: Èst Litorau (54.239 habitants)
Quartiers: Pòrt, Riquier, Mont Boron, Diables Blaus, Sant Ròc, Vinagrier
 Territòri 6: Nòrd Centre Niça (48.898 habitants)
Quartiers: Li Planas, Sant Silvèstre, Cessòla, Gorbèla, Borriglione, Sant Maurici, Lo Rai, Valon dei Flors
 Territòri 7: Còr de Vila (48.333 habitants)
Quartiers: Niça Vielha, Carabacèu, Medecin, Gambetta, Dubouchage, Liberacion, Malaussena, Josèp Garnier 
 Territòri 8: Oèst Litorau (65.703 habitants)
Quartiers: La Magdalena, Manhan, Califòrnia, Fabron, Cantagalet, Ventabrun, Carras, Ferber, La Lantèrna

Història 
La ciutat de Niça fou fundada el  pels grecs massaliotes. Més tard es posà sota el domini de Roma per combatre els lígurs. L'any 729 fou atacada pels sarraïns, que foren rebutjats d'antuvi, tot i que ocuparen el seu territori entre el 859 i el 880.

Evità el domini dels francs i el del Sacre Imperi, i al  passà al de la Corona d'Aragó. El 1338 es posà sota la protecció del comtat de Savoia, i per tant, de l'Imperi. Esdevingué teatre de les lluites entre l'emperador i Francesc I de França, el qual, aliat amb els otomans, l'ocupà el 1543 parcialment, atès que la ciutadella mai no es va retre, resistint fins a l'arribada de les forces imperials. Envaïda novament per França (1600), el 1696 tornà a Savoia. Pel setembre del 1792 el general francès Jacques Anselme ocupà Niça amb 7.000 marsellesos i hi expulsà el comte de Saint-André. El 3 de gener del 1793 s'aprovaria la seva incorporació a França, però el 1814 passà al Piemont, que la cedí als francesos definitivament el 1860. Mussolini aspirà a incorporar-la al Regne d'Itàlia.

El 1903, Menica Rondelly va compondre l'himne no oficial de la ciutat, Niça la bèla, amb lletra en occità niçard.

Cercavila de flors

Fills il·lustres 

 Andreína Orsini-Mazzoli cantant.
 Antonio Francesco Giuseppe Provana (1662 - 1720), jesuïta,missioner a la Xina.
 Magnus Hirschfeld (1868-1935), sexòleg alemany mort en exili i sepultat a Niça.
 Stefano Rossetto (1560-1580), compositor i organista.
 Jean-Marie Gustave Le Clézio (1940) escriptor, Premi Nobel de Literatura de 2008.
 Jules Bianchi (1989-2015), pilot de fórmula 1.
 Didier van Cauwelaert (1960-), escriptor, guionista i dramaturg.

Administració 
Des de 1945 els alcaldes de Niça han estat:

Demografia

Llocs d'interès 
 Museus: de Marc Chagall, d'Henri Matisse, d'Art Modern i d'Art Contemporani, de Belles Arts, d'Arts Asiàtiques, d'Art Naïf.
 El Cours Saleya i el mercat de flors.
 Els carrerons de la Vella Niça i el patrimoni barroc.
 El turó del castell.
 La Promedade des Anglais.
 Palaus i mansions de la Belle Époque.
 Circ de Cimiez i el jardí de Monastère.
 Catedral russa de Sant Nicolau.

Educació 
 EDHEC Business School
 EPITECH
 Institut Supérieur Européen de Formation par l'Action

Referències

Bibliografia