alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
ISO 3166-2:ID

Kódy ISO 3166-2 pro Indonésii identifikují 7 geografických oblastí, 35 provincií, 1 speciální region a 1 distrikt hlavního města (stav v roce 2022). První část (ID) je mezinárodní kód pro Indonésii, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících výše uvedené administrativní celky.

Seznam kódů
 ID-JK distrikt hlavního města Jakarta Raya
 ID-YO speciální region Yogyakarta

Geografické oblasti 
 ID-JW Jáva
 ID-KA Kalimantan
 ID-ML Moluky
 ID-NU Malé Sundy
 ID-PP Papua
 ID-SL Sulawesi
 ID-SM Sumatra

Provincie 
 ID-AC Aceh (Banda Aceh)
 ID-BA Bali (Denpasar)
 ID-BB Bangka-Belitung (Pangkalpinang)
 ID-BE Bengkulu (Bengkulu)
 ID-BT Banten (Cilegon)
 ID-GO Gorontalo (Gorontalo)
 ID-JA Jambi (Jambi)
 ID-JI Jawa Timur (Surabaya)
 ID-JR Jawa Barat (Bandung)
 ID-JT Jawa Tengah (Semarang)
 ID-KB Kalimantan Barat (Pontianak)
 ID-KI Kalimantan Timur (Samarinda)
 ID-KS Kalimantan Selatan (Banjarmasin)
 ID-KT Kalimantan Tengah (Palangkaraya)
 ID-KU Kalimantan Utara
 ID-KR Kepulauan Riau
 ID-LA Lampung (Bandar Lampung)
 ID-MA Maluku (Ambon)
 ID-MU Maluku Utara (Sofifi)
 ID-NB Nusa Tenggara Barat (Mataram)
 ID-NT Nusa Tenggara Timur (Kupang)
 ID-PA Papua (Jayapura)
 ID-PS Papua Selatan
 ID-PB Papua Barat
 ID-PE Papua Pengunungan
 ID-PT Papua Tengah
 ID-RI Riau (Pekanbaru)
 ID-SG Sulawesi Tenggara (Kendari)
 ID-SN Sulawesi Selatan  (Makassar)
 ID-ST Sulawesi Tengah (Palu)
 ID-SW Sulawesi Utara (Manado)
 ID-SR Sulawesi Barat (Mamuju)
 ID-SL Sumatera Selatan (Palembang)
 ID-SB Sumatera Barat (Padang)
 ID-SU Sumatera Utara (Medan)

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

ID
Indonésie
ISO 3166-2:AE

Kódy ISO 3166-2 pro Spojené arabské emiráty identifikují 7 emirátů (stav v roce 2015). První část (AE) je mezinárodní kód pro SAE, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících emirát.

Změny
 Věstník I-2  oprava názvů
 Věstník I-3 oprava názvů

Seznam kódů

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

AE
Spojené arabské emiráty
ISO 3166-2:AM

Kódy ISO 3166-2 pro Arménii identifikují 10 provincií a 1 město (stav v roce 2015). První část (AM) je mezinárodní kód pro Arménii, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

AM
Administrativní dělení Arménie
HiperMAN

HiperMAN a HiperAccess (High Performance Radio Metropolitan Area Network) je evropská obdoba standardů pro bezdrátové připojení k metropolitním datovým sítím WiMAX

Evropskou obdobou amerického standardu WiMAX se má stát HiperMAN, technologie metropolitních sítí definovaná pro radiová pásma až do 11 GHz a HiperAccess definující frekvence nad 11 GHz. Výraz Hiper je zkratkou z HIgh-PErformance Radio. Na těchto standardech pracuje evropský institut ETSI a spolu s HiperLAN/2 (obdobou Wi-Fi) se je snaží prosazovat a dokonce spolupracuje s IEEE, s nímž koordinuje rozvoj WiMAX.

Z globálního hlediska je existence těchto bezdrátových standardů ETSI bezvýznamná, žádný z nich se neuchytil a většina odborníků patrně ani netuší, proč existují. Nemají žádnou skutečnou podporu a výrobků na jejich základě se zřejmě v nejbližší době nedočkáme. Jediným logickým důvodem, proč je ETSI definuje, může být fakt, že je zahrnuje do projektu BRAN – Broadband Radio Access Network, což umožňuje hypotetické napojení na UMTS sítě. Hypotetické proto, že je doposud nerealizované, nikoliv ale nepodstatné – mezi Hiperman a 802.16a výrobky lze libovolně přecházet, což by mělo umožnit integrovaným WiMAX a UMTS zařízením plynule přepnout datové přenosy z jednoho přístupového systému do druhého bez rozpadu datového přenosu. A to už zase tak nepodstatné není. V průběhu roku 2005 se konaly pokusy s přechodem z WiFi do UMTS sítě, což definovalo propojení skrze HyperLAN.

Je třeba dodat, že v případě WiMAXu a HiperMANu se neopakovalo katastrofa s řevnivostí mezi IEEE a ETSI, kdy standardy IEEE 802.11a a HiperLAN/2, které ačkoliv pracují ve stejném frekvenčním pásmu, nejsou vzájemně interoperabilní a v Evropě se 802.11a nesmí používat, protože nesplňuje představy evropských regulátorů, což vyřeší až nový standard IEEE 802.11h. V případě metropolitních technologií již IEEE a ETSI od počátku spolupracovaly.

Telekomunikace
ISO 3166-2:AU

Kódy ISO 3166-2 pro Austrálii identifikují 6 států a 2 teritoria (stav v roce 2015). První část (AU) je mezinárodní kód pro Austrálii, druhá část sestává z dvou či tří písmen identifikujících stát nebo teritorium.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

AU
Austrálie
ISO 3166-2:BI

Kódy ISO 3166-2 pro Burundi identifikují 18 provincií (stav v listopadu 2015). První část (BI) je mezinárodní kód pro Burundi, druhá část sestává ze dvou písmen identifikujících provincii.

Změny
 Věstník I-4  přidává BI-MW
 Věstník II-2 odebírá provincii Bujumbura (BI-BJ), přidává BI-BM a BI-BL

Seznam kódů

Související články
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

BI
Burundi
ISO 3166-2:BJ

Kódy ISO 3166-2 pro Benin identifikují 12 departmentů (stav v roce 2015). První část (BJ) je mezinárodní kód pro Benin, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících department.

