alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Metro v Sofii

Metro v Sofii (), je systém podzemní dráhy v Sofii, hlavním městě Bulharska. Je jediným metrem v Bulharsku. První úsek byl uveden do provozu 28. ledna 1998. V červenci 2018 bylo v provozu 40 km dráhy a 35 stanic.

Metro je státním majetkem, což znamená, že jeho výstavba je financována jak z obecního a státního rozpočtu, tak i z dotací Evropské unie.

Základní údaje 

Od posledního rozšíření v roce 2020 je v provozu 47 stanic na čtyřech linkách. Délka tratí dosahuje 52 km. Nástupiště jsou dlouhá 120 metrů, koleje mají normální rozchod 1 435 mm. Soupravy sovětské výroby jsou napájeny soustavou o jmenovité hodnotě 825 V stejnosměrných; na lince 3 jezdí od srpna 2020 soupravy rakouské výroby Siemens Inspiro.

Historie 
Již od konce 60. let zvažovala bulharská vláda v hlavním městě výstavbu metra, které bylo v roce 1972 ministerstvem povoleno. V r. 1973 vznikla společnost „Метропроект“ (Metroprojekt). Roku 1974 byl schválen plán na výstavbu 3 tras s celkovou délkou 52 km, se 47 stanicemi a průměrnou vzdáleností dvou stanic 1100 m.

Projekt počítal se třemi protínajícími se trasami (podobně jako v Praze), s celkem 47 stanicemi a délkou 52 km. Stavební práce na 1. trase započaly v roce 1978, ale její výstavba se protáhla na 20 let.

Zpoždění stavby bylo zapříčiněno jednak tím, že projekt předběhl potřeby doby (situace v povrchové dopravě se v Sofii začala stávat kritickou teprve počátkem 90. let), jednak množstvím hodnotných archeologických nalezišť, které trasa metra protínala, díky nimž musela být částečně přeložena. Zbytky thráckých a římských staveb lze dnes vidět například ve stanici Serdika.

První úsek 1. trasy (červená) byl slavnostně otevřen 28. ledna 1998 v rozsahu pěti stanic Slivnica až Konstantin Veličkov. V roce 1999 byla zprovozněna stanice Opălčenska a v roce 2000 stanice Serdika, roku 2003 přibyl na druhém konci úsek mezi stanicemi Slivnica a Obelja, v roce 2009 úsek Serdika – Mladost 1, a v roce 2012 stanice Mladost 3 i IEC-Carigradsko shose.

Trasa č. 2 Ilijanci-Lozenec (modrá) o 15 stanicích a délce 18 km protla město od severu k jihu. Práce na úseku Nadežda – Lozenec v délce 11 km s 11 stanicemi, který obsluhuje i hlavní nádraží, byly zahájeny v prosinci 2008. Tato trasa byla dokončena v roce 2012.

V únoru 2013 začala stavba prodloužení 1. trasy ze stanice Mladost 1 k letišti, dostavěno bylo v květnu 2015.

Trasa č. 3 (zelená) Kňaževo-Vasil Levski se 16 stanicemi bude procházet od jihozápadu k severovýchodu v délce 16 km. 3. trasa měla být otevřena v roce 2019. , Stalo se tak až koncem srpna 2020. kdy byla zprovozněna její první část v délce 8 km se sedmi stanicemi.

Linky

Linka 1 (červená)

Linka 2 (modrá)

Linka 3 (zelená)

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Stránky o sofijském metru , 
 Neoficiální stránky 
 Informace o provozu metra na stránkách Urbanrail.net 
 Fotogalerie

Sofie
Sofie
Doprava v Sofii
Stavby v Sofii
Postaveno v Bulharsku 1998
Centimetrové vlny a kratší

Centimetrové vlny a kratší (mikrovlny) je pásmo elektromagnetického záření s frekvencí od 3 GHz až 300 GHz.

Vlastnosti síření centimetrových vln a kratších se blíží vlastnostem šíření světla. Za překážkami se vytváří ostré stíny. S ohledem na existenci radioreléových spojů je třeba plánovat i výstavbu domů nebo jiných výškových staveb, útlum způsobuje i lesní porost. Projevují se zde i vlivy počasí. K útlumu dochází například při hustém dešti nebo mlze. O tato pásma se dělí jako největší uživatelé družicová služba, včetně družicového rozhlasu a televize a pevná služba.

Základní rozdělení kmitočtových pásem 
Řazeno vzestupně podle kmitočtu:

Dlouhé vlny
Střední vlny
Krátké vlny
Velmi krátké vlny
Ultra krátké vlny
Centimetrové vlny a kratší

Elektromagnetismus
ISO 3166-2:MW

Kódy ISO 3166-2 pro Malawi identifikují 3 regiony a 28 distriktů (stav v roce 2015). První část (MW) je mezinárodní kód pro Malawi, druhá část sestává z jednoho písmene identifikujících region, nebo dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů

Regiony
 MW-C  Centrální
 MW-N  Severní
 MW-S  Jižní

Distrikty
 Kód   Distrikt      Region
 MW-BA Balaka         S
 MW-BL Blantyre       S
 MW-CK Chikwawa       S
 MW-CR Chiradzulu     S
 MW-CT Chitipa        N
 MW-DE Dedza          C
 MW-DO Dowa           C
 MW-KR Karonga        N
 MW-KS Kasungu        C
 MW-LI Lilongwe       C
 MW-LK Likoma Island  N
 MW-MC Mchinji        C
 MW-MG Mangochi       S
 MW-MH Machinga       S
 MW-MU Mulanje        S
 MW-MW Mwanza         S
 MW-MZ Mzimba         N
 MW-NE Neno           S
 MW-NB Nkhata         N
 MW-NI Ntchisi        C
 MW-NK Nkhotakota     C
 MW-NS Nsanje         S
 MW-NU Ntcheu         C
 MW-PH Phalombe       S
 MW-RU Rumphi         N
 MW-SA Salima         C
 MW-TH Thyolo         S
 MW-ZO Zomba          S

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

MW
Malawi
ISO 3166-2:NA

Kódy ISO 3166-2 pro Namibii identifikují 14 regionů (stav v roce 2015). První část (NA) je mezinárodní kód pro Namibii, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů 
 NA-CA Caprivi (Katima Mulilo)
 NA-ER Erongo (Swakopmund)
 NA-HA Hardap (Mariental)
 NA-KA Karas (Keetmanshoop)
 NA-KE Kavango East
 NA-KH Khomas (Windhoek)
 NA-KU Kunene (Opuwo)
 NA-KW Kavango West
 NA-OD Otjozondjupa (Otjiwarongo)
 NA-OH Omaheke (Gobabis)
 NA-ON Oshana (Oshakati)
 NA-OS Omusati (Uutapi)
 NA-OT Oshikoto (Tsumeb)
 NA-OW Ohangwena (Oshikango)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

NA
Namibie
ISO 3166-2:NG

Kódy ISO 3166-2 pro Nigérii identifikují 36 států a hlavní město (stav v roce 2015). První část (NG) je mezinárodní kód pro Nigérii, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících stát.

