Sag om, hvorvidt SKAT er afskåret fra at modregne momsgæld i en erstatning, som politiet har tilkendt for en guldkæde, som bortkom mens den var i politiets varetægt i forbindelse med en varetægtsfængsling
Ret: Vestre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Skat;

/

D O M

afsagt den 10. juni 2011 af Vestre Landsrets 13. afdeling

(dommerne Lis Sejr, Eva Staal og Jens Hartig Danielsen (kst.)) i 1. instanssag   

V.L. B – 2789 – 10

Skatteministeriet

(Kammeradvokaten ved advokat Steffen Sværke, København)

mod

Sagsøgte

(advokat Mads Kjær Jensen, Kolding)

Denne sag drejer sig om, hvorvidt SKAT i medfør af cirkulære nr. 186 af 22. november 1983

om begrænsning af statens modregningsret er afskåret fra at modregne momsgæld i en

erstatning på 17.000 kr., som politiet har tilkendt for en guldkæde, som bortkom, mens den

var i politiets varetægt i forbindelse med en varetægtsfængsling.   

Sagen blev anlagt ved Retten i Horsens den 27. august 2010 og blev ved byrettens kendelse

af 9. december 2010 i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1, henvist til Vestre Landsret.

Påstande

Under denne sag har sagsøgeren, Skatteministeriet, påstået, at Sagsøgte, skal anerkende, at

SKAT er berettiget til at foretage modregning med Persons gæld til SKAT i hans krav på

erstatning på 17.000 kr. for bortkomst af en guldkæde i overens-stemmelse med Midt- og

Vestjyllands Politis afgørelse af 8. december 2008.

Sagsøgte har påstået frifindelse.

Der er ved sagens behandling for landsretten enighed mellem parterne om, at de almindeli-



/

- 2 -

ge betingelser for modregning er opfyldt, og at spørgsmålet om SKAT’s modregningsret skal

afgøres på grundlag af cirkulæreskrivelse nr. 186 af 22. november 1983 om begræns-ning af

statens modregningsret.

Person transporterede den 28. juni 2008 sit erstatningskrav til Sagsøgte, og par-terne er enige

om, at Sagsøgte skal modtage erstatningsbeløbet, såfremt SKAT ikke er berettiget til at

foretage modregning.  Person døde i september 2010, og hans dødsbo har efter det for

landsretten oplyste ikke ønsket at indtræde i sagen for landsretten. Sagsøgte betragtes

herefter som sagsøgte i sagen.

Sagsfremstilling

Landsskatteretten traf den 2. juni 2010 følgende afgørelse:

” …
Klagen vedrører modregning i erstatning fra politiet for gæld vedrørende
tidligere virksomhed.

Landsskatterettens afgørelse
Inddrivelsescentrets afgørelse ændres, således at den foretagne modregning
ophæves.

Sagens oplysninger
Klageren har gæld til politiet samt gæld til SKAT vedrørende tidligere virk-
somhed. Gælden er pr. 4. december 2008 opgjort til henholdsvis 6.128,25 kr.
og 51.099,04 kr.

Gælden til SKAT vedrører … moms for 4. kvartal 1993 og 1. kvartal 1994.

Midt- og Vestjyllands Politi meddelte den 8. december 2008 klagerens ad-
vokat, at klagerens guldkæde var bortkommet, mens den var i politiets vare-
tægt, og at klageren derfor var berettiget til en erstatning på 17.000 kr. Midt-
og Vestjyllands Politi henviste herved til retsplejelovens § 1018h. Midt- og
Vestjyllands Politi meddelte samtidig, at Inddrivelsescentret havde begæret
modregning i det fulde beløb, og at beløbet på 17.000 kr. derfor blev udbe-talt
til Inddrivelsescentret.

Inddrivelsescentret foretog efterfølgende modregning i erstatningsbeløbet på
17.000 kr. til dækning af gælden til politiet og delvis dækning af gælden
vedrørende tidligere virksomhed.

