alexshynkarenk0/ukrmedprotocols-2 huggingface dataset:
Діагноз «Рак ротової порожнини» встановлюється на основі гістологічного дослідження біоптату пухлини ротової порожнини, доповнюється даними гістологічного або цитологічного дослідження реґіонарних або віддалених метастазів раку ротової порожнини, а також даними ендоскопічних (за клінічними показаннями) і променевих методів діагностики – мультиспіральної комп'ютерної томографії або магнітно-резонансної томографії, у закладах охорони здоров’я (ЗОЗ), що надають спеціалізовану медичну допомогу або підрозділах ЗОЗ, в яких здійснюється спеціальне протипухлинне лікування (далі – заклади спеціалізованої допомоги). Рак ротової порожнини може бути запідозрений лікарем будь-якої лікарської спеціальності на основі характерних клінічних проявів, даних променевих методів діагностики. Тому ключове завдання лікарів первинної та спеціалізованої неонкологічної медичної допомоги забезпечити якнайшвидше скерування пацієнтів з підозрою на рак ротової порожнини у заклади спеціалізованої допомоги для підтвердження або виключення остаточного діагнозу. Після проведеного спеціального протипухлинного лікування пацієнти перебувають під спостереженням та проходять реабілітацію як у закладах спеціалізованої допомоги, так і у закладах первинної медичної допомоги. У випадках прогресування захворювання, коли відсутні показання для продовження спеціального лікування, пацієнти потребують адекватного знеболення, а також симптоматичного лікування згідно з відповідними галузевими стандартами у сфері охорони здоров’я. Лікарі загальної практики – сімейні лікарі відіграють ключову роль у організації раннього (своєчасного) виявлення раку, заохоченні населення до участі у профілактичному обстеженні та сприянні виконанню всіх рекомендацій фахівців онкологічного профілю під час протипухлинного лікування, забезпеченні належної паліативної допомоги хворим, які виявляють бажання знаходитися вдома на термінальних стадіях захворювання. Необхідно зазначити, що застосування деяких лікарських засобів в схемах хіміотерапії, що продемонстрували достатню ефективність у клінічних дослідженнях при лікуванні пацієнтів на рак порожнини рота, в Україні може мати обмеження через відсутність відповідних показань для застосування у затверджених МОЗ України інструкціях для медичного застосування. Відповідно до статті 44 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров'я» незареєстровані лікарські засоби, можуть використовуватися в інтересах лікування особи тільки за умови отримання письмової згоди та інформування пацієнта або його законного представника про цілі, методи, побічні ефекти, можливий ризик та очікувані результати лікування.
симптом розвитку анаеробної інфекції. Газоутворення, як правило, виникає слідом за розвитком набряку і свідчить про тканинну деструкцію в результаті життєдіяльності анаеробних мікроорганізмів, у першу чергу Cl. perfringens. Наявність газу визначається перкуторно: в ділянці розповсюдження газу визначається тимпанічний звук. В підшкірній клітковині наявність газу можна встановити шляхом пальпації – по «хрусту сухого снігу» (симптом крепітації пухирців газу). При голінні волосся на шкірі, котра оточує рану, визначається легенький тріск – резонанс над просякнутою газом ділянкою тканин («симптом бритви»). Постукування браншами пінцету дає характерний коробочний звук.
Ретельний збір анамнезу, включаючи попередні види терапії, та об’єктивний огляд з оцінкою стану гемодинаміки пацієнта. Дуже важливо виявити та лікувати порушення передсердного та шлуночкового ритму, дисфункцію клапанів, післяінфарктну ішемію і гіпертензію. Супутні захворювання, такі як інфекція, легеневі захворювання, ниркова дисфункція, діабет, анемія або інші порушення лабораторних показників, часто також вносять свій вклад в клінічну картину. Пацієнти із серцевою недостатністю часто потребують кисневої терапії і контролю насичення киснем за допомогою пульс-оксиметра з цільовим значенням понад 95% (90% у пацієнтів з хронічним обструктивним захворюванням легень) і періодичного аналізу газів крові. Треба виявляти обережність, щоб уникнути гіперкапнії у таких пацієнтів. При помірній серцевій недостатності (клас ІІ по Кілліпу) внутрішньовенні петльові діуретики і/або внутрішньовенні нітропрепарати, як правило, ефективно знижують кінцево-діастолічний тиск і зменшують застій та задишку. Якщо є гіпертензія, вона повинна швидко лікуватись для запобігання подальшої декомпенсації. Інгібітори АПФ/БРА й антагоністи альдостерону зменшують задишку і процес ремоделювання та покращують виживаності, і їх можна починати давати за відсутності гіпотензії, гіповолемії або ниркової дисфункції.