Seznam kódů
 NG-AB Abia (Umuahia)
 NG-AD Adamawa (Yola)
 NG-AK Akwa Ibom (Uyo)
 NG-AN Anambra (Awka)
 NG-BA Bauchi (Bauchi)
 NG-BE Benue (Makurdi)
 NG-BO Borno (Maiduguri)
 NG-BY Bayelsa (Yenagoa)
 NG-CR Cross River (Calabar)
 NG-DE Delta (Asaba)
 NG-EB Ebonyi (Abakaliki)
 NG-ED Edo (Benin City)
 NG-EK Ekiti (Ado)
 NG-EN Enugu (Enugu)
 NG-FC Abuja Capital Terrritory (Abuja)
 NG-GO Gombe (Gombe)
 NG-IM Imo (Owerri)
 NG-JI Jigawa (Dutse)
 NG-KD Kaduna (Kaduna)
 NG-KE Kebbi (Birni Kebbi)
 NG-KN Kano (Kano)
 NG-KT Katsina (Katsina)
 NG-KO Kogi (Lokoja)
 NG-KW Kwara (Ilorin)
 NG-LA Lagos (Lagos)
 NG-NA Nassarawa (Lafia)
 NG-NI Niger (Minna)
 NG-OG Ogun (Abeokuta)
 NG-ON Ondo (Akure)
 NG-OS Osun (Oshogbo)
 NG-OY Oyo (Ibadan)
 NG-PL Plateau (Jos)
 NG-RI Rivers (Port Harcourt)
 NG-SO Sokoto (Sokoto)
 NG-TA Taraba (Jalingo)
 NG-YO Yobe (Damaturu)
 NG-ZA Zamfara (Gusau)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

NG
Nigérie
ISO 3166-2:NI

Kódy ISO 3166-2 pro Nikaraguu identifikují 15 departmentů a 2 autonomní regiony (stav v roce 2015). První část (NI) je mezinárodní kód pro Nikaraguu, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících department nebo region.

Seznam kódů 
 NI-AN Región Autónoma de la Costa Caribe Norte (Puerto Cabezas)
 NI-AS Región Autónoma de la Costa Caribe Sur (Bluefields)
 NI-BO Boaco (Boaco)
 NI-CA Carazo (San Marcos)
 NI-CI Chinandega (Corinto)
 NI-CO Chontales (Juigalpa)
 NI-ES Estelí (Estelí)
 NI-GR Granada (Granada)
 NI-JI Jinotega (Jinotega)
 NI-LE León (León)
 NI-MD Madriz (Somoto)
 NI-MN Managua (Managua)
 NI-MS Masaya (Masaya)
 NI-MT Matagalpa (Matagalpa)
 NI-NS Nueva Segovia (Ocotal)
 NI-RI Rivas (Rivas)
 NI-SJ Río San Juan (San Carlos)

Související články 
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

NI
Nikaragua
ISO 3166-2:NL

Kódy ISO 3166-2 pro Nizozemsko identifikují 12 provincií, 3 konstituční země a 3 zvláštní správní obvody (stav v dubnu 2015). První část (NL) je mezinárodní kód pro Nizozemsko, druhá část sestává ze dvou písmen (popř. dvou písmen a jedné číslice) identifikujících nižší správní celek.

Seznam kódů 
 NL-DR Drenthe (Assen)
 NL-FL Flevoland (Lelystad)
 NL-FR Frísko (Friesland, Leeuwarden)
 NL-GE Gelderland (Arnhem)
 NL-GR Groningen (Groningen)
 NL-LI Limburg (Maastricht)
 NL-NB Severní Brabantsko (Noord Brabant, 's-Hertogenbosch)
 NL-NH Severní Holandsko (Noord Holland, Haarlem)
 NL-OV Overijssel (Zwolle)
 NL-UT Utrecht (Utrecht)
 NL-ZE Zeeland (Middelburg)
 NL-ZH Jižní Holandsko (Zuid Holland, Haag)

 NL-AW Aruba (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem AW)
 NL-CW Curaçao (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem CW)
 NL-SX Sint Maarten (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem SX)

 NL-BQ1 Bonaire (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem BQ)
 NL-BQ2 Saba (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem BQ)
 NL-BQ3 Sint Eustatius (taktéž pod separátním ISO 3166-1 kódem BQ)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

Externí odkazy 

NL
Nizozemsko
Teplota vzplanutí

Teplota vzplanutí je nejnižší teplota, při které se za přesně definovaných podmínek vytvoří nad hladinou hořlavé kapaliny takové množství par, že jejich směs se vzduchem přiblížením plamene vzplane a ihned uhasne. V laboratorních podmínkách se pro stanovení užívá metoda otevřeného kelímku nebo metoda uzavřeného kelímku. Při exaktních měřeních se vztahuje k atmosférickému tlaku 101 325 Pa.

Teplota vzplanutí je kritériem pro zařazení hořlavých látek do tříd nebezpečnosti podle ČSN 65 0201.

Tuhé látky 
U tuhých hořlavých látek se určuje teplota vzplanutí FIT (flame ignition temperature), která je definována jako nejnižší teplota vzduchu, proudícího kolem vzorku, při které dojde působením vnějšího zápalného zdroje k zapálení směsi plynných produktů rozkladu. Pro její laboratorní určení se zpravidla užívá Setchkinova odporová pec.

Odkazy

Poznámky

Související články 
 Teplota hoření
 Teplota vznícení


Požární ochrana
Teplota vznícení

Teplota vznícení je nejnižší teplota, při které se optimální směs par nebo plynů dané látky se vzduchem za předepsaných podmínek vznítí. Za vznícení se považuje začátek chemické reakce směsi plynu nebo páry se vzduchem za objevení otevřeného plamene (začátek hoření). Při stanovení teploty vznícení se vznícení vyvolá pouze působením tepla, nikoliv iniciačním zdrojem (plamenem nebo jiskrou).

Teplota vznícení je kritériem pro zařazení látek do teplotních tříd podle ČSN 33 0371 za účelem správného provedení elektrických rozvodů v prostředí s nebezpečím výbuchu

Hodnota teploty vznícení má však i širší význam, neboť představuje teplotu, která je nebezpečná pro vznícení směsi hořlavých plynů nebo par i od jiných zdrojů, např. zahřáté části strojů, tepelné výměníky a rozvody.

Nutnost znalosti této teploty lze ilustrovat například těmito údaji:
 teplota vznícení látek běžně užívaných v průmyslu začíná již kolem 100 °C (sirouhlík, acetaldehyd, ropné produkty s vysokou molekulovou hmotností)
 teplota vysokotlaké přehřáté páry může být vyšší než 450 °C, povrchová teplota zařízení ve zvláštních provozech (krakovací jednotky) mohou být ještě vyšší.

