alibayram/wikipedia-40-langs huggingface dataset:
Sekina Gyülekezet

A Sekina Gyülekezet bejegyzett magyarországi egyház, vezetője Barna Gyula lelkipásztor. Nagy részben magyarországi keresztény cigányokból áll.

Történelem és jelenkor
A közösség egy pünkösdi-karizmatikus evangélista hittérítő (Franz Warde) tevékenységének hatására alakult 1991 novemberében. Kezdetben a tagok az Evangéliumi Pünkösdi Közösségben  alkottak gyülekezetet a ma is használatos Sekina Gyülekezet néven.

A kis közösség a kilencvenes évek derekán függetlenítette magát az anyaegyháztól, megalakult a független Sekina Gyülekezet. Gyülekezetük vagy házicsoportjuk működik Budapesten, Esztergomban, Komáromban, Győrött, Tatán és Almásfüzitőn.

A 2002-es és a 2003-as évben egyetlen fő sem ajánlotta fel adóját a gyülekezet részére. 2004-ben egyetlen személy adójából 11 000 forintot sikerült megkapniuk (1%).

Az ezredfordulón így vall ifj. Barna Gyula alapító, lelkész: „Megtértünk heten, a Roma Pop együttes. Az evangéliumot először hirdette nekünk Franz Warde (Fardi) evangélista. Másnap mi, akik megtértünk (az együttes), kibéreltünk egy kultúrtermet és szétkürtöltük mindenkinek a hírt, hogy megtértünk, jöjjenek hallják meg az öröm üzenetet! Telt ház lett az este, megtértek sokan. Áprilisban alámerítkeztünk harminchárman, aztán Krisztus igéje terjedt mint a vírus, de pozitív értelemben. Eltelt egy pár év, most három gyülekezetet látunk el Isten kegyelméből.”

Kapcsolódó szócikkek 
 Sekina
 Krisztus Minden Nemzeté Magyarországi Cigány Karizmatikus Keresztény Gyülekezet
 Evangéliumi Pünkösdi Közösség
 Bejegyzett egyházak Magyarországon

Jegyzetek

További információk 
 Hivatalos honlap
 Infók a RomaPage-en

Magyarországi protestáns egyházak
Ptomain

A ptomainok – más néven hullamérgek (a görög ptoma = hulla szóból) – rothadó fehérjékből keletkeznek bakteriális bomlás során. Az állati vagy emberi tetemek bomlásakor jelentkező kellemetlen szagért elsősorban ezek felelősek. Régebben a kadaverint és a putreszcint nevezték ptomainnak, ezekről azonban kiderült, hogy csak kevéssé mérgezőek. Manapság általában ptomainoknak nevezik a rothadási baktériumok mérgező hatású anyagcseretermékeit (például neurin).

Irodalom 
 Römpp Vegyészeti lexikon L-P, Budapest, Műszaki Könyvkiadó, 1983. 

Aminok

en:Foodborne illness#"Ptomaine poisoning"
Francium

A francium kémiai elem. Vegyjele Fr, rendszáma 87. Erősen radioaktív alkálifém, asztáciumra, rádiumra és radonra bomlik. A természetben második legritkábban előforduló elem az asztácium után. Mint alkálifém, egy vegyértékelektronja van.

Felfedezése 
1939-ben fedezte fel Marguerite Perey Párizsban, így a nevét az országról, Franciaországról kapta. A laboratóriumon kívül hihetetlen ritka, nagyon csekély mennyiségben megtalálható az urán és a tórium érceiben, melyekben folyamatosan keletkezik és tovább bomlik a 223Fr izotóp. Mindössze 30 g létezik a Föld kérgében, a többi izotópja teljesen mesterséges. A legnagyobb mennyiség, amit valaha összegyűjtöttek bármely izotópjából, 10000 atom volt. Érdekesség, hogy egy brit vegyészcsapat is dolgozott azon, hogy felfedezzék a franciumot. Britiumnak szerették volna elnevezni, ám mivel a franciák sikeresebbek voltak, övék lett a lehetőség.

Jellemzői 
A francium az utolsó elem, amit a természetben fedeztek fel. Eredeti neve aktínium K volt, mivel az aktínium (Ac) alfa-bomlásának eredménye. Jelenleg ez a legnehezebb alkálifém.

Izotópjai 

Jelenleg 34 izotópját (199 és 232 közötti tömegszámmal), és hét metastabil magizomerjét ismerjük. A természetben csak a francium-223 és a francium-221 fordul elő, bár utóbbi jóval ritkább.

Legstabilabb izotópja a francium-223, felezési ideje 21,8 perc, nem valószínű, hogy valaha is ennél hosszabb életű izotópot fedeznek fel vagy állítanak elő. A francium-223 az aktínium bomlási sorának ötödik tagja, az aktínium-227 leányizotópja. A francium-223 béta-bomlással rádium-223-má alakul (bomlási energiája 1149 keV), de nagyon kis részben (0,006%-ban) alfa-bomlást szenvedve asztácium-219-cé alakul (bomlási energia 5,4 MeV).

A francium-221 a neptúnium sor kilencedik tagja, az aktínium-225 leányizotópja, felezési ideje 4,8 perc, alfa-bomlással asztácium-217-té alakul (bomlási energiája 6,457 MeV).

A legbomlékonyabb alapállapotú izotóp a francium-215, ennek felezési ideje 0,12 μs, 9,54 MeV energiájú alfa-részecske kibocsátásával asztácium-211-re bomlik. Metastabil izomerje, a francium-215m még ennél is instabilabb, felezési ideje mindössze 3,5 ns.

Felhasználása 
Instabilitása és ritkasága következtében kereskedelmi jelentőséggel nem rendelkezik. Biológiai kutatásokban kimutatták segítségével, hogy az alkálifémek főként a patkányok veséjében, májában és a nyálmirigyében halmozódnak föl. Kémiai és atomszerkezeti kutatásokban használják. Vizsgálták alkalmazhatóságát különböző ráktípusok kimutatására, de a gyakorlatban ez nem bizonyult hasznosíthatónak.

Viszonylag egyszerű atomszerkezete miatt speciális spektroszkópiai kísérletek végzéséhez is felhasználják, kihasználva előállítási, csapdázási és hűtési módszereit. Ezen kísérletek eredményeként pontosabb információkat nyertek a szubatomi részecskék közötti energiaszintekről és csatolási állandókról. A lézerrel csapdába ejtett francium-210 ionok által kibocsátott fény tanulmányozásával pontos adatokat nyertek az atomi energiaszintek közötti átmenetekről, melyek nagyon hasonlóak a kvantummechanika által jósolt értékekhez.

Jegyzetek

Források

Fordítás

Alkálifémek
Rádium

A rádium (vegyjele Ra, rendszáma 88) egy radioaktív kémiai elem, az alkáliföldfémek csoportjának utolsó, 6. eleme.

Története 

Pierre és Marie Curie fedezte fel az uránszurokércben 1898. december 21-én. Elemi állapotban először 1902-ben állította elő Marie Curie és ő nevezte el rádiumnak (radius = sugár lat.), utalva a radioaktivitásra.

