alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Sveti Petar Orehovec

Sveti Petar Orehovec (prethodno Orehovec), općina u Hrvatskoj. Nalazi se u Koprivničko-križevačkoj županiji.

Zemljopis 
Mjesto i općina se nalaze u zapadnom dijelu Koprivničko-križevačke županije, sjeverozapadno od Križevaca

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 

Koprivničko-križevačka županija
Virje

Virje je naselje i sjedište istoimene općine u Hrvatskoj. Nalazi se u Koprivničko-križevačkoj županiji.

Zemljopis 
Virje je smješteno u srcu Podravine, između rijeke Drave i bilogorskih brežuljaka. Stanovnici se bave poljoprivredom i stočarstvom te sve razvijenijim obrtništvom.

Stanovništvo

Uprava

Povijest

Gospodarstvo

Slavni ljudi

Spomenici i znamenitosti

Obrazovanje

Kultura

Sport

Vanjske veze 
 Službene stranice Općine Virje

Koprivničko-križevačka županija
Azori

Azori (portugalski: Açores) je portugalski arhipelag od 9 otoka u Atlantskom oceanu i jedna od 2 portugalske autonomne regije (portugalski: Região Autónoma dos Açores). Azori su integralni dio Europske Unije kao njena ultraperiferna regija.

Azori su udaljeni oko 1400 km od Lisabona i oko 1800 km od istočne obale Sjeverne Amerike. Na arhipelagu živi 246 102 stanovnika, po podacima iz 2011. Dvije najvažnije privredne aktivnosti su poljoprivreda i turizam. Arhipelag se sastoji od devet velićih i osam manjih otoka, koja se protežu na više od 600 kilometara. Portugal je proglasio vode oko arhipelaga od 1,1 miliona km² svojom pomorskom i ekonomskom zonom. Azori su otoci vulkanskog porijekla, i nikad nisu bili dio nikakve kopnene mase. Planina Pico na istoimenom otoku Pico visoka 2351 m, je ujedno i najviši vrh Portugala. Azori su u stvari vrhovi najviših planina na svijetu, ukoliko bi se mjerilo od njihove baze na dnu oceana.

Historija 
Azori su bili izgleda poznati još u 14. vijeku, što se može videti iz jednoga katalonskoga atlasa. Ponovo ih je otkrio 1427. jedan od kapetana, koji je plovio za Henrika Moreplovca. Kolonizacija tada nenastanjenog arhipelaga započela je 1439. Filip II Španjolski je 1583. poslao iberijsku flotu da očisti Azore od francuskih trgovaca. Azori su se vratili pod kontrolu Portugala krajem iberijske unije Portugala i Španjolske. Tada je narod Azora napao dobro utvrđen garnizon Kastiljanaca. Građanski rat 1820. u Portugalu imao je svoje posledice na Azorima. Za vreme Drugog svjetskog rata portugalski diktator Antonio Salazar iznajmio 1943. je Azore Britancima. To je bila promena politike, jer je dotad dopuštao samo njemačkim podmornicama i brodovima da se opskrbljuju gorivom. To je bila prelomna točka bitke za Atlantik, jer je omogućila saveznicima da osiguraju zračnu nadmoć u sredini Atlantika. Na taj način su mogli pratiti podmornice i štititi konvoje. Amerikanci su 1944. osnovali bazu na otoku Santa Maria, ali ta baza je bila kratkog vijeka. Na otoku Terceira osnovana je 1945. zajednička američko-portugalska baza. Ta baza je bila važna tokom Hladnog rata, jer su odatle patrolirale podmornice i tražile sovjetske podmornice, pored toga baza se koristi i za opskrbu aviona gorivom na letu preko oceana.

Geografija i klima 
Arhipelag se formirao tokom tercijara u alpinskoj fazi. Vulkanski krateri i kupe otkrivaju vulkansko porjeklo otoka, posljednja erupcija dogodila se na otoku Faial 1957, nakon nje se povećala površina otoka.
Ukupna površina Azora je 2 333 km², 9 najvećih otoka arhipelaga su; 
 Zapadna grupa
 Flores 143 km²
 Corvo 17 km²
 Središnja grupa
 Terceira 403 km²
 Graciosa 62 km²
 São Jorge 246 km²
 Pico 446 km²
 Faial 73 km²
 Istočna grupa
 Santa Maria
 São Miguel 759 km²
Azori imaju umjerenu oceansku klimu. Prosječna količina padalina povećava se od istoka prema zapadu i kreće se od 700 do 1600 milimetara.

Povezano 
 Madeira

Bilješke

Vanjske veze 

 Informação sobre os Açores  
 History from an American Military source  
 Photos from Azores
 Azores Paper Money 

 
Otoci Atlantskog oceana
Geografija Portugala
Arhipelazi
Perry Mason

Perry Mason je fiktivni advokat obrane koji se prvi put pojavio u kriminalističkoj prozi Erlea Stanleya Gardnera. Pojavio se u preko 80 romana i priča, od kojih su se većina bavila njegovim klijentima kojima se sudilo za ubistvo. Obično je bio u stanju dokazati nedužnost svog klijenta tako što bi demonstrirao krivnju drugog lika. Popularnost Perryja Masona je bila takva da je autor bio jedan od najprodavanijih u Americi za vrijeme svog života, a "135 miliona primjeraka njegovih knjiga su se mogle naći u Americi u trenutku njegove smrti." (1969). Lik Perryja Masona je također dobro poznat po mnogim pojavljivanjima na filmu i televiziji, uključujući "najuspješniju i najdugovječniju advokatsku seriju u historiji televizije" koja se emitirala od 1957. do 1966. godine, još jednoj seriji iz sezone 1973/1974, te preko 25 televizijskih filmova snimljenih od 1985. do 1993.

V. također 

 Perry Mason (TV serija)

Reference i bilješke

Vanjski likovi 
 Perry Mason  at the MBC Encyclopedia of Television
 Database and cover gallery for the Dell Comic book based off the TV show
 The Perry Mason TV Show Database

Američka književnost
Književni likovi
Filmski likovi
Likovi iz TV-serija
Stripovski likovi
Fiktivni advokati
Perry Mason (TV serija)

Perry Mason je Emmyjem nagrađena američka dramska TV serija koja se emitirala od 1957. do 1966. Naslovnog junaka, Perryja Masona je u njoj tumačio Raymond Burr. Perry Mason je u seriji bio advokat obrane koji se originalno pojavio u kriminalističkoj prozi Erlea Stanleya Gardnera. Zaplet svake epizode je bio manje-više isti: Masonovom kllijentu se sudilo za ubistvo, ali bi Mason uvijek uspio dokazati njegovu nedužnost dokazujući krivicu druge osobe. Ubica bi se skoro uvijek slomio i priznao zločin u sudnici, a ponekad i na klupi na svjedoke.

Barbara Hale je u seriji glumila Perryjevu vjernu sekretaricu Dellu Street, zvanu "Lijepa" od strane privatnog detektiva Paula Drakea, koga je glumio William Hopper.

