Tiltale for bl.a. falsk forklaring og misbrug af stilling. Påstand om frakendelse af retten til at udøve advokatvirksomhed i mindst 3 år
Ret: Retten i Sønderborg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Falsk forklaring/falsk anklage;
Forbrydelser i offentlig tjeneste;
Færdsel;

RETTEN SØNDERBORG





Udskrift af dombogen

DO M

afsagt den 5. april 2016

Rettens nr. KOl-5746/2015
Politiets nr. 3300-81010-00025-15

Anklagemyndigheden
mod



Der har medvirket domsmænd ved behandlingen af denne sag.

Anklageskrift er modtaget den 25. november 2015.

 er tiltalt for overtrædelse af

1

færdselslovens $ 118, stk. 1, nr. I,jf. $ 18, stk. 1, $ 3, stk. 1, 0g $ 9, stk. 1
og stk. 2, nr. 6,
ved den 21.marts 2015 ca. kl. 18.55 på parkeringspladsen ved Netto; 
 ud fra
en parkeringsbås uden forinden at sikre sig, at manøvren kunne udføres uden
fare eller ulempe for andre, idet der skete sammenstød med personbil med
 hvorefter tiltalte på grund af manglende agtpågivenhed
fejlbetjente køretøjets styreapparater, således at køretøjet 1-2 gange bakkede
i stedet for at køre fremad, hvorved der yderligere skete sammenstød med
personbil med  hvorefter han forlod stedet uden at
standse og uden at underrette skadelidte eller politiet. Der skete ved uheldet
mindre materiel skade

2

straffelovens $ 158, stk. 1 falsk forklaring
ved den 16. december 2014 i tiden mellem kl. 08.30 og kl. 12.45, som vidne
i Retten i Sønderborg under en straffesag mod  der var tiltalt
for overtrædelse af straffelovens $ 119, stk. 1 trusler mod polititjeneste -
mand i strid med sandheden at have forklaret; at  var blevet
kastet ned på gulvet i retssalen 0g slæbt hen til lytterummet, samt i strid med
sandheden at have forklaret, at  ikke på noget tidspunkt sagde
noget; der kunne opfattes som trusler.

3

straffelovens $ 155 misbrug af stilling,
ved i perioden mellem 1. april 2015 og 18. maj 2015, fra advokatkontoret,
 som offentligt beskikket forsvarer for varetægts -
fængslede  der var indsat i Aabenraa Arrest 0g
undergivet brev- og besøgskontrol, i en straffesag vedrørende overtrædelse
af straffelovens $ 191, stk. 1, at have misbrugt sin stilling til at krænke pri -
vates eller det offentliges ret, idet han i strid med retsplejelovens $ 729 a,
stk. 3, uden politiets samtykke overleverede kopi af to politirapporter dateret
henholdsvis den 31. marts 2015 og den 4. maj 2015, begge udfærdiget til
brug for retsmøder henholdsvis den 10. april 2015 og den 8. maj 2015 ved-
rørende fristforlængelse af varetægtsfængsling.

4

straffelovens 8 155 misbrug af stilling
ved den 12.januar 2015 kl. 13.14, fra advokatkontoret, 
som offentligt beskikket forsvarer for  ien straffesag
vedrørende overtrædelse af straffelovens $ 215,_ jf. 8 261, at have misbrugt
sin stilling til at krænke privates eller det offentliges ret, idet han i strid med
retsplejelovens $ 729 a, stk. 3, uden politiets samtykke fremsendte en e-mail
vedhæftet materiale fra den verserende straffesag.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængsel i 60 dage og en bøde
på 12.000 kr.

Anklagemyndigheden har desuden nedlagt påstand om frakendelse af retten
til at udøve advokatvirksomhed i mindst 3 år, jf. retsplejelovens $ 138,jf.
straffelovens 8 79, stk. 1.

 har nægtet sig skyldig.

Forklaringer

 har i forhold 1 forklaret, at han den dag var på Nettos
parkeringsplads . Han havde været inde at handle. Han har et el-fremdrevet
køretøj af  Den
er lavet af plastik 0g vejer 400 kg,og de færreste vil nok synes, at det er en
bil. Han holdt i en parkeringsbås med front ind mod forretningen. Parke -
ringspladsen var godt fyldt op. Den anden bil holdt ikke i en parkeringsbås,
men udenfor, og hans manøvrerum blev derved meget begrænset. Det gjorde
ikke noget; da en@  kan dreje på en tallerken.

Han bakkede hen til den anden bil og holdt 2 cm fra dens midterstolpe, dvs .

stolpen mellem fordør og bagdør; i bilens venstre side. Han kan allerede der -
for ikke have lavet skader på bilens bagende. Han skulle køre frem igen for
at komme ud.  er smal og har ingen vinduesruder, og man har lige
så god udsigt fra den som fra en motorcykel. Der er kun 2 gear, fremad og
bagud. De styres via en ca. 8 cm lang vippekontakt. Han var bakket ved at
trykke på kontaktens nederste del. Han trykkede nu på den øverste del, D for
drive, for at køre fremad. Der skete det, at bilen bakkede. Han blokerede
med det samme. Han ved ikke; om han rørte den anden bil. Det kan godt
være, for han holdt meget tæt på. Han trykkede igen D, og bilen gjorde det
samme og bakkede. Der kom en lyd, som når to plastikbadekar til børn stø -
der sammen.  har en plastikbagdel, 0g der er ikke nogen kanter på
den. Han opfattede det som lyden af hans bil, der ramte den anden bil. Han
kan ikke huske; om han kunne høre denne lyd første eller anden gang, men
én af gangene var lyden der. Afstanden til den anden bil var så lille, at han
kan have rørt den anden bil med bagenden både første 0g anden gang.

