alexshynkarenk0/ukrmedprotocols-2 huggingface dataset:
ЗАСОБІВ БЕЗ РЕЦЕПТА «СИМПТОМАТИЧНЕ ЛІКУВАННЯ ЗУБНОГО
пов’язаним з нею зміненим станом свідомості (ШКГ<15 балів): а) зупинити помпу або від’єднати, якщо пацієнт не може самостійно ковтати пероральну глюкозу або, якщо спеціалізована допомога недоступна; б) залиште помпу у робочому положенні, якщо пацієнт здатний самостійно ковтати і отримує спеціалізовану допомогу.
які надають первинну медичну допомогу 5.1.1. Кадрові ресурси Лікарі загальної практики-сімейні лікарі, лікарі-терапевти дільничні, медичні сестри, молодший медичний персонал. В сільській місцевості допомога може надаватись фельдшерами (медичними сестрами загальної практики). Огляд і консультації проводяться лікарем загальної практики-сімейним лікарем. 5.1.2. Матеріально-технічне забезпечення Оснащення: Апарат Рота повногабаритний з таблицями Сивцева-Головина (Орлової, Шевальова) та таблиця Рабкіна, набір пробних очкових лінз (малий), оправа пробна універсальна, офтальмоскоп, тонометр Маклакова, інше – відповідно до Табеля оснащення.
панітумумаб (лише Панітумумаб 6 мг/кг внутрішньовенно впродовж 60 Повторювати при хвилин, у день 1 кожні 2 тижні
діагноз підтверджено морфологічно. 4 Виживаність пацієнтів з ФЛ. Паспорти індикаторів якості медичної допомоги
скарг на здоров’я та особливості (можливості) психо-соціальної самореалізації пацієнта).
alcohol, substance abuse and pathological gambling treatment unit using the Addiction Severity Index. British Journal of Addiction. 1991;86(8):1017-28.
туберкульоз. Зв’язок індикатора із настановами, стандартами та протоколами медичної допомоги, затвердженими МОЗ. Індикатор ґрунтується на положеннях цього Стандарту. Зауваження щодо інтерпретації та аналізу індикатора. Індикатор характеризує якість надання ПТАО у закладі, а саме аспекти, пов’язані із веденням супутніх захворювань, якістю психосоціального супроводу, тощо. Цільовий (бажаний) рівень значення індикатора на етапі запровадження цього Стандарту не визначається заради запобігання викривленню реальної ситуації внаслідок адміністративного тиску. Інструкція з обчислення індикатора. Дані надаються ЗОЗ, що надають медичну допомогу пацієнтам з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, розташованим на території обслуговування, до структурних підрозділів з питань охорони здоров’я місцевих державних адміністрацій. Дані надаються поштою, в тому числі електронною поштою. Метод обчислення індикатора: підрахунок шляхом ручної або автоматизованої обробки. Індикатор обчислюється структурними підрозділами з питань охорони здоров’я місцевих державних адміністрацій після надходження інформації від ЗОЗ, що надають медичну допомогу пацієнтам з психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів, зареєстрованих на території обслуговування. Значення індикатора обчислюється як відношення чисельника до знаменника. Знаменник індикатора складає загальна кількість пацієнтів, які отримують ПТАО впродовж звітного періоду. Зі знаменника виключаються пацієнти, які проходять амбулаторне або стаціонарне лікування ТБ впродовж звітного періоду. Джерелом інформації є: форма 025/о, форма № 030-1/о. Чисельник індикатора складає загальна кількість пацієнтів, які отримують ПТАО впродовж звітного періоду та які пройшли скринінг на ТБ впродовж звітного періоду. Джерелом інформації є: форма 025/о, форма № 030-1/о. Значення індикатора наводиться у відсотках.
тяжким перебігом COVID-19 забезпечується моніторинг та корекція лікувальних заходів залежно від супутніх патологічних станів.