Klagerens advokat klagede i brev af 17. december 2008 til Inddrivelsescen-tret
over den foretagne modregning, idet advokaten anførte, at klageren havde
transporteret kravet på erstatning til sin far. Brevet var vedlagt en ko-pi af
transporten, hvoraf fremgår følgende:



/

- 3 -

"TRANSPORT

Undertegnede Person, CPR nr. (født 1967), p.t. Arresthuset I Ringkø-bing,
Kongevej 16, 6950 Ringkøbing, transporterer herved til min fader Sagsøgte,
Adresse, 7000 Fredericia

det erstatningsbeløb, som jeg har til gode hos Politiet i anledning af bort-komst
af guldhalskæde, der blev frataget mig i forbindelse med min anhol-delse, og
som herefter er bortkommet i Politiets varetægt.

Iflg. vurdering foretaget via Advokat, Middelfart hos Guldsmed, Middelfart,
har kæden en værdi på kr. 25.000,-.

Transporten sker til delvis dækning af et tidligere lån, som jeg har fået fra min
fader."

Transporten er underskrevet af klageren den 23. juni 2008 og af klagerens far
den 28. juni 2008.

Den del af klagen, der vedrører modregningen til dækning af gælden til poli-
tiet, er efterfølgende blevet behandlet af Justitsministeriet, Direktoratet for
Kriminalforsorgen, der er rette klagemyndighed herfor.

Inddrivelsescentret anmodede den 4. februar 2009 klagerens advokat om at
indsende dokumentation for, at Midt- og Vestjyllands Politi havde kvitteret for
transporten.

Klagerens advokat indsendte den 10. marts 2009 kopi af korrespondance
mellem Midt- og Vestjyllands Politi og klagerens Advokat, til
Inddrivelsescentret. Af Advokats brev af 1. juli 2008 til Midt- og Vestjyllands
Politi fremgår, at advokaten fremsendte den originale transport til notering. Af
Midt- og Vestjyllands Politis brev af 2. oktober 2008 til advokaten fremgår, at
Midt- og Vestjyllands Politi modtog advokatens brev af 1. juli 2008.

Inddrivelsescentret anførte i brev af 21. april 2009 til klagerens advokat, at det
af det fremsendte materiale ikke fremgik, at transporten var kvitteret af
politiet. Inddrivelsescentret anmodede derfor advokaten om at indsende do-
kumentation for, at politiet havde noteret/kvitteret for transporten.

Klagerens advokat fastholdt i brev af 1. maj 2009 til Inddrivelsescentret, at
klageren havde transporteret kravet på erstatning til sin far forud for den fo-
retagne modregning, og at der var indsendt dokumentation for, at politiet
modtog besked om transporten.

Ved den påklagede afgørelse af 21. maj 2009 fastholdt Inddrivelsescentret den
foretagne modregning i erstatningen fra politiet for gælden vedrørende
tidligere virksomhed.

Midt- og Vestjyllands Politi anførte følgende i brev af 24. juni 2009 til kla-
gerens advokat:



/

- 4 -

"Den 1. juli 2008 fremsendte Advokat en transporterklæ-ring vedrørende
Persons erstatningskrav.

De har ved brev af 4. juni 2009 anmodet Midt- og Vestjyllands Politi om
skriftligt at bekræfte, at ovennævnte transport er blevet noteret.

Jeg kan hermed bekræfte, at transporterklæringen blev noteret den 2. juli
2008."

Klagerens advokat fremsendte den 2. juli 2009 en kopi af Midt- og Vestjyl-
lands Politis brev af 24. juni 2009 til Inddrivelsescentret, idet advokaten
fastholdt klagen over modregningen.

Midt- og Vestjyllands Politi fremsendte den 17. juli 2009 en kopi af Midt- og
Vestjyllands Politis brev af 17. juli 2009 til klagerens advokat til Inddri-
velsescentret. Midt- og Vestjyllands Politi anførte bl.a. i brevet af 17. juli 2009
til klagerens advokat, at det ikke var korrekt, at transporterklæringen blev
noteret af Midt- og Vestjyllands Politi den 2. juli 2008, da der forment-lig
skete det den 2. juli 2008, at Advokats brev blev mod-taget til sagen. En
notering kræver imidlertid en underskrift, og en sådan er ikke givet.