обмінів, типу діалізуючого розчину Наявність в ЛЗ локальному протоколі визначення доставленої дози 7. ПД В усіх пацієнтів, які лікуються ПД загальний Kt/V сечовини більше 8. 1,7
акушерсько-гінекологічний анамнез: дата останньої менструації, попередні вагітності, запальні захворювання та перенесені операції органів малого таза, методи контрацепції; біль у животі: початок, тривалість, характер, іррадіація болю, фактори полегшення або посилення болю; вагінальна кровотеча: початок, тривалість, об’єм (кількість просякнутих прокладок); синкопе/запаморочення; нудота/блювання.
появи перших симптомів, оскільки операція раніше цього часу може бути пов'язана з більш високим ризиком періопераційних ускладнень, особливо у тому разі, коли першою подією був інсульт, а не ТІА.
від паління, вживання алкоголю та застосування гепатотоксичних речовин.
з п/о рани – пов’язку слід замінити у присутності лікаря- нефролога
Дювіль Біопсіяo я за допомогою Показник 4-5 за Позитивний ФДГ– шкалою Дювіль
функції кожної нирки з метою встановлення ймовірності виникнення ниркової недостатності в післяопераційному періоді.
ситуаціях, наприклад, дитина може бути занадто формальною або фамільярною.
препарат простагландину + β- адреноблокатор; β- адреноблокатор + інгібітор карбоангідрази; холіноміметик + β- адреноблокатор; β- адреноблокатор + α2- адреноміметик.
з приводу симптомів порушення функції жовчного міхура і жовчовивідних шляхів, які пацієнт розпізнав самостійно.
Victorian Gambling Screen. Melbourne: Gambling Research Panel; 2003.
1) Дорослі: – температура тіла (внутрішня) >35°C; – pH >7,2; – іонізований кальцій (Ca2+) >1,1 ммоль/л; – дефіцит основ <–6; Продовження Додатка 2 – лактат <4 ммоль/л; – тромбоцити >50 × 109/л;
нести загрозу життю. Це відповідь організму на проникнення чужорідного протеїну (наприклад - їжа, лікарські засоби, пилок, жало комахи або будь-яка вжита або введена вдихом субстанція). Локальна алергічна реакція (наприклад кропивниця або набряк Квінке, який не блокує дихальні шляхи) може лікуватись введенням антигістамінних препаратів. За підозри на анафілаксію працівники ЕМД мають застосовувати епінефрин як препарат першої лінії лікування. Серцево-судинний колапс може статися одномоментно без попереднього прояву шкірних та дихальних симптомів. Важливим є постійний моніторинг дихальних шляхів та дихання пацієнта.
референтного зразка крові пацієнта у пробірку типу «вакутайнер» з внутрішнім напиленням К2ЕДТА/К3ЕДТА з метою подальшого визначення групової та резус- належності, оскільки таке визначення може бути ускладнене після трансфузії. Для визначення групової та резус-належності можуть бути використані експрес тести (набори сухих реагентів на площині для визначення групової та резус-належності).
ЗАСОБІВ БЕЗ РЕЦЕПТА «СИМПТОМАТИЧНЕ ЛІКУВАННЯ АЛЕРГІЇ» І. Паспортна частина
ефективних безперервних натискань на грудну клітку та правильної дефібриляції; контроль прохідності дихальних шляхів є вторинним на даному етапі і не повинен перешкоджати проведенню компресій та дефібриляції. Варіанти контролю прохідності дихальних шляхів: а) пасивна вентиляція: - оксигенотерапія з використанням нереверсивної маски та встановленим орофарингеальним повітроводом - певна кількість кисню буде входити з кожним натисканням на грудну клітку - дана процедура може продовжуватись 3-4 цикли натискань на грудну клітку (6-8 хвилин), після цього потрібно застосувати мішок АМБУ і надгортанний повітровід (деталі нижче); б) вентиляція мішком АМБУ з частотою 10 вдихів/хв (один вдих кожних 10 натискань) виконується під час повернення стінок грудної клітки до норми (а не в момент натискання на грудну клітку), не перериваючи натискання; в) вентиляція мішком АМБУ з частотою 30:2 (число натискань:число вдихів) - кожні 30 натискань супроводжуються 2 вдихами мішком, після чого одразу продовжуються натискання на грудну клітку: - при роботі з дітьми: при одночасній роботі кількох працівників системи ЕМД рекомендованим співвідношенням натискань до вдихів є 15:2 (якщо один рятувальник - 30:2) - при роботі з дітьми: для новонароджених є рекомендованим співвідношення 3:1; г) встановлення інтубаційних трубок: - встановлення надгортанного повітроводу або ендотрахеальної трубки не повинно перешкоджати проведенню компресій - вентиляція відбувається з частотою 10 вдихів/хв (для дорослих) - для дітей рекомендована частота - 1 вдих кожні 3-5 секунд (12- 20 вдихів/хвилину).