Tulajdonságai 

 Fehér, radioaktív nehézfém.
 Mind a 28 ismert Ra-izotóp radioaktív; felezési idejük 1600 év (226Ra) és 0,18 µs (216Ra) között van.
 1 g 226Ra-izotópban másodpercenként 3,7·1010 mag bomlik el; ez egyúttal az aktivitás elavult definíciója is: 1 curie (Ci) = 3,7·1010 bomlás·s−1 Az aktivitás SI-egysége a becquerel (jele: Bq). 1 Bq = 1 s−1.
 A  rádium sötétben világít, felületén levegő jelenlétében nagyon gyorsan fekete nitridréteg képződik.
 A szervezetbe került rádium a csontokba beépül.
 Higanyban oldódik (ötvözödik). A higany elpárlásával visszamarad a fémrádium.

Kimutatása 

A rádium minőségi és mennyiségi meghatározása kibocsátott sugárzása alapján történik.

Előfordulása 

A rádium rendkívül ritka elem; részaránya a földkéregben mindössze 9,5·10−11 tömegszázalékra tehető. A természetes radioaktív 
bomlási sorok közbülső terméke, ezért urán- és tóriumásványok mellett fordul elő. Legfontosabb ásványai: uránszurokérc, karnotit. Hét tonna uránszurokérc körülbelül 1 g rádiumot tartalmaz.
A bolygó fémrádium-készlete körülbelül 5,5 kg.

Előállítása
Ásványait savakban vagy lúgokban oldják, majd sósavat vagy hidrogén-bromidot adnak hozzá, ekkor rádium-klorid  vagy rádium-bromid keletkezik, aminek oldatából/olvadékából elektrolízissel állítják elő.Oldat esetében higanykatódot alkalmaznak,mert a rádium reagál vízzel hidrogént szabadítva fel:

Ra+2H2O=Ra(OH)2+H2

Higanykatódon a redukálódó rádium ionok amalgám ötvözetet képeznek a higannyal,az elektrolízis befejezése után a higany ledesztilállható,így gyakorlatilag tiszta Ra fémet kapunk.
A teljes művelet rendkívül bonyolult,mert kb. 50 egyéb kémiai elemet kell elkülöníteni az uránércekből.

Felhasználása 

A rádiumot a sugárkezelésből más, olcsóbb sugárforrások már szinte teljesen kiszorították. Berilliummal együtt kényelmesen kezelhető, nagyenergiájú neutronforrás. A rádium bomlásakor keletkező radioaktív gázt, a radont felfogták, és belégzéses gyógykezelésre (inhalációs terápia) alkalmazták, bár az efféle "radonterápia" gyógyhatása nem bizonyított.

Források 
 Hans Breuer: SH Atlasz Kémia, Springer Hungarica Kiadó Kft. Bp. 1995.

Radium
Aktínium

Az aktínium a periódusos rendszer egyik kémiai eleme, a vegyjele Ac, rendszáma 89. A neve a görög aktis, aktinos-ból ered, ami csillogást, sugárzást jelent.

Fizikai, kémiai tulajdonságai 
Az aktínium ezüstfehér, erősen radioaktív fém. Erős radioaktivitása miatt sötétben halványkék fénnyel világít. Nyomokban az urán-szurokércben található meg, mint a 227Ac izotóp, melynek felezési ideje 21,773 év. Kémiai tulajdonságai a ritkaföldfémek közé tartozó lantánéhoz hasonlóak. Rácsa köbös, legszorosabb illeszkedésű. Mindig három vegyértékű (Ac3+), több vegyülete ismeretes. Nedves levegőn oxidálódik.

Felfedezése 
Az aktíniumot André-Louis Debierne fedezte fel 1899-ben az urán-szurokércben, melyben a koncentrációja 15 mg/tonna érc. 1902-ben tőle függetlenül Friedrich Otto Giesel is előállította az aktíniumot. Később Debierne magreakció segítségével elégséges mennyiségű aktíniumot állított elő ahhoz, hogy meghatározzák kémiai tulajdonságait. Ha a 226Ra-ot neutronnal bombázzák:
 226Ra + n0 → 227Ra → 227Ac + e-
Milligrammos mennyiségekben állították így elő, a fémet fluoridjából lítiummal való redukció útján kapták, vákuumban, 1200 °C-on.

Felhasználása 
Mivel nagyon radioaktív, az 227Ac-ot „neutron generátorként (forrás)” tartják számon. Az egészségügy számára az 225Ac izotópot használják fel a 213Bi előállítására, vagy az izotópot magát a sugárterápiában.

Izotópjai 
A természetben előforduló aktínium egy izotópot tartalmaz: 227Ac, melynek a leghosszabb a felezési ideje. Összesen 10 izotópja ismert, melyek atomtömege 206 és 236 közé esik. A legstabilabbak:
 227Ac, felezési idő 21,772 év
 225Ac, felezési idő 10,0 nap
 226Ac, felezési idő 29,37 óra
A többi izotóp felezési ideje kevesebb mint 10 óra, és ezek többségének is kevesebb, mint 1 perc. A legrövidebb felezési idejű a:
 217Ac, felezési idő 69 nanomásodperc
A tiszta 227Ac a bomlástermékeivel 185 nap alatt kerül egyensúlyba, majd folytatódik bomlása 21,773 éves felezési idővel.

Hatása az élővilágra 
Mivel nagyon ritka elem és nincs szerepe az élővilágban, nem jelent veszélyt arra. Alig egy pár laboratóriumban található és mivel nagyon radioaktív (150-szer radioaktívabb mint a rádium) nagy elővigyázatossággal kezelik. Kutatások folynak a célzott alfa sugárterápiával, mely nagyon hatásos daganatos betegségekben. Az 225Ac használata ebben az irányban egy igen komoly mellékhatás miatt ütközik nehézségekbe: az 225Ac-ból rendszeresen keletkezik 213Bi, ami elhagyja a megcélzott daganatot és a vesékben felhalmozódik, azokat roncsolja. A kutatások a 213Bi hatásos eltávolítása irányában folynak.

Források 
Náray-Szabó István: Kémia

Angol nyelvű szócikk: https://en.wikipedia.org/wiki/Actinium

Jegyzetek 

Aktinoidák
Protaktínium

A protaktínium a periódusos rendszer egyik kémiai eleme. Vegyjele Pa, rendszáma 91. Leghosszabb ideig megmaradó és a természetben legnagyobb arányban előforduló izotópja a Pa-231, mely az urán-235 bomlási terméke, felezési ideje 32 760 év. Sokkal kisebb arányban található meg a rövid életű, metastabil Pa-234m izotóp, mely az urán-238 bomlási terméke. A Pa-233 a tórium 233-as izotópjának bármilyen bomlásából előállhat.

Jellemzői 
A protaktínium az aktinoidák csoportjába tartozó fémes elem, élénk fémes fényű, amely tulajdonság levegővel való érintkezés során egy ideig megmarad. A protaktínium 1,4 K alatti hőmérsékleten szupravezetővé válik.

Története 
1890-ben Dmitrij Ivanovics Mengyelejev megjósolta egy elem létezését a tórium és az urán között. Mivel az aktinoidák csoportja még nem volt ismert, az urán a volfrám alatt, a tórium a cirkónium alatt helyezkedett el, így a tantál alatti hely üresen maradt. Egészen az 1950-es évekig a periódusos rendszer így épült fel. A vegyészek hosszú időn át egy bizonyos eka-tantált kerestek, melynek kémiai tulajdonságait a tantálhoz hasonlónak vélték, emiatt a protaktínium felfedezése szinte lehetetlen volt.

1900-ban William Crookes különítette el a protaktíniumot, mint radioaktív anyagot az urántól, de nem ismerte fel, hogy ez egy új elem.