William Talman je glumio Masonovog stalnog suparnika, okružnog tužioca Hamiltona Burgera; Ray Collins je glumio ulogu grubog ali marljivog policijskog poručnika Arthura Tragga, koji je često Masonu zadavao poteškoće. Kasnije se Collins zbog poodmakle dobi (66 godina na početku snimanja) pojavljivao sve češće, te su ga naslijedili Wesley Lau kao poručnik Andy Anderson, a kasnije Richard Anderson kao poručnik Steve Drumm.

Nova verzija 
Godine 1973. je bez uspjeha pokušan svojevrsni remake serije sa Monetom Markhamom u glavnoj ulozi. Serija pod nazivom The New Adventures of Perry Mason se održala samo jednu sezonu.<ref>{{imdb title|id=0069615|title=The New Perry Mason }}</ref>

 TV-filmovi 
Televizijski producent Dean Hargrove je imao više sreće s ponovnim korištenjem Masonovog lika u seriji TV filmova napravljenih za NBC, a koji su se počeli snimati 1985 godine. Hargrove je uspio ponovno angažirati dvije zvijezde originalne serije - Raymonda Burra i Barbaru Hale - te im omogućiti da repriziraju svoju uloge za TV-film Perry Mason Returns'' u kome Mason, sada kao sudac žalbenog suda podnosi ostavku kako bi kao advokat branio svoju sekretaricu Dellu od optužbi za ubistvo. William Katt, Halein sin iz stvarnog života, angažiran je za sina Paula Drakea (William Hopper, koji je tumačio lik Paula Drakea umro je prije snimanja serije).

Izvori

Vanjske veze 
 Stranica Perryja Masona na francuskom

TV serije
Barbara Hale

Barbara Hale (18.4. 1922 - 26.1. 2017) je bila Emmyjem nagrađena američka glumica poznata po ulozi Delle Street, odane sekretarice Perryja Masona u istoimenoj TV-seriji.

Odrasla u porodici vrtlara, Hale se nakon studiranja na čikaškoj umjetničjkoj akademiji zaputila u Hollywood gdje je prvu filmsku ulogu imala 1943. godine. Godine 1946. je udala za glumca Billa Williamsa s kojim je ostala do njegove smrti 1992. godine. U tom braku je imala troje djece, uključujući sina Williama Katta koji je i sam postao glumac.

Uloga Delle Street od 1957. do 1966. joj je donijela slavu, te je za nju zaradila Emmy i zvijezdu na Holivudskoj stazi slavnih. Istu je ulogu 1980-ih i 1990-ih ponovila u seriji TV-filmova gdje je nastupao i njen sin.

Barbaara Hale je poznata kao sljedbenica bahaističke vjere.

Bilješke

Vanjske veze 

 
 
 Barbara Hale Home Page
 Barbara Hale Annex 

Američke televizijske glumice
Dobitnici i dobitnice Emmy Award
Hollywood Walk of Fame
Eros Ramazzotti

Eros Ramazzotti [ˈeros ramatˈtsɔːtti] (puno ime Eros Luciano Walter Ramazzotti; Rim, 28. X. 1963.), talijanski kantautor.

Eros Ramazzotti započeo je svoju muzičku karijeru kao tinejdžer, preseljenjem u Milano. Godine 1984. pobijedio je na Festivalu u San Remu u kategoriji novih izvođača s pjesmom «Terra promessa» («Obećana zemlja»). Niz albuma s (dijelom autobiografskim) baladama ali i rock-melodijama lansirao ga je i na međunarodnu scenu (svaki album snima na talijanskom i španjolskom jeziku). U svojoj je karijeri surađivao s brojnim međunarodnim glazbenicima. Između ostaloga, snimio je duete s Joeom Cockerom, Cher, Tinom Turner, Anastaciom, Andreom Bocellijem, Umbertom Tozzijem, Lucianom Pavarottijem.

Od 1998. do 2002. bio je u braku s TV-voditeljicom Michelle Hunziker, s kojom ima kćer.

Diskografija – na talijanskom jeziku 
 2007: The Best Of...1985-2007
 2005: Calma Apparente 2003: 9 2000: Stilelibero 1998: Eros Live 1997: Eros 1996: Dove c'è musica 1993: Tutte storie 1991: Eros in concert 1990: In ogni senso 1988: Musica è 1987: In certi momenti 1986: Nuovi eroi 1985: Cuori agitati Diskografija – na španjolskom jeziku 
 2005: Calma aparente 2003: 9 2000: Estilolibre 1998: Eros live 1997: Eros 1996: Donde hay música 1993: Todo historias 1991: Eros in concert 1990: En todos los sentidos 1988: Música es 1987: En ciertos momentos 1986: Héroes de hoy 1985: Cuori agitati 

 DVD-izdanja 
 2004: Eros Roma live 2001: Stilelibero''

Vanjske veze 

 Službene stranice (na više jezika)

Italijanski pjevači
Visoka politehnička škola u Zagrebu

Visoka politehnička škola u Zagrebu je privatna visoka škola kojoj je 3. listopada 2007. godine Ministrastvo znanosti obrazovanja i športa Republike Hrvatske izdalo Dopusnicu za obavljanje djelatnosti i izvođenje trogodišnjega stručnog studija Tehnički menadžment čijim završetkom se stječe 180 ECTS bodova.

Ciljevi i zadaci Visoke politehničke škole u Zagrebu (Poly) proizlaze iz samoga njezina naziva. Pojam politehnika (grč.) označava visoku tehničku školu na kojoj se školuju stručnjaci (praktičari) za pojedine tehničke struke. A tehnika (grč.) jest vještina u svladavanju praktične strane neke umjetnosti, obrtničke ili znanstvene djelatnosti; umijeće. Cilj Polyja pod vodstvom dekana prof. dr. sc. Pavla Rebića i prodekana doc. dr. sc. Branimira Lokina jest obrazovati buduće stručnjake u određenoj struci putem provjerenih i iznimno učinkovitih metoda interaktivne nastave.

Obrazovne ustanove
Visoka politehnička škola

Visoka politehnička škola je naziv za nekoliko obrazovnih institucija:

 Visoka politehnička škola u Zagrebu;
 Visoka politehnička škola iz Pule;
 Visoka politenička škola strukovnih studija u Beogradu.
Kornica

Kornica je naseljeno mjesto u Bosni i Hercegovini u opštini Šamac koja pripada entitetu Republika Srpska. Na popisu stanovništva 1991. u njemu je živjelo 830 stanovnika.

Geografija

Istorija

Stanovništvo

Privreda

Reference

Vanjske veze 

 Location of Kornica
 Site of refugees from Kornica living in Germany 

Naseljena mjesta u Republici Srpskoj
Šamac
KFOR

Kosovske snage (engleski: Kosovo Force), poznatije pod engleskom skraćenicom KFOR, predstavljaju međunarodne mirovne snage pod vodstvom NATO-a čiji je zadatak čuvanje reda i mira, odnosno stvaranja sigurnosti na Kosovu nakon kosovskog rata, odnosno povlačenja jugoslavenskih, odnosno srpskih snaga.