яких діагноз підтверджено морфологічно. Індикатор ґрунтується на положеннях цього СМД. Зауваження щодо інтерпретації та аналізу індикатора. Цільовий (бажаний) рівень значення індикатора на етапі запровадження СМД не визначається заради запобігання викривленню реальної ситуації внаслідок адміністративного тиску. Інструкція з обчислення індикатора. Організація, яка має обчислювати індикатор: інформаційно-аналітичні відділи онкологічних закладів, розташованих на території обслуговування. ЗОЗ, який надає дані: онкологічні заклади, інформаційно-аналітичні відділи онкологічних закладів, розташованих на території обслуговування. Дані надаються відповідно до вимог технології ведення канцер-реєстру. Метод обчислення індикатора: автоматизована обробка даних популяційного канцер-реєстру. Індикатор обчислюється онкологічним закладом за даними Національного канцер-реєстру України. Знаменник індикатора складає загальна кількість випадків ФЛ, зареєстрованих впродовж звітного періоду на території обслуговування. Джерелом інформації є: форма 030-6/о та база даних Національного канцер-реєстру України. Чисельник індикатора складає загальна кількість випадків ФЛ, зареєстрованих впродовж звітного періоду на території обслуговування, для яких задокументований факт морфологічного підтвердження діагнозу. Джерелом інформації є: форма 030-6/о та база даних Національного канцер-реєстру України. Значення індикатора наводиться у відсотках.
кільця двома затискачами; переріжте пуповину між ними; за необхідності проведення реанімації переріжте пуповину якомога швидше.
або навчальні заходи на рівні закладів дошкільної освіти, загальної середньої освіти, спеціалізованої освіти, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої чи вищої освіти, присвячені питанням охорони здоров’я на тему ТБ та поширювати інформацію з питань профілактики ТБ.
побічних реакцій (передбачених і непередбачених інструкцією для медичного застосування лікарського засобу) при застосуванні лікарського засобу або відсутності ефективності лікарського засобу необхідно припинити прийом підозрюваного лікарського засобу, щонайшвидше повідомити лікаря, фармацевта, заповнити та надіслати спеціальну форму (карту-повідомлення для надання пацієнтом інформації про побічну реакцію та/або відсутність ефективності лікарського засобу при його медичному застосуванні) будь-яким зручним та доступним способом до Державного експертного центру МОЗ України.
З метою підвищення безпеки та ефективності всіх фармакологічних засобів для лікування нікотинової залежності надаються письмові інструкції для правильного використання, індивідуалізовані дози і тривалість терапії, графік відвідувань офісу або телефонних дзвінків для моніторингу відповіді пацієнта, корегування дози і тривалості лікування. Пацієнт повинен перевірятися кожні 1- 2 тижні. Лікування повинно бути встановлено на 2-тижні. Якщо утримання не досягнуто через 2 тижні, необхідно знову обговорити лікування і мотивації. Припинити терапію, якщо куріння залишилося на тому ж самому рівні через 4 тижні. Якщо попередня спроба з одним лікарським засобом невдала, замініть на комбіновану терапію.
кімнатної температури, однак підвищення температури скорочує термін його активності. Гентаміцин (8 мг/л) стабільний протягом 14 діб, але тривалість знижується за додавання гепарину. Цефазолін (500 мг/л) стабільний 8-14 діб у холодильнику; додавання гепарину не впливає на термін стабільності. Цефтазидим є менш стабільним – концентрація 125 мг/л за кімнатної темпаратури активна тільки 4 доби, за зберігання у холодильнику – 7 діб, 200 мг/л – 10 діб. Цефепім активний у діалізаті 14 діб за зберігання у холодильнику. Ікодекстрин-місткі розчини сумісні з ванкоміцином, цефазоліном, ампіциліном, цефтазидимом, гентаміцином та амфотеріцином.
інформація про лікарський засіб наведена в інструкції для медичного застосування лікарського засобу, яка до нього додається.
SARS-CoV-2 infekcijas un COVID-19 epidemioloģija, diagnostika, klīniskās norises un komplikācijas, 2021 https://www.spkc.gov.lv/sites/spkc/files/media_file/covid_19_rekomendacijas_marts- gatavs-1.pdf
Спеціальне протипухлинне лікування пацієнтів з ММ здійснюється виключно у ЗОЗ, що надають спеціалізовану медичну допомогу, та полягає у застосуванні хіміо-, імуно- та променевої терапії у різних комбінаціях залежно від віку, загального стану пацієнта та групи ризику на момент встановлення діагнозу.
