alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Poul Hartling

Poul Hartling (født 14. august 1914 i Sundby, København, død 30. april 2000, København.) var Venstrepolitiker, dansk statsminister (19. december 1973 – 13. februar 1975), FN's flygtningehøjkommissær 1978-85 og Storkorsridder af Dannebrogordenen 1977.

Baggrund 
Poul Hartling blev født i Sundby, København som søn af skoleinspektør Mads R. Hartling, der blev undervisningsminister i Knud Kristensens regering 1945-47. Poul Hartling gik til 5. klasse i Østrigsgade Skole, hvor begge hans forældre fungerede som lærere. Han blev cand.theol. fra Københavns Universitet i 1939 og i 1945 lærer, og efter at have været både præst og underviser blev han i 1950 forstander og siden rektor for Zahles Seminarium.

Politisk karriere 
Han blev valgt til Folketinget for Venstre i 1957, men faldt ved valget i 1960. I 1964 kom han igen i tinget, og da Erik Eriksen 24. maj 1965 gik af som formand for folketingsgruppen og som partiformand, overtog Poul Hartling begge poster kort tid efter. I "Svanningetalen" nærmede han sig Det Radikale Venstre, og da Jens Otto Krags socialdemokratiske mindretalsregering måtte træde tilbage i 1968, dannedes VKR-regeringen under Hilmar Baunsgaard, og Hartling blev udenrigsminister i fire år.

Han dannede en Venstre-mindretalsregering efter valget i 1973, det såkaldte jordskredsvalg, selv om Venstre havde mistet 8 mandater. Regeringen havde danmarkshistoriens mindste opbakning med kun 22 venstremandater bag sig, men der blev  ikke konstateret et flertal mod regeringen. Hartling udskrev valg i 1975, og selv om Venstre næsten fordoblede sit mandattal, var det Anker Jørgensen, der nu dannede en socialdemokratisk regering. En borgerlig firkløverregering var ellers under opsejling, men Hartling valgte til sidst at give op, da den ville blive afhængig af Mogens Glistrup og hans Fremskridtspartiet.

Efter Folketinget 
Efter et valgnederlag i 1977 gik Poul Hartling ud af dansk politik og blev FN's flygtningehøjkommissær fra 1978 til 1985. På vegne af FN's flygtningearbejde modtog han i 1981 Nobels Fredspris. 

Poul Hartling var politisk aktiv i en høj alder. I 1987-89 var han rådsformand for Dansk Center for Menneskerettigheder og fra 1990 til 1995 var han formand for Udenrigsministeriets Demokratifond.

I sine ældre år udarbejdede han krydsordsopgaver til Weekendavisen.

Hædersbevisninger 
Tildelt storkorset af Dannebrog 13.12.1977. 

Poul Hartling er begravet på Hørsholm Kirkegård.

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Statsministre fra Danmark
Udenrigsministre fra Danmark
Danskere i FN
Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Præster fra Danmark
Personer fra København
Storkors af Dannebrog
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Valerij Bykovskij

Valerij Fjodorovitj Bykovskij (; født 2. august 1934, død 27. marts 2019) var en sovjetisk kosmonaut, der var ombord på tre bemandede rumflyvninger: Vostok 5, Sojuz 22 og Sojuz 31. Han var også tilknyttet missionerne Vostok 3 og Sojuz 37 som reserve.

Bykovskij blev i 1963 den mand, der ind til da havde opholdt sig længst i rummet, da han tilbragte fem dage i kredsløb om Jorden ombord på Vostok 5. Selv om rekorden for ophold i rummet er overgået mange gange siden, er det d.d. (2019) fortsat den længste soloflyvning i rummet.

Han var i årene efter karrieren som aktiv kosmonaut stor fortaler for Intercosmos-programmet, hvor andre socialistiske stater fik sendt kosmonauter op.

Karriere 

 Kosmonaut 1960
 Rumflyvninger
 Vostok 5
 Sojuz 22
 Sojuz 31
 Backup
 Vostok 3
 Sojuz 37
 Ophør som kosmonaut 1988.

Referencer 

Kosmonauter fra Sovjetunionen
Vostok 6

Vostok 6 () var den første bemandede rummission, der bragte en kvindelig kosmonaut Valentina Teresjkova ud i rummet som den første kvinde].

Vostok 6 fløj parflyvning med Vostok 5.

Højdepunkter 
Flyvningen var i høj grad et reklamefremstød for Sovjetunionen, men der blev dog indsamlet data om kvindekroppens reaktion på vægtløshed. Planen var egentlig, at der skulle have været kvinder om bord i begge rumfartøjer, men da programmet blev beskåret, blev planen ændret.

Det var den sidste Vostok-flyvning.

Besætning 
 Valentina Teresjkova

Reservepilot
 Irina Solovjova

Kaldenavn 
Чайка (Tjajka – "Havmåge")

Tid og sted 
 Opsendelse: 16. juni 1963 kl.09:29:52 UTC, Bajkonur-kosmodromen LC1, 45° 55' 00" N – 63° 20' 00" Ø
 Landing: 19. juni 1963 kl.08:20 UTC,
 Varighed: 2 dage 22 timer 50 minutter
 Antal kredsløb: 48

Nøgletal 
 Masse: 4.713 kg
 Perigeum: 165 km
 Apogeum: 166 km
 Banehældning: 64,9°
 Omløbstid 87,8 minutter

Efterskrift 
Kapslen er nu udstillet på RKK Energia Museet i Kaluga.

Referencer 

Vostok-programmet
Leonardo da Pisa

Leonardo da Pisa (eller Leonardo Pisano også kendt som Fibonacci, forkortet form af Filius Bonacci, Lat. søn af Bonacci) (ca. 1175 – 1250) var en italiensk matematiker, som især var kendt for som den første at have beskrevet Fibonacci-tallene.

Referencer 

Tjek fødsels- og dødsår
Personer fra middelalderen
Matematikere fra Italien
Personer fra Pisa
Gamal Abdel Nasser

Gamal Abdel Nasser (født 15. januar 1918 i Alexandria, død 28. september 1970) blev Egyptens 2. præsident, da han efterfulgte præsident Muhammad Naguib, og han anses for at være en af de mest betydende arabiske ledere i moderne tid.

Han deltog aktivt i forskellige grupper, der var imod udenlandsk (vestlig) dominans i Egypten. I 1948 deltog han som major i krigen mod Israel, og var i adskillige måneder sammen med sine mænd fanget i den såkaldte Faluja-lomme. Ved våbenhvilen kunne han returnere til Egypten.

I 1952 anførte Nasser et kup mod Kong Farouk. I 1954 arresterede han landets daværende leder Muhammad Naguib og blev den 25. februar Egyptens premierminister. To år senere var han eneste kandidat ved præsidentvalget, og han blev derpå egyptisk præsident.