A protaktíniumot először 1913-ban azonosították, amikor Kasimir Fajans és Oswald Helmuth Göhring az urán 238-as izotóp bomlási láncát vizsgálva rábukkant a rövid életű Pa-234m izotópra (felezési ideje kb. 1,17 perc). Az új elemnek a brevium nevet adták (a latin brevis szó rövidet jelent). 1918-ban, amikor két kutatócsoport (vezetőik Otto Hahn és Lise Meitner, illetve Frederick Soddy és John Cranston) egymástól függetlenül felfedezte a Pa 231-es izotópját, a nevet megváltoztatták protoaktíniumra, melyet később, 1949-ben protaktíniumra rövidítettek. A szó a görög protosz (πρώτος = első) és az aktínium összetételéből származik, a protaktínium ui. aktíniummá alakul radioaktív sugárzás közben. Az aktínium neve a görög aktisz-ból (ἀκτίς = sugár) származik.

Felhasználása 
Ritkasága, erős radioaktivitása és mérgező tulajdonsága miatt csak tudományos kutatásban használják.

Jegyzetek

További információk 
 a magyar Wikipédia protaktíniumot tartalmazó vegyületeinek listája külső keresővel

Aktinoidák
Amerícium

Az amerícium egy mesterséges kémiai elem a periódusos rendszerben, a vegyjele Am és a rendszáma 95. A plutónium neutronokkal való bombázásával állították elő és az aktinoidák csoportjába tartozó fém.

A negyediknek előállított mesterséges kémiai elem. Nevét Amerika nevéből kapta.

Jellemzői 

Az amerícium ezüstösen csillogó fehér fém. Szobahőmérsékleten száraz levegőn lassan fényét veszti. Jobban nyújtható és hengerelhető mint a neptúnium vagy az urán. Az összes izotópja radioaktív, az 241Am alfa sugárzása háromszor erősebb mint a rádiumé és ugyanakkor erős a gamma-sugárzása is, ami nagy elővigyázatosságot igényel a kezelésében.
Részt vehet maghasadásos láncreakcióban. A neutron reflektor nélküli, gömb alakú töltet, kritikus tömege kb. 60 kg. Mesterséges volta és nagy kritikus tömege valószínűtlenné teszik felhasználását a fegyvergyártásban.

Felfedezése 
Az ameríciumot, egy amerikai fizikusokból álló csapat (Glenn T. Seaborg, Ralph A. James, Albert Ghiorso és Leon O. Morgan) állította elő először 1944-ben, a Chicagói Egyetem kohászati laboratóriumában, mai nevén Argonne National Laboratory. A csapat az amerícium 241Am izotópját állította elő, egy többlépcsős folyamatban, amit egy atomreaktorban hajtottak végre. Egy 239Pu-ból álló célt neutronnal bombáztak, mely két neutron befogás következtében először 240Pu, majd 241Pu alakult át. A 241Pu egy bétabomlás következtében átalakul 241Am-é.

Előállítása 
Mivel az amerícium a természetben nem fordul elő, előállítása mesterségesen, magreakciók révén lehetséges. Az 241Am és 243Am az atomreaktorokban viszonylag nagy mennyiségben keletkezik (a 241Pu és 243Pu béta-bomlása révén), így a használt fűtőelemekből kinyerhető és így kg-os mennyiségben hozzáférhető. A fém ameríciumot báriumos redukcióval állítják elő a trifluoridjából, vagy az amerícium(IV)-oxidot redukálják lantánnal.

Felhasználása 
Más mesterséges elemekhez képest, melyeket csak nagyon kis mennyiségben állítottak elő, az 241Am kilogrammos tételben lehet előállítani. A felhasználása a radioaktivitásán alapszik. Kis mennyiségben (0,2 mikrogramm) egyes háztartási füstdetektorokban használják ahol szükség van a ionizáló sugárzására. Az 241Am felhasználható mint hordozható gamma sugárzó a radiográfiában. Az 242Am neutron sugárzó és a neutronos radiográfiában használják, de ennek az izotópnak magas előállítási költsége akadályozza elterjedését.

Izotópjai 
Felfedezése óta 18 izotópja volt elemezve. Ezek közül a legstabilabbak az 243Am melynek a felezési ideje 7370 év és az 241Am ennek felezési ideje 432,2 év. A többi izotóp felezési ideje rövidebb 51 óránál, és a legtöbbnél rövidebb mint 100 perc. Az ameríciumnak van nyolc metaállapota és ebből a legstabilabb az 242mAm (t½ 141 év).A legkönnyebb izotóp (231Am) atomi tömegegysége (ATE) 231,046 ATE és a legnehezebbé (249Am) 249,078 ATE.

Jegyzetek

Források

További információk 
https://web.archive.org/web/20110716164652/http://www.ead.anl.gov/pub/doc/americium.pdf

Aktinoidák
Berkélium

A berkélium az aktinoidák közé tartozó kémiai elem, rendszáma 97. A természetben nem található meg, mesterségesen állították elő 1949-ben amerícium alfa-részecskékkel történő bombázásával:
 241Am + 4He → 243Bk + 21n

Nevét a Kalifornia állambeli Berkeley város után kapta. A berkélium volt az ötödik mesterségesen előállított transzurán elem.

Jellemzői 
A fém berkélium ezüstfehér és képlékeny. Olvadáspontja 1000 °C körül van.

Vegyületeiben három (pl. Bk2O3, Bk2S3, BkOBr, BkOCl, BkF3), ritkábban négy vegyértékű (BkO2, BkF4). Több α- és β-sugárzó izotópja ismeretes, a leghosszabb felezési idejű a 247Bk (1380 év).

Források

További információk 
 a magyar Wikipédia berkéliumot tartalmazó vegyületeinek listája

Aktinoidák
Kalifornium

A kalifornium a Mengyelejev-féle periódusos rendszer egyik erősen radioaktív, mesterségesen előállított eleme. Rendszáma 98, vegyjele Cf. A kalifornium a transzurán elemek közé tartozó fém, nevét Kalifornia államról kapta. Atomfegyverekben és gyógyászati sugárforrásként használják. Az előállításához szükséges rendkívüli körülmények miatt az egyik legdrágább anyag a Földön. Jelenlegi ára 27 millió dollár/gramm.

Jegyzetek

Források

További információk 
 a magyar Wikipédia kaliforniumot tartalmazó vegyületeinek listája

Aktinoidák
Fermium

A fermium az aktinoidák közé tartozó mesterségesen előállított radioaktív elem, a transzuránsorozat nyolcadik tagja. Rendszáma 100, vegyjele: Fm. Glenn T. Seaborg és munkatársai állították elő 1954-ben. Nevét Enrico Fermi olasz atomfizikusról kapta.

Tulajdonságai 

A fermiumból nem állítottak elő vagy különítettek el nagyobb mennyiséget, ezért kémiai tulajdonságairól viszonylag keveset tudunk. Vizes oldatban úgy tűnik az elemnek csak (III)-as oxidációs állapota létezik. A 254Fm és kisebb atomtömegű izotópok a könnyebb elemek (általában urán és plutónium) erős neutronbesugárzásával állíthatók elő. A folyamat során a neutronok befogása és a sorozatos béta-bomlások révén alakul ki a fermium izotóp. A fermium előállításához szükséges intenzív neutronsugárzás a termonukleáris robbantások körülményei között is előfordul, és laboratóriumban is megvalósítható (például az Oak Ridge National Laboratory High Flux Isotope Reactorban). A 102-es elem (nobélium) előállítását megerősítették, amikor a 250Fm-et kémiailag azonosították. Mint minden mesterségesen előállított elem, a fermium is rendkívül radioaktív és erősen mérgező.