Han trykkede på D tredje gang, 0g bilen reagerede nu, som den skulle; 0g
kørte fremad. Han kørte langsomt væk for at se, om der var aktivitet ved den
anden bil. Det var der ikke. Der var ikke nogen, der steg ud. Han ved ikke,
om der var nogen i bilen. Der var ingen på førersædet. Det var hans opfattel -
se, at der ikke var nogen til stede. Der var ingen mennesker ved bilen eller
aktivitet omkring den; da han kørte væk. På vej væk kørte han langs med
Netto et stykke tid, og han kiggede i bakspejlet for at se, om der var aktivitet
ved den bil. Det var der ikke. Han ved ikke; om der var mennesker på parke -
ringspladsen; der så det skete. Det indgik ikke i hans fokus.  står
med meget store bogstaver på begge sider af bilen; og der er nok ingen i
 der er i tvivl om, at den tilhører ham.

Han steg ikke ud for at se, om der var sket en skade, for det var helt udeluk -
ket. Han har ikke forvoldt nogen skade; og det var helt åbenbart; at sådan
måtte det være. Han drejede nakken 0g så på den bil, 0g der var ikke noget.
Der var lys nok til at se ved, måske en blanding af dagslys 0g gadelys. Der
var ikke grund til at overveje; om der var sket en skade.

Der var en defekt ved vippeknappen. Den er senere blevet udskiftet under
garantien hos  Han har ikke dokumentation for dette, da
det var en garantireparation. Det var pr. instinkt; at han trykkede på D to
gange igen for at køre fremad, efter at bilen første gang havde bakket; da han
trykkede på D. Man kan sige, at det var en rygmarvsreaktion. Han havde ik-
ke været udsat for den tekniske fejl før.

Da han fik tiltalen; undrede han sig over; at der ikke var sendt et bødefore-
læg ud, som der normalt bliver. Hvis han havde fået et bødeforelæg om tilsi-
desættelse af almindelige hensyn eller lignende med påkørsel til følge; havde
han formentlig valgt at betale det for at spare tiden til retssagen. Han har ik-
ke nægtet sig skyldig til politiet. En betjent ringede samme aften 0g spurgte;
om han havde været i Netto; og om han var kørt ind i en anden bil, hvilket

han bekræftede. De aftalte en tid for afhøring, og han kom til politistationen
0g afgav forklaring. Han nægter sig nu skyldig, sådan som tiltalen er formu-
leret i anklageskriftet. Han har ikke fejlbetjent sit styretøj .

Anklageren læste op fra bilag 1-11, ikke underskrevet rapport om afhøring
af tiltalte den 8 april 2015, hvorefter han skulle have forklaret, at han men -
te, at han havde trykket forkert på elkontakten; da han skulle køre frem; 0g
var kommet til at trykke på den forkerte elkontakt; så bilen bakkede i stedet
for.

 forklarede hertil, at det har betjenten misforstået. Han har ik-
ke trykket forkert. Der var ikke tale om en menneskelig fejl, men en teknisk
fejl.

Anklageren foreviste fotografi på sidste side i bilag 1-4.

 forklarede hertil, at det er hans bil. På billedet ser det ud, som
om baghjulet sidder længst bagude, men det er et synsbedrag. Det er hækken
på bilen; der er længst bagude. Han ramte den anden bil med hækken. Han
bakkede lige tilbage 0g ikke skråt.

Anklageren oplyste, at det ikke gøres gældende, at der er sket skade på
 bil ved sammenstødene.


ito sager: dels en nævningesag, der blev behandlet over 22 retsdage
ved Retten i Sønderborg 0g efterfølgende 17 retsdage i Vestre Landsret, 0g
dels en efterfølgende sag om trusler mod politiet i forbindelse med nævnin-
gesagen. Så vidt han husker, havde han ikke været forsvarer for ham før. Da
han forberedte sig på den sidstnævnte sag, gik det op for ham; at han selv
havde oplevet det forløb. Han blev derfor afbeskikket som forsvarer for i
stedet at være vidnet. Han blev ikke afhørt af politiet som vidne forud for af -
høringen i retten. Han tror, at det skyldes; at forsvarerskiftet først fandt sted
to dage før hovedforhandlingen.

Retsmødet den 16. december 2014, hvor han afgav forklaring som vidne, var
ikke første gang, han beskrev episoden. Det havde han gjort i et brev til rets -
formanden samme aften; som episoden havde fundet sted. Retsformanden
kørte inkvisitorisk retspleje i sagen; 0g parterne blev ikke inddraget forud
for hans beslutninger. Vidnet var blevet træt af at rejse sig og påpege, når
der blev begået fejl. Han gik derfor over til at sende retsformanden en mail
hver 4. dag om, hvilke processuelle fejl han mente; der var begået. Han fik
aldrig svar. Den pågældende aften; hvor  ulovligt var blevet ført i lyt-
terum; skrev han et brev, hvor han samlede skete procesfejl op for de seneste
4 dage. Han kan ikke huske; om han nævnte i brevet; at  var
blevet kastet ned på gulvet og slæbt til lytterummet. Episoden havde gjort
indtryk på retsformanden; der aflyste resten af retsmødet den dag og efterføl -

gende sagde til tiltalte, at han havde opført sig skandaløst.

