sag om isoleret bevisoptagelse i form af syn og skøn
Ret: Retten i Kolding (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Almindelige emner;
Forsikring;
Retspleje og civilproces;

Retten i Kolding





KENDELSE

Afsagt den 25. september 2018 i sag nr. BS 9-679/2017:

Gjensidige Forsikring
A.C. Meyers Vænge 9
2450 København SV
mod
Icopal Entreprise A/S
Stålvej 3
6000 Kolding
og




Sagens baggrund og parternes påstande
Den almennytttige  har tegnet en
bygningsbrandforsikring hos Gjensidige Forsikring; hvoraf fremgår; at entre -
prenører tillige er sikrede under policen. I 2013 indgik 
en entrepriseaftale med  om renovering og om-
bygning af Boligkontorets afdeling i  Ok+
indgik efterfølgende underentrepriseaftale med Icopal om tagdæk-
ningsentreprisen. Natten mellem den 10. og 11. april 2014 opstod brand i ta-
get på ejendommen beliggende  der er en
del af  Jmaxåda
ning om isoleret bevisoptagelse til Retten i Kolding rettet mod Icopal Entre -
prise og  og denne sag vedrører spørgsmålet om, hvor-
vidt anmodningen skal afvises fra de almindelige domstole med henvisning
til, at der i entrepriseaftalerne mellem såvel  0g
 og Icopal er aftalt
AB92, hvorfor anmodningen om isoleret bevisoptagelse skulle have været
fremsat overfor Voldgiftsnævnet for Bygge- og Anlæg; idet hverken
 eller Icopal har ønsket at tiltræde, at der optages isoleret be-
vis ved de almindelige domstole. Sagen vedrører herunder spørgsmålet om,
hvorvidt Gjensidige Forsikrings eventuelle regreskrav beror på forsikrings -
aftalen; jf. herved forsikringsaftalelovens $ 18 om policeregres; eller indtræ-
den  retsstilling som skadelidt i henhold til erstat -
ningsansvarslovens $ 22, om der er aftalt AB92, hvem der er skadelidt, be-
tydningen af hvem der har modtaget udbetalinger fra Gjensige Forsikring og
om  har status af forbruger eller ej.

Gjensige Forsikring har nedlagt påstand om, at begæringen om syn og skøn
skal tillades fremmet.

Icopal Entreprise A/S 0g  har nedlagt påstand om
afvisning af begæringen om syn og skøn.

Denne dom er 1 medfør af retsplejelovens $ 218a, stk. 2, affattet uden
fuldstændig sagsfremstilling.

Forklaringer
 hos Icopal, 0g
at det var ham, der stod for udførelsen af tagrenoveringen af Boligkontorets
afdeling på  Arbejdet indebar; at der på 7 boligblokke skulle
lægges t0 lag tagpap ovenpå et underlag af krydsfinér. I forbindelse med
branden brændte træspærrene og krydsfinéren; så der kun var det rå beton-
dæk tilbage; og for at hindre skader som følge af indtrængning af vand, skul-
le Icopal lægge en dampspæne. Fakturaen i bilag 8 på 42.750 kr. vedrører
dette arbejde; der blev udført efter branden. Arbejdet var ikke en del af den
oprindelige entrepriseaftale.

Det var taget ovenover to opgange, der brændte. Ved den sidste opgang;
blev branden slukket; og fakturaen i bilag 9 på 14.540,20 kr. vedrører arbej
det med at udbedre skader på den tredjedel af taget; der ikke brændte. Også
dette arbejde blev udført med det formål at sikre mod vandintrængning 0g
yderligere skader; indtil man fandt ud af, hvad der skulle ske. Det arbejde,
der er omfattet af fakturaen i bilag 8, blev udført dagen efter branden; mens
arbejdet; omfattet af fakturaen i bilag 9, blev udført en uge senere.

Han ikke haft noget med aftaleindgåelsen at gøre; men det er hans indtryk; at
AB92 var aftalt og gældende. Han har aldrig været med til at indgå aftaler
hos Icopal, hvor AB92 ikke har fundet anvendelse.