Teplota vznícení se může vlivem různých materiálů, ve srovnání s laboratorními podmínkami zkoušky, značně měnit. Například hydrazin s teplotou vznícení 270 °C se může ve zkorodovaném ocelovém potrubí vznítit i za běžné teploty.

Tuhé látky 
U tuhých hořlavých látek se určuje teplota vznícení SIT (self ignition temperature), která je definována jako nejnižší teplota vzduchu, proudícího kolem vzorku, při které dojde k samostatnému zapálení vzorku nebo produktů jeho rozkladu bez přítomnosti vnějšího zápalného zdroje. Pro její laboratorní určení se zpravidla užívá Setchkinova odporová pec.

Externí odkazy 
https://web.archive.org/web/20121201113658/http://sdh-olesnik.blog.cz/1102/teplota-vzniceni

Požární ochrana

sv:Självantändning#Självantändningspunkt
ISO 3166-2:NP

Kódy ISO 3166-2 pro Nepál identifikují 7 provincií (stav v roce 2022). První část (NP) je mezinárodní kód pro Nepál, druhá část sestává ze písmene a číslice identifikujících provincii.

Seznam kódů 
 NP-P1 Provincie 1
 NP-P2 Madhesh
 NP-P3 Bāgmatī
 NP-P4 Gandaki
 NP-P5 Lumbini
 NP-P6 Karnali
 NP-P7 Sudūr Pashchim

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

NP
Nepál
Bílá Hora (Praha)

Bílá Hora () je místní název a čtvrť v Praze, v jejíž severní části se nachází velká část návrší Bílá hora včetně jeho vrcholu o nadmořské výšce 381 m. Čtvrť nesoucí jméno podle tohoto návrší je známa především tím, že se zde 8. listopadu 1620 odehrála bitva na Bílé hoře.

Historie 
Bitva na Bílé hoře trvala přibližně 2 hodiny, účastnilo se jí 48 000 bojovníků a znamenala faktický konec českého stavovského povstání. V té době už existoval letohrádek Hvězda, který je dnes asi nejznámější kulturní památkou Bílé Hory. V době pobělohorské byl na Bílé hoře založen klášter servitů a postupně vybudován poutní areál při kostele Panny Marie Vítězné.

K Praze byla čtvrť připojena v 60. letech, ještě před druhou světovou válkou v roce 1937 sem ale byla zavedena tramvajová trať a z urbanistického hlediska si Bílá Hora téměř zachovala tehdejší podobu, nebylo zde vystavěno žádné sídliště a kromě přípojky na úsek 517 pražského okruhu, tudy nevede dálnice. Před válkou se zde také, poblíž Vypichu, konaly každoroční vojenské přehlídky, které přehlížel prezident Tomáš Garrigue Masaryk na koni.

V dubnu 2015 byla otevřena prodloužená linka A Pražského metra, do stanice Nemocnice Motol ve svahu u Motolské nemocnice. V další fázi (původně plánováno na rok 2017) by měla vzniknout přímo stanice Bílá hora, situovaná přibližně na místě dnešní tramvajové smyčky.

Charakter čtvrti 
Okolí vrcholu návrší je součástí katastrálního území Ruzyně (k Praze připojena 1. července 1960, nyní městská část Praha 6), jižní část čtvrti Bílá Hora patří do katastrálního území Řepy (k Praze připojeny k 1. lednu 1968, nyní městská část Praha 17).

Bílá Hora je čtvrtí rodinných domků a vil. Je ohraničena ze severu oborou Hvězda (patřící do Liboce), z jihu zalesněným svahem směrem k Motolu, kde jsou zahrádky. Na východě směrem k centru je velká pláň Vypich a na západě vilová zástavba plynule přechází ve staré Řepy. Středem celé Bílé Hory vede Karlovarská ulice, která již nevyhovuje současnému dopravnímu ruchu, navíc velmi negativně působí na životní prostředí. V budoucnu má být nahrazena čtyřproudou komunikací. Na MHD je Bílá Hora napojena tramvajemi a autobusy. V sousedství tramvajového a autobusového obratiště Bílá Hora stojí poutní kostel Panny Marie Vítězné.

Významné stavby 
 Letohrádek Hvězda
 poutní kostel Panny Marie Vítězné
 Velká hospoda (někdejší klášter servitů na Bílé hoře)
 mohyla na Bílé hoře

Odkazy

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 

Čtvrti v Praze
Místa v Ruzyni
Místa v Řepích
Životní prostředí v Řepích
Jakobovy lípy

Jakobovy lípy jsou památné stromy u Bochova, jihovýchodně od Karlových Var. Skupina pěti lip malolistých (Tilia cordata) roste u barokního kostela svatého Jakuba, asi 1 km jihozápadně od centra města na území zaniklé vsi Krosnov. Kmeny lip mají obvod 440, 393, 453, 366 a 542 cm (měření 2004). Stromy jsou chráněny od roku 2005 pro svůj vzrůst.

Galerie

Stromy v okolí 
 Klen na hřbitově
 Žalmanovská lípa

Odkazy

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Karlovy Vary

Externí odkazy 
 
 Oficiální stránky města Bochov

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Karlovy Vary
Příroda v Bochově
Památné stromy v Tepelské vrchovině
Lípy nad Malou farářkou

Lípy nad Malou farářkou (vyhlášené jako Lípa nad Malou farářkou 1 a Lípa nad Malou farářkou 2) jsou památné stromy v Sušici. Dvě lípy malolisté (Tilia cordata) rostou u křížku na svahu nad bývalými kasárnami. Jejich kmeny mají obvod 324 a 315 cm, koruny dosahují do výšky 28 m (měření 2003). Lípy jsou chráněny od roku 2003 pro svůj vzrůst, jako krajinná dominanta a součást památky.

Stromy v okolí 
 Lípy u Lurdské kaple
 Dub letní v Podmoklech
 Lípa v lesoparku Luh

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Příroda v Sušici
Erich von Tschermak

Erich von Tschermak-Seysenegg (; 15. listopadu 1871 – 11. října 1962) je jedním ze tří znovuobjevitelů Mendelových zákonů dědičnosti. Aplikací těchto zákonů, objevených při pokusech s křížením hrachu, se stal průkopníkem aplikované genetiky.

Narodil se ve Vídni v roce 1871 jako třetí dítě v rodině s dlouhou vědeckou tradicí (jeho děd byl profesorem botaniky, jeho otec profesorem mineralogie). Kořeny jeho rodiny, jak už příjmení napovídá, sahají na Moravu. Studoval agronomii na Vídeňské univerzitě, doktorát získal na Univerzitě Halle-Wittenberg. V roce 1898 začíná své pokusy s křížením hrachu. Své výsledky publikuje v roce 1900 podobně jako Carl Erich Correns a Hugo De Vries, avšak nezávisle na nich. Celý svůj život se věnoval šlechtitelství zemědělských rostlin a zakládání šlechtitelských stanic. Za dobu svého působení získal šestkrát titul „Dr. h. c.“ (Čestný doktorát). Stal se členem mnoha akademií a jiných vědeckých institucí.

