Dette er selvfølgelig ikke en objektiv videnskabelig analyse, men en grundig subjektiv analyse af hvorfor så mange oplever DSB negativt, og et bud på hvad roden til problemet er.

Lad os starte med det positive. Der har nu været flere undersøgelser der viser, at DSB faktisk er et af de mest præcise togselskaber i Europa. Dette kan virke overraskende, eftersom mange af de dårlige anmeldelser af DSB bygger på deres forsinkelser. Er danskerne så bare nogle forkælede brokkehoveder, sammenlignet med andre europæere? Nej, det mener jeg ikke de er. Klagerne over forsinkelserne er blot et symptom på et dybere liggende problem, som også gemmer sandheden på grunden til DSB's massive mangel på popularitet. 

Når man går dybere ned i brugernes anmeldelser fremgår det at frustrationerne primært udspringer af 3 ting:
1. Dårligt informationsniveau
2. Ubehagelige og inkompetente medarbejdere
3. Dyre priser

Forsinkelserne er blot det der udløser den dårlige anmeldelse, idet man på en måde kan sige at det er det der får bægeret til at flyde over, - også selvom de ikke er så alvorlige sammenlignet med resten af Europa. 

Lad mig give en eksempelrække for at illustrere hvordan de 3 førnævne ting kommer til udtryk, ved at bruge mine egne oplevelser med DSB.

1. Dårligt informationsniveau:
Jeg har ofte oplevet at der kan være forsinkelser på togene der kommer fra Sverige og som kører til Købehavn H via bl.a. togstationen i Københavns Lufthavn. Her er det bemærkelsesværdigt, at der aldrig kommer information, hverken på skærme eller højtalere, om hvor lang tid toget er forsinket. Til det område på skærmen som er indrettet til at angive forsinkelsens længde, tælles der blot op ad (2 min forsinket, 5 min forsinket osv.) som tiden går. Dette er ekstremt frustrerende, eftersom et konkret bud på forsinkelses længde, ville give passagererne noget konkret data at tage beslutninger udfra. Eksempelvis at det med en 20 min forsinkelse, bedre ville kunne svare sig at gå op og tag metroen i stedet. Dette er de meget bedre til at informere om i eksempelvis Sverige eller Tyskland, så det kan lade sig gøre.

2. Ubehagelige og inkompetente medarbejdere
Det er her man skal passe på med ikke at blive for subjektiv, da perception af situationer ofte kan være meget forskellige, og at mennesker ofte kan have en tendens til at gå efter manden i stedet for bolden. Jeg vil dog med de eksempler jeg nævner nu, blot efter bedste evne gengive og citere hvad jeg har hørt at der er blevet sagt af DSB's medarbejdere gennem de sidste par få år. 

På tidspunkt hvor jeg sidder i et regionaltog mod Østerport St, og vi holder ved Købehavn H, er der en af DSB's medarbejdere der skal stå af og afløses af en anden. Jeg overhører at den pågældende medarbejder ikke kan få døren op til deres fælles opbevaringsrum, således at han kan få sin taske med. Den afløsende medarbejder prøver at hjælpe ham med at åbne den, men uden held. På dette tidspunkt er der gået mere end 5 min, siden toget skulle være kørt, men altså er forsinket fordi at de vil have døren op. Den afløsende medarbejder siger at de nok hellere må køre, så forsinkelsen ikke bliver for stor, og at den afløste medarbejder kan få sin taske på et senere tidspunkt da der jo ikke er noget vigtigt i den. Den afløste medarbejder svarer at det da er ligemeget, og gå ud for at finde en der kan afhjælpe problemet. Den samlede forsinkelse endte med at være på 15 min. Der var altså over 50 mennesker, hvoraf mange havde starten rejsen i Jylland, der skulle vente 15 min ekstra, fordi en af medarbejderne absolut ville have sin taske, som ikke indeholdt noget vigtigt, med hjem med det samme. 

For ganske nyligt tager jeg toget sammen med min kone og vores lille søn, fra Holstebro St. mod København H. Jeg skal til Frederikshavn på arbejde, mens min kone og søn skal hjem til København, hvorfor jeg påtænker at stå af i Vejle og tage toget til Frederikshavn St. derfra. Da jeg køber min billet i en automat på Holsterbro St, er jeg uopmærksom på at der på den billet jeg køber, står at det er via Langå. Dette bliver jeg dog opmærksom på, da kontrolløren i toget fortæller mig det. Jeg beklager overfor ham at jeg ikke har været opmærksom på det, og spørger om jeg evt. skal købe en ekstra billet eller ligende. I stedet for at svare på mit spørgsmål begynder han at spørge om jeg dog ikke kender til den danske geografi og om hvor i landet kører henne. Jeg svarer at jeg tog denne omvej for at kunne køre sammen med min kone og søn så langt som muligt, og spørger igen til hvordan vi løser den her situation. I stedet for at svare på mit spørgsmål, sætter han sig nu overfor os, stønnende og opgivende, og tager finder et kort over toglinjerne frem, hvorefter han, i hvad jeg betragter som værende i meget arrogant facon, begynder at belære mig om hvor togene kører henne. Jeg siger nu meget bestemt til ham at jeg ikke er interesseret i at høre om dette, da jeg udmærket kender til alt det han prøver at forklare mig, men at jeg gerne vil have løst situationen nu. Så tager han min billet omskriver den med kuglepen og går videre. Hvad skulle alt det teater til for, når problemet nu lod sig løse så enkelt? Svaret på dette får jeg ca. 30 min senere, da den samme kontrollør nu, er ubehøvlet overfor en engelsktalende kvinde der sidder lidt foran os, og som får kontrolleret sin billet af ham. Jeg hører ham sige følgende højt og aggressivt: "Use your eyes - are you stupid or what?". Jeg konkluderer udfra dette, at vi har et gøre med et menneske der opnår glæde ved at demonstrere sin magt på en meget ubehagelig måde overfor andre. 

3. Dyre priser
Det sidste punkt er nemt at eksemplificere, her drejer det sig blot om at sammenligne DSB's priser med eksempelvis togpriserne i Sverige og Tyskland. DSB's priser er så høje at det eksempelvis koster det samme at flyve til Ålborg som tage toget, på trods af at flyet klarer turen langt hurtigere.

Hvorfor er det sådan her med DSB? og hvorfor ændrer de det ikke?
Min konklusion er at det er fordi de har monopol, og at der ikke er fri konkurrence på området. De har ingen motivation for at forbedre informationsniveauet, fyre inkompetente og ubehagelige medarbejdere, eller sænke priserne, idet de ved at de har monopol og at ingen truer dem. Så der er kun én vej hvis det skal ændres, og det er at bryde monopolet.