Han er i tvivl om, hvorvidt de brandskadede opgange var afleveret; Måske
var arbejdet afleveret på den opgang der blev reddet. Der var højst en af op-
gangene; der var afleveret. Arbejdet var tæt på aflevering. Han var ikke med
til drøftelserne om afhjælpning af brandskaderne. Dette spørgsmål blev drøf-
tet mellem bygherren og  hvorefter de gav ham besked
på, hvad han skulle gøre. Han fik at vide, at han skulle fakturere direkte til


 har forklaret, at han var leder for den afdeling hos
 afde-
ling 1  Som han husker det; opstod branden den dag da der
var rejsegilde. Det var den sidste af tre opgange; der blev brandskadet; og
beboerne var allerede flyttet ind. Efter branden var der en del møder, og det
blev aftalt; at blokken skulle genopføres hurtigst mulig uden forudgående li -
citation og indhentelse af tilbud. Sammen med  fra Gensidige For-
sikring enedes de om, at arbejdet skulle udføres ud fra en åben kalkulation
med afsæt i det prisgrundlag, man allerede havde; og på den måde blev de
enige om en pris. De lagde i den forbindelse deres erfaringer 0g beregninger
frem for både bygherren og Gensidige Forsikring. Der var ca. 2.000 punkter
1 prissætningen og en del af forholde sig til. De oprettede et selvstændigt
fakturereringsnummer på udbedringsarbejdet; og fakturerede direkte til byg-

herren. De lavede nyt sagsnummer for at kunne identificere arbejderne ved-
rørende branden i forhold til arbejdeme på den oprindelige entreprise. Han
hørte ikke noget om, at Gensidige Forsikring havde tænkt at indtale et erstat -
ningskrav, før efter afleveringen.

 underentreprisekontrakten med Icopal var omfattet af
AB92. De udsendte udbudsbrevene fra Rambøl, da de indhentede tilbud, så
Icopal afgav pris på samme vilkår, som  selv havde
budt på. Det er hans klare opfattelse, at det er det samme retsgrundlag; der er
gældende i forhold til Icopal som underentreprenør som i forholdet mellem


Af byggesagsbeskrivelsen fra Rambøl fremgik, at AB92 var gældende. Når
de henviste hertil i deres udbudsbrev i sagens bilag C, skyldes det; at de ikke
ville risikere at falde mellem t0 stole, og at de ønskede, at AB92 skulle være
gældende i forholdet mellem dem og underentreprenøren på samme måde
som mellem dem og bygherren.

Der var kun aftalt en aflevering. Garantierne løb fra den samlede aflevering
Der blev løbende afleveret; efterhånden som opgangene blev færdige; og de
var cirka halvvejs i projektet. Der var flyttet lejere ind i de opgange, der var
færdige Boligblokken bestod af 3-4 opgange. Det var én opgang; der
brændte. Det var hovedsageligt denne opgang; der var skadet; men de øvrige
opgange var også skadet dog ikke samme grad. Han mener, at samtlige be-
boere var flyttet ind, da branden indtraf. Han er fortsat ansat ved 
som seniorkonsulent på halv tid.

Parternes synspunkter

Parterne har det væsentlige procederet sagen overensstemmelse med der -
es påstandsdokumenter.

Gjensidige Forsikring har i deres påstandsdokument af 3. april 2018 gjort
gældende, at:

"Begge de skønsindstævnte har påstået Gjensidige Forsikrings
begæring om syn og skøn afvist fra de almindelige domstole under
anbringende af, at der såvel i forholdet mellem bygherren (Gjensidige
Forsikrings forsikringstager) 0g  som 1
forholdet mellem  og Icopal Entreprise A/S
var aftalt AB 92, 0g at Gjensidige Forsikrings erstatningskrav er
baseret på indtræden	bygherrens ret overfor de skønsindstævnte;
hvorfor Voldgiftsnævnet for bygge- og anlægsvirksomhed skulle være
eksklusivt værneting for syn og skøn; jf. AB 92 $ 45.

Dette bestrides.