SKAT Inddrivelsescentrets afgørelse
Inddrivelsescentret har fastholdt den foretagne modregning i erstatningen fra
politiet for gælden vedrørende tidligere virksomhed. Ved genvurdering af
sagen i forbindelse med klagen til Landsskatteretten har Inddrivelsescen-tret
fastholdt denne afgørelse.

Midt- og Vestjyllands Politi nævnte ikke noget om anerkendelse af transpor-
ten i brevet af 2. oktober 2008 til Advokat. Modtagelsen af transporten er
derfor ikke bekræftet ved dette brev.

I forbindelse med klagen til Landsskatteretten har Inddrivelsescentret sup-
plerende anført, at kravet var og er retskraftigt, og at betingelserne for at fo-
retage modregning derfor er opfyldt. Endvidere er transporten ikke behørigt
noteret.

Klagerens påstand og argumenter
Klagerens repræsentant har nedlagt påstand om, at den foretagne modreg-ning
i erstatningen fra politiet ophæves.

Det er ikke muligt at foretage modregning i erstatningen fra politiet, idet
klageren forud for udbetalingen af erstatningen havde transporteret kravet på
erstatningen til sin far.

Under sagens behandling for Landsskatteretten har klagerens repræsentant
supplerende anført, at Midt- og Vestjyllands Politi på intet tidspunkt har be-
stridt at have modtaget transporterklæringen.

Underretningen om overdragelse af fordringen er sket i overensstemmelse med
gældsbrevslovens § 31 og har derfor bindende virkning over for Midt-



/

- 5 -

og Vestjyllands Politi, uanset om transporten er noteret eller ej.

Klageren overdrog fordringen til sin far, fordi dette var den eneste realisti-ske
mulighed, han havde inden for en overskuelig periode, for at tilbagebe-tale de
penge, han havde lånt af sin far.

SKAT Koncerncentrets udtalelse
Landsskatteretten har som led i sagsbehandlingen anmodet SKAT Koncern-
centret om en udtalelse om, hvorvidt den foretagne modregning er sket med
rette.

SKAT Koncerncentret har udtalt, at den foretagne modregning er sket med
rette.

Klagerens tilgodehavende i form af erstatning for en bortkommet guldkæde er
således ikke omfattet af Justitsministeriets cirkulæreskrivelse nr. 186 af 22.
november 1983.

Der er tale om en erstatning for en guldkæde, der er bortkommet i politiets
varetægt i forlængelse af en anholdelse. Klageren har i denne forbindelse fået
en simpel fordring mod staten. Et sådant erstatningskrav er reguleret af
retsplejelovens § 1018a, idet der i retsplejelovens § 1018b direkte henvises til
retsplejelovens § 1018a. Erstatningen har med andre ord samme karakter som
erstatning for frihedsberøvelse. Der er herved henvist til U 1988.1057 H og U
2002.2396 Ø.

Justitsministeriets cirkulæreskrivelse skal fortolkes således, at staten ikke kan
modregne over for statens kontraktspartnere. Cirkulæret skal derimod ikke
fortolkes således, at alle øvrige krav/fordringer, der er af formueretlig karakter,
ikke kan anvendes til modregning.

Da klageren den 2. juli 2008 transporterede den simple fordring, han havde
mod politiet, til sin far, havde både SKAT og politiet krav mod klageren, der
inden transporten var både stiftede og forfaldne til betaling. Det følger af
gældsbrevslovens § 28, at både SKAT og politiet kan benytte en fordring på
klageren til modregning, med mindre SKAT og politiet har erhvervet for-
dringen mod klageren efter det tidspunkt, da han fik kundskab eller formod-
ning om overdragelsen, eller fordringen endnu ikke var forfalden på over-
dragelsestidspunktet. Begge betingelser er opfyldt i denne sag, idet både
SKATs og politiets krav var forfaldne til betaling på overdragelsestidspunk-tet.

Klagerens bemærkninger til SKAT Koncerncentrets udtalelse
Klagerens repræsentant har fastholdt, at den foretagne modregning skal op-
hæves.

Klageren er ikke tilkendt erstatning efter retsplejelovens § 1018b, der vedrø-
rer tilfælde, hvor der kræves erstatning i anledning af andre straffeprocessu-
elle indgreb end frihedsberøvelse som led i strafferetlig forfølgning. Dette vil
typisk være erstatning i anledning af ransagning, beslaglæggelse eller indgreb i
meddelelseshemmeligheden.