Hvis man frihedsberøver en person ulovligt; bliver de påfølgende magthand-
linger også ulovlige  blev ikke sendt i lytterum for at få en u-
forbeholden forklaring fra vidnet. Hverken anklageren eller tiltalte blev
spurgt; om de havde bemærkninger til, at  blev sat i lytterum.

Anklageren afspillede lydoptagelse af tiltaltes vidneforklaring i retten den
16. december 2014. Anklageren henviste i den forbindelse til bilag 2-2, ud-
skrift af retsbogen for den dag med referat af forklaringen.

 forklarede; at han ikke afgav falsk forklaring, da han sagde; at
 var blevet kastet ned på gulvet i retssalen og slæbt hen til lytte -
rummet. Ører 0g øjne er sociale organer, der prøver at skabe mening i det,
de oplever. Han havde en rasende mand foran sig og en rolig 
ved siden af sig. Retsformanden råbte "Betjent' og han oplevede, at 
var væk. Han sad ikke ved siden af ham mere. Han mener, at han dre -
jede sin stol og så, at  var på gulvet. Det er hans oplevelse; som
han husker det i dag; Om  blev slæbt, kommer an på, hvordan
man opfatter det. Han kan sige med fuldstændig sikkerhed, at han ikke gik
selv, 0g at hans ur og hans tøj blev revet i stykker. Han fik ikke lov til at gå
på sine fødder. Han tror, at  blev holdt med førergreb. Hvis no-
get af hans fødder havde kontakt med gulvet; må det have været hans sko-
snuder.  er en splejs på 50-60 kg.

Han hørte ikke noget; der kunne opfattes som trusler. Da betjentene ikke u-
middelbart slap  sagde han til dem; at han agtede at klage over
dem. Det sagde han til dem igen senere i retsmødet. Han har efterfølgende
klaget over dem. Han ved ikke, om sagen er afgjort. Han kan ikke huske,
hvordan han klagede. Det plejer at være til direktøren. Betjentene vidste så -
ledes, at der ville ligge en klage over dem.

Iforhold 3 ved han ikke; hvordan de to politirapporter er kommet i
 celle. Han er ikke sikker på, at de var der. Der er flere mærke -
lige ting ved den ransagning. Den varede en time, og de undersøgte" 
anus, hvilket er mærkeligt, når de ledte efter politirapporter. Ransagningen
fandt desuden først sted to måneder efter kendel-sen med tilladelse til ran-
sagning Han har ikke sendt de rapporter, og han har ikke set dem. De har
sendt retsbøger. Dem beslaglagde politiet også først 0g sagde; at det var u-
lovligt;, men det var det ikke, jf. retsplejelovens 8 729 a.  har ikke fået
de politirapporter af ham. Om de er blevet tilsendt ham af tiltaltes sekretær;,
må anklageren spørger hende om. Han har ikke bedt hende om at sende dem:
Siden han begyndte at have straffesager i 1979, har det været en fast 0g
streng instruks til hans sekretærer, at de ikke må sende politirapporter til kli-
enter. Hvis de vil se dem; må de komme på kontoret og se dem der.

Anklageren foreviste bilag 3-12, brev fra politiet til Retten i Sønderborg,

vedhæftet anmodning om fortsat varetægtsfængsling 0g rapport; idet hun op-
lyste, at det er den ene af de politirapporter, der er omfattet af tiltalen. Tilta-
len omfatter ikke brevet fra politiet til Retten i Sønderborg eller anmodnin-
gen om fortsat varetægtsfængsling, men alene politirapporten.

 forklarede hertil, at han har set politirapporten og gennemgået
den med  be -
siddelse. Der var 14 ringbind akter i sagen, og de har gennemgået hvert ene-
ste stykke papir.  var meget nysgerrig 0g tog et hav af notater. Han
har ingen grund til at tro, at det foreviste er fundet i  celle. Han har
ikke sendt det til  eller overleveret det til ham

Anklageren foreviste bilag 3-13, brev fra 
0g bilag 3-14, brev fra politiet til Retten i Sønderborg, vedhæftet an-
modning om fortsat varetægtsfængsling 0g rapport. Hun oplyste; at bilag 3 -
13 og 3-14 er fundet sammen; men ikke sammenhæftet. Rapporten i bilag 3 -
14 er den anden politirapport, der er omfattet af tiltalen. Tiltalen omfatter ik-
ke brevet fra politiet til Retten i Sønderborg eller anmodningen om fortsat
varetægtsfængsling.

 forklarede hertil, at det ikke er hans underskrift, der er på bil-
ag 3-13. Han ved ikke; hvem der har skrevet under. Hans sekretær skriver
nogle gange under for ham. Han ved ikke; om det er hendes underskrift. Han
kan ikke genkende den underskrift. Han har set rapporten i bilag 3-14, som
han har fået i forbindelse med fristforlængelsen. Han har ikke sendt den til
 eller bedt sin sekretær om at sende den til ham. Det er strafferetligt
irrelevant, om han i dag ved, hvordan rapporten er kommet ind i 
celle. Det er nødvendigt med forsæt på det relevante tidspunkt, for at han
kan dømmes. Han vidste ikke; at  var i besiddelse af den rapport; 0g
han bestrider som nævnt, at han var det. Han har ikke bedt  om
at sende fristforlængelsesmateriale til  i forbindelse med de fristfor-
længelser.