Změny
 Věstník I-2  přidává 6 regionů (BJ-AL, BJ-CO, BJ-DO, BJ-KO, BJ-LI, BJ-PL)

Seznam kódů

Související články
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

BJ
Benin
ISO 3166-2:BN

Kódy ISO 3166-2 pro Brunej identifikují 4 distrikty (stav v roce 2015). První část (BN) je mezinárodní kód pro Brunej, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

Administrativní dělení Bruneje
BN
Severní polární kruh

Severní polární kruh je zeměpisná rovnoběžka, jejíž poloha je určena sklonem osy rotace Země. Úhlová vzdálenost polárního kruhu od pólu je rovna sklonu zemské osy. Protože sklon zemské osy se mění v rozsahu 21,8° až 24,4° (podle jiných zdrojů 22,1° až 24,5° nebo 21,5° až 24,5°), mění se i poloha polárního kruhu. Na konci roku 2022 byl severní polární kruh na 66°33′49″ severní šířky.

Pokud by nedocházelo k atmosférické refrakci a Slunce mělo velikost bodu, protínal by severní polární kruh nejjižnější místa na severní polokouli, z nichž lze vidět po 24 hodin Slunce za letního slunovratu – tedy, kde Slunce za letního slunovratu nezapadne za obzor, a na nichž Slunce za zimního slunovratu nevyjde nad obzor. Ve skutečnosti je možno vidět za letního slunovratu horní okraj slunečního kotouče o půlnoci až 60 km na jih od severního polárního kruhu a za zimního slunovratu se v poledne horní okraj slunečního kotouče objeví nad horizontem až 60 km na sever od polárního kruhu.

Sklon zemské osy je ovlivňován působením Slunce, Měsíce a ostatních planet Sluneční soustavy. V průběhu cyklu o délce 40 000 let se poloha severního polárního kruhu pohybuje na sever a na jih v pásu širokém 180 km, v cyklu o délce 18,6 roku se také pohybuje v pásu širokém 570 m (pro bližší vysvětlení viz nutace a zemská precese). V současnosti se severní polární kruh posouvá k severu, nejsevernější polohy dosáhne zhruba za 10 000 let.

Severní polární kruh bývá někdy považován za hranici Arktidy. Jiné možnosti, jak definovat Arktidu jsou:
 Oblasti bez vzpřímeného stromového porostu
 Oblasti, kde průměrná denní teplota nejteplejšího měsíce nepřesahuje 10 °C

V současnosti severní polární kruh protíná státy:
 
 
 
 
  ( )
 
  ( )
 

Severní polární kruh leží severně od hlavního ostrova Islandu, ale protíná několik menších ostrůvků, z nichž jen Grímsey je obydlený.

Obyvatelstvo 
Za severním polárním kruhem žije zhruba 1 000 000 obyvatel (z toho polovina na poloostrově Kola). Toto území se ovšem v posledních letech vylidňovalo zejména v důsledku rozpadu SSSR, když došlo ke zhroucení ekonomiky, lidé přicházeli o řadu výhod (vyšší mzdy, nižší penzijní věk…) a stěhovali se více na jih.

Největšími městy jsou Murmansk s 325 000 obyvateli, Norilsk se 135 000 obyvateli a Vorkuta s cca 70 000 obyvateli (v dobách největší velikosti však měla až 250 000 obyvatel), všechna leží v Rusku. V norském Tromsø žije 62 000 lidí a ve finském Rovaniemi, které však leží několik kilometrů jižně od polárního kruhu, asi 58 000 lidí. V Grónsku leží Sisimiut s cca 5 500 obyvateli, největší město za polárním kruhem v Severní Americe. Na Aljašce je největším sídlem Utqiaġvik (4 900 obyvatel) a v Kanadě Inuvik (3 500 obyvatel).

Nejseverněji položeným městem za polárním kruhem je Longyearbyen na Špicberkách, který obývá asi 2000 lidí.

Reference

Související články 
 Polární kruh
 Jižní polární kruh
 Severní pól
 Jižní pól
 Polární noc
 Cirkumpolární rozšíření
 Obratník Kozoroha
 Obratník Raka
 Rovník
 Poledník

Externí odkazy 
 
 Arktické mapy

Rovnoběžky
Kartografie
Arktida
Jukos

Jukos (ОАО НК ЮКОС) byla ruská ropná společnost, vlastněná převážně ruským oligarchou Michailem Chodorkovským. V roce 2003 po daňové prověrce byl ruskou vládou vyměřen Jukosu obří daňový nedoplatek, který činil celkově 27,5 miliardy dolarů. Protože zároveň byla aktiva Jukosu vládou zmražena, nebyla společnost schopna tyto daně zaplatit. Dne 1. srpna 2006 ruský soud prohlásil Jukos za zbankrotovaný.

Aktivity firmy 
Jukos byla jedna z největších nestátních těžebních společností. Měla podíl asi 20 % na celkové ruské těžbě ropy, což byla 2 % světové těžby. Jukos vznikl v 90. letech, jako důsledek privatizace ruského ropného průmyslu. V dubnu roku 2003 se Jukos spojil se společností Sibněft, ale sloučení nebylo dokončeno, protože Chodorkovskij byl v tu dobu zatčen.

Problémy s daněmi 
V červenci 2004 byla Jukosu udělena pokuta v hodnotě přes 7 milionů dolarů za žádné nebo špatné placení daní, převážně v 90. letech, kdy byla situace všeobecně nepřehledná. Ruská vláda tvrdí, že v podmínkách „divoké transformace“ ruské ekonomiky toho společnost zneužila, přesto ale většinový názor je ten, že ruský stát chtěl zasáhnout soukromou společnost a poškodit Chodorkovského, hlavně kvůli jeho podpoře opoziční politické strany.

Bankrot a následky 
Pokuta pro společnost byla tak vysoká, že byla nucena požádat o ochranu před bankrotem ve Spojených státech. Jako její poslední tah byl prodej divize Juganskněftěgaz, hlavní součásti Jukosu. Za 9,4 miliardy dolarů divizi Juganskěnftěgaz koupila do té doby neznámá společnost Baikal Finance Group. Od ní pak Jugansk koupila státem ovládaná ropná společnost Rosněfť.

Soudní dohra 
Bývalí akcionáři koncernu Jukos se s ruským státem soudí o odškodné u Mezinárodního arbitrážního tribunálu v nizozemském Haagu

Reference

Externí odkazy 
 

Ruské energetické firmy
Gorkij

Gorkij může znamenat:

 Nižnij Novgorod, ruské město na Volze

 Maxim Gorkij (1868–1936), ruský a sovětský spisovatel
Kujbyšev

Kujbyšev má více významů:

jméno sídla
 Kujbyšev (Novosibirská oblast) – město v Ruské federaci, v Novosibirské oblasti
 Kujbyšev (dříve Pokrovka) – město v Arménii, v provincii Lorri
 Kujbyšev – město v Ázerbájdžánu, v rajónu Ağcabədi (Agdžabadi)
 Kujbyšev – město v Ázerbájdžánu, v rajónu İmişli (Imišli)
 název ruského města Samara v letech 1935–1991
 název ruského města Bolgar v letech 1935–1991

příjmení osob
 Valerian Vladimirovič Kujbyšev (1888–1935) – sovětský politik

Rozcestníky - místopisné jméno
Messier 26

Messier 26 (také M26 nebo NGC 6694) je otevřená hvězdokupa v souhvězdí Štítu. Objevil ji Charles Messier 20 července 1764. Její vzdálenost od Země je 5 400 světelných let a stáří přibližně 180 milionů let.