/

- 6 -

Klageren har derimod fået erstatning i anledning af, at hans guldkæde på
grund af fejl fra politiets side bortkom i politiets varetægt. Der er således ta-le
om et erstatningskrav på baggrund af en culpa betragtning efter dansk rets
almindelige regler, hvilket da også fremgår af sagsmaterialet, hvorefter Midt-
og Vestjyllands politi den 8. december 2008 tilkendte klageren erstat-ning
under henvisning til retsplejelovens § 1018h.

Landsskatterettens bemærkninger og begrundelse
Der gælder ikke særlige regler for modregning i et tilgodehavende i form af
erstatning for en bortkommet guldkæde for gæld til SKAT vedrørende en
tidligere virksomhed.

Modregning kan derfor kun gennemføres, hvis betingelserne om, at kravene
skal være udjævnelige og gensidige, at modfordringen skal være retskraftig og
forfalden, og at frigørelsestiden for hovedfordringen er indtrådt, er op-fyldt.

Statens modregningsret er imidlertid begrænset ved Justitsministeriets cirku-
læreskrivelse nr. 186 af 22. november 1983.   
Af cirkulæreskrivelsen fremgår følgende:

"I retspraksis, herunder ved Højesterets dom af 13. november 1981 (U
82.24 H), er det fastslået, at en statsmyndighed, der skylder en borger
eller virksomhed et beløb, kan benytte en fordring mod bor-ger eller
virksomheden, som tilkommer en anden statsmyndighed, til
modregning i borgernes eller virksomhedens krav. Det gælder også,
selv om statens fordring er af offentligretlig karakter f.eks. skatte-
eller momstilsvar, mens virksomhedens fordring er opstået som følge
af almindelig privatretlig samhandel med staten som kontraktspartner.

Både før, men især efter ophævelsen af statens konkursprivilegium for
skatter m.v. i 1969 har det været kritiseret, at staten har en så
vidtgående modregningsret. I ovennævnte dom blev der derfor fra
Højesterets side udtrykt tvivl om, hvorvidt det er rimeligt at fast-holde
denne retstilstand fuldt ud.

Det er især blevet kritiseret, at den vide modregningsadgang for staten
kan gøre det vanskeligt for leverandører af varer og tjeneste-ydelser
til staten samt for entreprenører m.fl., der arbejder for sta-ten, at opnå
lån i pengeinstitutter e.l.

Det er endvidere blevet gjort gældende, at skattekrav, momskrav m.v.
ikke i tilfælde af leverandørens eller entreprenørens konkurs gennem
statens adgang til at modregne sine krav i købe- eller en-
treprisesummen bør gå forud for øvrige kreditorers krav, herunder
arbejdstagers lønkrav samt krav fra underentreprenører o.l.

Man skal derfor efter beslutning i regeringen anmode styrelserne om
fremover at undlade at modregne statslige krav uden for for-
muerettens område, herunder renter og sagsomkostninger i anled-ning
af sådanne krav, i krav på vederlag for leverancer, entrepriser



/

- 7 -

og arbejds- og tjenesteydelser samt andre formueretlige krav mod
staten. Man skal samtidig anmode styrelserne om ikke at aftale
modregning mellem sådanne krav samt at undlade at håndhæve al-
lerede indgåede aftaler herom.

Statslige krav uden for formuerettens område er f.eks. alle skattere-
stancer, momskrav, bødekrav m.v.

Regreskrav vedrørende indfriede eksportkreditkautioner og statsga-
ranterede lån samt andre krav inden for formuerettens område berø-
res ikke af nærværende cirkulæreskrivelse. Sådanne krav vil derfor
fortsat kunne bringes i modregning såvel i formueretlige krav mod
staten som i krav mod staten uden for formuerettens område, f.eks. i
krav på tilbagebetaling af overskydende skat eller moms.

Man anmoder om, at disse retningslinier følges i alle tilfælde, hvor
staten endnu ikke har foretaget modregning.

