PostDanmark/PostNord har et serviceniveau i frit fald og priser på himmelflugt. Hvis postmarkedet blev liberaliseret, måtte PD finde et mørkt sted at dø ligesom de andre monopoldinosaurere.

Det giver sig selv, at når jeg handler på nettet, vælger jeg såvidt muligt at få sendt mine varer med fx. GLS i stedet for PD.

Siden 2001 er prisen på et almindeligt A-brev, som PD har monopol på at bringe ud, steget fra 5kr til 27kr; det er næsten en 6-dobling på 15 år. Det giver den groteske effekt, at det er billigere at sende breve fra Sverige eller Tyskland til Danmark end inden for landets grænser med PD.
Indtægten fra den høje porto gør det muligt for PD at underbyde markedet for reklameudbringning, hvor PD med tjenestemændsansatte bude kan gøre det billigere end 12-årige til 30kr i timen. Og det lyder jo lidt mærkeligt, ikke?
Måske har en DJØFer ved et skrivebord et sted i PD tænkt, at postbuddet jo alligevel skal ind alle steder, og så kan han jo ligeså godt tage reklamer med. Men sådan er det jo ikke længere. Der er langt fra post til alle husstande hver dag, og det tager meget ekstra tid at postbuddet skal stoppe ved alle postkasser. Men den tid betaler vi så for over portoen.

Da PD også har monopol på at håndtere post sendt via udenlandske postvæsener, mener de, at de kan tillade sig at tage et gebyr på hele 160kr for at opkræve moms og told på pakker fra udlandet. Gebyret er tit højere end den sammenlagte moms og told, der opkræves. Hvis man køber en vare i udlandet til fx. 100kr, og får den sendt til DK, kommer den med moms og gebyr til at koste 100kr + 25kr moms + 160kr gebyr = 285kr ialt. Det betyder tilmed ofte, at pakken forsinkes (yderligere).

Fordi postbudene ikke gider besværet med pakker, brevpakker og anbefalede breve, skriver de, allerede inden de kører ud på ruten, hjemme på posthuset en seddel om, at de forgæves har forsøgt at aflevere pakken/brevet. Sedlen vejer jo ikke så meget, og kan lige stikkes ind mellem de almindelige breve. Så selvom man har været hjemme, vil man tit opleve, at der ligger en seddel i postkassen om at postbuddet forgæves har forsøgt en aflevering.
Jeg har selv prøvet det omkring 10 gange, og den ene gang nåede jeg at fange postbuddet kort efter, og forlange min pakke udleveret. Han måtte gå til bekendelse og erkende, at han havde ladet den blive på posthuset.

Når man så dagen efter er nødt til selv at hente sin pakke på en af de få tilbageværende posthuse, selvom der er betalt for, at den bliver bragt til døren, kan man opleve, at den er væk, fordi nogle andre har fået den!
På trods af at pakker ikke kan udleveres, uden at man legitimerer sig som den retmæssige modtager, har jeg oplevet at min pakke blev udleveret til en helt anden. Men det betød så sandeligt ikke, at PD som et lille plaster på såret kunne/ville levere den på min hjemmeadresse, når de fik opsporet den, som det oprindeligt var aftalen. Næh, nej, jeg måtte da selv komme igen senere på posthuset for at hente den.

Jeg ved ikke i hvilket sort mosehul PD finder alle de sure, inkompetente og arrogante medarbejdere, de sætter bag skranken i posthusene. Det bedste PD har gjort i lang tid, er at at lade de almindelige dagligvarebutikker også være postbutikker, for så kan man nemlig godt få ordentlig service af de butiksansatte. Det er det, PD får den ene stjerne for.

Fordi organisationen er så bundrådden, som den er, er der heller ikke hånd i hanke med, hvordan postbudene kører. Jeg har set en postbil sno sig forbi spærresøjler for at kunne køre ind (og bakke ud igen) mellem løbende og legende børn i en skolegård for 0.-6. klasseselever, for ellers skulle buddet gå 30 meter fra sin bil. Jeg har også flere gange set et bud placere sin gule lastbil på fortovet ved indgangen til en smal gågade, så folk med rollatorer eller barnevogne ikke kunne komme forbi, i stedet for på en almindelige P-plads 10 meter længere væk.

Det særligt fine ved PD er, at dovenskaben går hånd i hånd med dumheden. Jeg har en enkelt gang bestilt fysiske frimærker over nettet hos PD (gratis fragt, jæh!), men frimærkerne blev leveret det forkerte sted, fordi PD ikke kender forskellen på en leveringsadresse og en fakturaadresse. Det synes jeg er så flot klaret, når ens fag er at bringe breve ud. 

Hvis man enten i et naivt håb om forbedring eller for at få afløb for sin galde, forsøger at klage til PostDanmark over nogle af de ovenstående defekte forhold, skal man selvfølgeligt først vente en halv times tid i telefonkø. Når man så får fat i den ene stakkel, PD har til at tage imod alle klagerne i hele landet, vil han gerne notere dem ned, og gå videre med sagen. Man kan også sende en mail. Ingen af delene kommer der  noget som helst ud af. Man får ikke engang et svar.
Næh, en rigtig kender forsøger at få selveste postmesteren for postdistriktet i tale. Han var i gamle dage ansvarlig for kvaliteten, og kunne indtil omkring år 2000 piske dovne bude og mellemledere til at levere ordentlig service til særligt besværlige kunder, der gentagne gange stod fast på deres ret. Det bedste var, hvis man kunne lokke et direkte nummer til postmesteren ud af omstillingen; det er desværre kun lykkedes mig én gang.
Nu om dage er telefonisterne mere på vagt, og siger at postmesteren "kan ringe tilbage". Det betyder så, at han på et tidspunkt flere uger efter, forstyrrer en, mens man selv er på arbejde, og sådan skal det jo ikke være. Det burde jo være sådan, at man forstyrrede ham i hans arbejde, indtil han indså, at det nemmeste for begge parter ville være, hvis han fik sine bude til at yde en ordentlig service.
Men alt det er en saga blot. Nu om dage vil postmesteren kun "beklage" (ikke engang "undskylde") det passerede, og kan i øvrigt ikke gøre mere ved sagen.

Ovenstående bygger på erfaringer fra postnumrene 2640, 2820, 2900, 2920, 4000, 4030 og 4640, så det er ikke bare én enkelt doven lørdagsafløser på én rute, men en gennemrådden organisation, der er problemet.