KFOR je na Kosovo ušao 12.6. 1999. na temelju Rezolucije Vijeća sigurnosti UN 1244.

Trenutno KFOR broji oko 7.427 vojnika.

Kontingenti različitih država 
Na svom vrhuncu je KFOR brojao 50.000 vojnika iz 39 različitih država - članica i nečlanica NATO-a. U aprilu 2007. je KFOR, prema podacima sa službene stranice, imao 16.000 iz 34 države.

Države s najviše vojnika u KFOR-u:
  (7.000 - danas 1.480)
  (6.000 - danas 1.507)
  (5.000 - danas 1.409)
  (19.000 - danas 5)
  (7.000 - danas 807)
  (4.000 - danas 100)
  (10)
  (187)
  (3) 
 

Ostale države-članica NATO-a su uključivale :
 

Ostale države ne-članice NATO-a su uključivale:

Komandanti KFOR-a 
 Mike Jackson (, 12.6. 1999 - 8.10. 1999.), 
 Klaus Reinhardt (, 8.10. 1999 - 18.4. 2000),
 Juan Ortuño Such (, 18.4. 2000 - 16.10.- 2000), 
 Carlo Cabigiosu (, 16.10. 2000 - 6.4. 2001),
 Thorstein Skiaker (, 6.4. 2001 - 3.10. 2001),
 Marcel Valentin (, 3.10. 2001 - 4.10. 2002),
 Fabio Mini (, 4.10. 2002 - 3.10. 2003),
 Holger Kammerhoff (, 3.10. 2003 - 1.9. 2004),
 Yves de Kermabon (, 1.9. 2004 - 1.9. 2005),
 Giuseppe Valotto (, 1.9. 2005 - 1.9. 2006),
 Roland Kather (, 1.9. 2006 - 31.8. 2007),
 Xavier de Marnhac (, 31.8. 2007 - danas).

Izvori 

 KFOR official site (NATO)
 K-For: The task ahead (from BBC News, June 13, 1999)
 First deaths in K-For operation (from BBC News, June 14, 1999)
 Memorial honors soldiers' sacrifices June 2002: 68 soldiers have died since KFOR entered Kosovo.
 Nato force 'feeds Kosovo sex trade' (from The Guardian, May 7, 2004)
 Radio KFOR

Kosovo
NATO
Jedinstvena Rusija

Sveruska politička partija "Jedinstvena Rusija" () je politička partija u Ruskoj Federaciji koja okuplja pristaše predsednika Vladimira Putina. 

Osnovana je 1. decembra 2001. ujedinjenjem partija Jedinstvo Sergeja Šojgua, Otadžbina Jurija Lužkova i Jevgenija Primakova, te Cele Rusije Mintimera Šajmijeva pod imenom Sveruska partija "Jedinstvo i otadžbina – Jedinstvena Rusija".

Na logotipu partije nalazi se medved. Po tome se članovi partije nazivaju medvedima.

Iako je popularnost stranke značajno opala u odnosu na vrhunac 2007. godine, još uvek ima apsolutnu većinu u Dumi, te predstavlja najveću političku stranku u Rusiji po broju članova.

Reference 

Političke stranke u Rusiji
Pamela Mary Brown

Za ostale osobe po imenu Pamela Brown, v. Pamela Brown (razvrstavanje).

Pamela Mary Brown (8. 7. 1917. – 18. 9. 1975) bila je engleska kazališna i filmska glumica.

Filmografija 

 One of Our Aircraft is Missing (1942)
 I Know Where I'm Going! (1945)
 Alice in Wonderland (1949)
 The Tales of Hoffmann (1951)
 The Second Mrs. Tanqueray (1952)
 Personal Affair (1953)
 Richard III (1955)
 Reluctant Bride (1955)
 Now and Forever (1956)
 Lust for Life (1956)
 The Scapegoat (1959)
 Victoria Regina (1961, TV)
 Cleopatra (1963)
 To Bury Caesar (1963, TV)
 Becket (1964)
 Gonks Go Beat (1965)
 The Witness (1966, TV)
 A Funny Thing Happened on the Way to the Forum (1966)
 Half a Sixpence (1967)
 The Admirable Crichton (1968, TV)
 Secret Ceremony (1968)
 Wuthering Heights (1970)
 On a Clear Day You Can See Forever (1970)
 Figures in a Landscape (1970)
 The Night Digger (1971)
 Lady Caroline Lamb, ili Peccato d'amore (1972)
 Dracula (1973, TV)

Vanjske veze 

 

Engleske filmske glumice
Engleske teatarske glumice
Engleske televizijske glumice
Dobitnici i dobitnice Emmy Award
Ben Casey

Ben Casey je bila američka televizijska dramska serija koja se emitirala na programu ABC od 1961 do 1966. Poznata je po uvodnoj špici koja se sastojala od ruke koja crta simbole "♂, ♀, *, †, ∞" na školskoj ploči, dok glumac Sam Jaffe recitira "Muškarac, žena, rođenje, smrt, besmrtnost." Pionir neurokirugije Joseph Ransohoff je bio medicinski savjetnik i bitno utjecao na razvoj glavnog lika.

Glavna zvijezda je bio Vince Edwards u naslovnoj ulozi ljekara Bena Caseya, mladog i idealističkog kirurga u bolnici County General Hospital. Njegov je mentor bio dr. David Zorba, a koga je tumačio Sam Jaffe. Početkom sezone 1965. Jaffe je napustio seriju, te gfa je zamijenio Franchot Tone kao nov šef kirurgije dr. Daniel Niles Freeland. Serija je s vremenom počela razvijati zaplete od više od epizoda, te je Casey započeo romansu s Jane Hancock (Stella Stevens), pacijenticom koja je izašla iz kome nakon trinaest godina.

Ben Casey se smatrao suparnikom NBC-ove medicinske serije Doctor Kildare.

Godine 1988. je snimljen TV-film The Return of Ben Casey s Vinceom Edwardsom u glavnoj ulozi.

Početkom 1960-ih su izlazili i stripovi o Benu Caseyu.

Vanjske veze 
 
 Ben Casey on TV Tome

TV serije
SDSS (razvrstavanje)

SDSS je skraćenica koja označava:

 Samostalna demokratska srpska stranka koja djeluje u Hrvatskoj;
 Sloan Digital Sky Survey, tehnologija istraživanja crvenog pomaka;
 Spatial Decision Support System (sDSS), sistem za donošenje odluka temeljen na tehnologiji GIS-a.
Ambasada

Ambasada ili veleposlanstvo (franc. ambassade < tal. ambasciata, od srlat. ambactia: služba, od gal. ambactus: sluga), diplomatsko predstavništvo najvišeg ranga zemlje šiljateljice u zemlji primateljici. Također termin označava zgradu tog predstavništva. Veleposlanstvo se u pravilu otvara u glavnom gradu zemlje primateljice, a mogu se na temelju posebnog prethodnog odobrenja zemlje primateljice, pojedini odjeli kao sastavni dijelovi veleposlanstva, otvoriti i u nekom drugom gradu.