Основною метою лікування переломів ВЩ є відновлення преморбідної форми та функції ВЩ, орбіти, носа, ока та приносових пазух, відновлення прикусу, фонації та естетики, збереження зубів і кісткових структур, а також досягнення наступних цілей лікування: відновлення та/або підтримка прохідності дихальних шляхів, контроль кровотечі, збереження тканин, зменшений період непрацездатності, мінімізація психологічних наслідків, контроль больового синдрому, загоєння без ускладнень попередження інфікування, належне розуміння пацієнтом (родиною) варіантів лікування та згода з планом лікування, належне розуміння та прийняття пацієнтом (родиною) сприятливих результатів і відомих ризиків та ускладнень, уникнення вторинних деформацій, задовільний естетичний результат. У пацієнтів дитячого віку до цього додається уникнення аномалій росту та забезпечення отримання пацієнтом та батьками адекватної консультації щодо усунення/компенсації будь-якого функціонального або анатомічного дефіциту, отриманого в результаті травми. Однак певні фактори ризику та ускладнення, зазначені нижче в даних стандартах, можуть перешкоджати повному відновленню форми та/або функції. Комплексне лікування пацієнтів з переломами ВЩ призначається за результатами проведених діагностичних заходів та включає репозицію кісткових уламків та їх стабілізацію в заданому положенні, спостереження за пацієнтом в динаміці, профілактику ускладнень, місцевий догляд за порожниною рота, носа, та ранами на шкірі обличчя, дотримання рекомендацій суміжних спеціалістів, антибіотикотерапію за показаннями, що наведені у додатку 3 до цього Стагдарту. Показаннями до лікування травм ВЩ слід вважати: клінічні та рентгенологічні ознаки перелому ВЩ; порушення сенсорної та/або рухової іннервації; жувальна дисфункція; порушення прикусу; дефекти верхньої щелепи; наявність сторонніх тіл; пошкодження оточуючих м'яких тканин; лікворея з носу; параорбітальна гематома; підшкірна емфізема; субкон'юнктивальний крововилив; порушення та/або аномалії органу зору; порушення функціонування носослізного та/або носолобного каналів; кровотеча з носа (епістаксис) або з рота; телекантус; защемлення окорухових м’язів; перелом дна орбіти, що підтверджений клінічно або рентгенологічно.
гемодинаміки. Гідрофторидна кислота Гідрофторидна кислота (ГФ) є висококорозійною субстанцією, яка в основному використовується в автомобільних чистячих засобах, для зчищування іржі, в засобах для чистки порцеляни, для нанесення малюнків на скло, очищення цементу або цегли, або для очистки різних видів сталі від домішок. ГФ кислота легко проникає в шкіру і може спричинити глибокі пошкодження. Вірогідність того, що мала концентрація ГФ кислоти спричинить миттєвий опік дуже мала, проте, може бути пізній прояв болю у місці ураження. Високі концетрації ГФ кислоти можуть спричинити миттєві опіки, зовнішньо вони можуть виглядати від невеликої еритеми до явного опіку. Потрапляння до ротової порожнини або на великі ділянки шкіри може призвести до серйозної системної гіпокальціємії з можливим подовженням інтервалу QT та серцево- судинними розладами.
ГЛЛ займає перше місце в структурі злоякісної патології дитячого віку. Всебічна діагностика (цитоморфологічна, імуноцитологічна, генетична), застосування ризик-адаптованих стратегій лікування із дотриманням відповідних доз та часової інтенсивності лікування, профілактика та надання адекватної допомоги у разі розвитку ускладнень дозволяють досягти тривалого безрецидивного виживання пацієнтів на рівні не менше 85%. Ранні, надранні рецидиви, випадки рефрактерного перебігу захворювання здебільшого вимагають виконання алогенної трансплантації кісткового мозку за наявності показань, що потребує максимальної швидкої координації між відповідними ЗОЗ. Це дозволяє досягати 65%-70% тривалої безрецидивної виживаності у пацієнтів з рецидивами ГЛЛ. Мультидисциплінарний підхід на основі взаємодії багатопрофільної команди фахівців, що приймають узгоджені клінічні рішення відповідно до конкретних потреб пацієнта, є найважливішим фактором для забезпечення ефективного лікування.