Umírá 11. října 1962, jedenáct měsíců po svých devadesátých narozeninách.

Externí odkazy 
 
 Encyklopaedia Britannica
 Tiscalinet - německy
 Nationmaster

Rakouští genetikové
Muži
Nositelé Čestného prstenu města Vídně
Držitelé čestných doktorátů
Narození v roce 1871
Narození 15. listopadu
Narození ve Vídni
Úmrtí v roce 1962
Úmrtí 11. října
Úmrtí ve Vídni
Pedagogové na Vídeňské univerzitě
Absolventi Univerzity Martina Luthera
Ekvinokcium

Ekvinokcium (nebo také epocha) je astronomický pojem, označující okamžik v čase, ke kterému je zafixována soustava souřadnic, především rovníkových souřadnic 2. druhu, v níž se popisují polohy nebeských objektů (hvězd, galaxií, okamžité polohy planet a jiných objektů na obloze), tedy jejich souřadnice (rektascenze a deklinace), případně veličiny ze souřadnic odvozené (např. hodnoty vlastního pohybu hvězd nebo elementů dráhy). Nutnost uvádět při přesných měřeních nebeských souřadnic ekvinokcium je dána skutečností, že v důsledku precese se posouvá jak výchozí bod rovníkových souřadnic 2. druhu, tj. jarní bod, ročně o 50,26" proti pohybu Slunce mezi hvězdami, tak v důsledku precese a nutace se periodicky mění s amplitudou ±23,5° a periodou 25 800 roků (tzv. platónský rok) orientace zemské osy a tím i roviny rovníku, která je druhým výchozím opěrným bodem zmíněné soustavy souřadnic. Proto se v průběhu času pomalu mění orientace os souřadné soustavy vůči hvězdnému pozadí a mění se i hodnoty v ní uváděných souřadnic.

U souřadnic hvězd je ekvinokcium obvykle udáváno pro počátky roků 1950 nebo (od roku 1975) pro počátek roku 2000 (označováno J2000,0). U efemerid planet v hvězdářských ročenkách se obvykle udávají souřadnice vztažené k počátku příslušného kalendářního roku, což je pro pozorovatele planet a jiných těles Sluneční soustavy výhodnější.

Etymologická poznámka 

Původní význam latinského slova ekvinokcium je rovnodennost. Přenáší se na zde popsaný astronomický pojem v souvislosti s tím, že jarní bod je definován jako místo na ekliptice, ve kterém se nachází Slunce v okamžiku jarní rovnodennosti.

Nebeská mechanika
Dělení grafu

V teorii grafů je dělení grafu G takový graf, který vznikne z G posloupností operací dělení hrany.

Dělení hrany 
Nechť G = (V, E) je graf,  a 
Provedeme-li dělení hrany e, vznikne graf G',

Související články 
Kuratowského věta

Grafové pojmy

en:Homeomorphism (graph theory)#Subdivisions
ISO 3166-2:OM

Kódy ISO 3166-2 pro Omán identifikují 11 guvernorátů (stav v listopadu 2015). První část (OM) je mezinárodní kód pro Omán, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů
 OM-BJ Jižní al-Batína
 OM-DA ad-Dáchílija
 OM-SJ Jižní aš-Šarkíja
 OM-WU al-Wusta
 OM-ZA ad-Zahíra
 OM-MA Maskat
 OM-MU Musandam
 OM-ZU Dafár
 OM-BU Al-Burajmi
 OM-BS Severní al-Batína
 OM-SS Severní aš-Šarkíja

Související články
 Administrativní dělení Ománu
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

Administrativní dělení Ománu
OM
Chromatická aberace

Chromatická aberace (též chromatická vada nebo barevná vada) je barevná vada čočky, i složitější optické soustavy čoček (např. objektivu), způsobená závislostí ohniskové vzdálenosti čoček na vlnové délce světla. Fyzikální podstatou tohoto jevu je závislost indexu lomu u všech průhledných látek na vlnové délce. Čočky pak lámou světlo každé barvy jinak (záření dlouhovlnné, tedy červené, nejméně, krátkovlnné, tedy fialové, nejvíce), což se na snímku projeví jako barevné lemování ostrých přechodů mezi světlem a stínem.

Všeobecně se dá říci, že vhodnou kombinací dvou k sobě nepřiléhajících čoček a to i z stejného optického materiálu lze sestavit takovou optickou soustavu, u které je pro dvě zvolené vlnové délky (obvykle pro červenou a modrou barvu) celková efektivní ohnisková vzdálenost stejná; v takovém případě hovoříme o achromatické soustavě (objektivu).

Protože moderní zoomové objektivy obsahují velké množství čoček, je u nich chromatická vada (zvláště na okrajích snímku) výrazným problémem. Pro její kompenzaci se proto do objektivů přidávají speciální elementy:
 čočky z fluoridu vápenatého – fluorid vápenatý (fluorit čili kazivec) je minerál s velmi nízkým indexem lomu, u něhož se barevná vada projevuje méně
 difrakční elementy – obsahují difrakční mřížku, která má barevnou vadu přesně opačnou než běžné čočky, takže jejich problém kompenzuje.

Externí odkazy 
 
 Chromatická vada na stránce fotoroman.cz
 Co je barevná aberace, O barevné aberaci s rozumem na serveru digineff.cz
 Podrobný popis a simulace chromatické aberace
 Animace chromatické aberace
 http://qed.ben.cz/lupa
 http://qed.ben.cz/disperze

Optika
Technika fotografie
ISO 3166-2:PK

Kódy ISO 3166-2 pro Pákistán identifikují 4 regiony, 2 oblasti Kašmíru spravované Pákistánem, 1 federálního území hlavního města (stav v roce 2019). První část (PK) je mezinárodní kód pro Pákistán, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region nebo teritorium.

Seznam kódů 
 PK-BA provincie Balúčistán (Kvéta)
 PK-PB provincie Paňdžáb (Láhaur)
 PK-SD provincie Sindh (Karáčí)
 PK-KP provincie Chajbar Paštúnchwá (Péšávar)
 PK-IS federální území hlavního města Islámabád (Islámábád)
 PK-JK Pákistánem spravované území Ázád Džammú a Kašmír (Muzafarabád)
 PK-GB Pákistánem spravované území Gilgit - Baltistán (Gilgit)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

PK
Pákistán
ISO 3166-2:PL

Kódy ISO 3166-2 pro Polsko identifikují 16 vojvodství (stav v roce 2015). První část (PL) je mezinárodní kód pro Polsko, druhá část sestává ze dvou číslic identifikujících vojvodství.