Pozorování 

M26 je možné poněkud obtížně najít ve střední části souhvězdí přibližně 1° jihovýchodně od hvězdy δ Sct a leží v bohatém hvězdném poli, protože tímto směrem leží velká hvězdná oblaka Mléčné dráhy, což je další překážka k jejímu nalezení. Velmi obtížně je viditelná i triedrem 10x50, ve kterém vypadá jako prostá mlhavá skvrnka. Dalekohled o průměru 120 - 150 mm ji příliš nepomůže rozložit na jednotlivé hvězdy, k tomu je zapotřebí přístroj o průměru alespoň 200 až 250 mm, pomocí kterého je možné pozorovat několik desítek hvězd a při průměru 300 mm je to nanejvýš 50 hvězd.

2° severovýchodně od hvězdokupy leží kulová hvězdokupa NGC 6712 a 3,5° severovýchodně bohatá otevřená hvězdokupa Divoká kachna (M11).

M26 je možno jednoduše pozorovat z většiny obydlených oblastí Země, protože má dostatečně nízkou jižní deklinaci. Přesto je těžko pozorovatelná v některých částech severní Evropy a Kanady, tedy za polárním kruhem, ale ve střední Evropě již vychází poněkud výše nad obzor. Na jižní polokouli je hvězdokupa dobře viditelná vysoko na obloze během jižních zimních nocí a v jižní části tropického pásu je možno ji vidět přímo v zenitu. Nejvhodnější období pro její pozorování na večerní obloze je od června do října.

Historie pozorování 
Hvězdokupu M26 objevil Charles Messier 20. července 1764 a popsal ji takto: "Hvězdokupa blízko hvězd Éta a Omikron v souhvězdí Antinoa (Alfa a Delta Štítu), mezi kterými je jedna ještě jasnější… Tato hvězdokupa neobsahuje žádnou mlhovinu." Někteří badatelé ovšem její nalezení přisuzují Le Gentilovi před rokem 1750. John Herschel ji popsal jako hvězdokupu bohatou na hvězdy až do 15. magnitudy.

Vlastnosti 
Při uvažovaném zdánlivém průměru 15' a vzdálenosti od Země 5 000 světelných let má M26 skutečný průměr kolem 22 světelných let. Její nejjasnější hvězda má zdánlivou jasnost 11,9 a je spektrálního typu B8. Hvězdokupa může mít kolem stovky členů a její stáří se odhaduje na 180 milionů let.

Jednou zajímavou vlastností M26 je oblast s nízkou hustotou hvězd poblíž středu, která je pravděpodobně způsobena tmavým mračnem, které při pohledu ze Země tuto část hvězdokupy zakrývá.

Reference

Externí odkazy 
 
 Simbad – Messier 26
 Atlas of the Universe: seznam otevřených hvězdokup

M026
6694
Souhvězdí Štítu
Messier 026
389
212
Rameno Lodního kýlu-Střelce
Lukida Anseris

Lukida Anseris (také Anser) je jméno hvězdy α Vulpeculae (Alfa Vulpeculae), která je nejjasnější hvězdou souhvězdí Lištičky. Lukida Anseris má spektrální třídu M0III a má hvězdnou velikost +4,4m (je tedy jednou z nejméně jasných hvězd, které jsou nejjasnější ve svém souhvězdí). Lukida Anseris je od Země vzdálena 297 světelných let.

Externí odkazy 
  Anser
  Popis hvězdy na stránkách Jima Kalera

Hvězdy v souhvězdí Lištičky
Objekty v Bayerově katalogu
Objekty ve Flamsteedově katalogu
Červení obři
Sněženky a machři

Sněženky a machři je česká filmová komedie z roku 1983 o studentech gymnázia na lyžařském výcviku v horách. Byla natočena se studenty Gymnázia Nad Štolou v Praze.

Režie Karel Smyczek, scénář Radek John, hrají Pavel Marek, Valentina Thielová, Eva Jeníčková, Veronika Freimanová, Michal Suchánek, Václav Kopta, Radoslav Brzobohatý, Jan Antonín Duchoslav a další.

Zajímavost 
Oblíbenou knihou postavy studenta Radka Převrátila je Krutá kniha aforismů s lehkými úvahami o těžkém životě, kterou napsal François de La Rochefoucauld, kniha vyšla v českém překladu v roce 1969.

Související články 
 Sněženky a machři po 25 letech

Externí odkazy 
 
 
 
 
 Citace na Metelesku Blesku
 Stránky fanoušků filmu

České filmové komedie
Filmy z roku 1983
Filmy Karla Smyczka
ISO 3166-2:BR

Kódy ISO 3166-2 pro Brazílii identifikují 26 států a federální distrikt (stav v roce 2015). První část (BR) je mezinárodní kód pro Brazílii, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících stát.

Seznam kódů

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

BR
Brazílie
Čachrov

Čachrov () je městys v okrese Klatovy v Plzeňském kraji, zhruba 15 km jižně od Klatov. Leží v Šumavském podhůří (podcelek Svatoborská vrchovina, okrsek Velhartická hornatina), na rozvodí mezi Strážovským potokem (povodí Úhlavy) a říčkou Ostružnou (povodí Otavy). Čachrovským sedlem skrze městys probíhá silnice I/27, spojující Klatovy a Železnou Rudu. Obec má rozlohu 88,18 km² a sestává ze 13 částí městyse. Žije zde  obyvatel.

Historie 
První písemná zmínka o vesnici pochází z roku 1352.

Od 10. října 2006 byl obci vrácen status městyse.

Zámecký pivovar v Čachrově byl založen roku 1380 jako jeden z prvních pivovarů na Šumavě.

Obecní správa

Části městyse 
Městys se skládá ze 13 částí. Vedle uvedených sídel je náleží k městysi též katastrální území zaniklé obce Zhůří (dnes v rámci místní části Javorná).
 Bradné 
 Březí 
 Čachrov 
 Dobřemilice 
 Chřepice 
 Chvalšovice 
 Javorná 
 Jesení 
 Kunkovice 
 Onen Svět 
 Předvojovice 
 Svinná s místními částmi Hořejší, Střední a Dolejší Svinná 
 Zahrádka

Do roku 1950 k městysu patřil i Hořákov.