~ooOoo-

Til støtte for den af Gjensidige Forsikring nedlagte påstand, gøres 
navnlig følgende hovedanbringender gældende: 
De skonsind5tævnte var sikrede under den tegnede forsikring 
Gjensidige Forsikrings forsikringsbetingelser indeholder, under 
punktet 1.30 Generelle udvidelser til de valgte dækninger, følgende 
vilkår (bilag 5, side 21): 
" ... 1.30.12 
Entreprenører er tillige sikrede på zmder brand og 
stormskade-forsikringen ... " 
Begge de skønsindstævnte var således -i deres egenskab af 
entreprenører -medsikrede på den i Gjensidige Forsikring tegnede 
brand og stonnskadeforsikring, som har dækket skaderne i forbindelse 
med branden. Dette er også antaget i Icopal Entreprise ApS' 
processkrift af 15. maj 2017 (punk 2.b, side 3 nederst). 
Gjensidige Forsikrings erstatningskrav mod de skønsindstævnte beror 
herefter rettelig på, at de skønsindstævnte har mistet deres krav på 
forsikringsdækning, jf. forsikringsaftalelovens § 18 (såkaldt 
policeregres). 
De skønsindstævntes krav på forsikringsdækning (som sikrede under 
den tegnede forsikring) -og denned også Gjensidige Forsikrings 
regreskrav i anledning af fortabelsen heraf -beror på det direkte 
forhold mellem de sikrede og forsikringsselskabet, jf. 
forsikringsaftalelovens § 57. 
Forsikringsaftalen indeholder ikke nogen voldgiftsaftale -heller ikke i 
relation til syn og skøn -og allerede af denne grund gøres det 
gældende, at Voldgiftsnævnet for bygge-og anlægsvirksomhed ikke er 
eksklusivt værneting for Gjensidige Forsikrings erstatningskrav i 
sagen -eller for syn og skøn i forbindelse hermed. 
På denne baggrund gøres det gældende, at Gjensidige Forsikrings 
begæring om syn og skøn skal fremmes ved de almindelige domstole i 
henhold til retsplejelovens § 343. 
Hjemmelen for Gjensidige Forsikrings krav. herunder bezydningen qf. 
om kravet måtte være baseret pii indtræden i skadelidtes retsstilling. 
iC erstatningsansvarslovens § 22, 
De skønsindstævnte har gjort gældende, at bygherren "er den 
skadelidte i forbindelse med branden" . 
Dette bestrides overordnet som irrelevant, idet det gøres gældende, at 
det ikke er af gørende for spørgsmålet om værneting, hvem der kan 
anses for skadelidte. Der henvises til det ovenfor anførte vedrørende 
STD06l•U..SOl•STill•~l ,_..n.u,1.i.1t1s\0>2 Side 4/14

det retslige grundlag for forholdet mellem forsikringsselskabet og de 
medsikrede entreprenører, som også vil blive uddybet i det følgende. 
Præciserende skal det bemærkes, at branden opstod i forbindelse med 
en omfattende renovering og ombygning af bygherrens ejendom, som 
efter det oplyste havde en samlet entreprisesum ca. kr. 230.000.000 
inklusiv moms. 
Entreprisen var endnu ikke afleveret, da branden fandt sted. 
Det fremgår af AB 92 § 12, at: 
" ... Forringes, ødelægges eller bortkommer arbejdet 
eller dele af dette inden afleveringen, skal 
entreprenøren for egen regning sørge for 
kontraktsmæssig ydelse, medmindre forholdet kan 
henføres til bygherren ... " 
På denne baggrund gøres det gældende, at bygherren ikke kan anses 
som den skadelidte i henhold til erstatningsansvarslovens § 22 -i 
hvert fald ikke i det omfang, skaderne vedrører arbejder, der endnu 
ikke var afleveret. Skadelidte i henhold til erstatningsansvarslovens § 
22 er derimod de entreprenører, hvis arbejder blev beskadiget forud 
for aflevering. 
Det bemærkes i den forbindelse, at den enkelte entreprenør -uden 
særlig vedtagelse -skal anses som sikret i relation til skade på den 
pågældendes eget arbejde i henhold til forsikringsaftaleloves § 54. 
Når de skønsindstævnte er anført som sikrede på forsikringen, gælder 
dette imidlertid i forhold til alle de forsikrede genstande, og ikke blot 
de skønsindstævntes egne arbejder. Der henvises i den forbindelse 
blandt andet til Højesterets præmisser i sagen trykt i UtR I 996.1161 
H. 
Gjensidige Forsikrings erstatningskrav vil herefter bero på, at de 
skønsindstævnte -som sikrede på policen -har fortabt deres krav på 
forsikringsdækning. Dette forudsætter -som det også er beskrevet i 
Icopal Entreprise ApS' processkrift af 15. maj 2017-at de sikrede har 
fremkaldt forsikringsbegivenheden (branden) ved forsæt eller grov 
uagtsomhed, jf. forsikringsaftalelovens § I 8. 
Forsikringsaftaleloven gælder for forsikringsaftaler, jf. lovens § 1. Det 
er således ikke retvisende -og i hvert fald ikke fyldestgørende -når 
de skønsindstævnte gør gældende, at Gjensidige Forsikrings krav 
skulle være baseret på indtræden i bygherrens retsstilling i henhold til 
erstatningsansvarslovens § 22. 
Såfremt Gjensidige Forsikrings erstatningskrav skulle vurderes efter 
erstatningsansvarslovens regler alene, forudsætter erstatningspligten 
blot, at de skønsindstævnte har forvoldt skaderne ved simpel 
STDoOl>,6-SOl•Sllll •Kl'»-Tl-LOl-~100-~ I Side 5/14