Seznam kódů 
 PL-02 Dolnoslezské (Dolnośląskie, Wrocław)
 PL-04 Kujavsko-pomořské (Kujawsko-pomorskie, Bydgoszcz)
 PL-06 Lublinské (Lubelskie, Lublin)
 PL-08 Lubušské (Lubuskie, Gorzów Wielkopolski)
 PL-10 Lodžské (Łódzkie, Lodž)
 PL-12 Malopolské (Małopolskie, Krakov)
 PL-14 Mazovské (Mazowieckie, Varšava)
 PL-16 Opolské (Opolskie, Opole)
 PL-18 Podkarpatské (Podkarpackie, Řešov)
 PL-20 Podleské (Podlaskie, Bělostok)
 PL-22 Pomořské (Pomorskie, Gdaňsk)
 PL-24 Slezské (Śląskie, Katovice)
 PL-26 Svatokřížské (Świętokrzyskie, Kielce)
 PL-28 Varmijsko-mazurské (Warmińsko-mazurskie, Olštýn)
 PL-30 Velkopolské (Wielkopolskie, Poznaň
 PL-32 Západopomořanské (Zachodniopomorskie, Štětín)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

PL
Polsko
ISO 3166-2:QA

Kódy ISO 3166-2 pro Katar identifikují 8 oblastí (stav v roce 2017). První část (QA) je mezinárodní kód pro Katar, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů 
 QA-DA Dauhá
 QA-KH Al Khawr
 QA-MS Madinat ash Shamal
 QA-RA Ar Rayyān
 QA-US Umm Salāl
 QA-WA Al Wakrah
 QA-ZA Az̧ Z̧a‘āyin
 QA-SH Ash Shīḩānīyah

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

QA
Katar
ISO 3166-2:SB

Kódy ISO 3166-2 pro Šalomounovy ostrovy identifikují 9 provincií a hlavní město (stav v roce 2015). První část (SB) je mezinárodní kód pro Šalomounovy ostrovy, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů
 SB-CE Centrální provincie
 SB-CT hlavní město Honiara
 SB-GU provincie Guadalcanal
 SB-IS provincie Isabel
 SB-MK provincie Makira
 SB-ML provincie Malaita
 SB-TE provincie Temotu
 SB-WE Západní provincie
 SB-RB provincie Rennel a Bellona
 SB-CH provincie Choiseul

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

SB
Šalomounovy ostrovy
ISO 3166-2:SH

Kódy ISO 3166-2 pro Svatou Helenu, Ascension a Tristana da Cunha identifikují 3 regiony (stav v roce 2015). První část (SH) je mezinárodní kód pro celé toto britské zámořské území, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů 
 SH-AC Ascension (Georgetown)
 SH-SH Svatá Helena (Jamestown)
 SH-TA Tristan da Cunha (Settlement of Edinburgh)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SH
Svatá Helena, Ascension a Tristan da Cunha
Geografie Spojeného království
ISO 3166-2:SK

Kódy ISO 3166-2 pro Slovensko identifikují 8 krajů (stav v roce 2015). První část (SK) je mezinárodní kód pro Slovensko, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících kraj.

Seznam kódů 

 SK-BC Banskobystrický
 SK-BL Bratislavský
 SK-KI Košický
 SK-NI Nitrianský
 SK-PV Prešovský
 SK-TA Trnavský
 SK-TC Trenčianský
 SK-ZI Žilinský

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SK
Geografie Slovenska
Friedrich August Kekulé

Friedrich August Kekulé, později Friedrich August Kekulé von Stradonitz (7. září 1829 Darmstadt – 13. července 1896), byl německý organický chemik, příslušník rodu Kekulů ze Stradonic. Od 50. let 19. století až do své smrti byl Kekulé jedním z nejvýznamnějších chemiků v Evropě, zejména v teoretické chemii. Byl hlavním zakladatelem teorie chemické struktury a zejména objevitel struktury benzenu.

V roce 1856 se F. A. Kekulé habilitoval jako docent organické chemie a v roce 1858 působil jako profesor v belgickém Gentu. V následujících letech působil jako profesor organické chemie v Bonnu. Ve školním roce 1877/78 působil jako rektor Univerzity v Bonnu.

S jeho jménem je spojen objev struktury benzenu, koncepce čtyřmocného uhlíku a nauka o jeho řetězení. Dále byl autorem významných učebnic organické chemie a knihy Chemie derivátů benzenu.

Jméno 
Kekulé nepoužíval své první jméno; během svého života byl znám jako August Kekulé. Poté, co byl v roce 1895 císařem povýšen do šlechtického stavu, přijal jméno August Kekule von Stradonitz, bez čárky nad druhým „e“. Čárka nad „e“ byla podle všeho přidána ke jménu Kekulého otcem během napoleonské okupace Hesenska Francií, aby bylo zajištěno, že francouzsky mluvící budou vyslovovat třetí slabiku.

Ocenění 
V letech 1878, 1886 a 1891 působil jako předseda Deutsche Chemische Gesellschaft v Berlíně. Královská společnost v Londýně mu v roce 1885 udělila Copleyho medaili. V roce 1892 byl zvolen členem Národní akademie věd Spojených států amerických, v roce 1893 členem Americké akademie umění a věd.

V roce 2010 byl na jeho počest pojmenován asteroid (13254) Kekulé.

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 Die wissenschaftlichen Ziele und Leistungen der Chemie – projev F. A. Kekulého, 1878

Kekulové ze Stradonic
Němečtí chemici
Pedagogové na Univerzitě v Bonnu
Držitelé Copleyho medaile
Zahraniční členové Královské společnosti
Narození v roce 1829
Narození 7. září
Narození v Darmstadtu
Úmrtí v roce 1896
Úmrtí 13. července
Úmrtí v Bonnu
Muži
Trackpoint

Trackpoint (obchodní značka IBM) je polohovací zařízení přenosných počítačů (alternativa k touchpadu). Byl vyvinut Tedem Selkerem. Poprvé se objevil v roce 1992 na notebooku IBM ThinkPad 700. V současnosti se nachází jen u některých modelů převážně Lenovo ThinkPad. Lze jej najít také na některých produktech firem Dell, HP, Acer nebo Sony.

Popis 
V podstatě se jedná o malý joystick, který je na klasické QWERTY klávesnici umístěn mezi klávesami „G“, „H“ a „B“. Samotný trackpoint nemá funkci tlačítek.
Ta jsou tři a jsou umístěna zvlášť, dole pod mezerníkem. Většina lidí ovládá trackpoint ukazováčkem a tlačítka palcem. Čepička trackpointu je vyrobena obvykle z gumy a je vyměnitelná (u řady ThinkPad se standardně dodávají tři různé čepičky). Nakláněním trackpointu do směrů je ovládán pohyb kurzoru po obrazovce. Rychlost pohybu závisí na množství použité síly. Citlivost trackpointu je softwarově nastavitelná. Levé a pravé tlačítko mají funkci stejnou jako na myši. Stisknuté prostřední tlačítko zároveň s nakláněním trackpointu umožňuje scrollování.