 har været ansat hos ham som hans advokatsekretær siden
2007 eller 2008. Det er ikke relevant at svare på, hvilken uddannelse hun
har. Hun har masser af kurser løbende, mens hun har været hos ham, for-
mentlig også strafferetlige. Anklageren kan spørge hende, om hun har advo-
katsekretæruddannelsen. Anklageren har efter hans opfattelse overset de le-
dende domme, UfR 2005.2674 Øog TfK 2005.602/1_  er me-
get kompetent. Hendes arbejde har vekslet i hendes ansættelsestid. Hendes
hovedbeskæftigelse er proces. Han har haft flere forvaltningsretlige sager,
og hun har derfor også en forvaltningsretlig uddannelse. Proces og straffe -
proces er et særligt kompetenceområde, men hun laver også andet. Det er ik-
ke relevant for tiltalen at svare på, hvad hendes arbejde nærmere består i_
Han vil ikke svare på, om hun havde beføjelser til at udsende materiale; han
har modtaget som forsvarer. Han vil ikke svare på flere spørgsmål fra ankla -
geren i forhold 3,idet anklageren er begyndt at irritere ham.

Iforhold 4 var hans instruks til alt sit personale, herunder  at
de ikke måtte sende politirapporter til klienter i straffesager. Andet materiale
som f.eks. erklæringer fra Retskemisk Institut m.v. vil næsten altid være om-
fattet af en politirapport og dermed dækket af den instruks . En $ 808-erklæ -
ring anser han ikke for at være materiale fra politiet, men fra Kriminalfor -
sorgen, 0g hvis nogen bad om at få tilsendt sådan en, ville han nok mene, at
det måtte de godt.  skriver også nogle gange på hans vegne til
klienter. Han 0g  sidder ikke samme sted, idet han sidder på
 Hvis han
beder hende sende noget til nogen; ser han ikke det; hun sender. De kommu-
nikerer over data, og en gang imellem kommer han forbi. De kommunikerer
sjældent via telefon. Akterne er papirmæssigt hos hende; og han tager altid
de fysiske akter med i retten, men har også adgang til de fleste af akterne di-
gitalt, idet de er skannet ind.

De har en generel regel om, at alt, hvad der er vigtigt for en klient at vide;
skal klienten på en eller anden måde have kendskab til. Hvis der er tvivl, er
det ham; der vurderer. Hvis de modtager processkrifter fra modparter, dom -
me, kendelser, forvaltningsafgørelser, skønserklæringer; sagkyndige udtalel -
ser eller breve fra modparter; sender hun det bare af sted uden at spørge
ham. Det gælder også 1 straffesager. Processkrifter er breve fra en part, der
indeholder påstand, faktum anbringender og henvisning til retsregler. Han
har ikke defineret over for  eller andre, hvad processkrifter er.
De laver selv flere hundrede af dem. Han har ikke specificeret, hvad et pro-
cesskrift er i en straffesag.

Anklageren foreviste bilag 4-3, den e-mail, der gav anledning til forhold 4.
 gerne må videresende kopi
af et brev fra anklageren til retten som nævnt nederst på side 1 i bilaget. Han
kan ikke huske; om han har set det vedhæftede brev fra Midt- og Vestsjæl -
lands Politi til ham. Han repræsenterede  i4 sideløbende sa-
ger. Der var en sag mellem  og hans tidligere ægtefælle eller
kæreste om forældremyndighed eller bopæl til deres søn. Der var en sag i
Holbæk Kommunes børn- og ungeudvalg om fjernelse af drengen fra mode -
ren, hvor  havde aktindsigt 0g høringsret. Der var en straffe -
sag vedrørende overtrædelse af straffelovens $ 215, der hang tæt sammen
med forældreansvarssagen; fordi drengen t0 gange var flygtet hen til sin far.
Der var endelig en fogedsag om udlevering af skriftlige akter. Alle sagerne
drejede sig om sønnen. Han var beskikket forsvarer for 
straffesagen 0g var også beskikket for ham i forældreansvarssagen. Sagerne
havde hver deres journalnumre og var i hver deres hængemappe på advokat-
kontoret. Hvert chartek var underopdelt efter akter. Der skete ingen sam-
menblanding på kontoret af bilag fra de 4 sager. De kørte på samme tids -
punkt.

På et tidspunkt blev der udleveret et omslag med 80 eller 84 sider; der alle

havde med drengen at gøre. Han tror, at han fik dem i straffesagen og undre -
de sig over det. Der var hovedsagelig tale om akter fra børn- 0g ungesagen
og forældreansvarssagen. De blev udleveret fra politiet til ham som forsva -
rer på en underlig måde. Han fik dem på et forberedende retsmøde uden en
forklaring om, hvad de skulle bruges til. Han mener; at anledningen var, at
 var syg den 15.januar og ikke mødte i retten den dag, men
han er ikke helt sikker. Han fik akterne overgivet af den mødende politiassi-
stent i et retsmøde; der ikke var hovedforhandlingen.