Nasser efterfulgtes ved sin død i 1970 af Anwar Sadat.

Eksterne henvisninger 
 Gamal Abdel Nasser at The Internet Name Database (en)

Egyptens præsidenter
Meryl Streep

Mary Louise "Meryl" Streep (født 22. juni 1949 i Summit, New Jersey) er en amerikansk skuespiller.

Karriere 
Meryl Streep har haft mange store roller, hvilket også afspejles i hendes mange oscarnomineringer. Hele 21 gange er hun blevet nomineret (17 gange for bedste kvindelige hovedrolle og 4 gange for bedste kvindelige birolle) tre gange har hun vundet. Første gang i en birolle for Kramer mod Kramer (1979), anden gang som bedste skuespiller for Sophies valg (1982) og tredje gang som bedste skuespiller for Jernladyen (2012). Hun har også modtaget det amerikanske filminstituts (AFI's) Life Achievement Award i 2004 for sin samlede karriere.

1970'erne 
Hun fik sit gennembrud i krigs-dramaetThe Deer Hunter overfor Robert De Niro og Christoper Walken. Hun fortsatte gennembruddet med skilsmisse-dramaet Kramer mod Kramer overfor Dustin Hoffman, hvilket indtjente Streep hendes første Oscar-pris.

1980'erne 
Meryl Streep portrætterede den danske forfatter Karen Blixen i det romantiske drama Mit Afrika. Filmen vandt en Oscar for Bedste Film. Streep selv vandt en Oscar for hendes fysisk krævende præstation i dramaet Sophies valg. Hun spillede overfor Jack Nicholson i Ironweed.

1990'erne 
Hun arbejdede med den danske instruktør Bille August på filmen Åndernes Hus, hvor hun spiller overfor Glenn Close og Winona Ryder. Hun arbejdede med Clint Eastwood på Broerne i Madison County, og instruktør Wes Craven på Music of the Heart. Samtidig prøvede hun kræfter med komedie i Robert Zemeckis' overnaturlige Hollywood-satire Døden Klæ'r Hende overfor Goldie Hawn og Bruce Willis.

2000'erne 
I løbet af 00'erne oplevede Streep en renæssance. Hun var med i Spike Jonzes Orkidé-tyven og det Oscar-belønnede drama The Hours. Hun fik kommerciel succes med komedien The Devil Wears Prada og musicalen Mamma Mia. Hun var nomineret til en Oscar i Oscaruddelingen 2009, for Bedste kvindelige hovedrolle, i filmen Doubt (2008) en hæder hun modtog igen året efter med Nora Ephrons amerikanske biografsucces Julie & Julia.

2010'erne 
Hun blev belønnet med sin tredje Oscar for hendes præstation for Margaret Thatcher i Jernladyen. Hun portrætterede journalisten Katharine ’Kay’ Graham i Steven Spielbergs The Post, hvor hendes 21 Oscar-nomineringer er den nuværende rekord for en enkelt skuespiller. Hun spillede overfor Nicole Kidman og Reese Witherspoon i HBO-serien Big Little Lies.

Filmografi

Privat 
Man ved meget lidt om Meryl Streep, hun skærmer sit privatliv og er kendt for at sige; jeg er en skuespillerinde, der går hjem efter arbejde.

Referencer

Eksterne henvisninger 

  
 Meryl Streep på Hollywood.com 

Skuespillere fra New Jersey
Oscar for bedste kvindelige hovedrolle
Oscar for bedste kvindelige birolle
Hollywood Walk of Fame
Ærescesar
Tvebakker

Tvebakker er små tørre krydderboller. Tvebakker bruges gerne i frugtsuppe og varm mælk.

Ordet tvebak betyder bagt to gange og kommer fra nederlandsk tweebak eller plattysk twebak. Tvebakker er ligesom beskøjtere typisk blevet bagt to gange, for at drive så meget fugt ud som muligt, så tvebakkerne kunne holde længere.

Tvebakker må ikke forveksles med kammerjunkere, der er mindre, mere kompakte og sødere.

Se også 

 Astrid Lindgrens Brødrene Løvehjerte, hvor den yngste hovedperson kaldes for 'Tvebak'.

Kilder/referencer

Brød
A.C. Zachariasen & Søn

A.C. Zachariasen & Søn (også Aarhus Orgelbyggeri), oprindeligt Demants Orgelbyggeri blev etableret af  (1802-1868) på Dalum Mølle på Fyn omkring 1823. I 1854 flyttede virksomheden til Odense. Sønnen Johan Andreas Demant (1830-1878) indtrådte senere som kompagnon. Han ægtede i 1861 Juliane Louise Hornung, datter af klaverbygger C.C. Hornung i Skælskør.

Ved Johan Andreas' død blev virksomheden, der var flyttet til Aarhus, overtaget af Frederik Nielsen, der videreførte den under sit eget navn – i nogle år med tilføjelsen Demants Efterfølger. Hans søn Emil Nielsen gik konkurs.

Orgelbygger Andreas Conrad Zachariasen (1877-1954) overtog i september 1906 en del af Emil Nielsens konkursbo, nemlig værktøj og maskiner. Han lejede sig ind i konkursboets lokaler og etablerede sig under eget navn med tilføjelsen "Orgelfabrikken Aarhus". Zachariasen var netop hjemvendt fra Tyskland, hvor han havde været på valsen som farende svend. I 1907 fik han sin tyske valsekammerat, den senere så navnkundige orgelbygger Theodor Frobenius til Danmark som medhjælp i fabrikken. På Landsudstillingen i Aarhus 1909 vandt han sølvmedalje.

I 1938 overtog hans søn, J.A. (Jens Alexander) Zachariasen (1908-1974) virksomheden.

Firmaet lå på Skanderborgvej 108, Kongsvang pr. Aarhus.