Felhasználása 
A tudományos alapkutatáson kívül a fermiumnak nincs ismert alkalmazása.

Története 
A fermiumot elsőként 1952-ben fedezte fel egy Albert Ghiorso által vezetett tudóscsoport. A 255Fm izotópot az első hidrogénbomba-robbantás (lásd Operation Ivy) törmelékei között azonosították. Ez az izotóp a robbanás okozta rendkívül nagy hőmérséklet és nyomás közepette keletkezett az 238U-ból 17 neutron befogásával (és nyolc béta-bomlással). A munkát a University of California Radiation Laboratory, Argonne National Laboratory és a Los Alamos Scientific Laboratory felügyelte. A hidegháborús feszültség miatt ezeket az eredményeket 1955-ig titokban tartották. A tudósok az 1952 novemberi első termonukleáris robbantás által érintett tengeri korall mintákat vizsgáltak.

1953 végén, 1954 elején a stockholmi Nobel Institute of Physics egyik kutatócsoportja 238U céltárgyat bombázott 16O ionokkal, melynek során egy alfa-sugárzó anyagot kaptak, melynek 100 protonja és 250 körüli tömegszáma volt (másként írva ez az 250Unn elem). A Nobel csoport nem jelentette be a felfedezést 1954-ig. Az általuk előállított izotópot később a 250Fm-mal azonosították.

Izotópjai 
A fermium 17 radioaktív izotópját írták le, melyek közül a legstabilabbak a 100,5 nap felezési idejű 257Fm, a 3 nap felezési idővel rendelkező 253Fm, a 252Fm, melynek felezési ideje 25,39 óra, valamint a 255Fm, 20,07 óra felezési idővel. A fermium többi izotópjának felezési ideje nem több 5,4 óránál, a többségé 3 percnél is kevesebb. A fermiumnak 1 metastabil állapota ismert, a 250mFm (t½ 1,8 másodperc). A fermium izotópjainak atomtömege 242,073 u (242Fm) és 259,101 u (259Fm) közötti tartományba esik.

Jegyzetek

Fordítás 

Aktinoidák
Mendelévium

A mendelévium a periódusos rendszer egyik kémiai eleme. Vegyjele Md, rendszáma 101. Nevét Dmitrij Ivanovics Mengyelejev kémikusról, a periódusos rendszer megalkotójáról kapta. Moláris tömege 258 g/mol. , Glenn T. Seaborg és munkatársai állították elő 1955-ben. Az einsteinium alfa-részecskékkel való bombázása során jött létre. Tizenhét izotópja ismert. Legstabilabb izotópja a 258Md, amelynek felezési ideje 51 nap, leginstabilabb a 256Md (felezési ideje 1,17 óra), mégis ezt állítják elő, és használják a leggyakrabban a kémiában, mert nagyobb mennyiségben előállítható.

Jegyzetek 

Aktinoidák
Nobélium

A nobélium a periódusos rendszer egyik kémiai eleme. Vegyjele No, rendszáma 102. Ezt a mesterséges fémet a svéd Alfred Nobel vegyészről nevezték el, ő alapította a Nobel-díjat. A nobéliumot 1963-ban fedezte fel egy kaliforniai kutatócsoport. A csoport három tagja: Albert Ghiorso, Torbjorn Sikkeland és John R. Walton. Részecskegyorsítóban felgyorsított szénatomokkal kűriumatomokat bombáztak, ezáltal nobéliumatomok keletkeztek, amelyek perceken belül el is bomlottak.

Aktinoidák
Laurencium

A laurencium a periódusos rendszer egyik eleme. Vegyjele Lr, rendszáma 103, az aktinoidák csoportjába tartozik. Valószínűleg ezüstös, fehér vagy fémes szürke.

Jellemzői 
Ideiglenes neve unniltrium volt.
A legstabilabb izotópja a 266Lr, amelynek felezési ideje 11 óra. A legnagyobb mennyiségben előállított 260Lr izotópé azonban csak 2,7 perc.

Felfedezése 
Albert Ghiorso és csoportja fedezte fel 1961-ben a kaliforniai egyetem Lawrence-laboratóriumában; innen a neve. (A laboratórium Ernest Lawrence amerikai fizikusról kapta a nevét.)

Jegyzetek

Fordítás 

Aktinoidák
Raderfordium

A raderfordium a periódusos rendszer 104-es rendszámú, mesterségesen előállított eleme, vegyjele Rf. Legstabilabb ismert izotópja a körülbelül 80 perces felezési idejű 267Rf.

Elnevezése 
Európa keleti felében korábban a kurcsatóvium nevet használták, (Igor Vasziljevics Kurcsatov szovjet atomfizikus tiszteletére), Ku vegyjellel, de a felfedezések elsőbbségének vitájában a IUPAC végül az amerikai tudósok által javasolt nevet (angolul rutherfordium) fogadta el. Az elem ideiglenes (szisztematikus) neve unnilkvadium volt. A 104-es elem a nevét, Ernest Rutherford (1871-1937) Nobel-díjas kutató tiszteletére kapta.

A Magyar Tudományos Akadémia által 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolt raderfordium név ellentmond a 2008-ban publikált, jelenleg is érvényes, magyar nyelvű szervetlen kémiai nevezéktanban található radzerfordium változatnak. Több magyar tudós úgy érzi, indokolatlan a név magyar kiejtési szabályok szerinti leírása, s magyarul is a rutherfordium íráskép lenne a megfelelő. A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben a radzerfordium név szerepel.

Felfedezése 

Az elemet először 1964-ben figyelték meg az akkor még a Szovjetunióhoz tartozó Dubnában. A kutatók 242Pu-t bombáztak felgyorsított 22Ne ionokkal.

A kimutatási eljárás során használt cirkónium-tetrakloriddal () reagál:
Rf +4 ZrCl4 ->RfCl4 +4 ZrCl3

A felfedezett elem tömegszáma 260, a bomlásának felezési ideje 21 másodperc volt.

Izotópjai 
 261Rf Felezési idő 70 másodperc
 263Rf Felezési idő 15 perc
 265Rf Felezési idő 2,5 perc
 266Rf Felezési idő 10 óra
 267Rf Felezési idő 1,3 óra
 268Rf Felezési idő 6 óra

Hivatkozások

Források 
Kémiai fogalomtár (VEB Bibliographisches Institut Liepzig Kis enciklopédiájának a fordítása)

Fordítás 

Transzurán elemek
Dubnium

A dubnium a periódusos rendszer egy kémiai eleme. Vegyjele Db, rendszáma 105. Az átmenetifémek csoportjába tartozik, színe talán ezüstös fehér vagy fémes szürke. A 268Db felezési ideje 28 óra, ez a leghosszabb élettartamú transzaktinoida izotóp, ami tükrözi a Z = 108 és N = 162 zárt héjak stabilitását.

Kémiai kísérletek segítségével bebizonyították, hogy a dubnium tényleges helye az ötödik csoportban van.

Története 
Felfedezését 1968 és 1970 között jelentették be orosz tudósok a dubnai Egyesített Atomkutató Intézetben, Oroszországban. Az elem eredeti nevét az orosz kutatók Niels Bohr, dán fizikusról nevezték el nielsbohrium-ra, (vegyjele Ns). Az amerikai tudósok 1970-ben ameríciumot bombáztak nitrogénnel, és így létrehozták az elemet, melynek a hahnium (Ha) nevet adták. Később a IUPAC a joliotium (Jl) nevet javasolták, amelyet mindkét fél elutasított. Végleges nevét 1997-ben az első felfedezési helyéről (Dubnáról) kapta.
A dubnium elnevezést 1994 és 1996 között a 104-es rendszámú raderfordiumra használták.