Основною метою лікування переломів НЕК є відновлення преморбідної форми та функції НЕК, а також досягнення наступних цілей лікування: відновлення нормального відтоку з лобного синуса, відновлення преморбідної форми орбіти, відновлення прохідності носових дихальних шляхів, відновлення нормальних рухів очного яблука, відновлення нормальної функції органу зору, належне розуміння пацієнтом (родиною) варіантів лікування та згода з планом лікування, належне розуміння та прийняття пацієнтом (родиною) сприятливих результатів і відомих ризиків та ускладнень, уникнення вторинних деформацій, задовільний естетичний результат. У пацієнтів дитячого віку до цього додається уникнення аномалій росту та забезпечення отримання пацієнтом та батьками адекватної консультації щодо усунення/компенсації будь-якого функціонального або анатомічного дефіциту, отриманого в результаті травми. Однак певні фактори ризику та ускладнення, зазначені в даних стандартах, можуть перешкоджати повному відновленню форми та/або функції. Комплексне лікування пацієнтів з переломами НЕК призначається за результатами проведених діагностичних заходів та включає репозицію кісткових уламків та їх стабілізацію з фіксацією. в заданому положенні, заміщення кісткових дефектів та кантопексію за показаннями, спостереження за пацієнтом в динаміці, профілактику ускладнень, місцевий догляд за порожниною рота, носа, та ранами на шкірі обличчя, дотримання рекомендацій суміжних спеціалістів, антибіотикотерапію за показаннями, що наведено у додатку 4 до цього Стандарту. Показаннями до лікування травм НЕК слід вважати: клінічні та рентгенологічні ознаки переломів кісток носа, решітчастої кістки, слізної кістки, ВЩ та нижньої стінки лобного синуса; порушення сенсорної та/або рухової іннервації; наявність сторонніх тіл; пошкодження оточуючих м'яких тканин; лікворея з носу; параорбітальна гематома; підшкірна емфізема; порушення функціонування носослізного каналу та/або носолобного співустя; кровотеча з носа (епістаксис) або з рота; телекантус; порушення органу зору та/або аномалії (наприклад, диплопія, дистопія або енофтальм); гематома носової перегородки; викривлення носової перегородки; порушення проходження носових дихальних шляхів; аносмія; сідловидна деформація носа; підщкірна емфізема.
Оцінюйте кожну кінцівку по черзі, починаючи з менш ураженої. Надайте руці хворого початкове положення: випростайте руку хворого (долонею донизу) під кутом 900до тіла (якщо хворий сидить) або 450 до тіла (якщо хворий лежить)– і попросіть щоб він так її утримував. Під опусканням розуміють рух руки донизу у перші 10 секунд. Хворого з афазією заохотьте владним голосом і жестами, але не завдавайте болю. Тільки у випадках ампутації чи анкілозу плечового суглоба зазначте, що цей розділ неможливо оцінити (Н/О), і надайте чітке письмове пояснення. Шкала: її визначення 0: опускання немає, рука утримується у початковому положенні протягом 10 секунд. 1: опускання; рука спочатку утримується у початковому положенні (900 або 450), але починає рухатися донизу протягом перших 10 секунд, не торкаючись ліжка або іншої опори. 2: окремі спроби подолати силу тяжіння, хворий не може самостійно поставити руку у початкове положення або утримувати її в цьому положенні, і рука опускається на ліжко, але є певні зусилля проти сили тяжіння. 3: немає спроб подолати силу тяжіння, рука одразу падає. 4: відсутні будь-які рухи. Неможливо Оцінити (Н/О) – поясніть: ампутація, анкілоз суглоба, інше )
report from the American Heart Association. Circulation 2010; 121: e46-215.
особам з діагнозом гостра або недавня дисекція сонної або хребтової артерії; призначення антитромбоцитарної терапії або антикоагулянтів здійснюється з урахуванням співвідношення ризику та користі у кожному випадку, особливостей дисекції згідно з даними візуалізації судин (наявність стенозу та його ступінь, ознаки внутрішньопросвітнього тромбу чи оклюзії судини, псевдоаневризми), результатів нейровізуалізації, характеристики пацієнта та ризику геморагічних ускладнень.
бути розроблений та затверджений наказом локальний протокол (відповідного рівня), який забезпечує організацію надання допомоги пацієнтам з пневмотораксом та відкритими ранами грудної клітки та взаємодію між ЗОЗ.
