Landsrettens dom stadfæstet
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Almindelige emner;
Erstatning uden for kontrakt;
Sociale forhold og sundhedsforhold;

/

Muligt krav på patientskadeerstatning var ikke forældet

Sag BS-45328/2020-HJR

Dom afsagt den 13. oktober 2021

Ankenævnet for Patienterstatningen
mod
A

Et muligt krav på erstatning var ikke forældet på tidspunktet for anmeldelsen til
Patienterstatningen

A pådrog sig den 3. januar 2013 en skade i venstre ben. Han blev i den forbindelse behandlet
på hospitalet, hvor man vurderede, at der var mistanke om fibersprængning. Han fik
smertebehandling, og det blev anbefalet, at han skulle holde sig i ro 4-5 dage.   

Efterfølgende konsulterede A adskillige gange sundhedspersoner på grund af fortsatte gener
som følge af skaden. Frem til slutningen af maj 2013 konsulterede han sin egen læge, der
fortsatte behandlingen med smertestillende medicin og henviste ham til fysioterapi. Han blev
derefter henvist til videre undersøgelse hos speciallæge, hvor en MR-scanning i juli 2013
viste en seneoverrivning, der kunne forklare hans symptomer. Speciallægen blev i den
forbindelse bekendt med, at A ’s gener muligvis kunne have været mindsket, hvis han var
blevet opereret på et tidligere tidspunkt. A blev i marts 2014 henvist til en anden
speciallæge. Det var i sagen et centralt spørgsmål, om A i forbindelse med konsultationerne
hos speciallægerne fik eller burde havde fået kendskab til, at der kunne være grundlag for et
krav om patientskadeerstatning som følge af den sene diagnosticering.   

A anmeldte den 22. maj 2017 skaden til Patienterstatningen, der afviste sagen på grund af
forældelse, da kravet var anmeldt mere end 3 år efter, at han havde eller burde have fået
kendskab til skaden. Ankenævnet for Patienterstatningen stadfæstede afgørelsen.

Sagen angik for Højesteret, om der var indtrådt forældelse ved anmeldelsen den 22. maj
2017.   

Højesteret anførte med henvisning til tidligere højesteretspraksis, at forældelsesfristen for
patientskader regnes fra det tidspunkt, hvor den erstatningsberettigede har fået eller burde
have fået kendskab ikke alene til selve skaden, men også til at denne kunne være forårsaget
af behandlingen eller muligvis kunne være undgået ved en anden behandling og dermed til,
at der kan være grundlag for et krav om erstatning.

Højesteret kom herefter frem til, at A ikke før den 22. maj 2014 (3 år før anmeldelsen) havde
eller burde have haft kendskab til omstændigheder, der kunne give grundlag for krav på
erstatning i anledning af behandlingen i 2013. Der var derfor ikke indtrådt forældelse ved
anmeldelsen den 22. maj 2017.

Landsretten var kommet til samme resultat.   



/