Elektronszerkezet 
A dubnium rendszáma 105. Az elméletileg várt elektronszerkezet két formája a következő:

Izotópjai
A dubniumnak 13 izotópja ismert, ezek közül hatnak a felezési ideje hosszabb 5 másodpercnél: a 262-es tömegszámú, 34 mp felezési idejű, a 263-as, a 266-os és a 267-es tömegszámú, valamint a 268-as és 270-es tömegszámú.

Jegyzetek

Fordítás 

 

Transzurán elemek
Bohrium

A bohrium a periódusos rendszer egyik kémiai eleme. Nevét Niels Bohr Nobel-díjas dán fizikusról kapta. A Magyar Tudományos Akadémia által 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolt bohrium név ellentmond a 2008-ban publikált, jelenleg is érvényes, magyar nyelvű szervetlen kémiai nevezéktanban található borium változatnak. A név majdnem kizárólagos magyar kiejtése a bórium változatot indokolná. A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben a borium név szerepel. Vegyjele Bh, rendszáma 107. Valószínűleg ezüstös és fehér vagy fémes szürke színű.

Jellemzői 

A bohrium mesterségesen előállított elem, legstabilabb izotópja a 270Bh, melynek felezési ideje 61 másodperc. Kémiai kísérletekkel igazolták, hogy a rénium nehezebb homológja, mivel +7-es oxidációs állapota stabil.

Felfedezése 

Az Egyesített Atomkutató Intézetben állították elő először 1976-ban.

Fordítás

Jegyzetek 

Transzurán elemek
Hasszium

A hasszium a periódusos rendszer egyik eleme. Vegyjele Hs, rendszáma 108, az átmenetifémek csoportjába tartozik. Színe valószínűleg ezüstös, fehér vagy fémesszürke.

Ideiglenes neve unniloctium volt.

Felfedezése 

Peter Armbruster és Gottfried Münzenberg német fizikusok fedezték fel 1984-ben.

Fordítás 

 

Transzurán elemek
Meitnérium

A meitnérium a periódusos rendszer egy kémiai eleme.

Vegyjele Mt, rendszáma 109.

A meitnérium szintetikus elem; legstabilabb izotópja a Mt-278. Feltételezett felezési ideje 30 perc.

Magyar írásmódjáról 
A Magyar Tudományos Akadémia által 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolt meitnérium név felülírta a 2008-ban publikált magyar nyelvű szervetlen kémiai nevezéktanban található meitnerium változatot, hasonlóan a bohrium (korábban borium) és a raderfordium (korábban radzerfordium) nevéhez, és összhangban az ‑ium előtti szótag hosszúságára vonatkozó, régóta ismert és utóbb felfedezett elemek nevében is meglévő tendenciával (pl. lítium, kálium; röntgénium, kopernícium), s ami több más nyelvben is tükröződik (például francia meitnérium, portugál meitnério, észt meitneerium). A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben még a meitnerium név szerepelt.

Felfedezése 

Először 1982. augusztus 29-én szintetizálta egy Peter Armbruster és Gottfried Münzenberg irányítása alatt álló német kutatócsoport Darmstadtban. Bizmut-209 et ütköztettek vas-58-cal, és egyetlen meitnérium-266 izotópot figyeltek meg.

Elnevezése 

A 109-es elemet eka-irídiumként ismerték; mai nevét 1997-ben Lise Meitner osztrák fizikus tiszteletére kapta.

Elektronszerkezet 
 Bohr-modell: 2, 8, 18, 32, 32, 15, 2

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10
4p65s²4d105p66s²4f145d10
6p67s²5f146d7

Jegyzetek

Transzurán elemek
Darmstadtium

A darmstadtium egy mesterségesen létrehozott kémiai elem, mely a transzaktinoidák csoportjába tartozik. A periódusos rendszer 110. helyén áll.

Története 

Először 1994-ben állította elő a Gesellschaft für Schwerionenforschung (GSI) Darmstadtban, ólom- és nikkelionok fúziójával. A 269Ds mesterséges atommagja a 208Pb és a 62Ni izotópok összeolvadásával keletkezik, miközben egy neutron szabadul fel.

Időközben hat különböző izotópját sikerült előállítani, 269-es és 281-es atomtömeg között. Felezési ideje 181 μs (269Ds) és 1,1 perc (281Ds) között változik.

Az először választott neve és vegyjele, az ununnilium (Uun) a 110-es rendszámának latin megjelöléséből vezethető le. A „darmstadtium” név jelölését 2003. augusztus 15-én fogadta el az IUPAC (International Union of Pure and Applied Chemistry – Elméleti és Alkalmazott Kémia Nemzetközi Uniója), 2011. november 4-én pedig hivatalosan is felvette az elem ezt a nevet.

A darmstadti GSI összesen hat új elemet fedezett fel és állított elő, tiszteletére 2003. december 2-án az ununniliumot hivatalosan is darmstadtiumra keresztelték. Eddig ez az egyetlen elem, amelyik egy német városról kapta a nevét. Ezenkívül még világszerte hat városról neveztek el kémiai elemet: Dubna (dubnium), Berkeley (berkélium), Párizs (lutécium), Koppenhága (hafnium), Stockholm (holmium), és Ytterby (ittrium, itterbium, terbium, erbium).

Jegyzetek

Források 
 A GSI honlapja
 A IUPAC honlapja

További információk 
 

Transzurán elemek
Kopernícium

A kopernícium a 112-es rendszámú kémiai elem neve, vegyjele Cn. Ez a legnehezebb transzaktinoida, melynek szintézisét a IUPAC eddig elismerte, ami fontos lépés az úgynevezett szupernehéz elemek csoportja felé vezető felfedezőúton. A 112-es, akkor még ununbium névvel illetett elem felfedezését 2009 májusában ismerte el a IUPAC, felkérve a GSI-nek dolgozó felfedezőket (GSI: Gesellschaft für Schwerionenforschung mbH, Darmstadt), hogy a hagyományoknak megfelelően tegyenek javaslatot az új elem elnevezésére és vegyjelére. A GSI 2009. július 14-i javaslata a kopernícium (copernicium) volt a Cp vegyjellel. Az eredetileg javasolt Cp-t azonban hamarosan ejtették, mert 1949 előtt a lutécium szinonim elnevezésének (kassziopeium) jelölésére szolgált. Az új vegyjel a Cn. 2010 februárjában a kémikusok nemzetközi szövetsége (IUPAC) hozzájárulását adta ahhoz, hogy az elem hivatalos neve Copernicium legyen, vegyjele Cn.

A 112-es elem előállítását már 1971-ben is bejelentették, de bizonyítható eredményt csak 1996-ban tudott felmutatni a GSI kutatócsoportja (Sigurd Hofmann és munkatársai). Ők az 1996-os kísérlet során a 112-es elem 277-es tömegszámú izotópjának egyetlen atomját állították elő cink-70 és ólom-208 ütköztetésével:

A IUPAC/IUPAP közös munkabizottsága a felfedezés tényét Hofmann és munkatársai 1996-ban, ill. 2002-ben publikált cikkei alapján ismerte el.