Predradnje za otvaranje veleposlanstva 
Nakon uspostave diplomatskih odnosa i dogovora o otvaranju veleposlanstva ili poslanstva, uobičajno je da država imenovanja uputi, u glavni grad države primateljice, diplomatskog djelatnika niže razine koji će obaviti sve pripreme (prostor za ured, za stanovanje i dr.) te otvoriti veleposlanstvo i organizirati dolazak veleposlanika. Tom djelatniku ministar vanjskih poslova države primateljice daje "uvodno pismo" (fran. letre d'introduction) adresirano na ministra vanjskih poslova države primateljice u kojemu navodi svrhu akreditacije diplomatskog djelatnika. Do dolaska veleposlanika taj djelatnik obavlja dužnost privremenog otpravnika poslova (fran. charge d'affaires ad interim).

Nakon što je navedeni djelatnik dovršio povjerene mu poslove, obavješćuje svoje ministarstvo vanjskih poslova koje mu zatim javlja prijevozno sredstvo i točno vrijeme dolaska veleposlanika u glavni grad države primateljice. Otpravnik poslova o tome notom obavješćuje ministarstvo vanjskih poslova države primateljice.

Novodošlog veleposlanika dočekuje predstavnik protokola, a sve do predaje vjerodajnice drži se da je on u zemlji inkognito.

Povezani članici 
 Diplomatska misija

Diplomacija
Ambasador

Ambasador ili veleposlanik (franc. ambassadeur < tal. ambasciatore), šef diplomatske misije najvišeg razreda po Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima. 

Ambasador je najviši predstavnik države šiljateljice u državi primateljici, pa je u tom svojstvu nadređen svim službenim predstavnicima u toj zemlji (konzularnim, kulturnim i drugim). Ambasador predstavlja poglavara svoje zemlje i zastupa svoju državu pred vlastima države primateljice. On nužno i govori u ime svoje vlade. Budući da prima i prenosi priopćenja svoje vlade i budući da predstavlja službeni izvor informacija, on je stalni i sigurni posrednik u odnosima dviju država.

Rang ambasadora imaju i visoki povjerenici (prije i komesari) (High Commissioner) koje međusobno razmjenjuju zemlje Commonwealtha, te najviši predstavnici Svete Stolice. 

Danas je uobičajno da svi veleposlanici imaju naslov ekscelencija i naziv "izvanredni i opunomoćeni ambasador". Zvanje ambasadora je i najviše zvanje u diplomatskoj karijeri.

Vidi još 

 ambasada

Eksterni linkovi 

Diplomacija
Titule
Šef diplomatske misije

Šef diplomatske misije prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima (1961.) je osoba koja je od strane države šiljateljice ovlaštena da djeluje u tom svojstvu. Ovaj pojam odnosi se na sve šefove misija bez obzira je li ga postavio šef države, ministar vanjskih poslova ili akreditirani veleposlanik .

Razredi šefova misije 
Šefovi diplomatskih misija podjeljenji su u nekoliko razreda. Prije svega valja razlikovati stalne i privremene predstavnike.

U skladu s člankom 14. Bečke konvencije o diplomatskim odnosima stalni šefovi diplomatskih misija podjeljeni su u tri razreda:

 veleposlanici (ambasadori), apostolski nunciji i  pronunciji akreditirani kod poglavara države, kao i drugi voditelji misije koji imaju ekvivalentan rang kao što su visoki predstavnici (High Commissioner) u zemljama Commonwealtha
 poslanici, opunomoćeni ministri i papinski internunciji akreditirani kod poglavara države. Taj razred u praksi postoji sve rjeđe
 otpravnici poslova akreditirani kod ministra vanjskih poslova, obično se nazivaju i stalnim otpravnicim poslova, otpravnici poslova s pismima ili pak redovnim otpravnicima poslova (fran. chargé d'affaires en tître). Njih imenuje ministar vanjskih poslova i opskrbljuje ih tzv. kabinetskim pismom naslovljenim na kolege u državama primateljicama.

U skladu s čl. 16. Bečke konvencije svaki šef misije dobije rang prvenstva u diplomatskom zboru ovisno o o datumu, pa i satu preuzimanja dužnosti. Za prva dva razreda to je datum predaja vjerodajnice šefu države ili pak vrijeme predaje kopije izvornika vjerodajnice ministru vanjskih poslova (to je na primjer praksa u Velikoj Britaniji). Za treći razred, odnosno za otpravnike poslove s pismima računa se vrijeme predaje tog pisma ministru vanjskih poslova. 

U multilateralnoj diplomaciji pojam šefa misije odnosi se na šefa predstavništva pri nekoj međunarodnoj organizaciji. Konkretne titule variraju od jedne međunarodne organizacije do druge, npr. stalni predstavnik pri UN-u, rezidentni predstavnik pri IAEA, predstavnik pri Dunavskoj komisiji, itd.

Diplomacija
Titule
Nuncij

Nuncij (lat. nuntius - glasnik, vjesnik), odnosno apostolski nuncij, papinski je poslanik pri nekoj vladi, odnosno stalni diplomatski predstavnik Svete Stolice pri nekoj državi s kojom Sveta Stolica ima regularne diplomatske odnose. Prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima nuncij ima isti rang kao i veleposlanik (odnosno nalazi se u razredu zajedno s veleposlanicima i pronuncijima). 

Diplomatsko predstavništvo na čijem čelu se nalazi nuncij naziva se nuncijatura, a tako se naziva i obavljanje službe nuncija.

Nunciji su u pravlu titularni nadbiskupi, ne pripadaju katoličkoj hijerarhiji u državi primateljici i osnovna im je zadaća razvijanje diplomatskih odnosa s državom primateljicom i skrb u svezi s Katoličkom crkvom u državi primateljici.

U mnogim pretežito katoličkim državama, nuncij je uvijek doajen diplomatskog zbora (tako i u Hrvatskoj), a ukoliko to nije, Sveta Stolica u takvim državama akreditira pronuncija (primjer je bivša SFRJ), koji se nalazi u istom razredu kao i nuncij.

Diplomacija
Vatikan
Titule
Pronuncij

Pronuncij je stalni diplomatski predstavnik Svete Stolice u državi primateljici koja papinskom predstavniku ne daje automatski status doajena diplomatskog zbora.

U prošlosti titulu pronuncija dobivao je apostolski nuncij koj bi stekao zvanje kardinala, ali bi nastavio obavljat nuncijsku funkciju.

Sveta Stolica imenovala je, primjerice, pronuncija u SFR Jugoslaviji.

Poveznice 
 Šef diplomatske misije
 Nuncij

Diplomacija
Vatikan
Titule
Otpravnik poslova

Otpravnici poslova (fran. chargé d'affaires) najniži je razred šefova diplomatskih misija prema Bečkoj konvenciji o diplomatskim odnosima. Oni se akreditiraju kod ministra vanjskih poslova.

Treba razlikovati stalnog otpravnika poslova - fran. chargé d'affaires en pied od privremenog otpravnika poslova - fran. chargé d'affaires ad interim (a.i.).