внутрішньовенно; альтернативою може бути AмB у ліпосомній формі у дозі 5 мг/кг/1 раз на добу.
Існують переконливі докази, що своєчасне виявлення рецидиву збільшує загальну виживаність пацієнтів з ФЛ. Тому після проведення спеціального лікування пацієнти потребують тривалого спостереження та перебувають на обліку у лікаря загальної практики-сімейного лікаря, який веде необхідну медичну документацію та сприяє виконанню пацієнтом рекомендацій спеціалістів. З метою вчасного виявлення рецидивів захворювання та пізніх наслідків протипухлинного лікування лікарі загальної практики-сімейні лікарі регулярно проводять контрольні обстеження пацієнтів після лікування ФЛ. Через постійно підвищений ризик розвитку вторинних гематологічних та солідних злоякісних новоутворень у таких пацієнтів слід регулярно проводити скринінг на наявність онкологічних захворювань.
! – 1 група лімфатичних вузлів відноситься до N3, 2-9 до N2, 10-14 до N1. Клініко-анатомічна класифікація раку легені І. Центральний рак – (ендобронхіальний, перибронхіальний, розгалужений). Пухлина локалізується в головному, дольовому або сегментарному (субсегментарному) бронхах. ІІ. Периферичний рак розвивається з дрібних бронхів, бронхіол (кулеподібний, пневмоніє подібний, рак Пенкоста – верхівки легені або рак верхньої борозни). ІІІ. Атипові форми (медіастинальний рак, міліарний карциноматоз, мозкова, кісткова, печінкова форми), обумовлені особливостями росту та метастазування. Класифікація дрібноклітинного раку легені з позиції променевої терапії Критерій цього поділення – технічні можливості включення патологічного процесу в зону опромінення. Локалізований процес обмежений гемотораксом з можливим ураженням однобічних надключичних та протилежних лімфатичних вузлів кореня легені та середостіння. Розповсюджений процес виходить за ці межі та включає також метастази в легеню з боку ураження та злоякісний випіт. Гістологічна класифікація раку легені ВООЗ
пацієнта з гострим тонзилітом, рецидивуючим гострим тонзилітом.
призначається за наявності одного з таких критеріїв: 1) відома тяжка реакція гіперчутливості І типу у пацієнта в минулому на введення β-лактамних АЛЗ (наприклад, пеніциліни, цефалоспорини); 2) наявність чинників ризику розвитку MRSA-інфекції у пацієнта; 3) наявність лабораторно підтвердженої колонізації або інфікування пацієнта MRSA. Призначення ванкоміцину з метою антибіотикопрофілактики має бути письмово обґрунтовано у формі первинної облікової документації № 003/о «Медична карта стаціонарного хворого № », затвердженій наказом Міністерства охорони здоров’я України від 14 лютого 2012 року № 110, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28 квітня 2012 року за № 661/20974 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров’я України від 21 січня 2016 року № 29; формі первинної облікової документації № 097/о «Медична карта новонародженого № », затвердженій наказом Міністерства охорони здоров’я України від 21 січня 2016 року № 29, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2016 року за № 230/28360; формі первинної облікової документації № 096/о «Історія вагітності та пологів № », затвердженій наказом Міністерства охорони здоров’я України від 21січня 2016 року № 29, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 12 лютого 2016 року за № 230/28360 або у Реєстрі медичних записів, записів про направлення та рецептів в електронній системі охорони здоров’я (далі – медична карта). Заборонено рутинне використання ванкоміцину з метою антибіотикопрофілактики. Заборонено в разі підтвердженої колонізації або інфікування пацієнта MSSA використовувати ванкоміцин для проведення антибіотикопрофілактики. АЛЗ вибору в таких випадках є цефазолін (ванкоміцин має нижчу ефективність щодо MSSA в порівнянні з цефазоліном). В разі наявності у пацієнта чинників ризику розвитку MRSA-інфекції та/або лабораторно підтвердженої колонізації / інфікування MRSA, слід одноразово ввести ванкоміцин за 120 хвилин до хірургічного розрізу, додатково до основного АЛЗ цефазоліну, який вводиться за 60 хвилин до проведення хірургічного розрізу.