Porovnání s touchpadem 
Na rozdíl od touchpadu je trackpoint nyní na ústupu. Problematická může být u trackpointu přesnost, která je u touchpadu vyšší. Dalším problémem trackpointu je nutnost občasné kalibrace, když se kurzor trochu pohybuje do stran, aniž ho uživatel používá. Rekalibrace proběhne automaticky, stačí aby ho uživatel asi jednu vteřinu nepoužíval.

Související články 
 Touchpad
 Počítačová myš
 Notebook
 IBM

Externí odkazy 
 

Vstupní zařízení
ISO 3166-2:SN

Kódy ISO 3166-2 pro Senegal identifikují 14 regionů (stav v roce 2015). První část (SN) je mezinárodní kód pro Senegal, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů
 SN-DB Diourbel
 SN-DK Dakar
 SN-FK Fatick
 SN-KA Kaffrine
 SN-KD Kolda
 SN-KE Kédougou
 SN-KL Kaolack
 SN-LG Louga
 SN-MT Matam
 SN-SE Sédhiou
 SN-SL Saint-Louis
 SN-TC Tambacounda
 SN-TH Thiès
 SN-ZG Ziguinchor

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

SN
Senegal
Stopangin

Stopangin je léčivo desinfikující ústní dutinu a hltan. Je to otorinolaryngologikum a stomatologikum. Účinnou látkou je hexetidin. Používá se při zánětu nebo po chirurgickém zákroku v oblasti hltanu nebo ústní dutiny. Dá se použít i pro potlačení zápachu z úst. Podle typu se buď užívá jako kloktadlo, nebo se jim vyplachuji ústa, případně se aplikuje ve spreji.

Stopangin je registrovaná obchodní známka.

Další zdroj
Výrobce IVAX

Otorhinolaryngologika
Stomatologika
Antiseptika
ISO 3166-2:SO

Kódy ISO 3166-2 pro Somálsko identifikují 18 regionů (stav v roce 2015). První část (SO) je mezinárodní kód pro Somálsko, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů
 SO-AD Awdal (Borame)
 SO-BK Bakool (Xuddur)
 SO-BN Banaadir (Mogadišo)
 SO-BR Bari (Boosaaso)
 SO-BY Bay (Baydhabo)
 SO-GD Gedo (Garbahaarreey)
 SO-GG Galguduud (Dhuusa Mareeb)
 SO-HR Hiiraan (Beledweyne)
 SO-JD Jubbada Dhexe (Bu'aale)
 SO-JH Jubbada Hoose (Kismaayo)
 SO-MD Mudug (Galkacyo)
 SO-NG Nugaal (Garoowe)
 SO-SD Shabeellaha Dhexe (Jawhar)
 SO-SG Sanaag (Ceerigaabo)
 SO-SH Shabeellaha Hoose (Marka)
 SO-SL Sool (Laascaanood)
 SO-TG Togdheer (Burco)
 SO-WG Woqooyi Galbeed (Hargeisa)

Související články
.so, doména nejvyššího řádu Somálska
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

SO
Somálsko
Salonina

Iulia Cornelia Salonina ( – 268) byla manželka římského císaře Galliena a matka jeho tří synů Valeriana, Salonina a Mariniana. Od roku 254 pravděpodobně byla nositelkou titulu Augusta a čestného označení mater castrorum (matka táborů, míněno vojenských).

Její původ není známý. Podle dnešních historiků se narodila v Bithýnii. Z nečetných historických spisů vyplývá, že měla velký vliv na Gallienovu politiku a v některých případech císaře přímo varovala před určitými veliteli či správními činiteli mezi nimiž byl i uzurpátor Ingenuus. Byla také ženou vzdělanou, která podporovala novoplatonika Plótína, podobně jako sám Gallienus. Její místo a datum úmrtí není známo, většinou se však soudí, že zahynula spolu se svým manželem při spiknutí důstojníků roku 268 u Milána.

Na kárských a lýdských mincích je Salonina nazývána Kornelia Chrysogoné – někteří badatelé proto usuzují, že byla řeckého původu.

Reference

Externí odkazy 
 
 Mince císařovny Saloniny (anglicky)

Manželky římských císařů
Úmrtí v roce 268
Úmrtí ve 3. století
Úmrtí v Miláně
Ženy
Eulerovský tah

V teorii grafů se termínem eulerovský tah označuje takový tah, který obsahuje každou hranu grafu právě jednou. Zavedl jej Leonhard Euler, když se roku 1736 pokoušel vyřešit slavný problém sedmi mostů města Královce.

Existuje-li v grafu uzavřený eulerovský tah, nazýváme tento graf rovněž eulerovský. Eulerovské grafy lze nakreslit „jedním tahem“.

Definice 
Je-li G = (V, E) neorientovaný graf a  posloupnost, pro kterou platí, že , nazveme tuto posloupnost eulerovským tahem. Je-li , nazveme tento tah uzavřeným.

Pro orientované grafy je nutné pojem tah nahradit pojmem cyklus.

Vlastnosti 
 neorientovaný graf je eulerovský, je-li souvislý a každý jeho vrchol má sudý stupeň
 neorientovaný graf je eulerovský, je-li souvislý a lze jej rozložit na hranově disjunktní cykly
 orientovaný graf je eulerovský právě tehdy, je-li souvislý a každý jeho vrchol má vstupní stupeň rovný výstupnímu

Počet eulerovských tahů 
V orientovaných grafech lze použitím následujícího vzorce spočítat počet neekvivalentních eulerovských cyklů:

popřípadě

kde C je libovolný kofaktor Laplaceovy matice daného grafu.

Externí odkazy 
 

Grafové pojmy
Eulerovský graf

Eulerovský graf (zkráceně E-graf) je takový souvislý neorientovaný graf, který má všechny uzly sudého stupně / existuje uzavřený tah obsahující všechny jeho hrany.

Orientovaný graf je Eulerovský, existuje-li uzavřený tah obsahující všechny jeho hrany.

Nakreslení Eulerovského grafu 
Libovolný Eulerovský graf lze nakreslit pomocí Fleuryho algoritmu, (volně řečeno "jedním tahem"):
 Vstupem tohoto algoritmu je graf 
 ,  jsou počáteční a koncový uzel tahu
 Všechny uzly tohoto grafu jsou:
 Sudého stupně, pak (, tj. tah končí ve stejném místě jako začal)
 Právě dva uzly jsou lichého stupně. (). Tah poté vede z uzlu  (deg(u) = lichý) do uzlu  (deg(v) = lichý)
 Začínáme v uzlu 
 Odebereme(tj. nakreslíme) vždy hranu  tak, aby po jejím odebrání nebyl zbývající graf rozdělen na několik komponent. Tj. aby zůstal souvislý a přesuneme se na druhou stranu této hrany . Opakujeme tento krok dokud je co odebírat.