Chargé d'affaires ad interim (a.i.) 
Privremenog otpravnika poslova postavlja veleposlanik pred svoj odlazak iz zemlje primateljice, bilo privremeni (npr. zbog odlaska na konzultacije u svoju zemlju, korištenja godišnjeg odmora, ili bilo kojeg razlog izbivanja iz zemlje primateljice) ili definitivni (kada odlazi s dužnosti veleposlanika u zemlji primateljici, do dolaska novog veleposlanika). Privremeni otpavnik poslova ne može imenovati drugog otpravnika poslova. Ukoliko on iz bilo kojeg razloga (teška bolest, smrt i dr.) ne može dalje obavljati tu funkciju do povratka veleposlanika, ministar vanjskih poslova zemlje šiljateljice mora uputiti uvodno pismo kojim imenuje novog otpravnika poslova.

Chargé d'affaires en pied (en titre) 
Stalnog otpravnika poslova akreditira ministar vanjskih poslova države šiljateljice uvodnim pismom kod ministra vanjskih poslova države primateljice. Po rangu je to šef diplomatske misije trećeg i najnižeg razreda (nakon veleposlanika i poslanika).

Diplomacija
Titule
Diplomatski zbor

Diplomatski zbor (franc. corps diplomatique) je jedinstveni skup (tijelo) svih diplomatskih predstavnika akreditiranih u jednoj državi, odnosno njezinom glavnom gradu. Uključuje sve akreditirane šefove dipomatskih misija (veleposlanike, visoke predstavnike, apostolske nuncije) koji predstavljaju svoju zemlju u državi primateljici. U širem smislu, uključuje u i šefove dipomatskih misija pri međunarodnoj organizaciji koje imaju sjedište u toj državi, ali i ostale strane diplomatske predstavnike u službi u diplomatskim predstavništvima u toj državi i članove njihove obitelji.

Kao skupno tijelo, diplomatski zbor nastupa kolektivno u protokolarnim i ceremonijalnim prilikama, kao što su inauguracije šefa države, krunidba, proslava nacionalnog praznika, svečane sjednice parlamenta, ovisno o lokalnim običajima. Tada mu se daje određeno počasno mjesto, poštujuči načelo jedinstvenosti diplomatskog zbora.

Akcije diplomatskog zbora mogu imati političku važnost u odnosu prema državi primateljici, kao što su npr. zajednički demarši prema vladi države primateljice. Djelovanje diplomatskog zbora može biti usmjereno i na odnose unutar samog zbora, kao npr. distanciranje i ograđivanje od ponašanja pojedinih diplomata ili izražavanje potpore i zahvalnost pojedinom diplomatu, najčešće odlazećem veleposlaniku. Diplomatski zbor nastupa zajednički i u svezi s diplomatskim povlasticama i izuzećima u odnosu na druga pitanja. 

Kratica CD (od corps diplomatique) uobičajna je, primjerice, kao oznaka za diplomatske registarske tablice automobila, i sl.

Doajen diplomatskog zbora 
Na čelu diplomatskog zbora je doajen diplomatskog zbora (od franc. doyen - dekan, najstariji član). Doajen je šef diplomatske misije najvišeg razreda koji je od svi članova diplomatskog zbora najranije predao svoje akreditive (vjerodajnice). U nekim zemljama (uglavnom zemljama s katoličkom tradicijom) papinski nuncij uvijek je doajen diplomatskog zbora, bez obzira na vrijeme predaje svojih akreditiva.

Ustanova doajena uređena je odredbama običajnog međunarodnog prava. Doajen diplomatskog zbora u određenim prilikama (svečanim, protokolarnim, ali u nekim pitanjima sigurnosti) istupa u ime diplomatskog zbora pred državom primateljicom, on brani interese dilomatskog zbora kao cjeline, ili u njegovo ime upućuje demarše. Uobičajno je da se novopristigli šef diplomatske misije obraća doajenu (odnosno posjećuje ga u njegovoj rezidenciji) radi upoznavanja s pitanjima ceremonijala i običaja države primateljice. 

U Republici Hrvatskoj dužnost doajena diplomatskog zbora vrši papinski nuncij.

Poveznice 
 Šef diplomatske misije
 Konzularni zbor

Vanjske veze
  Američki diplomatski zborovi od 1893. do danas
 
Zbor
Diplomatski protokol

Diplomatski protokol je skup pravila i običaja o ponašanju u međudržavnim odnosima, diplomatskom ophođenju, ceremonijalu i kurtoaziji.

Riječ protokol je grčkoga podrijetla, a isprva je označavala vrpcu ili pečat koji se lijepio na dokumente kao dokaz njegove izvornosti. Danas protokolom nazivamo i svojevrsni međunarodni sporazum, zbirku pisanih i običajnih normi međusobnog ponašanja država i njihovih predstavnika, kao i posebnu ustanovu ili više njih koje se bave primjenom navedenih normi.

Bečka konvencija o diplomatskim odnosima propisuje neka ustaljena pravila. To je minimum pravila, nepoštivanjem kojeg može izazvati ne samo diplomatske nesporazume, nego i ozbiljne sporove među državama. Mnoga pitanja iz diplomatskog protokola, međutim, nisu uređena međunarodnim ugovorima. To se ponajprije odnosi na pitanje ceremonijala, reda prvenstva i povlastica. Zbog toga se ta pitanja rješavaju na temelju međunarodnog običajnog prava, općeprihvaćene prakse, domaćim zakonodavstvom, te ustaljenim tradicijama i običajima država. Neka pravila, prije nekog zajedničkog događaj, države mogu međusobno dogovoriti posredstvom protokola.

Literatura 
 Stanko Nick, Diplomacija: Metode i tehnike, Barbat, 1997.
 Serres, Jean, Practical Handbook of Protocol, 2010 Edition, Editions de la Bièvre, 3 avenue Pasteur - 92400 Courbevoie, France. 
 Serres, Jean, Manuel Pratique de Protocol, XIe Edition, Editions de la Bièvre, 3 avenue Pasteur - 92400 Courbevoie, France. 
 Forni, P.M. Choosing Civility: The 25 Rules of Considerate Conduct. New York: St. Martin’s Griffin Edition, October 2003. .
 McCaffree, Mary Jane, Pauline Innis, and Richard M. Sand, Esquire. Protocol: The Complete Handbook of Diplomatic, Official and Social Usage, 35th Anniversary Edition. Center for Protocol Red Book Studies, LLC April 2013. 

Protokol
Konzularni zbor

Konzularni zbor (fran. corps consulaire) je skup svih šefova konzularnih ureda sa sjedištem u istom mjestu (gradu) države primateljice. U širem smislu, konzularni zbor uključuje i druge konzularne dužnosnike. Za razliku od diplomatskog zbora, koji je jedinstven i postoji samo u glavnom gradu države primateljice, konzularni zbor može postojati u svakom mjestu u kojem postoje više konzularnih ureda.

Na čelu konzularnog zbora nalazi se dojen konzularnog zbora (od franc. doyen - dekan, najstariji član). Doajen je najviši po razredu šef konzularnog ureda koji je ujedno i najstariji o datumu izdavanja egzekvature, pri čemu karijerni šefovi konularnih ureda imaju prvenstvo u odnosu na počasne konzularne dužnosnike istog razreda.

