question: När vann arbetare i polen högre löner efter ett uppror?
answers.text: 1956
context: History of Poland (1945–1989)
  Centralkommitténs sjunde plenum, som hölls i juli 1956 och som var djupt skakat av protesterna och våldet, delade sig i två grupper, den "etno-nationalistiska" Natolin- och den "reformistiska" Puławy-fraktionen, uppkallade efter de platser där de höll sina möten. Natolin-fraktionen bestod till stor del av kommunistiska tjänstemän från armén och statssäkerheten, däribland Mieczysław Moczar, Zenon Kliszko och Zenon Nowak, som förespråkade avlägsnande av "Stalins judiska skyddslingar", men som själva hade stalinistiska sympatier. Puławy-fraktionen omfattade kommunister av judiskt ursprung från säkerhetsapparaten, av vilka många tillbringade kriget i Sovjetunionen, desillusionerade opportunister och medlemmar av den gamla kommunistiska intelligentsian. Många var före detta stalinistiska fanatiker, tidigare Gomułkas fiender, som nu blev liberala reformatorer, anhängare av Gomułkas återkomst till makten. Båda fraktionerna stödde sovjetiseringen av Polen med något olika mål, men de trogna stalinisterna saknade Chrusjtjovs stöd. Regimen vände sig till försoning: löneökningar och andra reformer för arbetarna i Poznań tillkännagavs. Inom partiet och bland de intellektuella blev kraven på bredare reformer av det stalinistiska systemet allt mer utbredda och intensiva.
answers_en.text: 1956
context_en: History of Poland (1945–1989)
  Deeply shaken by the protests and violence, the 7th Plenum of the Central Committee, held in July 1956, split into two groups, the "ethno-nationalist" Natolin and the "reformist" Puławy factions, named after the locations where they held their meetings. The Natolin faction consisted largely of communist officials from the army and state security, including Mieczysław Moczar, Zenon Kliszko and Zenon Nowak, who advocated the removal of "Stalin's Jewish protégés", but were themselves of Stalinist sympathies. The Puławy faction included communists of Jewish origin from the security apparatus, many of whom spent the war in the Soviet Union, disillusioned opportunists, and members of the old communist intelligentsia. Many were former Stalinist fanatics, past Gomułka's enemies, now turned liberal reformers, supporters of Gomułka's return to power. Both factions supported the Sovietization of Poland with somewhat different aims, but the staunch Stalinists lacked the support of Khrushchev. The regime turned to conciliation: wage rises and other reforms for the Poznań workers were announced. In the party and among the intellectuals, demands calling for wider reforms of the Stalinist system were becoming more widespread and intense.
title_en: History of Poland (1945–1989)