Osady a samoty

Pohádka, Pozorka, Zahrádecký Mlýn, V Elektrárně, U Hajdrů, Zejbišský Dvůr, Svinná, Šukačka, Fišerův Dvůr, Lipplův Dvůr, Poschingrův Dvůr, Eisnerův Dvůr, Šimandlův Dvůr, Páteříkova Huť, Hamerské Údolí, Buchar, Gerlův Dvůr, Nový Brunst, Gerlova Huť.

K zaniklým osadám patří mimo jiné Zadní Šmauzy, Starý Brunst a Stará Huť.

Pamětihodnosti 

 Tvrz Čachrov byla založena ve druhé polovině čtrnáctého století. Nejprve patřila Kanickým z Čachrova a později byla součástí velhartického panství. Koncem první poloviny šestnáctého století se znovu stala centrem samostatného statku a byla renesančně rozšířena. Na počátku osmnáctého století byl ke tvrzi přistavěn barokní zámek, zbořený v sedmdesátých letech dvacátého století.
 Venkovský dům čp. 30 (kupecký) se špejchárkem
 Kostel svatého Václava

Galerie

Odkazy

Reference

Literatura

Externí odkazy 
 
 
 http://cachrov.cz - stránky o obci

 
Městyse v Čechách
Obce v okrese Klatovy
Sídla v Šumavském podhůří
Mikroregion Šumava - západ
Místní akční skupina Ekoregion Úhlava
Místní akční skupina LAG Centrální Šumava
Městyse v okrese Klatovy
Sídla v CHKO Šumava
ISO 3166-2:BS

Kódy ISO 3166-2 pro Bahamy identifikují 31 distriktů a 1 ostrov (stav v listopadu 2018). První část (BS) je mezinárodní kód pro Bahamy, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů

Seznam kódů do roku 2010

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

BS
Bahamy
ISO 3166-2:BW

Kódy ISO 3166-2 pro Botswanu identifikují 10 distriktů, 4 města a 2 obce (stav v roce 2015). První část (BW) je mezinárodní kód pro Botswanu, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících distrikt.

Seznam kódů

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

BW
Botswana
ISO 3166-2:BY

Kódy ISO 3166-2 pro Bělorusko identifikují 6 oblastí a jedno město (stav v roce 2015). První část (BY) je mezinárodní kód pro Bělorusko, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících oblast.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

BY
Administrativní dělení Běloruska
ISO 3166-2:CA

Kódy ISO 3166-2 pro Kanadu identifikují 10 provincií a 3 teritoria. První část (CA) je mezinárodní kód pro Kanadu, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii nebo teritorium.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

CA
Geografie Kanady
ISO 3166-2:CD

Kódy ISO 3166-2 pro Konžskou demokratickou republiku identifikují 25 provincií a 1 hlavní město (stav v roce 2016). První část (CD) je mezinárodní kód pro DR Kongo, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincii.

Seznam kódů
 CD-KN Kinshasa (město)
 CD-BC Kongo central
 CD-KG Kwango
 CD-KL Kwilu
 CD-MN Mai-Ndombe
 CD-KS Kasaï
 CD-KC Kasaï central
 CD-KE Kasaï oriental
 CD-LO Lomami
 CD-SA Sankuru
 CD-MA Maniema
 CD-SK Sud-Kivu
 CD-NK Nord-Kivu
 CD-IT Ituri     
 CD-HU Haut-Uele
 CD-TO Tshopo
 CD-BU Bas-Uele
 CD-NU Nord-Ubangi
 CD-MO Mongala
 CD-SU Sud-Ubangi
 CD-EQ Équateur
 CD-TU Tshuapa
 CD-TA Tanganyika
 CD-HL Haut-Lomami
 CD-LU Lualaba
 CD-HK Haut-Katanga

Související články
ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na  internetu.

Konžská demokratická republika
CD
ISO 3166-2:CF

Kódy ISO 3166-2 pro Středoafrickou republiku identifikují 14 prefektur, 2 ekonomické prefektury a hlavní město (stav v roce 2015). První část (CF) je mezinárodní kód pro Středoafrickou republiku, druhá část sestává z dvou nebo tří písmen identifikujících prefekturu.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

CF
Administrativní dělení Středoafrické republiky
ISO 3166-2:CL

Kódy ISO 3166-2 pro Chile identifikují 16 regionů (stav v roce 2018). První část (CL) je mezinárodní kód pro Chile, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících region.

Seznam kódů

Související články 
 .cl, doména nejvyššího řádu Chile
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

CL
Chile
ISO 3166-2:CM

Kódy ISO 3166-2 pro Kamerun identifikují 10 provincií (stav v roce 2015). První část (CM) je mezinárodní kód pro Kamerun, druhá část sestává z dvou písmen identifikujících provincií.

Seznam kódů

Související články 
 ISO 3166-2, seznam kódů územně správních celků všech zemí.
 ISO 3166-1, seznam kódů všech zemí, používaných současně jako jejich doménová jména na internetu.

CM
Kamerun
Latinská literatura

Jako latinskou literaturu označujeme literaturu, která vznikla ponejvíce na území římské říše a která je psána latinsky. Jednotlivé periody latinské literatury se tradičně označují jako zlatý věk (zhruba od počátku 1. století př. n. l. do poloviny 1. století n. l.) a stříbrný věk, který zahrnuje zbytek klasického období. Po konci 2. století n. l. následuje období úpadku, ve kterém vzniká pozdněantická literatura, které končí vznikem moderních románských jazyků.