Doajen obavlja uglavnom protokolarne i druge poslove u ime konzularnog zbora, kao što su čestitanja, intervencije kod mjesnih tijela u pogledu prava konzularnih dužnosika. Novopridošli šef konzularog ureda pojetit će doajena konzularnog zbora prigodom dolaska i odlaska iz države primateljice.

Kratica CC (od corps consulaire) uobičajna je, primjerice, kao oznaka za registarske tablice automobila konzularnih djelatnika, i sl.

Poveznice 
 Diplomatski zbor

Diplomacija
Ministar

Ministar je član vlade zadužen za određeni resor, odnosno područje. Obično je visoki državni dužnosnik. Ministar je podređen predsjedniku vlade i njemu je odgovoran, a ovisno o ustavnopravnom uređenju države, može biti odgovoran i parlamentu. Osobu za određenu ministarsku dužnost obično predlaža predsjednik vlade, ali ona mora uživati i povjerenje u parlamentu.

Ministar koji nema posebno dodjeljen resor obično se naziva ministar bez lisnice (bez resora ili bez portfelja).

U diplomaciji, ministar je šef diplomatske misije drugog razreda, akreditiran kod šefa države države primateljice. Također, ministar-savjetnik i opunomoćeni ministar su diplomatska zvanja visokog ranga.

Politika
Diplomacija
Ministar vanjskih poslova

Ministar vanjskih poslova član je vlade i šef resora nadležnog za međunarodne odnose i vođenje vanjske politike svoje zemlje (u pravilu ministarstva vanjskih poslova). Ministar vanjskih poslova upravlja službom vanjskih poslova. Jedan je od visokih političkih dužnosnika koji je po svojoj funkciji ovlašten predstavljati svoju državu prema inozemstvu i za predstavljanje mu nije potrebna punomoć (jer po međunarodnom pravu mu nije potrebna; smatra se jednim od redovitih tijela vanjskog zastupanja države. Može sklapati međunarodne ugovore u ime svoje države bez posebne punomoći). Njegove izjave obvezuju državu. Po stupanju na dužnost, običaj je da ministar vanjskih poslova diplomatskim putem najavi drugim državama svoje stupanje na dužnost. Nije neuobičajno da ministar vanjskih poslova zauzima položaj potpredsjednika vlade, a ponekad sam premijer (predsjednik vlade) vodi resor vanjskih poslova.

Opseg ovlasti ministra vanjskih poslova različit je u pojedinim državama, ali se u osnovnim funkcijama podudaraju. U SAD-u dužnost ministra vanjskih poslovama obavlja državni tajnik (Secretary of State), dok u nekim latinskoameričkim zemljama nosi naziv canciller.

Poveznice 
 Ministarstvo vanjskih poslova

Diplomacija
Titule

he:משרד החוץ
it:Ministero degli Affari Esteri
pt:Ministério dos Negócios Estrangeiros
Persona non grata

Persona non grata (lat.: nepoželjna osoba, neprihvatljiva osoba, osoba koja se ne uvažava) izraz je koji se u diplomaciji koristi za osobu - šefa diplomatske misije i druge diplomate, čije prisustvo na području države primateljice nije poželjno, odnosno za koju država primateljica zahtjeva odlazak sa svog područja. Suprotni pojam je persona grata.

Razlozi zbog koji se osoba proglašava osobom non grata mogu biti vezani uz nju samu (npr. zbog njezinih izjava ili ponašanja kojima su povrijeđeni interesi, čast i dostojanstvo države primateljice, ili ako je teško povrijedila propise države primateljice), u prekid diplomatskih odnosa ili uz rat, međutim država primateljica nije obvezna navesti razloge (članak 9. Bečke konvencija o diplomatskim odnosima). Tu će osobu njezina država (država šiljateljica) morati opozvati, odnosno okončati njezine dužnosti. Opoziv mora uslijediti u razumnom roku, a sve do odlaska persona non grata zadržava imunitete i privilegije. Ukoliko ne bude opozvana, država primateljica može odbiti priznati tu osobu za člana misije.

Diplomacija
Vojni izaslanik

Vojni ataše (vojni attaché) ili vojni izaslanik član je diplomatskog predstavništva svoje zemlje u državi primateljici ili pri međunarodnoj organizaciji (npr. NATO, UN i sl.). Vojni ataše ima diplomatski status te sve imunitete i privilegije koje redovno uživa diplomatsko osoblje. Organizacijski odgovara šefu diplomatske misije. Ova funkcija pojavila se početkom 20. stoljeća.

Vojni ataše zadužen je za afirmacija oružanih snaga i obrambene politike svoje države. On prati i izvještava o vojnoj, vojno-političkoj i gospodarskoj situaciji u zemlji primateljici. Savjetuje veleposlanika o sigurnosnoj i obrambenoj politici, te je zadužen je za odnose s ministarstvom obrane svoje zemlje, ali je, kao časnik za vezu, zadužen i za odnose s lokalnim vojnim vlastima. Vojni ataše predstavlja i zastupa oružane snage svoje zemlje u državi primateljici. Po posebnom ovlaštenju obavlja preliminarne pregovore o svim oblicima vojne suradnje među državama. Osim toga, zadužen je i za dogovaranje i organizaciju meðudržavnih bilateralnih susreta vojnih predstavnika.

U veleposlanstvu, odnosno diplomatskom predstavništvu mogu djelovati vojni, pomorski i zrakoplovni ataše. U diplomatskim misijama SAD-a, ataše koji je od navedenih tri najduže na dužnosti, naziva se još i obrambeni ataše i on je nadređen ostalima u svim dužnostima koje spadaju u djelokrug vojnih atašea.

Države šiljateljice ne šalju svoje vojne atašee u svako svoje diplomatsko predstavništvo, već obično u one države s kojima imaju ili žele ostvarivati vojnu suradnju. Vojni ataše se ne akreditira u zemlji primateljici (to čine samo veleposlanici), već se samo notificira ministarstvu vanjskih poslova države primateljice te ministarstvu obrane.

Svi vojni atašeji u jednoj državi primateljici čine vojno-diplomatski zbor.

Poveznice 
 Vojna diplomacija
 Diplomacija
 Vojska
 Ataše

Diplomacija
Vojni činovi
Ataše

Ataše (franc. attaché, španj. agregado) najniže je zvanje u diplomatskoj hijerarhiji, prvo kojemu se priznaje diplomatski status. Obično se dodjeljuje mlađim osobama - početnicima, koji tek započinju svoju diplomatsku karijeru.

Kada se govori o atašeu valja razlikovati atašea - početnika u diplomatskoj profesiji od atašea - člana diplomatske misije koji ima posebnu stručnu i tehniču spremu i kao takav je pridodan misiji da izravno surađuje sa šefom misije i svojoj oblasti pa obično ima i visok rang. Tako npr. postoji vojni ataše, ataše za kulturu, ataše za suradnju s medijima, trgovinski ataše i sl.