Anklageren gennemgik karakteren af de vedhæftede bilag i bilag 4-3.

 forklarede hertil, at han ikke har noget erindring om dette.
Han ved, at han har set journalrapporten; som han har brugt i forældrean-
svarssagen til dokumentation af moderens manglende forældreevne. Der var
et hav af bilag i børn- og ungesagen: Hvis noget er sendt af 
med kopi til ham; læser han ikke altid den fremsendte mailkopi. Mailadres -
sen  der står midt på side 1 i bilag 4-3, er hans mailadresse. Han
har skrevet den mail til  Anklageren må nok spørge om
hvad han mente med at skrive: Hermed de nyeste akter til venlig orientering.
 boede i København; og han ved ikke; hvorfor han valgte en
advokat i  over for
at se akter, 0g  spurgte igen og igen; om han ikke bare kunne sende
dem. Det havde han ingen betænkeligheder ved i forældreansvarssagen og
børn- 0g ungesagen. Han har sagt nej, når han er blevet bedt om at sende ak-
ter i straffesagen:  kommunikerede måske 13 gange i døgnet;
og han prøvede at holde  aktivitetsniveau nede, så han ikke
fik alle imod sig.

Man kan ikke ud fra mailens emne være sikker på, at det vedhæftede vedrør-
te straffesagen. Han skrev nogle gange om flere sager i samme mail. Han
tror, at retsmødet den 15.januar var i straffesagen; men han er ikke sikker.
Det er hans opfattelse; at han gerne måtte videresende bilagene i bilag 4-3,
fordi de også havde bilagene i familieretssagen. Bilagene i sagerne lå som
sagt i hver deres hængemappe. Der kan sagtens have været bilag i familie-
retssagen; som  ikke kunne få aktindsigt i, idet moderen kan
have fået aktindsigt i nogle bilag og fremlagt dem. Politiet kan ikke bruge $
729 a, stk. 3, til at afskære en advokat fra at bruge nogle bilag ien sag ved at
fremlægge dem i en straffesag. Han kan sige med sikkerhed, at bilagene ikke
er 'påberåbt under hovedforhandlingen i straffesagen mod 

Det ser ud, som om der i denne sag er fremsendt noget pr. mail, 0g det var
ikke politiets normale måde at sende bilag på. Det blev normalt sendt med
post. Bilag 1 forældreansvarssager og børn- og ungesager bliver ofte sendt
pr. mail, og så er de nemme at videresende.

Han vil ikke svare på, om han efterfølgende har spurgt  om
hun har sendt de bilag; Sagen har givet anledning til, at de har haft en drøf -

telse om, hvad hun må sende. Det har ikke betydning for forsættet på ger-
ningstidspunktet, om den drøftelse har ført til, at han har ændret sin instruks.

Retten i Sønderborg har t0 gange sagt nej til at afbeskikke ham; 0g nu prøver
politiet for tredje gang. En klient har flere gange bedt om at få ham afbeskik -
ket, idet han den ene dag elsker ham og den anden dag hader ham. Han kan
ikke huske, om også modparter har forsøgt at få ham afbeskikket.

Han har nok haft ca. 4 sekretærer i sin tid, og de er så dygtige, at de stort set
aldrig får instrukser. De taler ikke ret meget om sager.

 har som vidne i forhold 1 forklaret, at hun
0g to veninder den dag handlede i Netto. De parkerede; og alle gik ind i Net-
to. Hun 0g  stodi
en lang kø. Vidnet startede bilen og kørte hen foran indgangen, hvor de ven -
tede på  sad på bagsædet lige bag hende. De ventede ikke i
en parkeringsbås . Hun holdt ikke parkeret; men holdt med motoren tændt.
Det var mørkt, og hun havde lys på bilen.

Så råbte  noget, som vidnet ikke kan huske. Hun kiggede bagud og så
en bil, der bakkede ind i deres bil. Hun så nogle røde lygter; der blinkede.
Hun så et baklys, der bakkede lige op i hende.  havde råbt, idet han
bakkede; 0g da vidnet vendte sig om og kiggede; havde han ramt ind i dem
og var kørt lidt frem igen. Det var kun lidt 0g ikke et kæmpe tilløb. Han
bakkede så igen ind i deres bil, hvorefter han kørte hurtigt derfra. Hun kunne
se, at der stod  i Netto.

Bilen ramte hendes bil to gange. Hun så ikke selv, da han bakkede ind i dem
første gang. Efter hvad  fortalte, bakkede han lige over og ikke i et
sving. Hun så, da han bakkede ind i dem anden gang, og da bakkede han lige
0g ikke iet sving Der kom et lille bump Det var ikke et brag; men hun kun -
ne høre, at de blev ramt omme bagi. De kunne også se det, da de kom ud.
Bilen blev ramt bagpå, og det må have været på venstre side. Hun kan ikke
forklare nærmere, hvor bilen blev ramt, men hun mener, at det var på bagen-
den og lidt af siden. Der blev taget billeder af det.

Hun steg ud af bilen for at se, hvad der var sket. Hun kan ikke huske; om det
var med det samme, eller om hun sad lidt i bilen. Hun var chokket. Der var
mørkt. Der stod en fyr derude, der havde set det hele. Han fortalte, at han
havde set, at det var  på univer-
sitet eller sådan noget. Vidnet havde også set, at det var  der
kørte i bilen, da den kørte væk. Hun mener, at hun forinden havde set ham
på parkeringspladsen; og at han havde set hende. Hun tror, at de sad i bilen
og snakkede om  inden det skete.