Værker 

Demants orgelbyggeri har leveret orgler til bl.a.:

 Dråby Kirke
 Emauskirken (1869)
 Jørlunde Kirke (siden 2004, fra 1877, oprindeligt i Vejstrup Kirke)
 Løsning Kirke (1845, delvist brændt 1848, resterne ombygget 1850 og 1885)
 Mariager Kirke (1858)
 Nyborg Kirke (1830/31, i Haslund Kirke fra 1871 til 2005)
 Nyord Kirke (siden 1983, fra 1870, oprindeligt i Paarup Kirke)
 Ringkøbing Kirke (1861)
 Roholte Kirke (1877, opstillet 2005)
 Roskilde Klosterkirke (1857)
 Øster Hæsinge Kirke
 Aalborg Klosterkirke (1866, ombygget 2010)

Under A.C. Zachariasens ejertid til bl.a.:
 Sankt Andreas Kirke (1906, opsat 2000, oprindeligt i Øland Kirke 1906-1988)
 Køng Kirke (1910)
 Balle Valgmenigheds kirke (1906)

Galleri

Litteratur 
 Værkfortegnelse for A.C. Zachariasen 1906-1939

Kilder 
 Danmarks ældste forretninger 1100-1911, Kraks Forlag 1950 
 Orgelsamling.dk 

Danske virksomheder etableret i 1823
Orgelbyggere
Musikinstrumentproducenter i Danmark
Virksomheder i Aarhus Kommune
Virksomheder i Odense
Michael Douglas

Michael Kirk Douglas (født 25. september 1944) er en amerikansk skuespiller og producer. Han har modtaget en Oscar som producer på Gøgereden (1975) og en for bedste mandlige hovedrolle i Wall Street (1988).

Han er gift med kollegaen Catherine Zeta-Jones. Han er søn af skuespilleren Kirk Douglas og hans første kone Diana.

Udvalgt filmografi 
 Gøgereden (1975), producer
 Kinasyndromet (1979), også producer
 Romancing the Stone (1984), også producer
 Nilens juvel (1985), også producer
 Wall Street (1987)
 Farligt begær (1987)
 The War of the Roses (1989)
 Falling Down (1993)
 Præsident på frierfødder (1995)
 The Game (1997)
 Traffic (2000)
 Wonder Boys (2000)
 You, Me and Dupree (2006)
 Wall Street 2 (2011)
  Antman'' (2016)

Eksterne henvisninger 

 

Skuespillere fra New Jersey
Filmskuespillere fra USA
Filmproducere fra USA
Amerikanere i 1900-tallet
Amerikanere i 2000-tallet
Oscar for bedste mandlige hovedrolle
Ærescesar
Albert Finney

Albert Finney (født 9. maj 1936, død 7. februar 2019) var en engelsk skuespiller. Han modtog fem oscarnomineringer, men vandt aldrig. Han var fra 1970 til 1978 gift med den franske skuespillerinde Anouk Aimée.

Udvalgte film 
 The Entertainer (1960)
 Saturday Night and Sunday Morning (1960)
 Tom Jones (1963)
 Annie (1982)
 The Dresser (1983)
 Under the Volcano (1984)
 Miller's Crossing (1990)
 The Browning Version (1994)
 Simpatico (1999)
 Erin Brockovich (2000)
 Traffic (2000)
 Big Fish (2003)
 The Bourne Ultimatum (2007)

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra England
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Hercule Poirot
Michael Caine

Sir Michael Caine (CBE) (født Maurice Joseph Micklewhite 14. marts 1933 i London) er en engelsk skuespiller. Han har været oscarnomineret seks gange og to gange blevet kåret som bedste mandlige birolle for Woody Allens Hannah og hendes søstre og for Æblemostreglementet. Han havde desuden en stor rolle i filmen Manden der ville være konge.
I de seneste år, har han flittigt samarbejdet med den britiske instruktør Christopher Nolan, i samtlige af dennes film, siden Batman Begins fra 2005. Caine medvirker også i Nolans seneste science-fiction-film, Inception.

Han blev i 1992 optaget i Order of the British Empire og i 2000 adlet som Sir Maurice Micklewhite.

Caine annoncerede, at han trak sig tilbage fra skuespillet og dermed gik på pension i oktober 2023.

Udvalgt filmografi 
 The Ipcress File (1965)
 The Italian Job (1969)
 Get Carter (1971)
 Zulu (1964)
 Lærenemme Rita (1983)
 Hannah og hendes søstre (1986)
 Dødens Gab 4 - Hævnen (1987)
 Æblemostreglementet (1999)
 The Quiet American (2002)
 Austin Powers in Goldmember (2002)
 The Actors (2003)
 Batman Begins (2005)
 Bewitched (2005)
 Children of Men (2006)
 The Prestige (2006)
 The Dark Knight (2008)
 Harry Brown (2009)
 Inception (2010)
 The Dark Knight Rises (2012)
 Now You See Me (2013)
 Interstellar (2014)
 Kingsman: The Secret Service (2014)
 The Last Witch Hunter (2015)
 Now You See Me 2 (2016)
 Going in Style (2017)
 Tenet (2020)The Great Escaper'' (2023)

Referencer

Eksterne henvisninger 

 
 
 Michael Caine-tema på Bries Blog-O-Rama

Skuespillere fra England
Personer fra London
Briter i 1900-tallet
Briter i 2000-tallet
Oscar for bedste mandlige birolle
Personer tildelt Commander of the Order of the British Empire
Pseudonymer
Plan (matematik)

Et matematisk plan eller en plan flade er det fundamentale todimensionelle objekt.

Et plan kan visualiseres som et fladt stykke papir, som breder sig uendeligt i alle retninger. De fleste trigonometriske, geometriske og grafiske operationer udføres i sådan et plan. I et givet plan kan der introduceres et koordinatsystem, som gør os i stand til at referere til samtlige punkter i planet.

Et plan kan defineres ud fra en af følgende metoder:

 Tre punkter, som ikke ligger på linje.
 En linje og et punkt, som ikke ligger på linjen.
 En vektor, der står vinkelret på planet, og kaldes for normalvektor for planet, og et punkt i planet.
 To linjer, der enten skærer hinanden i et enkelt punkt, eller er parallelle uden at være kolineære.

Planet kan fremstilles ved en ligning af formen

Planet står vinkelret på normalvektoren med koordinaterne . Alle vektorer, som er parallelle med , vil også være normalvektorer til planet. Planer med samme normalvektor, men med forskellig værdi af , vil være parallelle.

Som normalvektor kan man benytte krydsproduktet af to vilkårlige, egentlige ikke-paralelle vektorer i planet. Normalvektoren giver normalretningen for planet.

For at finde  er man yderligere nødt til at kende et punkt  i planet. Da er

Planet der indeholder - og -akserne, kaldes -planet og har ligningen . Tilsvarende gælder for -planet, hvis ligning er  og -planet med ligning .

Afstand mellem punkt og plan 

Afstanden  fra et vilkårligt punkt  i rummet til et plan, , kan findes ved at indsætte koordinaterne for punktet i afstandsformlen:

hvor  og  er koefficienterne i planets ligning. Hvis punktet ligger i planet, er .

 
Grafer
Vektorer
Matematiske begreber
Leo Fender

Clarence Leonidas Fender (10. august 1909 i USA – 21. marts 1991) var en amerikansk guitarbygger, der grundlagde firmaet Fender Electric Instrument Manufacturing Company i 1948. Firmaet kendes i dag under navnet Fender Musical Instruments Corporation. Blandt de mest kendte produkter firmaet bragte på markedet, var det de legendariske el-guitarer Stratocaster og Telecaster samt bas guitaren Precision Bass i 1952 og Jazz Bass i 1960.