Poveznice 
 Vojni ataše

Diplomacija
Titule
Špijunaža

Špijunaža kao pojam označava obavještajne djelatnosti koje se sastoje od odavanja ili saopćavanja drugoj osobi (ili ratnoj strani, državi ili organizaciji) sakupljene podatke ili činjenice što predstavljaju tajnu (vojnu, službenu, ekonomsku, industrijsku...). Međunarodno pravo regulira špijunažu isključivo u oblasti ratnog prava dok špijunaža u mirnodopskim uvjetima spada pod kazneno pravo pojedine države.

Osobe koje se bave špijunažom nazivamo špijunima, a sredstva i načini kojima oni dolaze do podataka su razni: uhođenje, potajno motrenje kretanja, rada ili neke druge aktivnosti promatrane strane, dostavljanje podataka, potkazivanje ili cinkanje i slično.

Najpoznatija stvarna špijunka vjerojatno je Mata Hari, a fikcijski špijun James Bond.

Veze 

 Kontrašpijunaža
 Industrijska špijunaža
 Špijunski žanr

 
SŠpijunaža
SŠpijunaža
SŠpijunaža
Bijela knjiga

Bijela knjiga (eng. white paper) je dokument koji sadrži stajalište vlade, organizacije, udruženja ili kompanije. Ime je dobiveno zbog bijelih korica uveza koji se koristio za ovakve dokumente, za razliku od plavih korica koje se nalaze na većini vladinih izvještaja. Danas se bijele korice ne koriste toliko često.

Bijelu knjigu piše tim eksperata na određenu temu: izvještaj o vladinoj politici, dokument čija namjena je da podučava industrijske potrošače. Bijela knjiga služi kao pomoć ljudima prilikom donošenja odluka.

U modernoj britanskoj ili irskoj terminologiji, bijela knjiga je izjava o vladinoj politici. 

Politika
Cenzura

Cenzura je postupak nadziranja slobode izražavanja. Cenzura se može provoditi u širokom rasponu korištenih sredstava i postupaka, od uništavanja nepoželjnih sredstava izražavanja, preko brisanja ili precrtavanja nepoželjnih dijelova, do mijenjanja, izokretanja, odnosno falsificiranja onih dijelova koji se ne podudaraju sa svjetonazorom ili zakonskim odredbama vlasti ili urednika.

Vlast može cenzuru provoditi u skladu sa zakonodavstvom ili neslužbeno, u sklopu tajnih službi.

Cenzura je postupak koji je svojstven autoritarnim državnim sustavima, ali u ime zaštite javnog ćudoređa nije nepoznata niti u demokratskim sustavima.

Krajnji oblik u policijskim državama jest autocenzura.

Historija 

Književnu cenzuru u današnjem smislu uveli su crkveni koncili (Prvi nicejski koncil 325., koncil u Efezu 431.) zabranom nekih tekstova kao dogmatski neispravnih, heretičkih spisa. Praksa osude spisa štetnih za vjeru i morala nastavljena je i u srednjem vijeku. U 13. vijeku su pojedini univerziteti bili određeni da vrše cenzuru nad rukopisima. Po papinskoj odredbi iz 1501. biskupi moraju brižljivo ispitati spise. Knjige izdane protivno zabrani često su se spaljivale. Papa Pavao IV izdao je 1589. Index librorum prohibitorum, popis djela koja vjernici nisu smjeli čitati. U evropskim državama, kroz čitav niz političkih peripetija, politička, kulturalna i moralna cenzura mijenjale su svoje forme vjekovima.
Cenzuru su vršili koncili, staleži, policija, kraljevski komesarijati za štamparije. 

Ukidana i ponovno uspostavljana, cenzura kao preventivno sredstvo traje do danas u mnogim državama. Francuska revolucija (1789.) proglasila je potpunu slobodu misli i štampe, ali je već Direktorij uveo preventivnu cenzuru. Cenzura je normalna ratna organizaciona mjera na raznim područjima (u umjetnosti, publicistici i literaturi). Pozorišnu cenzuru poznavali su već stari Heleni; pojedine drame prije izvođenja cenzurirali su arhonti; koja je u Francuskoj uvedena u 15. vijeku. 

U 20 veku se na udaru cenzure našla osim književne i nova filmska umetnost. Ta cenzura se provodila u danas propalim komunističkim režimima, ali se provodila i još uvek provodi u zapadnim državama.

V. također 
 Filmska cenzura

Politika
Mediji
Cenzura
Grupe za pritisak

Grupe za pritisak (pressure groups) ili interesne grupe su grupe (nevladine organizacije) koje ne žele da postanu vlada već žele da utječu na vladu-zastupnike (u donošenju odluka itd.). Postoje dvije vrste grupa za pritisak: promotivne (cause groups) i protektive (promotional groups) grupe.

Protektivne grupe su grupe koje se bore za samo jedan segment društva. To mogu biti udruge doktora ili udruge profesora ili udruge ratnih vojnih invalida itd. Članstvo u te grupe je rezervisano samo za pripadnike tih grupa. Ove grupe su najčešće insajderi.

Promotivne grupe, kao što sam naziv kaže, bore se za promociju nekog većeg cilja. Oni ne promovišu interese samo jednog segmenta društva nego čovječanstva u cjelini. Takve grupe su npr: Greenpeace, Friends of the Earth itd. Ovo su ekološke grupe koje se bore za korist svih ljudi na planeti. Njihovo članstvo je otvoreno za sve ljude svih uzrasta i radi toga su mnogo brojnije of protektivnih grupa-Kraljevska udruga za očuvanje ptica (The Royal Society for the protection of birds) je najveća interesna grupa sa oko milion članova (to je više od članova sve tri britanske nacionalne stranke zajedno). Ove grupe su najčešće autsajderi.

Nekada je teško otkriti razliku između ove dvije vrste grupa zato što ponekad one čine stvari koje su karakteristične za druge grupe. Na primjer BMA (British Medical Association-Britanska medicinska udruga) u posljednje vrijeme podržava akciju protiv pušenja koja je u krist svih ljudi a ne samo doktora. Slično tome BDA (Britich Dental Association- Britanska zubarska udruga) podržava fluorizaciju vode koja je ponovo u korist svih ljudi a ne samo stomatologa.

Nekada interesne grupe postanu političke stranke. Tako je u Velikoj Britaniji (a i drugim zemljama svijeta) ekološka udruga postala Green Party. Da bi razumjeli razlog za to morat ćemo pogledati razlike između interesnih grupa i političkih stranaka. Nekada političke stranke liče više na interesne grupe nego na stranke. Na primjer stranka penzionera očito želi da unaprijedi život upravo tog segmenta društva ali često nemaju mnogo zastupnika u parlamentu pa više izgledaju na grupu nego na stranku. To su takozvani hibridi (između grupa i stranaka).

Glavni zadatak interesnih grupa je, kao što je već rečeno, da utiče na vladu. To one čine kroz svoje razne akcije- akcije interesnih grupa.