призначено обстеження на інші ІПСШ, в тому числі ВІЛ-інфекцію Зв’язок індикатора із затвердженими настановами, стандартами та протоколами медичної допомоги. Індикатор ґрунтується на положеннях стандартів медичної допомоги «Сифіліс». Зауваження щодо інтерпретації та аналізу індикатора. Аналіз індикатора дозволить своєчасно виявити проблеми, пов’язані з проведенням обстеження на інші ІПСШ, в тому числі ВІЛ-інфекцію. Цільовий (бажаний) рівень значення індикатора на етапі запровадження стандарту медичної допомоги не визначається заради запобігання викривленню реальної ситуації внаслідок адміністративного тиску. Інструкція з обчислення індикатора. Організація, яка має обчислювати індикатор: ЗОЗ, що надає спеціалізовану медичну допомогу пацієнтам з сифілісом, структурні підрозділи з питань охорони здоров’я місцевих державних адміністрацій. Дані надаються спеціалізованими ЗОЗ, розташованими на території обслуговування, до структурних підрозділів з питань охорони здоров'я місцевих державних адміністрацій. Дані надаються поштою, в тому числі електронною поштою. Метод обчислення індикатора: підрахунок шляхом ручної або автоматизованої обробки. Індикатор обчислюється структурними підрозділами з питань охорони здоров’я місцевих державних адміністрацій після надходження інформації від всіх лікарів, які надають допомогу пацієнтам з сифілісом, зареєстрованих в районі обслуговування. Значення індикатора обчислюється як відношення чисельника до знаменника. Знаменник індикатора складає загальна кількість пацієнтів з сифілісом, які лікувалися у ЗОЗ за звітний період. Джерелом інформації є: форма № 003/о, форма № 025/о. Чисельник індикатора складає загальна кількість пацієнтів з підтвердженим діагнозом сифіліс, яким призначено обстеження на інші ІПСШ, в тому числі ВІЛ. Джерелом інформації є: форма № 003/о, форма № 025/о. Значення індикатора наводиться у відсотках.
виявлення, діагностики та лікування первинного, постполіцитемічного та посттромбоцитемічного мієлофіброзу, а також медичної допомоги після закінчення спеціального лікування пацієнтам старшим за 18 років.
(17) Е3 - Наднастороженість 0 = НІ
Опис пацієнта Критерії включення Дорослі або діти з тупою або проникаючою травмою голови - наявність зміни свідомості або амнезії не є критерієм включення Критерії виключення Відсутні Ведення пацієнта Оцінка стану
Лікування криптококозу необхідно починати негайно після діагностики захворювання. Вибір схеми лікування залежить від локалізації патологічного процесу. Етіотропна протигрибкова терапія криптококозу ЦНС та дисемінованих форм складається з трьох етапів: індукційної, консолідуючої та підтримувальної терапії. Пацієнтам із позалегеневими формами криптококозу, дифузними захворюваннями легень та особам з ізольованою безсимптомною криптококовою антигенемією (титр CrAg у сироватці крові за результатами LFA ≥1:640) призначають трьохетапну протигрибкову терапію за схемою лікування криптококового менінгіту. При ізольованій безсимптомній криптококовій антигенемії (титр CrAg у сироватці крові за результатами LFA ≤1:640) рекомендовано призначення превентивної протигрибкової терапії. Для ефективного лікування симптоматичного підвищення ВЧТ і покращення показників виживаності при криптококовому менінгіті рекомендовано проведення повторних ЛП.
anxiety: an open-label pilot study with double-blind discontinuation. International clinical psychopharmacology. [Randomized Controlled Trial. Research Support, Non-U.S. Gov’t]. 2006 Jul;21(4):203-9.
Діагноз ГЦК встановлюється у ЗОЗ, що надають спеціалізовану медичну допомогу, на основі збору анамнестичних даних, фізикального обстеження, лабораторних, радіологічних методів дослідження відповідно до додатку 4 до цього Стандарту та за результатами морфологічного дослідження біопсії пухлинного утворення відповідно до додатку 5 до цього Стандарту. З метою визначення плану лікування пацієнтам, яким встановлено діагноз ГЦК, призначають додаткові дослідження, проводять периопераційну підготовку, визначення прогнозу захворювання.