Hvad angår tidligere udsendte cirkulæreskrivelser vedrørende mod-
regning fra statens side, skal man henstille, at det overvejes, hvor-vidt
der er anledning til at ophæve eller revidere disse."

Klageren blev tilkendt erstatning for den bortkomne guldkæde under hen-
visning til retsplejelovens § 1018h. Af denne bestemmelse fremgår følgen-de:

"Erstatningskrav, der på grundlag af dansk rets almindelige erstat-
ningsregler rejses af sigtede, domfældte eller andre i anledning af
strafferetlig forfølgning, behandles på begæring efter reglerne i det-te
kapitel."

Klagerens erstatningskrav er således begrundet i dansk rets almin-
delige erstatningsregler.

Klagerens erstatningskrav må herefter anses for et formueretligt krav mod
staten, idet kravet er opstået i henhold til de almindelige formueretlige er-
statningsregler.

Erstatningskravet må derfor anses som et tilgodehavende af privatretlig ka-
rakter, for hvilken Justitsministeriets cirkulære nr. 186 af 22. november 1983
udelukker modregning.

Den foretagne modregning ophæves derfor.

Inddrivelsescentrets afgørelse ændres i overensstemmelse hermed.
…”

Den 18. oktober 2010 traf Direktoratet for Kriminalforsorgen afgørelse om, at SKAT ikke var

berettiget til at foretage modregning for Persons gæld til politiet i Persons erstatningskrav

mod politiet. Direktoratet anførte, at det fremgår af sagsakterne, at erstat-



/

- 8 -

ningen er tilkendt i medfør af retsplejelovens § 1018 h, og at spørgsmålet om politiets an-

svarsgrundlag derfor er afgjort efter erstatningsrettens almindelige regler. Direktoratet fandt,

at den pågældende erstatning må betragtes som et krav inden for formuerettens om-råde, og

at cirkulæreskrivelse nr. 186 af 22. november 1986 derfor afskærer staten fra at foretage

modregning i Persons erstatningskrav.   

Procedure

Skatteministeriet har gjort gældende, at betingelserne for at foretage modregning i Persons

gæld til SKAT er opfyldt, herunder at modregning ikke er afskåret ved cirkulæ-reskrivelse nr.

186 af 22. november 1983, der som en undtagelse til statens almindelige modregningsret skal

fortolkes indskrænkende.

Skatteministeriet har til støtte herfor i første række anført, at Persons erstatningskrav ikke

kan anses for at være et formueretligt krav i cirkulæreskrivelsens forstand. Det i cirku-

læreskrivelsen anvendte udtryk ”andre formueretlige krav mod staten” skal ses i samme n-

hæng med de andre formueretlige kontrakttyper, der nævnes i cirkulæreskrivelsen. Erstat-

ningskravet opstod i forbindelse med en anholdelse og beror på almindelige uskrevne reg-ler

om offentlige myndigheders erstatningsansvar. Da kravet er hjemlet ved offentligretlige

regler, har det ikke et privatretligt eller formueretligt grundlag.   

Det har ikke betydning for sagen, at Midt- og Vestjyllands Politi har anerkendt erstatnings-

ansvaret med henvisning til retsplejelovens § 1018 h. Denne bestemmelse er en procedure-

regel, der ikke hjemler et erstatningskrav mod det offentlige. Hertil kommer, at bestem-

melsen henviser til ”dansk rets almindelige erstatningsregler” , og dette er ikke det samme

som dansk rets almindelige formueretlige erstatningsregler.

Skatteministeriet har i anden række anført, at cirkulæreskrivelsens formål indebærer, at den

kun afskærer modregning i krav mod staten, som er opstået i kontraktforhold. Begrænsnin-

gen i statens adgang til at modregne kan ikke udstrækkes til også at forhindre modregning i

krav, der er opstået uden for kontraktforhold.   

Sagsøgte har til støtte for sin påstand gjort gældende, at cirkulæreskrivelse nr. 186 af 22.

november 1983 er til hinder for, at SKAT modregner Persons erstatningskrav i Persons gæld

til SKAT. Cirkulæreskrivelsens ordlyd giver ikke grundlag for at for-



/

- 9 -

tolke den indskrænkende.