uagtsomhed, jf. erstatningsansvarslovens § 22, jf. § 19, stk. 2, nr. 2. 
Selv i det omfang bygherren måtte anses for skadelidte i henhold til 
erstatningsansvarslovens § 22, udgør medsikringen af de 
skønsindstævnte på brand og stormskadeforsikringen en 
forsikringsretlig "overbygning" på de almindelige erstatningsretlige 
regler, som har sit udspring i forsikringsaftalen og reglerne i 
forsikringsaftaleloven. 
Det gøres i den forbindelse gældende, at de forsikringsretlige regler 
som lex species har forrang for de almindelige erstatningsregler i den 
foreliggende situation. 
Subsidiært gøres det gældende, at de to regelsæt finder anvendelse 
sideløbende, således, at de forsikringsretlige regler udgør en mere 
omfattende regulering af Gjensidige Forsikrings erstatningskrav, end 
de erstatningsretlige regler alene. 
Til illustration, vil dette kunne beskrives således, at det først skal 
vurderes, om sikrede har mistet retten til forsikringsdækning, jf. 
forsikringsaftalelovens § 18, førend der tages stilling til, hvilke 
erstatningsretlige regler, der finder anvendelse, herunder hvorvidt 
forsikringsselskabets krav beror på indtræden i skadelidtes rettigheder 
-og hvilken skadelidtes rettigheder, der i givet fald måtte være tale 
om. 
Når de skønsindstævnte faktisk er anført som sikrede på forsikringen, 
udledes deres rettigheder direkte af forsikringsaftalen, jf. 
forsikringsaftalelovens§ 57, og ikke af deres eventuelle underliggende 
aftaler med bygherren (Gjensidige Forsikrings forsikringstager). De 
sikrede har således krav på forsikringsdækning, uanset om de måtte 
have indgået nogen aftale med bygherren herom eller ej -herunder 
også uanset, om de måtte have fremsat begæring om medsikring, jf. 
AB 92 § 8. 
Skønsrekvirenten er naturligvis bekendt med den retspraksis -som 
også er beskrevet i forarbejderne til AB 92 -hvorefter bygherrens 
forsømmelse af at imødekomme entreprenørens begæring om 
medsikring, jf. AB 92 § 8 -udgør en misligholdelse af aftaleforholdet, 
hvorefter forsikringsselskabets regresret -ud fra de principper, der er 
skitseret i Icopal Entreprise ApS' processkrift vedrørende 
forsikringsselskabets indtræden i bygherrens (forsikringstagerens krav) 
-alligevel begrænses til forsætlige eller groft uagtsomme forhold. Der 
henvises til Østre Landsret dom trykt i FED 1997.239 
Ø. 
Disse situationer -hvor der ikke er sket faktisk medsikring af 
entreprenørerne -adskiller sig fra den aktuelle situation derved, at der 
netop ikke etableres et forsikringsforhold mellem entreprenøren og 
forsikringsselskab. Entreprenørens krav på forsikringsdækning kan i 
sådanne situationer naturligvis ikke begrundes i en (ikke-eksisterende) 
forsikringsaftale, herunder forsikringsaftalelovens§ 57. Side 6/14

