Det britiske riksvåpenet

Det britiske riksvåpenet finst i fleire liknande utgåver til bruk av regjeringa eller monarken i Skottland eller resten av landet. Dagens utforming stammar frå 1801 og er ei kombinasjon av fleire våpen knytt til dei ulike landa som utgjer det sameinte kongeriket Storbritannia, og fyrstehusa som har styrt det. Det kongelege våpenet blir berre brukt av den britiske monarken og domstolar, som er representantar for monarken. Andre statlege institusjonar nyttar det vanlege riksvåpenet.

Skildring 
Våpenet som blir nytta i England, Wales og Nord-Irland har denne skildringa: Våpenskjoldet har i første og fjerde felt det engelske kongevåpenet (tre gåande leopardar, det vil seia løve med ansiktet vend mot tilskodaren, i gull på raud bakgrunn); i andre feltet det skotske kongevåpenet (ei opprett raud løve på gullbakgrunn innanfor ei ramme av liljer og omvendte liljer); og i tredje felt det irske kongevåpenet (ei harpe i gull på blå bakgrunn). Nå for tida skal det irske våpenet stå for Nord-Irland. 

Øvst på skjoldet står den stiliserte engelske kongekrona, og på kvar side av skjoldet er det eit dyr som skjoldhaldar: Ein leopard (løve) frå det engelske kongevåpenet, og einhyrningen som er frå det skotske kongevåpenet. Skjoldhaldarane står på ein stilisert grasbakke med roser, som er den engelske nasjonalblomen. Skjoldet er omgjeve av den engelske Hosebandordenen og eit band med mottoet «Dieu et mon droit», fransk for 'Gud og min rett'.

I Skottland bruker styresmakta ein variant av riksvåpenet, etter unionsakta av 1707 som la grunnen for unionen mellom Skottland og England. Det skotske våpenet står der i første og fjerde feltet av skjoldet, med dei tre engelske løvene i det andre. På øvste kant av skjoldet er det ei stilisert skotsk kongekrone. Skjoldhaldarane har bytta plass etter rangorden med den skotske einhyrningen først, og på grasbakken er det tistlar, som er den skotske nasjonalplanten. Skjoldet er omgjeve av den skotske Tistelordenen (Order of the Thistle) og mottoet «Nemo me impune lacessit», latin for 'Ingen skader meg ustraffa'.

Kongevåpen 
Monarken sitt personlege våpen, the Royal Arms, liknar riksvåpenet, men har fleire heraldiske element: ein hjelm med engelsk kongekrone, hjelmteikn (ein ståande leopard) og hjelmklede. I eigenskap av monark i Skottland bruker monarken eit våpen som er noko forskjellig.

Historisk utvikling 
Under napoleonstida gav Storbritannia slepp på kravet på den franske trona, og i samband med unionen med Irland i 1801 blei dei franske liljene i tredje felt bytta ut med den irske harpa. Det finst ein irsk variant av krona over skjoldet, men denne blei nytta svært sjeldan ettersom unionen mellom Irland og Storbritannia, Act of Union 1800, ikkje blei konsekvent praktisert og alle dei irske symbola ikkje blei oppretthaldne.

Ei tid hadde riksvåpenet ei såkalla hjarteskjold midt på som inneheldt våpenet til det regjerande kongehuset. Hjarteskjoldet blei teke ut i 1917 i samband med at den britiske greina av huset Sachsen-Coburg-Gotha bytta namn til Windsor på grunn av anti-tysk stemning under første verdskrigen.

Det noverande kongevåpenet er sett saman av våpena til dei kongerika som utgjer Storbritannia. Våpna har utviklingslinjer tilbake til dei første våpna til kongane av England og Skottland. Det britiske kongevåpenet har variert opp gjennom hundreåra, etter kvart som det fekk tillegg av våpenmotiv fr andre område som kongane la under seg eller som dei påropte seg rett til. Nedanfor er det sett opp korleis kongevåpenet utvikla seg frå våpna til Henrik II av England og William I av Skottland.

Kjelder 

 Denne artikkelen bygger på «Storbritannias riksvåpen» frå ,  den 16. mai 2011.  

Storbritannia
Riksvåpen
Storbritannia
Storbritannia