Anklageren læste op fra bilag 1-4, underskrevet rapport om afhøring af vid-
net den 21. marts 2015, hvorefter hun skulle have forklaret, at  bil

bakkede med ca. 5-10 kmlt og ramte med bagenden ind i hendes venstre
bagskærm/bagkofanger; at han ikke standsede, men kørte ca. en halv meter
frem igen; hvorefter han igen bakkede og påkørte hendes venstre bagskærml
bagkofanger; og at han ikke standsede, men kørte ud af parkeringspladsen.

 bekræftede, at hun har forklaret sådan. Hvis det står der,
er det det;, hun har sagt. Hun læste rapporten, før hun underskrev den: Det er
rigtigt, at hun blev ramt på venstre bagskærm/bagkofanger.

Hun ringede til politiet 0g spurgte, hvad hun skulle gøre. Hun følte; at det
var et angreb mod hende, fordi hun har anmeldt  for noget tid-
ligere. Han har været forsvarer i en sag, hvor hun var forurettet. De sagde; at
det var bedst for hende at anmelde det som en færdselssag. Hun var med, da
politiet besigtigede hendes bil i en oplyst garage. Hun er sikker på, at de ska-
der, der blev taget billeder af, var opstået ved den påkørsel. Hun er ikke sik -
ker på, om bilen har haft skader i øvrigt. Det var ikke hendes bil, men hen-
des daværende kærestes. Hun og kæresten gik fra hinanden en måned efter,
og hun benytter derfor ikke bilen længere. Det var en helt ny bil.

Anklageren foreviste bilag 1-8, fotomappe.

 forklarede til foto 1, at det ikke var hende, der påviste de
enkelte skader. Hun viste, hvor han var kørt ind i bilen, og betjentene fandt
skaderne frem. Hun fortalte; at de ikke havde været der før påkørslen. Det er
rigtigt; at kofangeren var blevet trykket lidt væk fra bagskærmen. Det havde
den ikke været inden. Ridserne havde heller ikke været der før. Hun holdt
der, hvor det er markeret på foto 3. Hun holdt med fronten hen mod og ikke
væk fra hovedindgangen.  holdt i en af båsene op mod Netto.
Hun husker ikke, hvor langt væk fra skuret til indkøbsvogne; han holdt. Da
 kørte derfra, kørte han i den modsatte retning af, hvordan hendes
bil vendte; og forsvandt til højre ud på vejen.

Forsvareren læste op fra bilag 1-4, hvorefter vidnet skulle have forklaret; at
hun 0g  var i
færd med at lægge indkøbsvarer ind i sin bil.

 forklarede hertil, at det er rigtigt, at hun har forklaret så-
dan. Da hun kørte hen til hovedindgangen for at vente på sin veninde, vidste
hun, at hun dermed holdt i nærheden af  Hun kørte ikke der-
hen med det formål at holde i nærheden af ham.

 har som vidne i forhold 1 forklaret, at hun
0g  gik ud fra Netto og ind i bilen, mens vidnets kusine stadig var i
Netto.  kørte bilen op foran døren; Vidnet sad til venstre på bagsæ -
det. Pludselig kunne hun se, at en lille bil kørte op i dem. Hun råbte: "Nej,
han kører op i os' Det var næsten lige, hvor hun sad. Hun kunne også mær-
ke det.  vendte sig og kiggede. Bilen kørte frem igen, måske et par

meter, og bakkede så tilbage i dem igen. Der var lyd. Det var et bang, men
ikke så højt. Han kom ikke med meget fart på. Hun kunne både mærke 0g
høre begge påkørsler, der skete med ca. samme styrke. Der gik ikke særlig
lang tid mellem første og anden gang, han ramte dem. Det var ikke engang
et minut. Bilen kørte derefter fra stedet. Hun synes; at det virkede; som om
han kørte rimelig hurtigt væk.

Hun havde set ham kort inde i butikken. Hun vidste ikke, hvem han var. Det
var først bagefter. De så hans bil holde derude, og der stod  på den.
Bilen holdt i en parkeringsbås. Hun kan ikke huske; om den bakkede lige
bagud eller i et sving. Hun havde ikke øjenkontakt med ham i bilen; og hun
så ikke, om han drejede hovedet, da han bakkede. De blev ramt i venstre si-
de, ikke helt på siden; men også lidt bagpå.

De kiggede kort, om der var skader; men de kunne ikke rigtig se, om det var
skidt eller rids. Der var lidt mørkt; og bilen var en smule beskidt. Der kom
en dreng hen til dem; som havde set det. De snakkede med ham. Så kørte de
væk.  ringede til sin kæreste, for det var hans bil. Bagefter blev de
enige om at ringe til politiet. Det var vidnet; der gjorde det; for  tur -
de ikke. Hun tog med  hen til politiet. Hun var ikke med, da politiet
besigtigede bilen. Hun tror ikke, at der var andre skader på bilen. Den var
vist rimelig ny.