Grundet sygdom solgte Leo Fender Fender Musical Instruments Corporation i 1964 til CBS for 13.000.000 $

I 1974 startede Leo Fender Music Man som mest blev kendt for Stingray bassen. I 1984 solgte han Music Man til Ernie Ball, for at starte G&L Guitars sammen George Fullerton.

Eksterne henvisninger 

Guitarproducenter
Personer fra USA
Personer optaget i Rock and Roll Hall of Fame
Venus (gudinde)

Venus er den romerske gudinde for kærlighed og skønhed. Venus svarer i den græske mytologi til gudinden Afrodite. Venus er datter af den øverste gud Jupiter og den jordiske kvinde Dione.

Ægtemænd og elskere 
Da Venus blev ført op på Olympen, forsøgte hendes far Jupiter at forføre hende. Da hun modsatte sig, blev hun som Jupiters hævn tvunget til at indgå ægteskab med den grimme, halte ildgud Vulkan, der år forinden var blevet smidt ud fra Olympen på grund af hans vanskabthed og var blevet smed. Venus havde ikke nok i Vulkan og havde mange elskere; både dødelige og udødelige lå i ægtesengen. Blandt dem var den smukkeste jordiske mand, jægeren Adonis, og krigsguden Mars, som hun fik sønnen Amor med. Han blev symbol på kærlighed og sendt ud for at ramme mennesker som guder med sine forelskelsespile.

Venus' magiske bælte 
Venus var kendt for sin ekspertise inden for elskov og i flere situationer rådgav hun guder og dødelige. Venus ejede et magisk bælte, der gav enhver, der bar det, ynde og uimodståelighed. Hun lånte det fx ud til gudinden for ægteskaber, fødsler og frugtbarhed, Juno, der skulle forføre sin troløse mand, Venus' egen far, Jupiter.

Myten om Paris' dom 

Myten om Paris' dom tager udgangspunkt i et bryllup på Olympen, hvor stridsgudinden Eris ikke var blevet inviteret. Som hævn mødte hun op til festen og smed et æble ind mellem alle guderne. På det stod: "Til den skønneste". Alle gudinderne begyndte at skændtes om, hvem æblet tilkom, og som løsning blev der afholdt en skønhedskonkurrence, hvor tre nominerede gudinder skulle dyste om titlen. Det var Venus, Juno og Minerva, gudinde for kunst, håndværk og lærdom.

Dommeren i konkurrencen skulle være upartisk, og det blev den jordiske Paris, søn af Kong Priamos af Troja. Det var svært for Paris at være objektiv, da Juno lovede ham magt, Minerva lovede ham uendelig visdom, og Venus lovede ham jordens smukkeste kvinde for at vinde. Paris kunne ikke modstå Venus' tilbud og lod hende vinde konkurrencen. Hun fik titlen som 'Den skønneste' og modtog æblet.

Denne konkurrence fik konsekvenser, da verdens smukkeste kvinde var Helena og allerede var gift med Kong Menelaos. Paris drog til Sparta og hentede Helena. Menelaos besluttede at hente sin tidligere ægtefælle tilbage. Det var første skridt mod den trojanske krig og Trojas fald.

Eksterne henvisninger 

 

Romerske guder
Frugtbarhedsgudinder
Hilmar Baunsgaard

Hilmar Tormod Ingolf Baunsgaard (født 26. februar 1920 i Slagelse, død 2. juli 1989) var Danmarks statsminister fra 2. februar 1968 til 11. oktober 1971.

Karriere 
Hilmar Baunsgaard havde en handelsuddannelse og arbejdede i det private erhvervsliv. Han tilsluttede sig Det Radikale Venstre og var fra 1948 med i partiets ledelse. Samme år blev han formand for Radikal Ungdom, hvilket han var til 1951. I 1957 blev han valgt til Folketinget og var medlem frem til 1977. Han var handelsminister i de socialdemokratisk-radikale regeringer under Viggo Kampmann og Jens Otto Krag fra 1961 til 1964, men der var politiske problemer i forhold til Krag vedrørende især omsætningsafgiften og den såkaldte helhedsløsning.

Hilmar Baunsgaard havde tv-tække, og det var ikke mindst hans fortjeneste, at Det Radikale Venstre ved folketingsvalget i 1968 fordoblede sit mandattal, hvilket førte til, at Baunsgaard blev statsminister i en ny regering sammen med Venstre og De Konservative. Regeringen fik problemer med et stigende skattetryk, og også ungdomsoprøret gav vanskeligheder. Der blev udskrevet folketingsvalg i 1971, hvor Det Radikale Venstre bevarede sine mandater, men regeringens parlamentariske flertal var væk, og Krag tog over som statsminister.

Hilmar Baunsgaard kunne på grund af indre uro ikke bevare sin indflydelse i partiet, og i 1977 forlod han Folketinget og blev formand for Politikens bestyrelse.

Privat 
Han var bror til politikeren Bernhard Baunsgaard og gift med Egone Baunsgaard.

Han er begravet på Ordrup Kirkegård.

Bibliografi 
 Bidragsyder til Meninger om Danmark og EF. Aktuelle Bøger, 1972. 
 Bidragsyder til Debat om forsvaret. Hasselbalch, 1967.

Litteratur 
 Henning Nielsen, Hilmar Baunsgaard – Statsminister med tv-tække, Syddansk Universitetsforlag, 2005. .

Eksterne henvisninger 
 

Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Folketingsmedlemmer i 1970'erne
Statsministre fra Danmark
Handelsministre fra Danmark
Partiledere for Radikale Venstre
Danske ministre fra Det Radikale Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Det Radikale Venstre
Formænd for Radikal Ungdom
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer fra Slagelse
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Erik Eriksen

Erik Eriksen (20. november 1902 i Brangstrup, Ringe sogn på Midtfyn – 7. oktober 1972 i Esbjerg) var dansk statsminister fra 30. oktober 1950 til 30. september 1953. Han var medlem af Folketinget, valgt for Venstre.

Erik Eriksen var født på en gård i Ringe på Fyn i et miljø, som var præget af grundtvigianisme og højskolebevægelse, søn af gårdmand Povl Eriksen og hustru Sofie Hedevig Kirstine Jensen. Han blev formand for Venstres Ungdom i 1930 og blev medlem af Folketinget i 1935, et medlemskab han bevarede til 1968. 