De voldgiftsaftaler, de skønsindstævnte måtte have indgået med 
bygherren -også vedrørende isoleret bevisoptagelse -kan ikke 
udstrækkes til også at gælde i det direkte forhold mellem de 
skønsindstævnte og Gjensidige Forsikring. 
Forsikringsaftalen indeholder ikke nogen bestemmelse om voldgift -
heller ikke i relation til syn og skøn. 
Tvister vedrørende forsikringsdækning -og dermed også syn og skøn 
i forbindelse hermed -kan derfor anlægges ved de almindelige 
domstole. Dette gælder uanset, om tvisten vedrører tvister med 
forsikringstageren eller andre sikrede. Gjensidige har således ikke 
indvilget i, at tvister vedrørende forsikringsdækning -eller syn og 
skøn i forbindelse hermed-skal anlægges ved Voldgiftsnævnet. 
Den af de skønsindstævnte påberåbte højesteretsdom, trykt i UfR 
2014.2042 H, vedrører et forsikringsselskabs regreskrav mod 
bygherrens tekniske rådgivere. Rådgiverne var ikke sikrede på den 
forsikring, hvorfra erstatningsudbetalingen havde fundet sted, og 
dommen har således ingen relevans for nærværende sag. 
Sådanne sager -vedrørende forsikringsselskaber erstatningskrav mod 
medsikrede entreprenører, der forvolder brandskade -afgøres i 
henhold til gældende praksis ved de almindelige domstole -også 
selvom der måtte være aftalt AB 92 eller tilsvarende. Der henvises i 
den forbindelse blandt andre til Højesterets domme trykt i UfR 
1996.1161 H og UfR 2013.1800 H, som begge vedrører regreskrav 
mod medsikrede entreprenører i forbindelse med brandskader, og hvor 
der i aftaleforholdet med bygherren var aftalt henholdsvis AB 72 og 
ABT 93, som begge indeholder bestemmelser svarende til den i sagen 
omhandlede AB 92 § 45. 
Sammenfattende gøres det gældende, at AB 92 § 45 ikke finder 
anvendelse i forholdet mellem Gjensidige Forsikring og de 
skønsindstævnte. Der er ikke noget grundlag for at afvise begæringen 
om syn og skøn, og det gøres gældende, at sagen skal fremmes ved de 
almindelige domstole. 
Betydningen q.f, hvem der har modtaget udbetaling fra 
forsikringsselskabet 
Hvorvidt erstatningen måtte være udbetalt til bygherren eller (direkte) 
til de skønsindstævnte, er ikke afgørende for, om de skønsindstævnte 
er sikrede under den tegnede forsikring -eller om de måtte være at 
anse som skadelidte. 
Det bemærkes, at begge de skønsindstævnte har deltaget i udbedringen 
af skaderne og har modtaget betaling for deres arbejde i den 
forbindelse. 
STDU6lU6-SOI-Sl1ll-~l"M-n-L01"1Cll-\P-ll Side 7/14

~ooOoo-

Det skal for god ordens skyld bemærkes; at Gjensidiges Forsikrings
erstatningskrav også vil kunne bero på udbetaling af erstatning til
andre end bygherren 0g de skønsindstævnte	fx erstatning 1
forbindelse med genhusning af ejendommens beboere, som også er
sikrede under den tegnede forsikring	og med hvem de
skønsindstævnte ikke har nogen aftalerelation (således heller ikke AB
92 $ 45)

Skønsrekvirenten har ikke på nuværende tidspunkt udarbejdet nogen
oversigt over, hvilke erstatningsbeløb; der vedrørende de enkelte
sikrede; da det er skønsrekvirentens opfattelse; at en sådan opdeling af
de udbetalte erstatningsbeløb ikke har betydning for begæringen om
syn og skøn heller ikke i relation til spørgsmålet om væmeting for
skønsforretningen.

Aftalegrundlaget for entreprisearbeiderne (AB 922

Gjensidige Forsikring kan tiltræde, at der 1 forholdet mellem
bygherren og  er aftalt AB 92 herunder den
for sagen relevante $ 45 om syn og skøn.

Gjensidige Forsikring kan derimod ikke tiltræde; at der i forholdet
mellem  og Icopal Entreprise ApS er vedtaget
AB 92 i sin helhed herunder den for sagen relevante $ 45 om syn og
skøn.

Det aftalegrundlag der er fremlagt i underentrepriseforholdet mellem
 og Icopal Entreprise ApS (bilag B-C)
indeholder ikke nogen generel henvisning til AB 92, men henviser blot
enkelte steder til specifikke bestemmelser 1 AB 92 Det fremlagte
aftalegrundlag indeholder ikke nogen henvisning til AB 92 $ 45 om
syn 0g skøn; og kan ikke tages til indtægt for, at bestemmelsen skulle
være vedtaget "ved henvisning' idet AB 92 skulle være vedtaget i sin
helhed.

Det bestrides på det foreliggende grundlag, at AB 92 skulle være
vedtaget i sin helhed ogleller at AB 92 $ 45 skulle være vedtaget i
forholdet mellem  og Icopal Entreprise ApS.