Archaické období

Poezie 
 Lucius Accius
 Quintus Ennius
 Lucius Livius Andronicus
 Gnaeus Naevius
 Marcus Pacuvius
 Titus Maccius Plautus
 Publius Terentius Afer

Próza 
 Marcus Porcius Cato starší

Zlatý věk

Poezie 
 Titus Lucretius Carus, De rerum natura
 Gaius Valerius Catullus
 Publius Vergilius Maro, Aeneis
 Quintus Horatius Flaccus
 Publius Ovidius Naso
 Albius Tibullus
 Sextus Aurelius Propertius

Próza 
 Gaius Iulius Caesar, Commentarii de bello Gallico
 Marcus Tullius Cicero

Historiografie 
 Cornelius Nepos
 Gaius Sallustius Crispus
 Titus Livius

Stříbrný věk

Poezie 
 Marcus Manilius
 Marcus Annaeus Lucanus
 Publius Papinius Statius

Próza 
 Petronius, Satirikon
 Gaius Plinius Secundus, Naturalis historia
 Marcus Fabius Quintilianus
 Gaius Plinius Caecilius Secundus
 Aulus Gellius
 Lucius Apuleius

Drama 
 Lucius Annaeus Seneca

Satira 
 Decimus Iunius Iuvenalis
 Marcus Valerius Martialis

Historiografie 
 Tacitus
 Suetonius

Pozdněantická literatura 
 Ammianus Marcellinus
 Aurelius Augustinus
 Decimus Magnus Ausonius
 Anicius Manlius Torquatus Severinus Boëthius
 Claudius Claudianus
 Flavius Cresconius Corippus
 Ambrosius Theodosius Macrobius
 Martianus Capella
 Paulín z Noly
 Sidonius Apollinaris
 Sulpicius Severus
 Aurelius Prudentius Clemens
 Eusebius Sophronius Hieronymus, Vulgata

Středověká literatura 
 Pierre Abélard
 Egeria (jeptiška) 
 Albertus Magnus
 Tomáš Akvinský, Summa Theologiae
 Beda Venerabilis
 Bernard z Clairvaux
 Carmina Burana
 Carmina Cantabrigiensia
 svatý Gilda
 Vagantská poezie
 Řehoř z Tours
 Isidor ze Sevilly, Etymologiae
 Alcuin
 Rabanus Maurus
 Petr z Blois
 Tomáš z Celana, Dies Irae
 Venantius Fortunatus
 Roswitha z Gandersheimu
 Hildegarda z Bingenu
 Dante Alighieri
 Francesco Petrarca

Související články 
 Starověká římská literatura
 Seznam spisovatelů starověkého Říma

Externí odkazy 
 

 
Literatura
Erzurum

Erzurum je město ve východním Turecku v nadmořské výšce 1950 m. Má 420 tisíc obyvatel (odhad 2005) a je hlavním městem stejnojmenné provincie.

Historie 
Město bylo založeno již v dávných dobách, jeho počátky se datují do 4. tisíciletí př. n. l. Od dob svého založení vystřídalo mnoho vládců, nejdříve staré anatolské kmeny, později Římané, Peršané, Byzantinci, Arabové, Seldžukové, Mongolové a v poslední řadě až Turci (od roku 1514). Pozůstatky po těchto vládcích jsou uchovány v městském archeologickém muzeu. V 19. století sloužil Erzurum jako pevnost před útočícími Rusy ze severu, přesto jej carské Rusko třikrát obsadilo. Po pádu impéria právě zde Mustafa Kemal Atatürk ustanovil Radu delegátů národa (23. července 1919).

Významné stavby 
 Velká mešita (ještě ze Sulejmanských dob)
 Dvojitý minaret - Cifte Minareli
 Památník turecko-ruské války

Slavní rodáci 
 Armenak Arzrouni (1901–1963) - arménský fotograf
 Cemal Gürsel (1895–1966) - čtvrtý turecký prezident
 Fethullah Gülen (* 1941) - turecký islámský učenec

Partnerská města 
  Tabríz, Írán
  Šuša, Ázerbájdžán
  Orumíje, Írán

Odkazy

Externí odkazy 
 

 
Města v Turecku
Erzurum (provincie)
Rusko-turecké války
Optická mohutnost

Optická mohutnost je veličina, která vyjadřuje zakřivenost čočky.

Značení 
 Značka veličiny: D nebo φ
 Obvyklá jednotka: dioptrie, oficiální značka jednotky není stanovena, používá se D, dpt
 Jednotka SI: m−1

Výpočet 
Optická mohutnost se určí jako převrácená hodnota obrazové ohniskové vzdálenosti čočky, tzn.

Vlastnosti 
Pro tenké čočky, které se vzájemně dotýkají, lze optickou mohutnost výsledného optického systému přibližně určit jako součet optických mohutností jednotlivých čoček.

Optická mohutnost se využívá např. v oftalmologii.

Související články 
 Ohnisková vzdálenost
 Optické zobrazení

Optika
Fyzikální veličiny
Bližanovské lípy

Bližanovské lípy jsou památné stromy ve vesnici Bližanovy, severovýchodně od Plánice. Dvě lípy malolisté (Tilia cordata) rostou okolo kapličky na konci vesnice. Jejich kmeny mají obvod 366 a 531 cm, koruny dosahují shodně do výšky 28 m (měření 1998). Lípy jsou chráněny od roku 1992 pro svůj vzrůst, věk, estetickou hodnotu a jako součást památky.

Odkazy

Externí odkazy

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Blatenské pahorkatině
Přírodní park Plánický hřeben
Plánice
Enterprise

Slovo Enterprise (anglicky podnik, podnikavost, odvaha) může označovat následující:

 Enterprise (raketoplán) – raketoplán NASA
 Enterprise (Star Trek) – několik stejně pojmenovaných kosmických lodí z příběhů Star Trek
 USS Enterprise (NCC-1701) – kosmická loď seriálu Star Trek
 USS Enterprise (NCC-1701-D) – kosmická loď seriálu Star Trek: Nová generace
 Enterprise (NX-01) – kosmická loď seriálu Star Trek: Enterprise
 VSS Enterprise – při nehodě zničená kosmická loď společnosti Virgin Galactic podnikatele Richarda Bransona
 USS Enterprise – několik stejně pojmenovaných lodí amerického námořnictva
 USS Enterprise (CV-6), letadlová loď (ve službě 1938–1947)
 USS Enterprise (CVN-65), letadlová loď (ve službě 1961–2017)
 USS Enterprise (CVN-80), rozestavěná letadlová loď
 HMS Enterprise (či Enterprize) – několik stejně pojmenovaných lodí britského námořnictva
 Enterprise 64 – osmibitový počítač založený na procesoru Z80
 Enterprise (Guyana) – město v Guyaně
 Enterprise (Utah) – město v Utahu

Slovem bývají také označovány nejvyšší (nejvybavenější) verze počítačových programů.
Zavlekovské lípy

Zavlekovské lípy jsou památné stromy ve vesnici Zavlekov, jižně od Plánice. Čtyři lípy malolisté (Tilia cordata) rostou na severovýchodním konci vesnice, při silnici na Plichtice, v nadmořské výšce 520 m. Jejich kmeny mají obvod 426, 425, 459 a 180 cm (měření 1977). Lípy jsou chráněny od roku 1978 jako krajinná dominanta a součást památky.