Kutatások szerint a kopernícium úgy viselkedik, ahogyan az egy 12. csoportbeli elemtől várható, tulajdonságai megegyeznek az illékony fémekével.

Elektronszerkezet 

Bohr-modell: 2, 8, 18, 32, 32, 18, 2

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10
4p65s²4d105p66s²4f145d10
6p67s²5f146d10

Jegyzetek 

Átmenetifémek
Transzurán elemek
Fleróvium

A 114-es rendszámú szupernehéz (transzurán) elemnek 2012 májusában a kémikusok nemzetközi szervezete (IUPAC) a fleróvium nevet adta. A Magyar Tudományos Akadémia 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolta a fleróvium nevet, noha az elem felfedezése óta a magyar nyelvhasználók szinte kizárólag a flerovium alakot használták. A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben a flerovium név szerepel. Vegyjele Fl. Korábbi ideiglenes neve ununkvadium (Uuq) volt. Kémiai kísérletek alapján a fleróvium lehet az első atom, amely rendellenes, nemesgázszerű tulajdonságokat mutat relativisztikus hatások miatt.

Felfedezése 
1998-ban orosz kutatók Ca-48 és Pu-244 ütköztetésével hoztak létre egyetlen 289114 atomot, amelynek felezési ideje 30 másodperc, és 9,67 MeV-os alfa-bomlással hasad. Ezt a megfigyelést 1999-ben publikálták. Azonban az eredeti bomlási utat azóta nem tudták reprodukálni. A megfigyelt jelenség valószínűleg a 289m114 metastabil izomer jelenlétére utal. Végül még két további kísérletet végeztek, ahol két-két Fl atomot regisztráltak.

Az elem felfedezését 2011 júniusában fogadta el a IUPAC/IUPAP Joint Working Party a 116-os rendszámú livermóriuméval együtt. A felfedezés tényét a Dubna-Livermore együttműködés több közös 2004-es publikációja alapján fogadta el a munkabizottság. Ajánlásuk szerint az együttműködők tehettek javaslatot a IUPAC-nak az elemek végleges nevére. Erre 2011 decemberében került sor. A hivatalos elfogadást fél évvel később, 2012 májusában jelentették be.

Elektronszerkezet 

A fleróviumnak 6 telített elektronhéja, valamint 7s + 5p + 4d + 2f = 18 teli alhéja van.

Bohr-modell: 2, 8, 18, 32, 32, 18, 4

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10
4p65s²4d105p66s²4f145d10
6p67s²5f146d107p²

Kapcsolódó cikkek 
 A fleróvium izotópjai

Jegyzetek 

Transzurán elemek
Nihónium

A nihónium (korábbi nevén ununtrium) a periódusos rendszer 113. eleme. A Magyar Tudományos Akadémia 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolta a nihónium nevet, noha az elem felfedezése óta a magyar nyelvhasználók jelentős többsége a nihonium alakot használta. A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben a nihonium név szerepel. Vegyjele Nh, korábban Uut. Szintetizálták közvetlenül hideg és meleg fúziós reakcióval. Elsőként az ununpentium bomlása közben fedezték fel. Összesen nyolc nihónium atomot figyeltek meg ezidáig. A periódusos rendszer tulajdonságai alapján puha, ezüstös fémnek kell lennie.

Először 2003 augusztusában figyelték meg, mint az ununpentium bomlási termékét. Az eredményeket 2004 februárjában publikálta egy orosz és egy amerikai csapat.

2004 júliusában egy japán csapat jelentette be egyetlen 278Uut atom létrehozását egy bizmut-209 és cink-70 közötti hidegfúziós reakcióban. 2004 szeptemberében publikálták eredményeiket.

Még 2004-ben megerősítette állításukat egy IMP-ben (Institute of Modern Physics) végzett kísérlet, amely felismerte, hogy a 266Bh bomlási értékei megegyeznek az ő kísérletükben mérttel. 
2005 áprilisában megismételték a kísérletet, ám ekkor a bomlási adatok eltértek az elsőtől, amely valószínűleg egy metastabil izomer kialakulására vezethető vissza.

2012-ben japán kutatók bejelentése erősítette meg a bizmut-cink reakció működését. 2015-ben 113. elemeként bővült vele a periódusos rendszer.

A 113. elemet nihóniumnak (Nh) keresztelték el japán felfedezői. Nihon az ázsiai szigetország japán neve. Ez az első elem, amelyet ázsiai országban fedeztek fel. A szigetországbeli tudósok 2012-ben jelentették be, hogy sikerült előállítaniuk a megfoghatatlan 113-as rendszámú elemet, amelynek atommagjában 113 proton van.

A Földön nem fordul elő természetes állapotban, ezért laboratóriumban kell előállítani.

A RIKEN Nisia Központjában (RNC) sikerült létrehozni a rendkívül instabil elemet, amely gyorsan el is bomlott. A találgatások arról szóltak, hogy japoniumnak keresztelik majd.

Elektronszerkezet 

Bohr-modell: 2, 8, 18, 32, 32, 18, 3

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10
4p65s²4d105p66s²4f145d10
6p67s²5f146d107p1

Jegyzetek 

Transzurán elemek
Moszkóvium

A moszkóvium (korábbi nevén ununpentium) a periódusos rendszer 115. eleme. A Magyar Tudományos Akadémia 2019. július 24-én kiadott ajánlásban javasolta a moszkóvium nevet, noha az elem felfedezése óta a magyar nyelvhasználók jelentős többsége a moszkovium alakot használta. A 2019-ben központilag előállított, minden magyar középiskolába 2019. augusztus végén kerülő fali periódusos rendszerben a moszkovium név szerepel. Vegyjele Mc, korábban Uup. Jelenleg két izotópja ismert Mc-287 és Mc-288. A 115-ös elem éppen az elméleti stabilitási sziget középpontjába esik. Számítások szerint az elem Mc-299-es izotópja volna a legstabilabb, amely 184-es neutronszámmal rendelkezne. A jelenlegi legnagyobb neutrontartalmú izotóp az Mc-288 173n0-t tartalmaz.

Felfedezése 
2004. február 2-án publikálta a 115-ös számú elem szintetizálását a Physical Review C-ben egy orosz kutatócsoport Dubnából, és egy amerikai csoport a Lawrence Livermore Nemzeti Laboratóriumból. A csoport amerícium-243-at bombázott Ca-48 ionokkal amikor létrehoztak négy Uup atomot. Ezek 100 ms után egy alfa-részecske kisugárzása mellett ununtriumra bomlottak.

Kvantummechanikai alagúteffektus-modellel végzett elméleti számítások alátámasztják a kísérletben tapasztalt alfa-bomlási felezési időt.

A felfedezést közel tíz év után sikerült független laboratóriumnak igazolni: a svédországi Lund Egyetem tudósai 2013. augusztus 27-én közölték, hogy kutatási eredményeik alátámasztják a kísérlet állítását, vagyis kimutatták az ununpentium létezését. Az IUPAC jóváhagyása után várható, hogy a 115-ös számú elem megkapja végleges nevét.

Elektronszerkezet 

A moszkóviumnak hat telített héja van és 7s+5p+4d+2f=18 teli alhéja.