Overordnetgøres det gældende; at det ikke har nogen betydning for
spørgsmålet om væmeting; hvorvidt eller i hvilket omfang; der måtte
være aftalt AB 92 (herunder $ 45). Der henvises til det tidligere
anførte	vedrørende	grundlaget	for	retsforholdet	mellem
forsikringsselskabet og de medsikrede entreprenører.

Bvgherrens slatus aL forbruger

Gjensidige Forsikrings forsikringstager (bygherren) 
er en almennyttig boligforening; og må på denne baggrund

anses for en forbruger i henhold til voldgiftslovens $ 7.

Det gøres i den forbindelse gældende; at bygherrens entrepriseaftale
med  er en forbrugeraftale i henhold til
forbrugeraftalelovens $ 2, stk. 1.

Bevisbyrden for, at det modsatte måtte være tilfældet påhviler de
skønsindstævnte. Denne bevisbyrde er ikke løftet.

På denne baggrund gøres det gældende; at Gjensidige Forsikrings
forsikringstager (bygherren) ikke er bundet af voldgiftsaftalen i AB
92, som er indgået forud for den aktuelle tvist, jf. voldgiftslovens $ 7,
stk. 2.

Det gøres i den forbindelse gældende, at bestemmelsen om isoleret
bevisoptagelse i AB 92 $ 45 må anses for at være en integreret del af
bestemmelsen i $ 47 om afgørelse af tvister. Subsidiært gøres det
gældende at bestemmelsen (voldgiftslovens 8 7, stk. 2) finder
anvendelse analogt.

Produktansvar

Det gøres gældende, at de skønsindstævntes erstatningsansvar overfor
Gjensidige Forsikrings forsikringstager (bygherren) er et ansvar uden
for kontrakt (produktansvar), som ikke er omfattet af reglerne i AB 92
Det henvises den forbindelse blandt andet til Højesterets dom trykt i
UfR 2008.982.

Det bestrides, at Voldgiftsnævnet for bygge- %g anlægsvirksomhed,
skulle være eksklusivt værneting for et sådant erstatningskrav.
Sådanne sager henhører under de almindelige domstole.

Giensidige Eorsikring er ikke parLi_entrepriseafialerne

Det gøres gældende, at Gjensidige Forsikring ikke er part 1 de
voldgiftsaftaler; der er indgået mellem de skønsindstævnte og
bygherren; og således ikke er bundet heraf. Der henvises 1 den
forbindelse til Østre Landsrets kendelse af 14. november 2008, trykt i
FED 2008.153

Også på denne baggrund gøres det gældende; at Voldgiftsnævnet for
bygge- og anlægsvirksomhed ikke vil være eksklusivt væmneting for
syn 0g skøn i sagen, 0g at Gjensidige Forsikrings begæring herom skal
fremmes ved Retten i Kolding.

Det bemærkes 1 den forbindelse også, at hverken Gjensidige
Forsikring eller bygherren (Gjensidige Forsikrings forsikringstager)
står i direkte aftaleforhold med Icopal Entreprise ApS:

Icopal Entreprise har i påstandsdokument af 3. april 2018 gjort gældende; at

Til støtte for den principale påstand gør Icopal Entreprise ApS
følgende anbringender gældende:


a. Gjensidige Forsikring var brandforsikringsselskab for bygherren;
som var ejer af den brandskadede ejendom.

Dette indebærer; at Gjensidige Forsikring er indtrådt 1
bygherrens ret mod de indstævnte Icopal Entreprise ApS og
 i det omfang, at Gjensidige Forsikring
har betalt erstatning som følge af skaderne på den brandskadede
ejendom, jfr, erstatningsansvarslovens $ 22, stk. 1.

De beløb, som Gjensidige Forsikring som følge af branden har
udbetalt under brandforsikringen; har været erstatning som følge
af skader på den brandskadede ejendom.

Gjensidige Forsikring er derfor; for så vidt angår de beløb; som
Gjensidige Forsikring som følge af branden har udbetalt under
brandforsikringen, indtrådt i bygherrens_ret mod de indstævnte
Icopal Entreprise ApS og 

Dette har Gjensidige Forsikring da også tidligere erkendt 1
selskabets brev af 16. december 2016 til Icopal Entreprise ApS,
hvori	selskabet anførte; at selskabet	1	medfør af
erstatningsansvarslovens $ 22 var indtrådt i bygherrens ret mod
Icopal Entreprise ApS (bilag D).


b. Det er 1 forbindelse med entreprisen blevet aftalt; at AB 92
finder anvendelse såvel 1 forholdet mellem bygherren og
 Daxt
og Icopal Entreprise A/S.