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 Stromy v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Blatenské pahorkatině
Zavlekov
Krušecká lipová alej

Krušecká lipová alej je chráněné stromořadí u vsi Dolejší Krušec (část města Hartmanice v okrese Klatovy), jihozápadně od Sušice. Čtrnáct lip malolistých (Tilia cordata) roste podél cesty od barokního zámku k bývalé kapličce u lesa, v nadmořské výšce 500 m. Alej byla vysazena na přelomu 17. a 18. století. Obvody kmenů lip měří od 320 do 600 cm, koruny stromů dosahují do výšky 30 až 35 m (měření 1977). Stromy jsou chráněny od roku 1978 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

Památné a významné stromy v okolí 
 Lípa v Nuzerově
 Palvinovská lípa
 Skupina stromů v zámeckém parku Palvinov

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Chráněné aleje v Plzeňském kraji
Aleje v Šumavském podhůří
Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v Šumavském podhůří
Přírodní park Kochánov
Hartmanice
Aleje v okrese Klatovy
Lípa srdčitá u Svaté Kateřiny

Lípa srdčitá u Svaté Kateřiny je památný strom u vesnice Svatá Kateřina, západně od Nýrska. Dožívající lípa malolistá (Tilia cordata) roste asi 800 m jihozápadně od vesnice, na louce poblíž hraničního přechodu, v nadmořské výšce 663 m. Obvod jejího kmene měří 458 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 22 m (měření 2003). Chráněna je od roku 1992 pro svůj vzrůst a věk.

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v CHKO Šumava
Památné stromy na Šumavě
Chudenín
Památné lípy malolisté v Česku
Alžbětínská lípa

Alžbětínská lípa je památný strom u osady Alžbětín, jihozápadně od Železné Rudy. Lípa malolistá (Tilia cordata) roste nad vsí u cesty do údolí Svarožné. Obvod jejího kmene měří 584 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 32 m (měření 2003). Chráněna je od roku 1995 pro svůj vzrůst.

Stromy v okolí 
 Železnorudský jasan
 Alej u hřbitova
 Jedle a smrky pod Strahovem

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Památné lípy malolisté v Česku
Památné lípy v okrese Klatovy
Památné stromy v CHKO Šumava
Památné stromy na Šumavě
Železná Ruda
Železnorudský jasan

Železnorudský jasan je památný strom v Železné Rudě v okrese Klatovy v Plzeňském kraji. Obvod kmene tohoto jasanu ztepilého (Fraxinus excelsior) činí 331 cm a koruna stromu dosahuje do výšky 18 m (měření 2003). Jasan je chráněn od roku 1995 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Alžbětínská lípa
 Alej u hřbitova
 Jedle a smrky pod Strahovem

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné jasany ztepilé
Památné jasany v Plzeňském kraji
Památné stromy v okrese Klatovy
Památné stromy v CHKO Šumava
Památné stromy na Šumavě
Železná Ruda
Birobidžan

Birobidžan (; ) je město na ruském Dálném východě – na jižní Sibiři, nedaleko čínských hranic. Je hlavním městem Židovské autonomní oblasti. Žije zde  obyvatel.

Historie 

Název města je složeninou jmen dvou řek – Biry, která jím protéká, a Bidžanu, tekoucího západní částí Židovské AO. Sídlo vzniklo kolem železniční stanice na Transsibiřské magistrále roku 1915 a původně se jmenovalo Tichonkaja. Jeho rozvoj nastal až na přelomu 20. a 30. let po zřízení Židovské autonomní oblasti, která byla produktem komunistického plánu na podporu židovské národnostní entity, která bude mít vlastní republiku v rámci SSSR. Plánovaná existence Židovské republiky (nikdy však nepřekročila status autonomní oblasti) a podpora jidiš kultury měla být protiváhou sionismu a tak omezit vystěhovalectví židů do Palestiny. V roce 1937 byl Birobidžan povýšen na město a stal se centrem židovské oblasti. Do Birobidžanu se dokonce stěhovali židé ze zahraničí, nejméně tisíc židovských rodin přišlo ze Severní i Jižní Ameriky. Projekt se však nepodařilo dotáhnout do konce, částečně kvůli Stalinovi a pronásledování židů a židovské kultury, které na sklonku svého života Stalin vyvolal. Židé, kteří nikdy netvořili většinu obyvatelstva v autonomní oblasti ani v Birobidžanu, se raději odstěhovali do atraktivnějších velkých měst, kde mohli snáze splynout s okolím, nebo emigrovali.

Ačkoliv po roce 1991 byla opět obnovena činnost některých dříve zakázaných židovských institucí, dnes žije v Birobidžanu Židů jen málo, sotva desetina jejich počtu ze 40. let. Přesto někteří z nich zastávají významné postavení, například Alexandr Aronovič Vinnikov, bývalý starosta Birobidžanu a později gubernátor celé autonomní oblasti.

Doprava 
Nejdůležitější dopravní tepnou celé oblasti je Transsibiřská magistrála.

Kultura 
Ve městě je židovské kulturní centrum a jidiš divadlo (dočasně zrušené na počátku 50. let a obnovené v 70. letech 20. století). Vycházejí noviny a vysílá rádio v jidiš. V roce 2003 byl natočen dokumentární film „L'chajim, soudruhu Staline“, popisující vznik celé oblasti a její osídlení Židy z celého Sovětského svazu. Vzhledem k tomu, že původní vedení města bylo převážně ateistické, současná synagoga v Birobidžanu byla postavena až v roce 2004.

Partnerská města

Odkazy

Reference

Externí odkazy 
 
 video o historii a současnosti židovské komunity na Youtube

Města v Židovské autonomní oblasti
Dějiny Židů v Rusku a Sovětském svazu
Hlavní města v Ruské federaci
Sídla založená roku 1915
Přejmenovaná sídla v Rusku
Jedle a smrky pod Strahovem

Jedle a smrky pod Strahovem jsou dvě skupiny památných stromů u Železné Rudy. Tři jedle bělokoré (Abies alba) a dva smrky ztepilé (Picea abies) rostou po levé straně Ferdinandova údolí, v lese asi ½ km jižně od osady Debrník, na východním úbočí vrchu Strahov (868 m). Obvody kmenů jedlí měří 348, 310 a 245 cm, jejich koruny dosahují do výšky 38, 38 a 32 m. Smrky mají obvod kmene 355 a 352 cm, jejich špičky dosahují do výšky 45 a 42 m (měření 1995). Stromy jsou chráněny od roku 1995 pro svůj vzrůst a jako krajinná dominanta. Jedle a smrky pod Strahovem jsou také významnými stromy LČR.