I befrielsesregeringen i 1945 blev han landbrugsminister og fortsatte som sådan i Knud Kristensens regering fra 1945-47. Da Hedtoft i 1950 måtte gå, dannede Erik Eriksen en borgerlig regering sammen med De Konservative, den såkaldte VK-regering. Erik Eriksens politiske mesterstykke var den nye Danmarks Riges Grundlov i 1953, som det lykkedes ham at få gennemført trods forbitret modstand fra nogle i egne rækker, f.eks. den tidligere statsminister Knud Kristensen.

På trods af en valgsejr i 1953 lykkedes det ikke for Erik Eriksen at bevare regeringsmagten. Han fastholdt det snævre samarbejde med De Konservative, og det var ikke alle hans partifæller enige i. Den tidligere og højt ansete finansminister Thorkil Kristensen forlod partiet, og da Erik Eriksen i slutningen af maj 1965 kom i mindretal i folketingsgruppen på et spørgsmål om en sammenslutning med Det Konservative Folkeparti valgte han at gå som formand d. 24. maj s. å. og genopstillede ikke ved folketingsvalget i 1968. 

I to omgange (1956 og 1961) var han præsident for Nordisk Råd. Erik Eriksen fortsatte sit arbejde for nordisk samarbejde som formand for Foreningen NORDEN i perioden 1964-1971.

Erik Eriksen var i Bo Bojesens tegninger af Venstre-vikinger, Erik fra Ringe.

Han er begravet på Ringe Kirkegård på Fyn.

Eksterne henvisninger 
 

Statsministre fra Danmark
Landbrugsministre fra Danmark
Danske ministre fra Venstre
Tidligere folketingsmedlemmer fra Venstre
Folketingsmedlemmer i 1930'erne
Folketingsmedlemmer i 1940'erne
Folketingsmedlemmer i 1950'erne
Folketingsmedlemmer i 1960'erne
Formænd for Venstres Ungdom
Formænd for Foreningen Norden
Personer fra Fyn
Personer fra Ringe
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Storkors af Dannebrog
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Fernando J. Corbató

Fernando José (Corby) Corbató (født 1. juli 1926 i Oakland, Californien, død 12. juli 2019) er amerikansk datalog og pioner inden for styresystemer og tidsdeling. Corbató er især kendt for styresystemerne CTSS og Multics.

Corbató fik i 1950 en bachelorgrad fra California Institute of Technology og i 1956 en Ph.d. i fysik fra MIT. Corbató blev efter end uddannelse ansat på MIT, hvor han i i 1965 blev professor; Corbató er stadig tilknyttet MIT.

I starten af 1960'erne var Corbató på MIT med til at udvikle styresystemet CTSS (Compatible Time-Sharing System), et af de tidligste styresystemer med tidsdeling og et af de første der tillod flere brugere interaktiv adgang til samme maskine på samme tid. CTSS blev første gang demonstreret i 1961 og var i daglig brug på MITs Laboratory for Computer Science fra efteråret 1963.
CTSS blev inspiration for en lang række senere styresystemer. CTSS var i drift på MIT frem til 1973.

På grundlag af erfaringer fra CTSS startede Corbató m.fl. udvikling af et nyt styresystem – Multics. Multics-projektet havde ud over MIT deltagelse af Bell Labs og GE. Multics blev første gang demonstreret i 1969, og fra 1973 anvendte Honeywell (som havde overtaget GE's computer-forretning) Multics på sine maskiner.

Multics-projektet blev aldrig nogen kommerciel success, men én af deltagerne i projektet var Ken Thompson fra Bell Labs. Da Bell Labs i 1969 trak sig ud af Multics-projektet brugte Thompson sin erfaring fra Multics som direkte inspiration for udviklingen af UNIX. 

Corbató modtog i 1990 ACMs Turing Award for pionerarbejde og ledende indsats i udviklingen af generelle styresystemer med tidsdeling og ressource-deling.

Literatur 
 F. J. Corbató, M. M. Daggett, R. C. Daley: An Experimental Time-Sharing System , 1962 – en god beskrivelse af CTSS
 F. J. Corbató (red): The Compatible Time-Sharing System: A Programmer's Guide, M.I.T. Press, 1963
 F. J. Corbató, V. A. Vyssotsky, Introduction and Overview of the Multics System , 1965 – en god introduktion til Multics
 F. J. Corbató, PL/I As a Tool for System Programming , Datamation, maj 1969.
 F. J. Corbató, C. T. Clingen, J. H. Saltzer, Multics -- The First Seven Years , 1972).
 F. J. Corbató, C. T. Clingen, A Managerial View of the Multics System Development , 1977.
 F. J. Corbató, On Building Systems That Will Fail , 1991.

Eksterne adresser 
 Biografi af Fernando Corbató 
 interview med Fernando Corbató  lavet af Arthur L. Norberg ved Charles Babbage Institute.

Dataloger fra USA
Personer fra Californien
Spansk-amerikanere
Alumni fra California Institute of Technology
Ansatte ved Massachusetts Institute of Technology
Alumni fra Massachusetts Institute of Technology
Bernoullis princip

Bernoullis princip er opkaldt efter den schweiziske videnskabsmand Daniel Bernoulli: Han fastslog, at hvis den samlede energi i en given luftmasse ifølge loven om energiens bevarelse skal være konstant, så vil luftmassen udøve et lavere tryk på omgivelserne hvis den er i bevægelse end hvis den står stille.
Bernoullis princip er den primære årsag til at vinger på flyvemaskiner samt fugle og andre dyr der praktiserer svæveflyvning, kan løfte deres "ejer" til vejrs. En polsterpibe bygger på samme princip.

Bevægelsesenergi og statisk trykenergi 
En given luftmasse med rumfanget V, trykket p, massen m og en fart f besidder to slags energi; en vis kinetisk energi, samt en såkaldt statisk trykenergi. Den samlede energi Etotal, summen af den kinetiske energi og den statiske trykenergi, skal være konstant, dvs.:

Hvis farten f stiger, så stiger leddet ½ · m · f² – og hvis hele summen skal være konstant, må leddet p · V falde tilsvarende. Og så længe rumfanget V er konstant, må trykket p nødvendigvis falde for at opretholde samme totalenergi Etotal

Se også 
 Dynamisk opdrift

Aerodynamik
Egyptens ti plager

Egyptens ti plager (hebr., מכות מצרים, "Makot Mitzrayim"), bibelske plager eller bare de ti plager er Guds straf over Egypten, som omtales i , som et forsøg på at overtale Farao til at frigive de israelitiske slaver. Men efter at Farao havde givet israelitterne lov til at gå, skiftede han igen mening. Han sendte hele sin hær afsted efter dem, indtil de nåede Rødehavet. Gud lod israelitterne slippe over ved at løfte bølgerne til side for dem, så der dannede en lille sti. Men da egypterne kom og skulle til at gå over, lod Gud bølgerne plaske hen over dem, så de druknede. Israelitterne kunne nu sikkert drage videre.