Související články 
 Eulerovský tah
 Sedm mostů města Královce

Reference 

Typy grafů
Marie Dušková

Marie Dušková (6. října 1903, Skrýchov u Opařan – 15. prosince 1968, Želnava), byla česká básnířka.

Účastnice akce Pracující do literatury, brzy byla považována za vzor dělnické spisovatelky.

Dílo 
Její literární kvality spočívaly především (spíše pouze) v její politické angažovanosti. Její dílo je typickou ukázkou angažované poezie v 50. letech 20. století.

 Nezapomenutelný květen, 1951 sbírka básní
 Polánka voní jarem, 1955 povídky
 

České básnířky
Čeští političtí spisovatelé
Pracující do literatury
Narození v roce 1903
Narození ve Skrýchově u Opařan
Úmrtí v roce 1968
Úmrtí v Želnavě
Ženy
Uranus

Uranus (originální francouzský název Uranus) je francouzské filmové drama režiséra Clauda Berriho z roku 1990. Hlavní role psychologického dramatu s tématem mezilidských vztahů po druhé světové válce ztvárnili Gérard Depardieu, Jean-Pierre Marielle a Philippe Noiret.

Děj 
V malé francouzské obci nastává těsně po skončení druhé světové války složitá situace komplikující vztahy mezi tamějšími obyvateli, na druhé straně ale dokonalým způsobem odkrývající jejich skutečné povahy. Inženýr Archambaud se rozhodne ukrýt uprchlíka Maxima Loina, který za války kolaboroval s Němci. S celou věcí se zdůvěří svému známému, učiteli v důchodu Watrinovi, který toto tajemství zachová, ale daní za Loinův pobyt u Archambaudů je pozdější nevěra inženýrovy ženy s ním.

Další výraznou postavou obce je hospodský Léopold, navenek obhroublý, věčně opilý a ne moc chytrý člověk, který má ale ve skutečnosti patrně nejčistší duši ze všech protagonistů filmu. Má v sobě spoustu citu (byť zvláštně projevovaného), miluje literaturu (zejména Racina a jeho Faidru a Andromaché) a s nadšením poslouchá Watrinovy školní hodiny, které provizorně probíhají právě v jeho krčmě.

Léopold se později stane obětí Rocharda, nadšeného ale zbabělého komunisty, který mu ublíží, později se ale svůj skutek snaží odčinit. Nicméně, později se dostane do problémů s bohatým, vlivným a bezskrupulózním podnikatelem Monglatem, který si kolaborací s německými nacisty nahromadil obrovské jmění. Léopold to v opilosti vykřičí na celou vesnici, což má za následek rozhodnutí o jeho uvěznění, při zatýkání je ale zastřelen.

Další místní komunista Gaigneux, který prozatím bydlí společně s Archambaudem, jednoho dne objevuje Loina v jeho pokoji a odvádí jej pryč, pravděpodobně na popravu.

Obsazení

Externí odkazy 
 
 
 
 
 

Francouzské dramatické filmy
Filmy o druhé světové válce
Filmy Clauda Berriho
Filmy z roku 1990
Diboran

Diboran (B2H6) je za laboratorní teploty bezbarvý plyn. Velmi dobře se mísí se vzduchem a tvoří s ním výbušnou směs. Na vlhkém vzduchu se může vznítit samovolně.

Používá se jako redukční činidlo, vulkanizační činidlo, katalyzátor při polymerizacích a jako dopant pro polovodiče.

Mezi můstkovými atomy vodíku je elektronově deficitní třístředová dvouelektronová vazba.

Zdravotní rizika 
Krátkodobá expozice způsobuje kašel a dušení. Tyto symptomy se mohou objevit okamžitě nebo až po 24 h. Také dochází k podráždění pokožky a očí.

Lidé vystavení dlouhodobému působení diboranu trpí dýchacími potížemi, únavou a ospalostí.

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 

Borany
Raketová paliva
Pop-up

Pop-up (z anglického pop up – rychle se vynořit; zejména v českém prostředí často psáno i popup, jinak vyskakovací upozornění) je vizuální element grafického uživatelského rozhraní některých počítačových programů. Jméno pochází od toho, že pop-up se objeví nad ostatními vizuálními elementy na obrazovce a zakryje je. Pop-up se může v zásadě objevit na libovolném místě obrazovky.

Příkladem pop-up může být třeba kontextová nápověda, která se vynoří na pozici kurzoru, nebo různá dialogová okna.

Pop-up reklama 

Výraz pop-up se v současnosti používá především pro samostatná „vyskakovací“ okna, které často otevírají (zejména použitím JavaScriptu) různé webové stránky k zobrazování reklamy. Tato praxe je všeobecně pokládána za velmi rušivou a obtěžující pro uživatele; moderní kvalitní webové prohlížeče lze nastavit tak, že zobrazování vyskakovacích oken automaticky blokují.

Pop-under reklama 

Zvláštní formou pop-up oken jsou okna pop-under (popunder). Jsou používána za cílem skrýt otevřené pop-up. Pop-under se otevírají jako klasické pop-up, ale většinou ihned zmizí pod původní stránku. Tohoto chování lze docílit pomocí JavaScriptu. Pop-under okna se nyní na internetu používají častěji než klasická pop-up, jelikož je možnost, že si ho uživatel nebo čtenář stránky nevšimne při jeho otevření a objeví ho, až když zavře stránku, s kterou pracoval. Takovýto uživatel je obvykle zmaten, protože tuto stránku sám neotevíral, a snaží se na stránce najít něco povědomého. Pop-under jsou efektivnější reklamou než klasická pop-up, protože je vyšší šance, že se uživatel do stránky začte a nezavře ji už při vyskočení (mnohdy ještě před načtením obsahu pop-up).

Možnost obrany 
I když je pop-up velice nepříjemnou formou reklamy, svá nejlepší léta má již za sebou. Téměř každý moderní webový prohlížeč dnes obsahuje filtr, který zabraňuje otevírání nevyžádaných pop-up oken. Pro starší prohlížeče jsou k dispozici doplňkové nástroje.

Prohlížeč Internet Explorer dlouho neobsahoval ochranu proti pop-up reklamním oknům. Existovaly různé doplňky (zejména lišty – například od Google nebo Seznam.cz), které tuto ochranu dodávaly. Od vydání opravného balíku SP2 pro Windows XP obsahuje Internet Explorer tuto funkci již v základní instalaci.

Ochrana proti reklamním pop-up oknům bývá někdy problematická. Prohlížeče totiž mohou blokovat každé okno, které se otevírá automaticky, některé stránky však mohou další okna otevírat se souhlasem uživatele.

Forma upozornění na vyskakovací okno je různá: v některých prohlížečích se zobrazuje pouze malá ikonka s upozorněním, někde větší proužek. Může se proto lehce stát, že uživatel vyžádané nové okno očekává, malého upozornění si nevšimne a je zmaten.