Forsvareren læste op fra bilag 1-5, underskrevet rapport om afhøring af vid-
net den 22 marts 2015, hvorefter hun skulle have forklaret, at part 1 efter
påkørslen kørte ca. 1 meter frem; hurtigt standsede sin  0g ef-
terfølgende bakkede tilbage 0g påkørte dem påny på venstre bagskærm/ko -
fanger.

 forklarede hertil, at hvis det står der; er det sådan; hun har
forklaret. Hun tror, at hun kørte ca. 1-2 meter frem, før han bakkede igen.
Han kørte lige frem og kørte så op i dem igen. Det gik rimelig hurtigt.

Forsvareren foreviste et håndtegnet rids hæftet ved bilag 1-5 0g et luftfoto
over stedet.

 forklarede hertil, at hun har tegnet ridset under politiafhø -
ringen. Hun tror, at  holdt i den anden parkeringsbås fra skuret til
indkøbsvogne. De holdt ud for en dobbeltrække parkeringsbåse, men efter
afslutningen af båsene og ikke inde i en bås. Hun kan ikke huske; præcis
hvor langt fremme de holdt. Hun tror, at de var kørt langt frem mod ind-
gangsdøren. Hun mener, at  drejede lidt, da han bakkede.

Hun 0g  har snakket lidt om det skete, idet de var lidt chokkede. De
har ikke snakket om det for nylig, ud over at de skulle ind og vidne. 
var noget nervøs over det.

Politiassistent  har som vidne i forhold 2 forklaret, at han
den 31. oktober 2013 var på arbejde som politimand i Retten i Sønderborg i
en nævningesag mod  1
lytterummet. Vidnet bad  rejse sig op. Det havde han på forhånd sagt,
at han ikke ville. Vidnet tog fat i hans venstre arm og bad ham følge med,
mens han løftede ham lidt opad. Vidnets kollega,  kom til og tog fat i
den modsatte arm. De førte ham så fra hans stol og ind i lytterummet. Fra
starten; da de tog fat i ham, begyndte han at sætte sig til modværge; 0g de
måtte bruge den fornødne magt for at få ham med. De tog godt fat i ham ved
armene. Han var ikke nede at ligge i retslokalet. De lagde ham først ned i
lytterummet. De slæbte ham hen til lytterummet, men han gik selv på bene -
ne. De førte ham. Det var ikke; så de trak ham. Han er 100 % sikker på, at
han ikke var nede at ligge i retslokalet; heller ikke på knæ. Han gik på sine
ben.

Ilytterummet var han til en start stående. Så blev han voldsom. Han forsøgte
at rive sig fri, og han sparkede med benene. De lagde ham så ned på gulvet
på maven: De havde begge fat i hver sin arm i førergreb, hvor hans arm var
bag på ryggen; og på den måde pressede de ham ned på gulvet for at få styr
på ham: Under forløbet sparkede han en luftvifte ned.

Lige da de kom ind i lytterummet, var der ikke andre ved lytterummet end
 vidnet og hans kollega. Da de lagde ham ned, havde vidnet fokus på
at få ham i håndjern. 
 lå ned på maven og havde hovedet drejet mod vidnet. Han be-
gyndte at true vidnet. Han sagde "Det her er ikke det sidste' og "Det bliver
værst for dig selv" . Det blev ikke råbt, men sagt på en aggressiv måde, som
hvis han var stiktosset. Det blev sagt i omtrent almindelig talestyrke. Mens

også med de gængse tilsvininger af politiet. Han sagde "luder" og " 'svin 0g
vidnet var vistnok også en "fucking bums'

Da de skulle have  stod lige midt i dø-
råbningen ind til lytterummet og sagde noget til dem. Han kan ikke huske;
hvad han sagde. Han ved ikke, hvor lang tid han da havde stået der. Han kan
ikke sige, hvor lang tid der var gået, før  kom derhen, men det var
ikke med det samme. Truslerne var blevet sagt måske et eller to minutter,
før vidnet opdagede ham.

Han så ikke retsbetjenten, 
ud af lytterummet, gennem retssalen og ud ad bagudgangen; så han, at
 var i retssalen. Ellers har han ikke set ham.

Han så ikke; om der stod andre ved døren til lytterummet; da truslerne blev
sagt. Han kan ikke huske, om der kun blev udtalt trusler i lytterummet eller
også i retslokalet bagefter.

Da  kom op igen 0g skulle føres ud, forholdt han sig roligt; men satte
sig passivt til modværge. Da de tog fat i hans arm; spændte han musklerne
og forsøgte at rette sig op for at forhindre dem i at gå med ham foroverbøjet
i førergreb. Han forsøgte ikke at komme fri på det tidspunkt.

Anklageren afspillede lydoptagelse af  vidneforklaring i
retten den 16. december 2014.

 forklarede hertil, at hvis han i sin vidneforklaring har
sagt, at  stod i døråbningen ind til lytterummet, så har han
sagt det; men det kan han ikke se for sig i dag.

Anklageren læste op fra bilag 2-6, ikke underskrevet rapport om afhøring af
vidnet den 19. december 2013, hvorefter vidnet skulle have forklaret, at dø-
ren fra lytterummet til retssalen stod åben, og at retsbetjent 
stod uden for døren.

 forklarede hertil, at hvis der står sådan, har han sagt det.
Han mener, at han har læst rapporten efterfølgende; men han har ikke under-
skrevet den. Når han ikke har nævnt  i den rapportforklaring;
skyldes det, at det ikke var en del af den trusselssag; han blev afhørt til, og at
han ikke lagde mærke til  på det tidspunkt.