Stromy v okolí 
 Alžbětínská lípa
 Alej u hřbitova
 Železnorudský jasan

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné jedle bělokoré
Památné smrky ztepilé v Česku
Památné jedle v Plzeňském kraji
Památné smrky v Plzeňském kraji
Památné stromy v okrese Klatovy
Památné stromy na Šumavě
Národní park Šumava
Železná Ruda
Alej u hřbitova

Alej u hřbitova je chráněné stromořadí v Železné Rudě v okrese Klatovy v Plzeňském kraji. Třináct javorů klenů (Acer pseudoplatanus) roste u hřbitova v jižní části města. Obvody jejich kmenů měří od 250 do 350 cm, koruny stromů dosahují do výšky 18 až 22 m (měření 1991). Javory jsou chráněny od roku 1992 jako krajinná dominanta.

Stromy v okolí 
 Jedle a smrky pod Strahovem
 Alžbětínská lípa
 Železnorudský jasan

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Klatovy

Externí odkazy 
 

Památné javory v Plzeňském kraji
Památné javory kleny v Česku
Památné stromy v okrese Klatovy
Památné stromy v CHKO Šumava
Památné stromy na Šumavě
Chráněné aleje v Plzeňském kraji
Železná Ruda
Aleje v okrese Klatovy
Strahov

Název Strahov má více významů:

 Strahov (Praha) – čtvrť v Praze
 Strahovský klášter
 Velký strahovský stadion – velký stadion na Strahově
 Koleje Strahov – koleje v Praze
 Strahov (Horní Kozolupy) – vesnice v obci Horní Kozolupy v okrese Tachov
Strahov (hradiště) –  hradiště na levém břehu Malše u Velešína v okrese Český Krumlov
 Strahov (Šumava) – vrch (868 m) jižně od Železné Rudy na Šumavě
PPP

Zkratka PPP má více významů:

 Pochod Praha-Prčice – nejznámější organizovaný turistický a dálkový pochod v České republice
 Point-to-Point Protocol – počítačový protokol používaný pro spojení právě dvou uzlů, nejčastěji po telefonní lince
 Polluter Pays Principle – znečišťovatel platí znečištění (v ochraně životního prostředí)
 Poruchy příjmu potravy – mentální anorexie, mentální bulimie a záchvaty přejídání
 Public-Private Partnership – poskytování veřejných služeb prostřednictvím spolupráce veřejného a soukromého sektoru
 Purchasing power parity, parita kupní síly – ekonomická veličina pro srovnávání dvou měn
 Pedagogicko-psychologická poradna – poskytuje odborné psychologické a speciální pedagogické služby a konzultace žákům i pedagogům
Plný pytel problémů – plný pytel problémů Šimka a Grossmanna

Externí odkazy 
 

Zkratky
Adršpašská lípa

Adršpašská lípa je památný strom – lípa velkolistá nalézající se v obci Adršpach (základní sídelní jednotka Horní Adršpach) u domu č. p. 31. Památným stromem byla vyhlášena v roce 1981 pro svůj vzrůst.

 číslo seznamu 605014.1/1
 obvod kmene 610 cm
 výška: 16 m

Externí odkazy 
 Adršpašská lípa 

Památné lípy velkolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Adršpach
Lípa na Krčmově

Lípa na Krčmově je památný strom – lípa malolistá (Tilia cordata) nacházející se v katastrálním území Horní Adršpach (část obce Adršpach). Strom se nalézá v louce u křižovatky na Krčmově nad obcí Adršpach. Vyhlášena byla v roce 2001 pro svůj vzrůst.

 číslo seznamu: 605042.1/1
 obvod kmene: 390 cm
 výška: 21 m
 věk: 90 let

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Externí odkazy 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Adršpach
Dub v Broumově

Dub v Broumově či Klášterní dub v Broumově (dub letní) je památný strom rostoucí u altánu v zahradě benediktinského kláštera v Broumově. Vyhlášen byl v roce 1981 jako dominanta klášterní zahrady v Broumově.

Zasazen byl na počest svatby Františka Josefa s Alžbětou Bavorskou (Sisi)- svatba se konala 24.7.1854 v augustiniánském klášteře ve Vídni, oddávajícím byl Joseph Othmar von Rauscher a asistovalo mu 70 biskupů a prelátů - mezi nimi i opat broumovského kláštera ThDr. Jan Nepomuk Rotter (1807-1886).

 číslo seznamu: 605016.1/1
 obvod kmene 420 cm
 výška: 27 m
 věk: skoro 200 let

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Památné duby letní v Královéhradeckém kraji
Památné duby v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Broumov
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Berkova lípa

Berkova lípa je památný strom – lípa malolistá (Tilia cordata), podle jiných údajů lípa velkolistá (Tilia platyphyllos), rostoucí v obci Česká Metuje ve stráni nad domem čp. 21. Za památný strom byla tato lípa velkolistá vyhlášena 26. 11. 1981 Okresním národním výborem Náchod. Důvod není ve vyhlášce uveden, podle některých zdrojů byla vyhlášena pro svůj vzrůst a věk. Tento památný strom má stanovené ochranné pásmo ve svislém průmětu koruny, který je rozšířený až k domu, na opačnou stranu o 10 m a na ostatní strany o 5 m. V minulosti byla tato lípa pravděpodobně zasažena bleskem (cca 2003) a později polámána při letní bouřce (2006). Následné zdravotní zásahy se projevují nepřirozeným tvarem koruny stromu a množstvím řezných ran, z nichž ne všechny jsou zhojené. Koruna je zpevněna vazbou. Výška tohoto stromu je 22 m, obvod kmene byl v roce 2010 skoro 6 m a věk je odhadován okolo 200 let.

 číslo seznamu 605018.1/1
 kód ÚSOP ONE=1&ID=8300|101500
 obvod kmene 598 cm (2010)
 výška: 22 m (2010)

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Stromy poškozené bleskem
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Česká Metuje
Hrnčířův jasan

Hrnčířův jasan je památný strom – jasan ztepilý nalézající se v obci Žabokrky ve stráni naproti železniční zastávce Hronov – zastávka pod statkem čp. 4. Památným stromem byl vyhlášen v roce 1981 pro svůj vzrůst.

 číslo seznamu: 605012.1/1
 obvod kmene 510 cm
 výška: 27 m

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Externí odkazy 
 
 Strom v evidenci památných stromů Agentury ochrany přírody a krajiny ČR

Památné jasany ztepilé
Památné jasany v Královéhradeckém kraji
Památné stromy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Hronov
Motol

Motol () je městská čtvrť a katastrální území v Praze, nacházející se v údolí Motolského potoka na západě města. Administrativně patří do městské části Praha 5.

Gramaticky je v českém jazyce název Motol rodu mužského, neživotného (ten Motol).