Dette indebærer; at AB 92 finder anvendelse i forholdet mellem
bygherren;  og Icopal Entreprise ApS.

Det er i $ 45, stk. 1, i AB 92 bestemt; at såfremt der ønskes
udmeldt syn 0g skøn i tilfælde af uoverensstemmelser mellem
parterne eller for at sikre bevisets stilling, da skal begæring om
syn og skøn fremsættes over for Voldgiftsnævnet for bygge- og
anlægsvirksomhed.

Dette gælder også 1 forholdet mellem bygherren og Icopal
Entreprise ApS, jfr. blandt andet U.2014.2042.H

$ 45, stk 1, 1 AB 92 medfører, at der i forholdet mellem
bygherren; Icopal Entreprise ApS og 
ikke kan udmeldes syn og skøn af domstolene 1 medfør af

retsplejelovens 8 343, medmindre der mellem parteme er
enighed herom; jfr. blandt andet U.1987.820.H.

Icopal Entreprise ApS er ikke indforstået med, at der udmeldes
syn og skøn af domstolene i medfør af retsplejelovens $ 343.


C. Da Gjensidige Forsikring; for så vidt angår de beløb, som
Gjensidige Forsikring som følge af branden har udbetalt under
brandforsikringen; er indtrådt 1 bygherrens ret mod de
indstævnte Icopal Entreprise ApS og 
jfr. det ovenfor under pkL. a anførte, og da der i forholdet mellem
bygherren; Icopal Entreprise ApS og 
ikke kan udmeldes syn og skøn af domstolene 1 medfør af
retsplejelovens $ 343,jfr, det ovenfor under pkt; b anførte, må
den af Gjensidige Forsikring over for Icopal Entreprise ApS og
 fremsatte begæring om udmeldelse af
syn og skøn medfør af retsplejelovens $ 343 afvises, jfr. blandt
andet U.2014.2042.H.


Det af Gjensidige Forsikring anførte til støtte for begæringen om
isoleret bevisoptagelse i form af syn og skøn giver i øvrigt indstævnte
1, Icopal Entreprise ApS anledning til følgende bemærkninger;


a. Der har ikke foreligget et aftaleforhold mellem Gjensidige
Forsikring og Icopal Entreprise ApS, som på trods af
erstatningsansvarslovens $ 22, stk . 1, skulle kunne begrunde, at
der kan udmeldes syn og skøn af domstolene 1 medfør af
retsplejelovens $ 343.

Det beror således ikke på en aftale mellem Gjensidige Forsikring
og Icopal Entreprise ApS, at Icopal Entreprise ApS er sikret på
brandforsikringen.

At Icopal Entreprise ApS er sikret på brandforsikringen skyldes;
at dette fremgår af pkt.	1.30.12 i de almindelige
forsikringsbetingelser (bilag 5), der er gældende for den
brandforsikring; som bygherren havde tegnet hos Gjensidige
Forsikring.

Selvom der havde foreligget et aftaleforhold mellem Gjensidige
Forsikring og Icopal Entreprise ApS, ville det i øvrigt ikke have
indebåret; at Gjensidige Forsikring ikke var indtrådt ; bygherrens
ret mod de indstævnte Icopal Entreprise ApS og 
i det omfang, at Gjensidige Forsikring har betalt
erstatning som følge af skaderne på den brandskadede ejendom;
jfi. erstatningsansvarslovens $ 22, stk. 1