De ti plager er i rækkefølge:
 Vand til blod ()
 Frøer ()
 Myg ()
 Fluer ()
 Kvægpest ()
 Bylder ()
 Hagl ()
 Græshopper ()
 Mørke ()
 Drabet på de førstefødte ()

Græshoppeplagen var den ottende af Egyptens ti plager. Ifølge Bibelen var det Gud, der sendte græshoppesværmen ind over Egypten, fordi han ville straffe egypterne for ikke at lade jøderne bryde fri for deres slaveri.

Skolemanden Jeppe Tang samlede i 1865 de ti plager i følgende vers:

Vand til Blod og Frøers Mængde,Myg dernæst Egypten trængte.
Utøj, Pest og Bylders Nød,Hagel, Græshop, Mørke, Død.''

Spekulationer om historisk kontekst 
I 2010 offentliggjorde geologen Barbara Sivertsen en teori om, at Egyptens ti plager som beskrevet i Biblen havde en historisk baggrund i faktiske begivenheder forårsaget af klimaforandringer i Egypten på Ramses 2.'s tid. Klimaforandringerne skulle ifølge teorien have medført et mere tørt klima, der medførte, at vandgennemstrømningen i Nilen mindskedes og at der opstod opblomstring af alger i vandet, hvilket skulle have ledt til de første seks plager. Plagerne syv, otte og ni skulle være forårsaget af det minoiske udbrud, et gigantisk udbrud af vulkanen Thera (i dag Santorini), der antages at have fundet sted ca. 1.640 f.v.t. Vulkanudbruddet antages at have udløst en enorm askesky, der kan have forårsaget haglstorme, opblomstring af græshoppebestanden og en udelukkelse af sollys i en periode. Teorien blev taget op af National Geographic, der bragte et program om teorien. Teorien er blevet kritiseret for ikke at forholde sig til om de begivenheder, som er beskrevet i Bibelen, overhovedet fandt sted.

Noter 

Påske
Begivenheder i Det Gamle Testamente
Naturkatastrofer
Glasur

Glasur har flere betydninger

 Glasur (mad) – sukkerovertræk på kager 
 Keramisk glasur – glasmasse der påføres keramik og tegl 

sv:Glasyr
Akvariedyr

Akvariedyr er en fællesbetegnelse for fisk, damrokker, rejer, frøer (f.eks. sporefrøer), krabber og andre dyr, som holdes i akvarier. Betegnelsen akvariefisk bruges som regel om tropiske og subtropiske fisk fra både saltvand og ferskvand.

Liste over akvariefisk 
 Balihaj
 Guppy
 Guldfisk
 Neonfisk
 Slørhale
 Tigerbarbe
 Sværddrager
 Ancistrus
 Platy
 Kuhli Ål
 Pragtsmerling
 Discus
 Kuglefisk

Liste over andre akvariedyr 
 Amano reje

Se også 
 Akvarium
 Dragefisk

Eksterne links 

AkvarieDyr
 Giftig hobby
Ulrich Thomsen

Ulrich Thomsen (født 6. december 1963 i Næsby ved Odense) er en dansk skuespiller. Han fik sit gennembrud i Thomas Vinterbergs film De største helte og Festen.

I James Bond-filmen The World Is Not Enough spiller Ulrich Thomsen skurken Sasha Davidov, der er russisk sikkerhedschef. I 2005 medvirkede han i et enkelt afsnit af den amerikanske tv-serie Alias.

Han modtog en Robert for bedste birolle i De største helte, samt både en Bodil og en Robert for bedste hovedrolle i Festen. Han modtog også både Bodil og Robert for sin hovedrolle i Per Flys film Arven.

Han har medvirket i actionfilmen Hitman baseret på den danske computerspilserie af samme navn, hvor han spillede Ruslands præsident Mikhail Belicoff.

Han spiller skurkerollen som Kai Proctor i den amerikanske serie Banshee.

Han har hovedrollen i filmen "Vores mand i Amerika" hvor han spiller Henrik Kauffmann.

Udvalgte filmtitler

Kilde

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste mandlige hovedrolle
Robertprisen for årets mandlige hovedrolle
Robertprisen for årets mandlige birolle
James Bond-skurke
Personer fra Fyn
Personer i Kraks Blå Bog
Danskere i 1900-tallet
Danskere i 2000-tallet
Danskere i Hollywood
Nicolaj Kopernikus

Nicolaj Kopernikus (er kunstnernavn for Nicolaj Christiansen 9. august 1967 i Glostrup) er en dansk skuespiller. 

Han blev student fra Odsherreds Gymnasium i Asnæs. Han er uddannet på Odense Teater i 1994.

Han fik sit gennembrud i Jonas Elmers film Let's get lost. Han har medvirket i tv-serien Charlot og Charlotte.

Priser 
Nicolaj Kopernikus modtog en Bodil i 2001 for bedste birolle i Bænken.

Han er nok mest kendt som Vagn Skærbæk fra Forbrydelsen; en præstation han i december 2007 fik Ove Sprogøe Prisen overrakt for.

Øvrige aktiviteter 
Han har desuden været med i panelet i radioprogrammet Mads og monopolet.

I 2021 var han deltager i tv-showet Hvem holder masken?

Privat 
Han var i 24 år gift med Birgitte Næss-Schmidt, men parret blev skilt i 2020; parret har tre børn.  Sønnen Louis Næss-Schmidt (født 23. juni 2007) arbejder også som skuespiller og har lagt stemme til tegnefilm (bl.a. Ternet Ninja 2) og spillet Svend Windfeld i serien Carmen Curlers m.m.

Nikolaj Kopernikus danner nu par med Sara Maria Franch-Mærkedahl.

Filmografi

Film

Tv-serier

Referencer

Eksterne henvisninger 
 

Skuespillere fra Danmark
Bodilprisen for bedste mandlige birolle
Personer fra Glostrup
Personer i Kraks Blå Bog
Per Fly

Per Fly (født 14. januar 1960 i Skive) er en dansk filminstruktør og manuskriptforfatter. Han blev optaget på Den Danske Filmskoles instruktørlinie i 1989 sammen med Ole Christian Madsen og Thomas Vinterberg og afsluttede sin uddannelse i 1993. I 1995 lavede han den prisbelønnede kortfilm Kalder Kathrine, og han har instrueret flere afsnit af tv-serien TAXA (1997-1999). 