Související články 
 adware
 modální okno

Grafické uživatelské rozhraní
Reklama na Internetu
Malware
ISO 3166-2:SR

Kódy ISO 3166-2 pro Surinam identifikují 10 distriktů (stav v roce 2015). První část (SR) je mezinárodní kód pro Surinam, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů
 SR-BR Brokopondo (Brokopndo)
 SR-CM Commewijne (Nieuw Amsterdam)
 SR-CR Coronie (Totness)
 SR-MA Marowijne (Albina)
 SR-NI Nickerie (Nieuw-Nickerie)
 SR-PM Paramaribo (Paramaribo)
 SR-PR Para (Onverwacht)
 SR-SA Saramacca (Groningen)
 SR-SI Sipaliwini (–)
 SR-WA Wanica (Lelydorp)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

SR
Surinam
ISO 3166-2:SV

Kódy ISO 3166-2 pro Salvador identifikují 14 departementů (stav v roce 2015). První část (SV) je mezinárodní kód pro Salvador, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících departement.

Seznam kódů 
 SV-AH Ahuachapán (Ahuachapán)
 SV-CA Cabañas (Sensuntepeque)
 SV-CH Chalatenango (Chalatenango)
 SV-CU Cuscatlán (Cojutepeque)
 SV-LI La Libertad (Nueva San Salvador)
 SV-MO Morazán (San Francisco)
 SV-PA La Paz (Zacatecoluca)
 SV-SA Santa Ana (Santa Ana)
 SV-SM San Miguel (San Miguel)
 SV-SO Sonsonate (Sonsonate)
 SV-SS San Salvador (San Salvador)
 SV-SV San Vicente (San Vicente)
 SV-UN La Unión (La Unión)
 SV-US Usulután (Usulután)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SV
Salvador
ISO 3166-2:SY

Kódy ISO 3166-2 pro Sýrii identifikují 14 guvernorátů (stav v roce 2015). První část (SY) je mezinárodní kód pro Sýrii, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů 
 SY-DI Damašek (Damašek)
 SY-DR Derá (Derá)
 SY-DY Dajr az-Zór (Dajr az-Zór)
 SY-HA Hasaka (Hasaka)
 SY-HI Hims (Hims)
 SY-HL Halab (Halab)
 SY-HM Hamá (Hamá)
 SY-ID Idlib (Idlib)
 SY-LA Lázikíja (Lázikíja)
 SY-QU Kunejtra (Kunejtra)
 SY-RA Rakka (Rakka)
 SY-RD Region Damašku (Damašek)
 SY-SU Suvajda (Suvajda)
 SY-TA Tartús (Tartús)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SY
Sýrie
ISO 3166-2:SZ

Kódy ISO 3166-2 pro Svazijsko identifikují 4 regiony (stav v roce 2018). První část (SZ) je mezinárodní kód pro Svazijsko, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů 
 SZ-HH Hhohho (Mbabane)
 SZ-LU Lubombo (Siteki)
 SZ-MA Manzini (Manzini)
 SZ-SH Shiselweni (Nhlanango)

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

SZ
Svazijsko
Otto Ježek

Otto Ježek (7. prosince 1896 Čermná – 30. září 1957 Praha) byl český básník.

Do literatury se dostal jako dělnický kádr, především díky akci Pracující do literatury.

Dílo 
Větší část jeho tvorby vyšla v různých novinách při různých výročích, oslavách SSSR atp.
Jeho díla lze charakterizovat jako oslavu socialismu.
 Chvalte tuto zem, 1951
 Hudba života

Ukázka z díla 
Gottwaldův úsměv

Když jsme si v dílně pověsili
Gottwaldův obraz nad svůj stůl,
jako by utajené síly,
věřte si nebo nevěřte,
se v každém náhle probudily

Jak usmívá se ten náš milý,
v hukotu naší továrny!
Až někdy myslíváte chvíli,
věřte si nebo nevěřte,
že jeho oči promluvily.

Gottwaldův úsměv prohlížíme
před šestou ráno každý den,
a než si plány přezkoušíme,
věřte si nebo nevěřte,
tím úsměvem se potěšíme.

Gottwaldův úsměv vyrovnaný
nám v dílně svítí nad stolem.
Chválíte naše smělé plány?
Věřte si nebo nevěřte,
ty všechny budou překonány!

(Otto Ježek, Gottwaldův úsměv, Mladá Fronta, 1951)

Externí odkazy 
 

Čeští básníci
Pracující do literatury
Narození v roce 1896
Narození 7. prosince
Narození v Čermné u Kyšperka
Úmrtí v roce 1957
Úmrtí 30. září
Úmrtí v Praze
Muži
ISO 3166-2:TJ

Kódy ISO 3166-2 pro Tádžikistán identifikují 2 regiony, 1 autonomní region, 1 teritorium hlavního města a 1 území distriktů spadajících pod administrativu vlády (stav v roce 2016). První část (TJ) je mezinárodní kód pro Tádžikistán, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů 
 TJ-GB autonomní region Horský Badachšán
 TJ-DU hlavní město Dušanbe
 TJ-KT Khatlon (Kurgan-Tjube)
 TJ-SU Sughd (Chodžent)
 TJ-RA Centrálně spravované okresy

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

TJ
Tádžikistán
Renesance (rozcestník)

Slovo renesance (česky též renezance) pochází z francouzského renaissance (znovuzrození), jež je odvozeno z italského rinascimento. 

Tento pojem může v češtině označovat několik jevů (sobě si blízkých):

 renesance – evropský umělecký sloh typický pro 14.–17. století
 renesance (historická epocha) – období 14.–17. století někdy také označované jako raný novověk
 renesanční architektura
 renesanční hudba
 renesanční filosofie
 období znovuzrození vzdělanosti a umění, často ve slovním spojení, např. otonská renesance, karolinská renesance, renesance 12. století ve středověké Evropě, sajská renesance ve starověkém Egyptě a podobně
 renesanční člověk
 Renesance (film) – film z roku 2006

Související články 
 novověk
 humanismus
 novorenesance
 italská renesance
 francouzská renesance
 anglická renesance
 česká renesance
ISO 3166-2:TL

Kódy ISO 3166-2 pro Východní Timor identifikují 12 obcí a 1 speciální administrativní region (stav v roce 2018). První část (TL) je mezinárodní kód pro Východní Timor, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů 
 TL-AL Aileu
 TL-AN Ainaro
 TL-BA Baucau
 TL-BO Bobonaro
 TL-CO Cova Lima
 TL-DI Dili
 TL-ER Ermera
 TL-LA Lautem
 TL-LI Liquica
 TL-MF Manufahi
 TL-MT Manatuto
 TL-OE speciální administrativní region Oecussi
 TL-VI Viqueque

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

TL
Východní Timor