Charakter čtvrti 

V Motole se nenachází, na rozdíl od jiných pražských čtvrtí, sídliště, nebo nějaká rozsáhlejší bytová zástavba. Kolem původní vesnice tak zůstaly louky, na nichž postupně vyrostla vozovna, hotel Golf, motolská nemocnice a malé sídliště Na Homolce, které je ovšem od Motola samotného poměrně daleko. Právě výše zmíněná nemocnice spolu s nedalekým krematoriem je pro celou čtvrť nejvýznamnější. Poblíž krematoria se nachází přírodní památka Kalvárie v Motole.

Na Motolském potoku byla také zřízena soustava rybníků, některé z nich slouží v zimě k bruslení a v létě ke koupání. V areálu tramvajové vozovny byla také zřízena střední škola a učiliště.

Historie 
Vznik Motola se datuje někam do středověku. V 17. století částečně i zde probíhala Bitva na Bílé hoře, přešly tudy bojující armády. K Praze byla vesnice připojena roku 1922 při vzniku Velké Prahy, jako její okrajová část. V roce 1938 sem byla zavedena tramvajová doprava a vybudována vozovna, po válce si nárůst dopravy vynutil modernizaci Plzeňské ulice a její pozdější přemostění tangenciální komunikací Na Vidouli – Vypich.

Za německé okupace byl na svahu pod Vypichem postaven vojenský lazaret s rozsáhlými přízemními pavilony, které až do 60. let využívala fakultní nemocnice, ustavená po roce 1945. Ta byla na konci let osmdesátých rozšířena do dnešní podoby.

Pamětihodnosti 

Další stavby
 Motolský pivovar

Doprava 
Motol je důležitý dopravní uzel pro přiléhající čtvrtě jako jsou Řepy a Jihozápadní město. Spoje autobusové kopírují ty silniční, linky autobusů vedou po čtyřproudých silnicích do okolních čtvrtí, do starého Motola jezdí ale minimum spojů. V současnosti vybudované prodloužení trasy metra A z Dejvické ukončuje linku ve stanici Nemocnice Motol. Varianta prodloužení do Řep (s odbočkou na Zličín) a dále k letišti Ruzyně je odložena na neurčito z důvodu finanční nákladnosti. Spojení s letištěm by mělo obstarat nové prodloužení tramvajové trati, případně vlak.

Fotogalerie

Sousední čtvrtě 
 Břevnov
 Bílá Hora
 Řepy
 Jihozápadní Město
 Košíře
 Smíchov

Reference

Literatura 
 
 PRIX, Dalibor (ed.): Umělecké památky Prahy, Velká Praha (M-Ž). Praha : Academia, 2017,

Související články 
 Seznam uměleckých realizací ve veřejném prostoru v Motole

Externí odkazy 
 
 
 
 Archivní mapy na webu ČÚZK [cit. 2021-03-05]

 
Praha 5
Katastrální území v Praze
Barešova lípa

Barešova lípa je památný strom – lípa malolistá (Tilia cordata Mill.) a nejstarší strom rostoucí ve vesnici Suchý Důl a jeden z nejstarších v CHKO Broumovsko. Roste na kopci u cesty vedle domu čp. 80. Vyhlášena byla 26. 11. 1981 pro svůj vzrůst a věk.

 číslo seznamu: 605019.1/1
 obvod kmene ve výšce 1,3 m: 610 cm
 výška: 19 m (říjen 2001)
 průměr koruny stromu: 14 m (říjen 2001)

V sedmdesátých letech minulého století strom pravidelně ošetřoval lesník Josef Beran z Police nad Metují, Markéta Dubnová z Lipí u Náchoda a Antonín Šnajdr z Náchoda. Odstranili z dutiny stromu mrtvé části kmene a ošetřili korunu vyřezáním suchých větví a větví zasahujících do elektrického vedení v roce 1994. Poslední ošetření stromu a svázání koruny systémem Florapas provedl v listopadu 2001 dendrolog Martin Němec z Prahy.

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Památné lípy malolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Suchý Důl
Samsun

Samsun je město v Turecku, má  obyvatel a nachází se na pobřeží Černého moře.

Historie 
V 7. století př. n. l. byl Samsun založen řeckými kolonisty z Milétu jako Amisos. Poté se stal součástí Pontského království, to později se dostalo do vlivu Alexandra Velikého. Roku 47 př. n. l. se města zmocnili Římané, které o několik století později vystřídali Byzantinci, a to až do doby úpadku jejich říše ve 13. století; to se potom Samsunu zmocnili Seldžučtí Turci. S rozmachem Osmanského impéria padla i vláda Seldžuků. Osmané využili vhodného klimatu na konci 19. století, když začali pěstovat v Samsunu a jeho okolí tabák; město bylo napojeno na železniční síť a díky přístavům kvetl jeho vývoz. Také právě zde zahájil Mustafa Kemal Atatürk revoluci, která v roce 1919 vedla postupně ke vzniku republiky, hlavní třída ve městě po něm dodnes nese jeho jméno. Do roku 1923 tvořili většinu obyvatel Pontští Řekové.

Partnerská města 
  Accra, Ghana
  Bizerta, Tunisko
  Bordeaux, Francie
  Brčko, Bosna a Hercegovina
  Dar es Salaam, Tanzanie
  Doněck, Ukrajina
  Gorgán, Írán
  Kalmar, Švédsko
  Kiel, Německo
  North Little Rock, USA
  Novorossijsk, Rusko
  Trikomo, Severní Kypr

Související články 
 Tramvajová doprava v Samsunu

Externí odkazy 
 
 Obrázky z města

 
Starověká řecká sídla v Turecku
Vavřenova lípa

Žižkova lípa, nesprávně označovaná též jako „Vavřenova lípa“, je památný strom – lípa velkolistá (Tilia platyphyllos) rostoucí v obci Velké Petrovice (okres Náchod) v zahradě u stavení čp. 14. Vyhlášena byla v roce 1981 pro svůj vzrůst a věk.

 číslo seznamu: 605004.1/1
 obvod kmene 700 cm
 výška: 27 m

Dle staré pověsti, si u této památné lípy uvazoval koně a odpočíval Jan Žižka z Trocnova po nájezdech na hrádek Vlčinec, který prý kdysi sloužil k ochraně obchodních stezek a nejbližších vsí. Rodina Vavřenů, se do statku se zahradou, kde roste tato památná lípa, nastěhovala teprve ve dvacátém století. V minulosti tento statek vlastnil sedlák Drejsl.

Reference

Související články 
 Seznam památných stromů v okrese Náchod

Žižkovy lípy
Památné lípy velkolisté v Královéhradeckém kraji
Památné lípy v okrese Náchod
Památné stromy v Broumovské vrchovině
Památné stromy v CHKO Broumovsko
Velké Petrovice