Hans debutfilm, Bænken (2000), er første del i hans danmarkstrilogi, som beskriver de forskellige samfundslag. Den blev både rost af anmelderne og publikum. Han vandt en Robert og en Bodil for bedste film. Og en Robert som bedste instruktør. Anden del, Arven (2003), om overklassen var også en succes. Filmen modtog seks Robertstatuetter bl.a. for bedste film og bedste instruktør. Tredje del, Drabet (2005), om middelklassen afslutter hans trilogi. Filmen modtog i 2005 Nordisk Råds Filmpris. Både i Bænken og Drabet spiller Jesper Christensen hovedrollen, og han har en birolle i Arven. I 2010 udsendte Per Fly det erotiske filmdrama Kvinden der drømte om en mand. Fly har med sine film genoplivet socialrealismen, der havde sin storhedstid i dansk film 1970'erne.

Privat 
Han er gift med skuespilleren Charlotte Fich, og parret har sønnerne Anton Fly Fich og Aksel Fly Fich.

Filmografi 
 - kalder Katrine! (1994) – kortfilm
 Monsterfest (1995) – kortfilm
 Bænken (2000)
 Prop og Berta (2001)
 Arven (2003)
 Drabet (2005)
 Forestillinger (tv-serie, 2007)
 Kvinden der drømte om en mand (2010)
 Monica Z (2013)
 Bedrag (tv-serie, 2016) 
 Backstabbing for beginners (2017)
 Borgen (2022)
 Hammarskjöld (2023)

Eksterne henvisninger 
 

Personer fra Skive
Filminstruktører fra Danmark
Robertprisen for årets instruktør
Personer i Kraks Blå Bog
Koror

Koror er Palaus største by og tidligere hovedstad med et indbyggertal på 11.200.
Den 7. oktober 2006 mistede byen sin status som hovedstad til Melekeok.

Byer på Palau
Kairo

Kairo (arabisk: القاهرة; al-Qāhirah, på dansk også hyppigt: Cairo), som betyder den "triumferende", er Egyptens hovedstad med  indbyggere og  indbyggere i Kairo metroområde, hvilket gør byen til Afrikas folkerigeste hovedstad og blandt de tyve folkerigeste byer i verden. Kairo er anlagt, hvor Nilen begynder at forgrene sig i det frodige delta, ca. 160 km syd for Middelhavet.

Mange tilflyttere kommer til Kairo. Ofte først familiefaderen, som efter at have fundet et opholdssted, og helst et arbejde, henter resten af familien til den lokkende storby. Mange af disse tilflyttere bor på gaden eller i parker. Tusinder har taget kirkegårdene i brug og er flyttet ind i de store mausoleer, der findes. Særlig kendt er den såkaldte "City of the Dead".

I byen ligger Det Egyptiske Museum, der har en af verdens største samlinger af genstande fra Det gamle Egypten. Det åbnede i 1902.

Historie 

Ca 600 f. Kr. byggede perserne et fort på det sted, hvor Kairo nu ligger. Da romerne erobrede Egypten, benyttede de fortet i en periode og kaldte det Fort Babylon. Da der var problemer med at skaffe vand – dengang lå fortet tættere på Nilen end i dag, flyttede Trajan det til den nuværende placering. Her grundlagdes en af de første og største kristne menigheder. Man kan stadig se resterne af et tårn i fæstningen fra år 98.

I 642 kom byen under muslimsk herredømme, da den blev erobret af hærføreren Amr. Byen begyndte for alvor at vokse efter 969, hvor Fatimide-dynastiet udnævnte Kairo til hovedstad. Byen udviklede sig også under Saladin og mamelukstyret fra det 13. til det 15. århundrede. I det 15. århundrede oplevede byen både pest og mongolske angreb. I 1517 erobrede tyrkerne Kairo, og holdt byen frem til 1798, hvor Napoleon erobrede byen, og først i 1800-tallet begyndte byen igen at blomstre.

Den moderne del af byen ligger på Nilens østbred, og omfatter de to øer Gezira og Roda. Især på den førstnævnte er der mange rekreative områder, såsom parker, golfbaner, væddeløbsbane mm. De grønne områder når mange steder helt ned til floden. 11 broer forbinder Nilens bredder med øerne. Byens vartegn, Kairotårnet på 187 meter, tilbyder udsigt over byen fra den roterende restaurant på toppen.

Se også 
 Urolighederne i Kairo 2013

Referencer

Eksterne henvisninger
Vilhelm Buhl

Vilhelm Buhl (født 16. oktober 1881, Fredericia, død 18. december 1954, København) var en dansk politiker, finans- og statsminister.

Han blev døbt i Trinitatis i Fredericia den 4. december 1881 som søn af avlsbruger senere gårdejer Hans Peter Buhl (1853-1894) og Magdalene Augusta Johanne Rasmussen (1860-1891). I kirkebogen for hans fødsel står anmærkningen "Er udtraadt af Folkekirken. Meddelelse fra Kristkirken i Kobhv af 17. november 1908."

Privat 
Han blev borgerlig viet den. 20. november 1908 i Fredericia til Thyra Thygesen Schmidt, de fik fire børn.

Uddannelse og karriere 
Vilhelm Buhl blev cand.jur. fra Københavns Universitet i 1908 og var som studerende medstifter af Juridisk Diskussionsklub i 1903.

Han blev i 1924 skattedirektør i København. Han blev medlem af Landstinget i 1932 og var fra 1939 til 1953 medlem af Folketinget, valgt for Socialdemokratiet. Fra 1937 til 1942 fungerede han som en driftssikker finansminister i den socialdemokratisk-radikale Stauning/Munch-regering.
  
Efter Staunings død i maj 1942 var han en naturlig arvtager til posten som statsminister. Han holdt i efteråret 1942 sin ”antisabotagetale”, som indbragte ham stærk kritik fra modstandskredse. Modstandsmanden Jørgen Kieler mente i 1986, at talen "er den største kriminelle handling, der blev begået under krigen". I talen opfordrede han befolkningen til at melde sabotører til "de danske myndigheder". Buhl var ikke tyskvenlig og måtte allerede i november gå af efter tysk pres. Han blev efterfulgt af Erik Scavenius.
Efter 29. august 1943 var Buhl i den regeringsløse tid den faktiske regeringsleder. Han sad i spidsen i forhandlingerne med Frihedsrådet om de politiske forhold efter det forventede tyske nederlag.

Vilhelm Buhl blev statsminister i befrielsesregeringen i 1945 og sad på posten til folketingsvalget i oktober 1945. Han afløstes af Venstres Knud Kristensen. I regeringen Hans Hedtoft I fra 1947 til 1950 var Buhl minister uden portefølje med betydelig indflydelse på den økonomiske politik, i praksis den første danske økonomiminister.