• Застосовуйте інфузію 10% глюкози з додаванням електролітів* (ніколи не чистий водний розчин 10% глюкози/декстрози). • Якщо внутрішньовенне введення неможливе → ентеральне відновлення через назогастральний зонд: підготуйте інфузійнй середовища, як зазначено вище, та розпочніть їх введення через зонд з тією ж швидкістю. Вік 0-24 міс 2-4 роки 4-14 років >14 років та дорослі Максимальний об’єм 10% розчин глюкози, 5 мл/кг/год 4,2 мл/кг/год 3,5 мл/кг/год 2,5 мл/кг/год 120 мл/год (3л/24 год) швидкість інфузії (8 мг/кг/хв) (7 мг/кг/хв) (6 мг/кг/хв) (4 мг/кг/хв) Розчин ліпідів 20 % 0,4 мл/кг/год 0,3 мл/кг/год 0,3 мл/кг/год 0,3 мл/кг/год 20 мл/год (2 г/кг/д) (1,5 г/кг/д) (1,5 г/кг/д) (1,5 г/кг/д) (500 мл/24 год)
Швидкість введення можна збільшувати кожні 3-5 хв на 5 мкг/хв (залежно від ефекту і реакції ЧСС, центрального венозного тиску та систолічного артеріального тиску, яке може бути знижено на 10-25% від вихідного, але не повинно бути нижче 90 мм рт.ст.). Якщо при швидкості введення 20 мкг/хв не отримано терапевтичного ефекту, подальший приріст швидкості введення повинен становити 10-20 мкг/хв. При появі відповідної реакції (зокрема, зниження артеріального тиску) подальше збільшення швидкості інфузії не проводиться або проводиться через більш тривалі інтервали часу.
Даний протокол не стосується якоїсь специфічної нозологічної форми, а представляє сучасні рекомендації щодо використання ПЕХ в новонароджених дітей.
Скринінг Оцінити серйозність С получені Штати 1 6 (12 Міннесота проблема Останні 12 . 75 (146) . 57 (284) Проти DSM-IV- Проти DSM-IV- азартних ігор проблеми азартних Америки забитих) підлітки азартні ігри (бал місяців . 76 - 0,81 (284) MR-J: MR-J: Sought Oaks ігор віком від 15 до 18 років 3 або більше). Пізніші . 80 (282) . 73 (145) . 99 (146) Переглянуто для у підлітків років завербовані публікації: . 80 (164) . 97 (146) . 99 (145) підлітків (SOGS-(перегляд SOGS) по телефону або у Два . 81 (145) Проти МАGS-7: Проти МАGS-7: R) (164, 283) школі (N = 1101) різна оцінка . 98 (285) . 69 (282) . 95 (282) протоколи (283). Проти Проти брехні/ставки: Не є проблемою азартні брехні/ставки: . 99 (286) ігри (бали 0 або 1), . 24 (286) Проти схильність до азартних Проти щоденних щоденних ігор (бали азартних ігор: азартних ігор: з 2 або 3), проблеми з . 22 (287) . 99 (287) азартними іграми (бали проти само проти само- з 4 або більше) виявленні виявлена потреби в потреба в допомозі: допомозі: . 59 (285) . 96 (285) Проти отримання Проти допомоги: отримання . 62 (285) допомоги: . 96 (285)
-у значному ступені; -у деякому роді; - дуже мало.