Side 12/14 
b. Icopal Entreprise ApS har i sin egenskab af sikret på 
brandforsikringen ikke modtaget erstatning fra Gjensige 
Forsikring for skader eller tab, som Icopal Entreprise ApS har 
lidt som følge af branden. 
De beløb, som Icopal Entreprise ApS har modtaget fra 
Gjensidige Forsikring som følge af branden, har været betaling 
for arbejde, som Icopal Entreprise ApS har udført som følge af 
skaderne på bygherrens ejendom, og har således været erstatning 
for skaderne på bygherrens ejendom. 
Det pågældende arbejde med at udbedre skader på bygherrens 
ejendom kunne lige så godt have været udført af en entreprenør , 
som ikke var sikret på brandforsikringen. 
c. Voldgiftslovens § 7 er uden betydning for spørgsmålet om, 
hvorvidt bygherren er bundet af aftalen om, at der, såfremt der 
ønskes udmeldt syn og skøn i tilfælde af uoverensstemmelser 
mellem parterne eller for at sikre bevisets stilling, skal 
fremsættes begæring om syn og skøn over for Voldgiftsnævnet 
for bygge-og anlægsvirksomhed, jfr. § 45, stk. 1, i AB 92. 
Dette skyldes, at voldgiftsloven alene gælder for voldgift, jfr. 
lovens § 1, og at voldgiftsloven derfor ikke omfatter isoleret 
bevisoptagelse. 
Hertil kommer i øvrigt, at entrepriseaftalen mellem bygherren og 
de indstævnte ikke er en forbrugeraftale i voldgiftslovens § 7, 
stk. 2's forstand, og at bygherren derfor ville have været bundet 
af aftalen om, at begæring om syn og skøn skulle fremsættes 
over for Voldgiftsnævnet for bygge-og anlægsvirksomhed, 
såfremt denne aftale havde været omfattet af voldgiftsloven. 
I den forbindelse skal Icopal Entreprise A/S henvise til følgende 
omstændigheder: 
Bygherren er et almennyttigt boligselskab, som har indgået aftale 
om renovering og ombygning af ejendomme, der anvendes til 
udlejning. 
Almennyttige boligselskabers kerneaktiviteter er i.h.t. 
almenboliglovens § 6, stk. 1, at opføre, udleje, administrere, 
vedligeholde og modernisere almene boliger med tilhørende 
fællesfaciliteter og andre boliger med tilhørende fællesfaciliteter. 
Den af bygherren indgåede aftale om renovering og ombygning 
af ejendomme, der anvendes til udlejning, er således ikke en 
aftale, hvor bygherren har handlet uden for sit erhverv. 
Der er således ikke tale om en forbrugeraftale i.h.t. 
Sl1l061'~$01·$1lll•K 1 .. ·THDl•M00-\1"2

forbrugeraftalelovens $ 2, stk. 1.

Da spørgsmålet om, hvorvidt den af bygherren indgåede aftale
om renovering 0g ombygning af ejendomme; der anvendes til
udlejning; er en forbrugeraftale; udelukkende beror på en
juridisk vurdering; er det uden betydning; hvem bevisbyrden for,
at der ikke er tale om en forbrugeraftale, måtte påhvile.


 har påstandsdokument af 3. april 2018 gjort gælden-
de;= at:

"1 'Ad den principale påstand:

Skønsrekvirenten er som brandforsikrer for bygherren indtrådt 1
dennes eventuelle rettigheder mod de indstævnte.

Parteme i byggesagen; dvs. bygherren og indstævnte 1 og 2, har aftalt
AB 92 til regulering af retsforholdet:.

Det gøres gældende; at eventuelle syn og skøn skal udmeldes inden for
regleme i AB 92 og ikke under medvirken af de ordinære domstole


Rettens begrundclse og afgørelse
Indledningsvist bemærkes; at det efter bevisførelsen lægges til grund, at
AB92 var aftalt mellem såvel  som bygherre 0g

og Icopal som underentreprenør.

Om betydningen heraf i relation til anmodningen om isoleret bevisoptagelse
ved de almindelige domstole, skal retten bemærke, at det er ubestridt; at
 som bygherre havde indgået en forsikringsaftale med
Gjensidige Forsikring; der i henhold til bestemmelsen i punkt 1.30.12 inde-
bar, at  og Icopal som entreprenører var medsikrede
under storm- og brandforsikringen. Spørgsmålet om regres i en sådan situa -
tion beror herefter på det direkte retsforhold, der ved forsikringsaftalen er
etableret mellem forsikringsselskabet og entreprenøren og dermed bestem-
melserne i forsikringsaftalelovens $$ 18 og 20. Herefter, 0g da det er ube-
stridt; at forsikringsaftalen ikke indeholder en voldgiftsaftale; er der ikke
grundlag for at afvise anmodningen om isoleret bevisoptagelse ved de al-
mindelige domstole.

Derfor bestemmes:
Retten i Kolding er rette væmeting for anmodningen om isoleret bevisopta -
gelse, hvorfor der ikke med denne begrundelse er grundlag for at afvise be-
gæringen.