Saint-Pierre és Miquelon

{{Ország infobox
 | teljes név = Saint-Pierre és Miquelon
 | saját név = Saint-Pierre és Miquelon Területi KözösségCollectivité territoriale de Saint-Pierre-et-Miquelon
 | zászló = Flag of Saint-Pierre and Miquelon.svg
 | címer = Coat of Arms of Saint-Pierre and Miquelon.svg
 | mottó = A Mare Labor
 | himnusz = La Marseillaise
 | térkép = Saint Pierre and Miquelon on the globe_(North America centered).svg
 | térképméret = 220px
 | főváros = Saint-Pierre
 | államforma = köztársaságtengerentúli területi közösség
 | vezető cím 1 = Elnök
 | vezető név 1 = Emmanuel Macron
 | vezető cím 2 = prefektus
 | vezető név 2 = Thierry Devimeux   
 | vezető cím 3 = területi tanácselnök
 | vezető név 3 = Stéphane Lenormand 
 | hivatalos nyelv = francia
 | szuverenitás típusa = gyarmatosítás
 | szuverenitás megnevezése = 18. század
 | esemény 1 = az Egyesült Királyság lemond aterületről Franciaország javára
 | esemény 1 dátum = 1814. május 30.
 | esemény 2 = tengerentúli terület
 | esemény 2 dátum = 1946. október 27.
 | tagság = Európai Unió
 | népességrangsorban = 239
 | becsült népesség = 6 081
 | becsült népesség éve = 2010. január
 | népsűrűség = 25
 | terület = 242
 | területi rangsorban = 210
 | időzóna = PMST
 | eltérés UTC-től = -3
 | nyári időzóna = PMDT
 | eltérés UTC-től nyáron = -2
 | pénznem = euró
 | pénznem ISO-kódja = EUR
 | internet TLD = pm
 | gépkocsijel = F
 | hívókód = 508
 | címer_méret = 100px
 | fekvés_méret = 260px
 | esemény 4 = területi közösség
 | esemény 5 = tengerentúli területi közösség
 | esemény 3 = tengerentúli megye
 | dátum3 = 1976. július 17.
 | dátum4 = 1985. június 11.
 | dátum5 = 2003. március 28.
 | népszámlálás_éve = 2007.
 | népszámlálás = 8 450
 | megjegyzés = 
}}

Saint-Pierre és Miquelon az Atlanti-óceán északnyugati részén, Kanada délkeleti partjaitól 25 km-re fekvő, összesen nyolc szigetből álló két szigetcsoport, Franciaország egykor kiterjedt észak-amerikai gyarmatainak utolsó maradványa. Jelenleg Franciaország társult állama.

 Földrajz 

Kanada keleti, atlanti-óceáni partján található, Új-Fundlandtól délre, a Breton-foki-szigettől keletre.
Saint-Pierre területe 26 km², Miqueloné 110 km², Langlade-é 91 km². Legmagasabb pontja: Morne de la Grande Montagne, 240 méter.

 Történelem 
Vannak bizonyítékok történelem előtti lakosság jelenlétére. Legismertebb közülük a beothuk indiánok jelenléte.

A szigeteket 1497-ben fedezte fel John Cabot (Giovanni Caboto). A következő évszázadban többször gazdát cserélt. 1521-ben Ilha das Onze Mil Virgens lett a szigetek neve. Kezdetben baszk halászok csak a halászati szezon idején jártak ide, de a 17. század közepétől a szigeteknek voltak állandó lakosai, akik francia alattvalók voltak.

A 17. század végén és a 18. század elején brit támadások nyomán a francia telepesek elhagyták a szigeteket, és a britek vették birtokba 50 évre (1713-1763). A franciák az 1763-as párizsi békével vették vissza a szigeteket (ekkor került Új-Franciaország brit birtokba, kivéve Saint Pierre-t és Miquelont). A francia telepesek 15 évig békében éltek. Akkor az amerikai forradalmat támogatták a franciák. Emiatt a britek megtámadták a szigeteket, deportálták a francia telepeseket. A következő 38 évben többször is változott a szigetek birtokosa. Franciaország és Nagy-Britannia kölcsönösen megtámadták a szigeteket, az ott talált lakosokat önként vagy erővel távozásra késztették. Ezek az események a francia forradalomhoz kapcsolódnak.

Franciaország végleg visszakapta a szigeteket Napóleon császár második lemondása után, 1815-ben. A következő 70 évben virágzott a halászat, a szigetlakók gazdagodtak. A 19. század végén lassan lehanyatlott a halászat, ami gazdasági és politikai változásokat okozott.

Az Amerikai Egyesült Államokban 13 évig szesztilalom volt, ami gazdasági előnyt jelentett a szigeteken. A alkoholcsempészet fontos bázisa alakult itt ki. A virágzás véget ért az alkoholtilalom végével és a helyi gazdaság depresszióba süllyedt.

A második világháború idején Gilbert de Bournat kormányzó a Vichy-kormányhoz volt hű; viszont pénzügyi tárgyalásokat kezdett amerikai illetékesekkel, hogy nyújtsanak hitelt, amelyet a francia kincstár garantál. Abban az időben Kanada mérlegelte Saint Pierre és Miquelon megszállását. Lett volna erre több indok, különösen a sziget rádiójának Vichy-párti propagandája. Állítólag a rádió segítette a Grand Bank térségében tartózkodó német tengeralattjárókat, de ez sosem bizonyosodott be. A megszállás tervét sohasem hagyta jóvá William Lyon Mackenzie King kanadai miniszterelnök és Athlone főkormányzó.

De Gaulle parancsára Émile Muselier tengernagy szervezte meg Saint Pierre és Miquelon felszabadítását a kanadai és az amerikai hatóságok tudta és hozzájárulása nélkül. 1941. december 24-én a Szabad Franciaország egy flottillája a Surcouf tengeralattjáró vezetésével ellenállás nélkül ellenőrzése alá vonta a szigeteket. De Gaulle népszavazást szervezett, amely számára kedvező eredménnyel végződött: Saint-Pierre és Miquelon Szabad Franciaország legkorábbi területei egyike lett. Az ügy súlyos bizalmatlanságot okozott De Gaulle és Roosevelt között.

A szigetcsoport 1958-tól Franciaország tengerentúli területe volt, majd 1976 júliusában tengerentúli megye lett, 1985 júniusában pedig Franciaország társult területévé nyilvánították.

 Népesség 
 Nyelvek, népek, vallások 
Az országban a hivatalos nyelv a francia. A népesség jelentős részét baszk és breton leszármazottak alkotják. A fő vallás a római katolikus.

 Gazdaság 
Fő gazdasági tevékenység a halászat. A kormányzat a bevételek növelése érdekében a turizmus fejlesztését kezdte meg, az ipar fellendítését pedig a nyersolaj feldolgozásával kívánják megoldani. A viszonylagos jólétet kizárólag az anyaország támogatásával tudják fenntartani.
 Közlekedés 
Az országban a közúthálózat hossza 114 km. A repülőterek száma kettő. Fő kikötő Saint-Pierre-ben van.

 Sport 
Lásd: Saint-Pierre és Miquelon-i labdarúgó-válogatott

 Kapcsolódó szócikkek 
 Miquelon-Langlade

Jegyzetek

 Források 
 Midi Világatlasz'' (Nyír-Karta és Topográf Kiadó, 2003)

További információk 
 Saint-Pierre és Miquelon turizmusa
 Radio France Outremer – rádiótelevízió
 Radio Atlantique