Bohr-féle atommodell: 2, 8, 18, 32, 32, 18, 5

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10 4p65s²4d105p66s²4f145d10 6p67s²5f146d107p³

Lásd még 
 A moszkóvium izotópjai

Jegyzetek 

Félfémek
Nitrogéncsoport
Livermórium

Livermórium (korábban: ununhexium) a neve a 116-os rendszámú szupernehéz elemnek. Vegyjele Lv (korábban: Uuh). Négy izotópja ismert 290 és 293 közötti tömeggel, melyek közül a legstabilabb a Lv-293 40 ms-os felezési idővel.

Felfedezése 

2000. július 9-én a dubnai Egyesített Atomkutató Intézet kutatói figyelték meg egy livermóriumatom bomlását, mikor Ca-48 ionokkal bombáztak egy Cm-248 célatomot. Az eredményeket 2000 decemberében publikálták.

Ugyanebben a kísérletben megfigyeltek egy bomlási láncot, amely megegyezett a korábban megfigyelt fleróvium (Fl) bomlásával, és  289Fl-nek tulajdonították. A későbbi kísérletekben nem sikerült ismét megfigyelni ezt a bomlást, de megjelenése az első kísérletsorozatban így is valószínűsíti az Lv egy metastabil izomerének létezését - név szerint a 293m116-ét -, ami egy ritka bomlási útja a már ismert alapállapotú izomernek. További kutatás szükséges ennek bizonyításához.

A csapat megismételte a kísérletet 2005 májusában és ismét azonosított nyolc livermóriumatomot. A mért bomlási adatok megerősítették a 293116 izotóp jelenlétét. A kutatók ez alkalommal megfigyelték a 292116 izotópot is.

Kvantummechanikai alagúteffektus modellel végzett elméleti számítások alátámasztják a kísérleti adatokat.

Az elem felfedezését 2011 júniusában fogadta el a IUPAC/IUPAP Joint Working Party a 114-es rendszámú fleróviuméval együtt. A felfedezés tényét a Dubna–Livermore együttműködés több közös 2004-es publikációja alapján fogadta el a munkabizottság. Ajánlásuk szerint az együttműködők tehettek javaslatot a IUPAC-nak az elemek végleges nevére. Erre 2011 decemberében került sor. A név és a vegyjel 2012 májusában vált hivatalossá.

Elektronszerkezet 

A livermóriumnak 6 telített elektronhéja van. 7s+5p+4d+2f=18 telített alhéjjal.

Bohr-modell:  2, 8, 18, 32, 32, 18, 6

Kvantummechanikai modell: 1s²2s²2p63s²3p64s²3d10
4p65s²4d105p66s²4f145d10
6p67s²5f146d107p4

Jegyzetek

Kapcsolódó szócikkek 
 A livermórium izotópjai

Oxigéncsoport
Félfémek
Transzurán elemek
Dove Award „Az Év Együttese” kategóriában

A Dove Award nyertesei "Az Év Együttese" kategóriában: 

1981  	IMPERIALS
1982 	IMPERIALS
1983 	IMPERIALS
1984 	Nem osztották ki
1985 	Nem osztották ki
1986 	Nem osztották ki
1987 	FIRST CALL
1988 	FIRST CALL
1989 	TAKE 6
1990 	BEBE & CECE WINANS
1991 	PETRA
1992 	BEBE & CECE WINANS
1993 	4HIM
1994 	4HIM
1995 	4HIM
1996 	POINT OF GRACE
1997 	JARS OF CLAY
1998 	JARS OF CLAY
1999 	POINT OF GRACE
2000 	SIXPENCE NONE THE RICHER
2001 	Third Day
2002 	Third Day
2003 	Third Day
2004 	MercyMe
2005   Casting Crowns

Dove Award
Dove Award „Az Év Rockalbuma” kategóriában

A Dove Award nyertesei „Az Év Rockalbuma” kategóriában: 
1988 – CRACK THE SKY (Mylon LeFevre & Broken Heart)
1989 – RUSS TAFF (Russ Taff)
1990 – THE WAY HOME (Russ Taff)
1991 – BEYOND BELIEF (Petra)
1992 – SIMPLE HOUSE (Margaret Becker)
1993 – PRAY FOR RAIN (Pray For Rain)
1994 – WAKE-UP CALL (Petra)
1995 – GOING PUBLIC (Newsboys)
1996 – NO DOUBT (Petra)
1997 – JESUS FREAK (dc Talk)
1998 – CONSPIRACY NO. 5 (Third Day)
1999 – ANYBODY OUT THERE? (Burlap To Cashmere)
2000 – TIME (Third Day) 
2001 – Tree63, Tree63 (Andrew Philip)
2002 – Come Together (Third Day)
2003 – Lift (Audio Adrenaline)
2004 – Lose This Life (Tait)

Dove Award
Jóltemperált hangolás

A jóltemperált hangolás (a latin temperare szóból, melynek jelentése: mérsékelni, finomítani, beállítani) fogalma alatt zenei hangolások egész sorát értjük egyszerre.

A jóltemperált hangolások közös jellemzője az, hogy nincs bennük olyan hangköz, amelyik a tiszta hangolástól elfogadhatatlan mértékben eltérne, így minden hangnem megszólaltatható. A kiegyenlített hangolással szemben a jóltemperált hangolásban megmarad a hangnemek eltérő jellege, mivel az egyes skálák hármashangzatai más-más mértékben temperáltak, és ezáltal eltérően szólnak.

Tévedés az az egyébként széles körben elterjedt nézet (többek között a Brockhaus Enciklopédiában), miszerint a jóltemperált hangolás egyet jelentene a kiegyenlített temperálással. Johann Sebastian Bach híres Wohltemperiertes Klavier című műve sem a kiegyenlített hangolás bemutatását célozta meg, hanem sokkal inkább a hangnemek eltérő karakterének kiemelését és annak bizonyítását, hogy a jóltemperált hangolás kétségtelen előnyökkel rendelkezik az akkoriban általánosan használt középhangú temperálással szemben, mely alkalmatlan a sok előjegyzéses hangnemek megszólaltatására.

Az első jóltemperált hangolás Európában az Andreas Werckmeister (1645-1706) által bevezetett Werckmeister-hangolás volt, melyet számos más megoldás követett (közülük leghíresebb talán a Kirnberger-hangolás). Ma már a hangszereket általában nem jóltemperáltan, hanem kiegyenlítetten hangolják.

Német nyelvű irodalom 
 Alfred Dürr: Johann Sebastion Bach – Das Wohltemperierte Klavier. Bärenreiter, Kassel 1998,

Lásd még 
 Hangolás
 Cent (zene)
 Enharmonikus csere

Hangolás
Kiegyenlített hangolás

A kiegyenlített hangolás a nyugati zenében alkalmazott egyik hangolás. Az oktáv 12 matematikailag pontosan egyenlő nagyságú félhanglépésre van felosztva, így a püthagoraszi komma teljesen kiegyenlítődik. A szomszédos hangok frekvenciaviszonyát a következő képlet írja le:

A kiegyenlített hangolású sor hangjait az alábbi egyenlőség segítségével határozhatjuk meg:

,

ahol t0 általában az A kamarahang (440 Hz), i pedig a kiválasztott t0-tól számított távolság félhanglépésekben. A skála láthatóan egy mértani sorozat, mivel szomszédos tagjai ugyanolyan arányban állnak egymással.