Noter

Se også 
 Vilhelm Buhl (dokumentarfilm)

Litteratur 
 Holger Jerrild, Hos Skattedirektør Buhl, s. 456-463 i: Gads Danske Magasin, 1931.
 Jens Otto Krag, "Vilhelm Buhl", s. 229-280 i: Fra folket de kom, Fremad, 1962.
 Carl Otto Brix, Politikeren Vilhelm Buhl, Privatforlaget, 2009. .
 Per Stig Møller: Sommeren '45. Fra overmod til mismod. Kristeligt Dagblads Forlag 2019. .

Eksterne henvisninger 
 

Statsministre fra Danmark
Finansministre fra Danmark
Danske ministre fra Socialdemokraterne
Tidligere folketingsmedlemmer fra Socialdemokraterne
Jurister fra Danmark
Økonomiministre fra Danmark
Justitsministre fra Danmark
Personer fra Fredericia
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Rapid Urban Flexible

Rapid Urban Flexible (RUF) er et danskudviklet transportsystem, som kombinerer fordelene ved vejtransport med fordelene ved jernbaneskinnetransport. Systemet er udviklet under navnet RUF, og ifølge opfinderen, civilingeniør Palle R. Jensen, kom det lange navn først til verden under en produktpræsentation i USA. Modtagerne af præsentationen var overbevist om at der måtte være tale om en forkortelse, så det nuværende navn er den bedst dækkende kombination af ord der starter med R, U og F.

Koncept
RUF er et system der blev udviklet i slutningen af 1980'erne, med det formål at kombinere fordelene fra den kollektive trafik med fordelene fra den individuelle transport i bil. Primært høj transportkapacitet og fleksibilitet med hensyn til udgangspunkt og endemål for en rejse. De centrale element i systemet er et elektrisk køretøj med en aktionsradius på ca. 50 km, og et skinnesystem med knudepunkter for hver 5 km. Fleksibiliteten opnås ved køretøjets mulighed for at færdes på de etablerede vejnet. Den høje kapacitet opnås på skinnesystemet, hvor de enkelte køretøjer samles i vogntog, der kører med en gennemsnitlig hastighed på 120 km/t mellem knudepunkterne. Ved de enkelte knudepunkter sænkes farten til 30 km/t. I knudepunkterne kan de enkelte "tog" adskilles i enkelte køretøjer, hvis et køretøj har endemål ved dette knudepunkt.

Med denne flydende opdeling er det derfor muligt at samle køretøjer der har forskellige ruter til en samlet enhed, og derved opnås den høje kapacitet. Tilsvarende er de enkelte køretøjer, når de er adskilte, frie til at fortsætte til deres endelige mål, og dermed opnås den fleksibilitet der er kendt fra den individuelle trafik.

Ekstern henvisning 
RUF Dual Mode Transport System (på engelsk og dansk)
Artikel om RUF (august 2013)

Kollektiv trafik
M.P. Friis

Michael Petersen Friis (født 22. oktober 1857 i Odense, død 20. el. 24. april 1944 i København) var en dansk embedsmand og statsminister fra 5. april 1920 til 5. maj 1920. 

Friis beskæftigede sig i sine yngre år med journalistik, hvor han på trods af sine konservative anskuelser gik ind for kvindelig valgret. I denne periode forfattede han en del artikler om danske politikere til Dansk Biografisk Leksikon. Han blev cand.jur. fra Københavns Universitet i 1883 og var fra 1904-11 departementschef i Justitsministeriet og herefter indtil 1923 leder af Overformynderiet. Under 1. verdenskrig stod han i spidsen for Den overordentlige Kommission, som forvaltede det omfattende lov- og reguleringssystem, som den radikale regering havde iværksat med henblik på samfundets forsyningssikkerhed. 

Da Christian 10. under Påskekrisen 1920 havde afskediget ministeriet Liebe, udnævntes i stedet et upolitisk ministerium med Friis som statsminister, og det var denne gang med accept fra alle Folketingets partier. Selv om Friis var en mand af udpræget konservativ observans, var han respekteret også blandt radikale og socialdemokrater på grund af den indsats, han havde gjort i Den Overordentlige Kommission, hvor han havde haft et nært og tillidsfuldt samarbejde med de radikale ministre. Ministeriet M.P. Friis fungerede i en måned og demissionerede efter folketingsvalget, hvor Venstre med Niels Neergaard som statsminister kom til magten. 

Fra 1928-36 var Friis formand for Overfredningsnævnet. Han var Storkorsridder af Dannebrogordenen, Dannebrogsmand og modtog Fortjenstmedaljen i guld.

Han er begravet på Københavns Vestre Kirkegård.

Eksterne henvisninger

Referencer 

Forsvarsministre fra Danmark
Statsministre fra Danmark
Faglitterære forfattere fra Danmark
Storkors af Dannebrog
Modtagere af Fortjenstmedaljen i guld
Personer i Kraks Blå Bog (afdøde)
Departementschefer i Justitsministeriet
Personer i Dansk Biografisk Leksikon
Personer fra Odense
Dansksprogede forfattere fra Danmark
Seksuel fetichisme

Seksuel fetichisme er en seksuel tiltrækning til et objekt – en fetich, der har en stor magt i individets seksualitet. Nogle feticher er lettere forståelige, mens andre er genstande, der slet ikke virker seksuelt eller sættes i forbindelse med noget seksuelt af andre mennesker. Skulle alle observerede seksuelle feticher opremses, blev listen meget lang.  

Kort sagt, har man en fetich hvis man er stærkt seksuelt tiltrukket af noget som normalt ikke anses for at være seksuelt. Og det noget har en afgørende betydning i individets seksualitet og liv. F.eks. hvis seksuel tænding er svær eller umulig uden fetichen er til stede, fysisk eller mentalt.  

Feticher opstår ofte i barndommen og ses mest hos mænd. Dette betyder at en fetich ofte har fulgt, og vil følge individet hele livet, og at den er en dyb del af personens seksualitet.   

En sexolog med speciale i dette område, beskriver en fetich som "benzin på bålet". Det er muligt at tænde et bål uden benzin, men med går det meget hurtigere. Ofte virker en fetich sådan for en fetichist.  
 
En gruppering indenfor den seksuelle fetichisme er den transvestitiske fetichisme, der er rettet mod det modsatte køns beklædningsgenstande og -materialer.

Det seneste tiårs fetichfester har primært orientering mod eksperimenterende seksuelle udtryksformer, evt. i forbindelse med en særlig tøjstil, også kaldet modefetich.  

Seksuelt fetichisme hør under det psykologiske og sexologiske begreb Parafili

Se også 
 Seksualitet
 Korset
 Porno

Eksterne links 

 The Fetish Handbook (Dansk)

Parafili
Sexologi