Det er ikke afgørende for, om kravet skal anses for et formueretligt krav, om dette udsprin-

ger af statens offentligretlige eller privatretlige virksomhed. Persons erstatningskrav er klart

opstået som led i statens offentligretlige virksomhed, men erstatningskravet er op-stået som

følge af statens fejl eller forsømmelse, for hvilken staten er erstatningsansvarlig efter dansk

rets almindelige regler om erstatning uden for kontrakt. Der er derfor tale om et formueretligt

krav.

Den omstændighed, at afgørelsen om erstatning til Person er truffet med henvisning til

retsplejelovens § 1018 h, viser også, at der er tale om et formueretligt erstatningskrav, idet

bestemmelsen omhandler erstatningskrav på grundlag af dansk rets almindelige erstat-

ningsregler.

Det bestrides, at cirkulæreskrivelsen kun afskærer modregning i krav mod staten, som er

opstået i kontraktforhold. Det følger af cirkulæreskrivelsens formål og ordlyd, at afgørende

for statens modregningsret er alene, om kravet er formueretligt eller ej. Cirkulæreskrivel-sen

nævner – i forlængelse af tre typer af kontraktretlige krav – ”andre formueretlige krav” ,

hvoraf følger, at ordlyden også omfatter formueretlige krav, der ikke har deres grundlag i en

kontrakt. Hvis cirkulæreskrivelsens ordlyd kun skulle forhindre modregning i krav, der

hidrører fra en kontrakt, måtte det forudsætte, at ordlyden i forlængelsen af hen-visningen til

de tre forskellige typer af kontraktretlige krav henviste til ”lign ende formue-retlige krav” .

Landsrettens begrundelse og resultat

Det fremgår af cirkulæreskrivelse nr. 186 af 22. november 1983 om begrænsning af statens

modregningsret, at begrænsningen af modregningsretten vedrører krav på vederlag for le-

verancer, entrepriser og arbejds- og tjenesteydelser samt andre formueretlige krav mod

staten. Midt- og Vestjyllands Politi anerkendte ved brev af 8. december 2008 til Person, at

han var berettiget til en erstatning på 17.000 kr. for den guldkæde, der bortkom i forbindelse

med, at han blev anholdt af politiet. Erstatningskravet er således opstået i for-bindelse med

politiets myndighedsudøvelse og må derfor anses for et krav af offentligretlig karakter, der

falder uden for formuerettens område. Det forhold, at kravet hviler på almin-delige

erstatningsretlige regler, bevirker ikke i sig selv, at kravet kan anses for et formue-



/

- 10 -

retligt krav.   

Da Persons erstatningskrav ikke er et formueretligt krav og derfor ikke er omfattet af den ved

cirkulæreskrivelsen skete begrænsning af statens modregningsret, skal Sagsøgte anerkende,

at SKAT er berettiget til at foretage modregning med Persons gæld til SKAT i

erstatningskravet.

Person fik medhold i sin klage over den skete modregning ved Landsskatteretten og

Direktoratet for Kriminalforsorgen, og byretten har efter Skatteministeriets anmodning

henvist sagen til landsretten, jf. retsplejelovens § 226, stk. 1. Skatteministeriet har i stæv-

ningen som begrundelse for anmodningen om sagens henvisning til landsretten anført bl.a., at

statens mulighed for opfyldelse af fordringer ved modregning generelt set har stor prak-tisk

og økonomisk betydning, og at det efter ministeriets opfattelse er oplagt, at rettens

stillingtagen til ministeriets anbringender vedrørende cirkulæreskrivelsens fortolkning vil

have vidererækkende betydning. På denne baggrund skal ingen af parterne, uanset sagens

udfald, betale sagsomkostninger til modparten, jf. retsplejelovens § 312, stk. 2.   

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Sagsøgte skal anerkende, at SKAT er berettiget til at foretage modregning med Persons gæld

til SKAT i Persons krav på erstatning på 17.000 kr. for bortkomst af en guldkæde i

overensstemmelse med Midt- og Vestjyllands Politis afgørelse af 8. decem-ber 2008

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part.

Lis Sejr Eva Staal Jens Hartig Danielsen
(kst.)   



/