Politika
Segregacija

Segregacija (lat. segregare - razlučiti, rastaviti) je razdvajanje ljudi na osnovu različitih kriterija koji se u pravilu kose sa načelima ljudskih prava i sloboda.

Vrste segregacije 
Razdvajanje može biti na osnovu raznih kriterija: rasnih, etničkih, nacionalnih, vjerskih, spolnih. 

Postoje dva glavna oblika segregacije:
 stvarna(de facto) segregacija
 pravna segregacija

Pravna segregacija 
Pravna segregacija je ona segregacija koja je ugrađena u ustavnopravni poredak ojačana kaznenim mjerama, a sprovode je društvene institucije, uključujući i škole.

Stvarna segregacija 
Stvarna segregacija je ona segregacija koju susrećemo svakodnevno u našim životima, a predstavlja izraz nesnošljivosti između ljudi, a koja se najčešće temelji na predrasudama.

Važniji događaji vezani uz ukidanje segregacije 
 1948, predsjednik Sjedinjenih Američkih Država Harry Truman naredio je desegregaciju vojske Sjedinjenih američkih država;
 17. maja 1954. godine, Vrhovni sud Sjedinjenih Država donio je odluku kojom je rasna segregacija u državnim školama proglašena neustavnom.

Vanjski linkovi 
 saopštenje za javnost helsinškog komiteta za ljudska prava o segregaciji u BiH 

Pravo
Politika
Skolioza

Skolioza je nepravilan rast kičmenog stuba sa krivljenjem u jednu ili dve strane koje se vremenom pogoršava i raste. Skolioza se najcesce pojavljuje kod devojcica. Bolest u najgorim slucajevima moze biti i smrtonosna ili da dovede do toga da osoba koja boluje postane invalidsko lice. 

Bolesti
Bihevioralna geografija

Bihevioralna geografija je pristup u antropogeografiji koji proučava ljudsko ponašanje upotrebom rastavljenog pristupa. Bihevioralni geografi se usredotočuju na kognitivne procese koji čine podlogu za prostorno zaključivanje, stvaranje odluka i ponašanje.

Zbog imena često se netočno misli da bihevioralna geografija ima korijene u biheviorizmu. Budući da je naglasak na spoznaji, jasno je da to nije predmet.

Kognitivni procesi uključuju percepciju i spoznaju okoline, traženje putova, stvaranje kognitivnih mapa, mjesno pričvršćivanje, razvoj stavova o prostoru i mjestu, odluke i ponašanje temeljeni na nesavršenom znanju nečijih okruženja te brojne druge teme.

Pristup prihvaćen u bihevioralnoj geografiji blisko je povezan s onim u psihologiji ali se primiče istraživačkim pronalascima iz mnoštva drugih disciplina uključujući ekonomiju, sociologiju, antropologiju, planiranje prijevoza i mnoge druge.

Antropogeografija
Topografija

Topografija je geografski pojam, koji se bavi opisivanjem i proučavanjem Zemljinih površinskih elemenata, fizičkogeografskih karakteristika, kao visina i nagib . 

Razumjevanje topografije je važna za mnogo znanosti i djelatnosti. Tako je u prostornom uređenju, agrikulturi i hidrologiji potrebno radi određivanja razvodnica, označavanje vodnih tokova i označavanja vodnih površina. Tako je topografija važan izvor podataka za razumijevanje. Topografska istraživanja se koriste i u arhitekturi i crtanju različite infrastrukture, kao npr. prometna. Usto, topografija ima izuzetnu važnost u arheološkim istraživanjima, od trenutka određivanja mjesta sondažnih kopova, do određivanja visine pojedinih slojeva.

Dogovoreni simboli za pojedine objekte i društveni inventar nazivaju se kartografski ili topografski znakovi.

Geografija
Topografija
Zastava Australije

Zastava Australije izabrana je na javnom konkursu među 30.000 predloga. Umanjena britanska zastava u uglu govori o značajnoj ulozi britanskog kraljevstva za Australiju. Zvezde na plavoj podlozi predstavljaju sazvežđa Južni krst, a vode poreklo sa ranije zastave pobunjenih kopača na kojoj su predstavljale nebo zajedničko svim ljudima, kao simbol slobode. Zvezde su sedmokrake, jer prestavljaju Australiju sa njenih šest država i teritorija.

Nacionalni simboli Australije
Australija
Marija Perović

Marija Perović (Beograd, 15.12. 1972.) je prva žena filmski i televizijski reditelj u istoriji Crne Gore.

Biografija 
Rođena je u Beogradu. Ima kćerku Saru, a živi u Podgorici i Beogradu. 

Pored karijere filmskog i TV reditelja, Marija Perović je predavač na Fakultetu Dramskih Umjetnosti na Cetinju.

Jedan je od osnivača producentske kuće Katun Movies sa sjedistem u Podgorici. Godine 2007. je radila kao producent, reditelj i scenarista dugometražnog igranog filma „Gledaj me“, a koji je trenutno u post produkciji. Za scenario filma „Gledaj me“ po motivim romana „Dječak iz vode“, Ksenije Popović 2006. godine je dobila prve nagrade na konkursima za produkciju Ministartva kulture republike Crne Gore, i Ministarstva kulture republike Hrvatske za koprodukciju. 

Godine 2004. je bila Reditelj i saradnik na scenariju, Opet pakujemo majmune prvog dugometražnog igranog filma u Crnoj Gori poslije rata. Dobila nagradu za najbolju režiju na Jugoslovenskom filmskom festivalu u Novom Sadu. 

Kao TV reditelj uradila preko 300 televizijskih emisija za RTS, TVCG, podgorički TV IN i beogradsku TV Avalu. Bila je Scenarista i reditelj većeg broja reklama, namjenskih spotova i filmova.

Bila je jedan od reditelja prve TV sapunice na Balkanu „Vila Marija“. Na TV IN Podgorica je u sezoni 2002/2003. godine bila urednik, autor i voditelj emisije o filmskoj umjetnosti Cinema matine, a isto tako emsiije Film Klub na TV Avala u sezoni 2006/2007 godine.

Izabrana je za predsjednik Udruženja Filmskih Stvaralaca Crne Gore. Napisala je preko 500 filmskih kritika i eseja u podgoričkim Vijestima, i mjesečnik Mobil ART . Članica je međunarodnog udruženja filmskih kritičara FIPRESSCI.

Eksterni linkovi 
 Marija Perović na IMDb

Televizijski režiseri
Filmski režiseri
Tersit

U grčkoj mitologiji Tersit ili Terzit, sin Agrijev, bio je obični vojnik u grčkoj vojsci za vrijeme trojanskog rata.

Homer ga je detaljno opisao u Ilijadi, u II knjizi, iako je u priči igrao malu ulogu. Opisan je kao krivonog, hrom i slegnutih ramena. Glava mu je bila šiljata, a bio je proćelav. Bio je vulgaran, opscen, pomalo retardiran, i Homer ga je izrugivao. Agamemnona je nazivao pohlepnim, a Ahileja kukavicom, zbog čega ga je Odisej udario Agamemnonovim skeptrom.

Grčka mitologija