Ha például a G’ hang frekvenciáját szeretnénk meghatározni, akkor először számláljuk meg a félhanglépéseket az alaphangtól (jelen esetben a normál A-tól, így i = mínusz 2, mert lefelé számolunk), majd helyettesítsük be ezt az értéket a képletbe a következő módon:

az egy oktávval magasabb G’’ hang esetében i = 10 a t0-hoz képest, így a képlet:

Ahogy látható, G’’ frekvenciája éppen kétszerese a G’ hangénak – ezért szól olyan konszonánsan a kiegyenlített hangolásban két azonos hang, ami egyik fő előnye ennek a temperálásnak. Emellett a rendszer lehetővé teszi bármely darab bármelyik hangnembe való transzponálását (például minden hangnak Fisz-dúrból C-dúrba történő átvitelét), anélkül, hogy az átlagos, nem abszolút hallású hallgató valami változást venne észre.

Bár az így hangolt hangszer az oktávon kívül egyetlen más „ideális”, vagyis tiszta hangközt sem tartalmaz, és az eltérések jól hallhatók is, a mai zeneesztétikai felfogás szerint ez elfogadható, és a megszokás után nem zavaró.

Ugyan a kiegyenlített hangolást elméletileg már régóta ismerték, gyakorlati okokból mégis csak a 20. század elején kezdett elterjedni. Általánossá válásával az új kompozíciók esetében jelentőségét vesztette a hangnemi jelleg, mivel a különböző hangnemek ezen tekintetben immár nem szólnak eltérően. Ugyanezen okból a régebbi művek kiegyenlített hangolású instrumentumon való előadásakor gyakran a kompozíció jelentős művészi aspektusai tűnnek el a hangnemek azonossága miatt.

Johann Sebastian Bach híres Das wohltemperierte Klavier című műve az általánosan elterjedt nézettel szemben nem kiegyenlített temperálású hangszerre készült.

Régebbi komponisták esetenként szívesen alkalmaztak rosszul hangzó, „lehetetlen" hangnemeket, hogy így jelenítsenek meg olyan negatív tartalmakat, mint például fájdalom, bűn stb.

Manapság általában kiegyenlítetten hangolják a hangszereket, sok orgonát és csembalót azonban tudatosan más hangolással látnak el.

A kiegyenlített hangolás centértékei 

A következő táblázat a hangközök értékeit és a tiszta hangolástól való százalékos eltéréseiket mutatja be:

Kapcsolódó szócikkek 

Cent (zene)
Felhangsor
Tiszta hangolás
Hangolás
Jóltemperált hangolás

Hangolás
Manu Chao

Manu Chao, eredeti nevén José-Manuel Thomas Arthur Chao (Párizs, 1961. június 21. –) francia születésű, többnyire latin zenét játszó zenész, énekes.

Pályakép 

Szülei Spanyolországból Párizsba emigráltak. Apja, Ramón Chao író, Galiciából származik. Manu Chao Párizsban született és gyermekkorát Párizs közelében töltötte.

A párizsi alternatív zenei közösség jól ismert tagja. Alapítója és tagja volt több zenekarnak, így például a Hot Pants-nek, vagy a Los Carayos-nak. 1987-ben testvérével, a trombitás Antoine Chaóval és unokatestvérével, a dobos Santiago Casariegóval megalakította a Mano Negra nevű zenekart. A zenekar népszerű lett Európában, de turnéztak Latin-Amerikában is. Fennállása során a Mano Negra négy lemezt adott ki: 1988-ban a Patchanka, 1989-ben a Puta's Fever 1991-ben pedig a King Of Bongo, majd 1994-ben a Casa Babylon jelent meg. 

Manu Chao 1998-ban önálló lemezzel jelentkezett, a Clandestino című albummal. Az albumból – amelyen a népszerű Bongo Bong / Je ne t'aime plus című szám is szerepel – ötmillió példányt adtak el.

Diszkográfia

Albumok 
Clandestino (1998)
Próxima estación: Esperanza (2001)
Radio Bemba Sound System (élő album) (2002)
Sibérie m’était contéee  (2004)
La Radiolina (2007. szeptemberben megjelent)
Baionarena (2CD+DVD, élő koncertfelvétel) (2009)

Maxik 
Bongo Bong (1999)
Clandestino (2000)
Me gustas tú (2001)
Merry Blues (2001)
Mr. Bobby (2002)
Rainin' in Paradize (2007)

DVD 
Babylonia en Guagua (2002)
Baionarena (2CD+DVD, élő koncertfelvétel) (2009)

A Manu Chao dal 
2003-ban az 1983-as alapítású Les Wampas nevű punk-rock együttes első sikerét a Manu Chao című dalával érte el, aminek a refrénje a következőképp fordítható: "Ha enyém lenne Manu Chao pénztárcája, Kongóban nyaralnék… Ha enyém lenne Louise Attaque bankszámlája, húsvétig haza se jönnék."

Didier Wampas kritikusan szemléli egyes művészek viselkedését (Manu Chao, Noir Désir), akik a rendszer kritikusainak mutatják magukat, miközben igen jól megélnek belőle.

Fellépései Magyarországon 
Petőfi Csarnok: 2002. május 28.
Sziget Fesztivál: 2007. augusztus 8.
Volt Fesztivál: 2008. július 4.
Budapest Park: 2013. szeptember 7.
Budapest Park: 2015. július 13.
Sziget Fesztivál: 2016. augusztus 12.
Veszprém / Balkan Most Fesztivál: 2023. szeptember 9.

Jegyzetek

Források 

https://hvg.hu/kultura/20190614
https://playingforchange.com/musicians/manu-chao/
https://www.rockbook.hu/hirek/manu-chao-koncert-julius-13-budapest-parkban

További információk 
 Manu Chao – hivatalos honlap
 Manu Chao Fansite – Magyar nyelvű rajongói oldal

Könyv 
Alessandro Robecchi: MANU CHAO – Zene és szabadság, Bp., Silenos Kiadó, 2008 
Ramón Chao: A jég és a tűz vonata – A Mano Negra Kolumbiában, Bp., Silenos Kiadó, 2013 
Peter Culshaw: Clandestino – Manu Chao nyomában; ford. Nagy Gergely; Bp., Gabo Kiadó, 2013 

Francia énekesek
1961-ben született személyek
Élő személyek
Gitárosok
Francia zenei producerek
Párizsiak
Lapincs

A Lapincs (németül Lafnitz, szlovénül és vendül Lapinč) közel 114 km hosszú mellékfolyója a Rábának. A Joglland hegyvidéken ered, majd továbbfolyik a stájer Vorau és Lapincs (Lafnitz) községek mellett egészen Radafalva (Rudersdorf) községig, Stájerország és Burgenland határáig. Miután eléri Feistritz folyót, továbbhalad Burgenland déli részén, és Magyarországba belépve Szentgotthárdnál torkollik a Rábába.

Múltbeli szerepe 
A Lapincs több száz éven át osztrák-magyar határfolyónak számított Vas vármegye és Stájerország között a Lapincsújtelek (Neustift a.d. Lafnitz) és Királyfalva (Königsdorf) közötti szakaszon.

Ausztria folyói
Magyarország folyóvizei
Fortuna (egyértelműsítő lap)

Fortuna, keresztnév
 Fortuna, a szerencse és a véletlen istennője a római mitológiában
Földrajz
 Fortuna, község Spanyolországban, Murciában
Művészet
 Fortuna (1958) zsidó származású brazíliai énekesnő
 Fortuna (1966) Menahem Golan filmje
 Fortuna (2013) mexikói teleregény
Sport
 Fortuna Düsseldorf, német labdarúgócsapat
 Fortuna Köln, német labdarúgócsapat
 Fortuna Sittard, holland labdarúgócsapat
 Pécsi Fortuna, magyar női labdarúgócsapat