European Association of Urology. 2009:11–37. http://www.uroweb.org/guidelines/
Збільшення виявлення ДРЩЗ пов’язане з ефектом скринінгу після впровадження УЗД шиї в щоденну практику, що виконується для захворювань ЩЗ, а також для інших не пов’язаних станів. Головним завданням діагностики вузлів ЩЗ є виключення випадків, які відповідають злоякісному ураженню. УЗД ЩЗ, клінічні особливості та вік пацієнта є основою для вибору вузлів ЩЗ, які потребують тонкоголкової аспіраційної пункційої біопсії (далі - ТАПБ) під контролем УЗД. Сцинтиграфію ЩЗ слід виконувати лише пацієнтам із низьким рівнем ТТГ, щоб виявити зони потенційної функціональної автономності. В спорадичних випадках подібні зони можуть бути присутні при низьких референтних значеннях ТТГ, особливо при багатовузловому зобі. Метастази в лімфатичних вузлах трапляються досить часто у пацієнтів з ДРЩЗ тому клінічне визначення стадії має стратегічну роль для оптимізації хірургічного лікування. У пацієнтів із клінічно низьким ризиком ДРЩЗ інформація, отримана за допомогою доопераційного визначення стадії, може мати вирішальне значення для визначення найбільш прийнятного варіанту лікування, який може включати активне спостереження, а також консервативне хірургічне втручання (тобто гемітиреоїдектомію) або повну тиреоїдектомію з або без центральної дисекції шиї (далі – ЦДШ). Тотальна тіреоїдектомія як первинний варіант хірургічного лікування майже для всіх ДРЩЗ розміром понад 1см із ознаками реґіональних або віддалених метастазів або без них. Близько 5% пацієнтів з ДРЩЗ виявляють віддалені метастази на момент встановлення діагнозу. Терапія 131І є терапією вибору і лікування слід повторювати до тих пір, поки не буде виявлено поглинання 131І. Приблизно 30% цих пацієнтів будуть вилікувані за допомогою цієї терапії, тоді як інші рано чи пізно стануть резистентними до 131І і потребуватимуть іншої терапії. Загальна виживаність цієї групи пацієнтів може бути значно нижчою порівняно з іншими групами, які зберігають здатність поглинати радіоактивний йод.
«Зупинка серця»): а) за відсутності засобів професійного забезпечення прохідності дихальних шляхів проводьте допоміжну вентиляцію з тією ж частотою, що й для інших пацієнтів; б) у разі інтубації вентилюйте з меншою на половину частотою для запобігання гіпервентиляції. Якщо наявний монітор ЕТСО , вентилюйте з метою підтримання нормального рівня ЕТСО 2.
Потреба в анестезії зростає зі збільшенням терміну вагітності. Ступінь болю варіює в залежності від віку, паритету вагітності, наявності дисменореї в анамнезі та рівня тривоги/страху у жінки, яка перериває вагітність. Знеболювальні лікарські засоби завжди повинні бути в наявності, їх слід вводити заздалегідь, передбачаючи час початку болю. Запалення нижніх статевих шляхів при хірургічному перериванні вагітності є фактором ризику розвитку інфекцій після переривання вагітності. З метою запобігання розвитку інфекційних ускладнень під час хірургічного переривання вагітності рекомендується периопераційна антибіотикопрофілактика. Застосування осмотичних засобів (ламінарії), гнучких пластикових канюль зменшує ризик перфорації стінки матки та пошкодження базального шару ендометрію. Безпечність методу забезпечується проведенням медикаментозної підготовки шийки матки, Пацієнтку необхідно детально поінформувати про медичні причини щодо необхідності відвідування лікаря, а саме: наявність тривалої рясної кровотечі, повна відсутність кровотеч після хірургічного переривання вагітності, біль, який не зменшується з прийомом знеболювальних лікарських засобів, лихоманка.
Обов’язкові: 1) Провести діагностику і диференційну діагностику моногенного ЦД відповідно до додатку 7 до цих Стандартів. 2) Слід розглянути діагноз моногенного діабету, якщо: 3) діабет, що проявляється до 6-місячного віку (НЦД), 4) аутосомно-домінантна сімейна м’яка гіперглікемія або діабет, 5) ЦД, пов'язаний з екстрапанкреатичними симптомами (наприклад, вроджені вади серця або шлунково-кишкового тракту, вади розвитку мозку, важка діарея або інші аутоімунні захворювання з дуже молодого віку), 6) є ознаки синдромів резистентності до інсуліну, що характеризується високим рівнем інсуліну або високими потребами в інсуліні; аномальним розподілом жиру з нестачею підшкірного жиру, особливо на кінцівках; дисліпідемією, особливо з гіпертригліцеридемією; та/або вираженою акантокератодермією). 7) Призначити лікування відповідно до варіанту моногенного ЦД. Бажані: 8) Усі пацієнти, яким діагностовано ЦД у перші 6 місяців життя, повинні пройти молекулярно-генетичне тестування для визначення підтипу моногенного неонатального цукрового діабету (НЦД), оскільки у цій підгрупі ЦД1 є надзвичайно рідкісним. 9) У пацієнтів, яким діагностовано ЦД у віці від 6 до 12 місяців, тестування на НЦД має проводитися у разі відсутності у них острівцевих антитіл, оскільки більшість пацієнтів цієї вікової групи мають ЦД1. 10) Молекулярно-генетичне тестування рекомендується пацієнтам, які за клінічними ознаками мають підозру на наявність мутацій, що призводять до моногенного ЦД, визначити вид MODY. Розділ ІХ. Цукровий діабет, пов’язаний з муковісцидозом у дітей