Politibetjent  har som vidne i forhold 2 forklaret, at
han den 31. oktober 2013 var på arbejde som politimand i Retten i Sønder-
borg i en nævningesag mod  ikke ville gå i
lytterum; bad dommeren vidnet og hans kollega om at eskortere ham derind.
De bad ham rejse sig, men det gjorde han ikke. De hjalp ham så med at rejse
sig. De tog fat i hver sin arm; og han begyndte at gøre fysisk modstand 0g
forsøgte at vriste sig fri. De tog førergreb på ham; så han havde armene om-
me på ryggen; og de havde fat i hver sin arm De gik med ham ud sådan.
Han var ikke nede at ligge, men stod op, og de gik med ham ud. Det var
først ude i lytterummet; at de fik ham ned at ligge på maven. Det er han helt
sikker på. De kunne ikke have fået ham derud med et førergreb, hvis han
havde ligget ned. Han var selv gående.

Inde i lytterummet fik de ham ned at ligge på maven. Der var tumult, 0g en
blæser væltede, og  var aggressiv 0g
forsøgte at gøre modstand. Han sagde trusler henvendt til vidnets kollega.
Han sagde til ham, at det blev værst for ham selv. Han kaldte dem også en
masse skældsord. Han sagde det højt og tydeligt i en aggressiv tone hen-
vendt til  Han råbte det, men det var tydeligt at høre,
hvad der blev råbt.

Efter noget tid bemærkede han, at  stod i døren til lytterummet
og sagde, at de skulle behandle hans klient ordentligt. Det var efter, at 
var blevet lagt ned på maven. Han kan ikke huske; om det var før eller efter;

at truslerne blev sagt.  kom tilbage til truslerne og svinede dem til lø-
bende og sagde igen til  at det var værst for ham selv, og at det her
ikke var slut. Han truede dem desuden hele vejen derfra i bilen. Vidnet kan
ikke huske; om  stod i døråbningen. Han
lagde ikke mærke til retsbetjent  Han ved, hvem han er.

Han kan ikke huske; om der var tilskuere, eller hvor mange. Der var et næv-
ningeting.

 har som vidne i forhold 2 forklaret, at han var på arbejde
den 31. oktober 2013 i nævningesagen mod  Vidnet sad på sin
plads ved vagtpulten til højre for dommersædet; da dommeren traf sin afgø-
relse om, at  skulle i lytterum. Vidnet gik ned og åbnede op til
lytterummet.  blev bedt om at gå derned, men det ville han ikke. Be-
tjentene blev så bedt om at føre ham derned. De tog fat og ville føre ham
derhen; men han krummede ryggen 0g ville ikke. De tog hårdere fat; en på
hver side, 0g førte ham ind i lytterummet. Han gik ikke frivilligt med. De
skulle drive ham derind. Han var ikke nede at ligge i retslokalet. Han gik_ på
sine ben. Han bevægede ikke benene, så det kan godt være, at de hang ba -
gud, men han lå ikke ned. Han blev først lagt ned, da de kom ind i lytterum-
met. Vidnet stod umiddelbart ved lytterummet.

Ilytterummet gjorde  endnu mere modstand og begyndte at true be-
tjentene verbalt. Han blev lagt ned. Mens han blev lagt ned, og mens han lå
ned, truede han dem med, at det blev værst for dem selv, og kaldte dem
"fucking luder" 0g 1 'smølfe" . Han kom med flere trusler og skældte også ud,
fordi de havde ødelagt hans ur. Hans armbåndsur gik i stykker i forløbet.
 gik hen til
lytterummet og kiggede ind, da  var blevet lagt ned, men han er ikke
sikker. Vidnet var i starten den eneste, der stod ved døren til lytterummet.

også har stået der, mens der blev sagt trusler.  kom med trusler un-
der hele det forløb og derfor vel også på det tidspunkt. Han råbte ikke; men
det var tydeligt, hvad han sagde. Man kunne ikke undgå at høre det. Det var
det tidspunkt; hvor retsformanden spurgte vidnet; om de kunne komme vide -
re med retsmødet.

 har som vidne i forhold 3 og 4 forklaret, at hun er ud-
dannet som advokatsekretær i 2005-2007 og har været ansat som advokat -
sekretær hos  siden 2008. Hun har desuden løbende været på
kurser i forskellige emner; bl.a. straffesager.  har haft flere
sekretærer ansat, men de seneste 3 år har hun været den eneste. I 2015 var
der således kun hende.

Hendes arbejde med straffesager består bl.a. i at ekspedere indgående post.
Det meste skal  se. Politirapporter kan hun ikke tage stilling til. Hun
går mere op i at tage stilling til, hvad hun kan lave selv, f.eks. retsbøger, som

hun kan sende ud til klienten. Hun aftaler også retsmøder mm.  har
fra starten gået op i, at man ikke må udlevere politirapporter; afhøringer, til
klienterne. Klienterne må gennemgå sådanne rapporter hos dem; men ikke få
dem udleveret. Alt; der ikke er rapporter fra politiet; må hun sende ud. Det
kan være indkaldelser til retsmøder eller 'retsbøger om fristforlængelser.
Fristforlængelsesbegæringer må klienterne også få, men ikke rapporten;
hvor politiet sammenfatter; hvad der er foregået. Det er jo det; der er gået
galt i denne sag. Det vidste hun ikke inden denne sag. Hun har lavet en fejl.
Hun havde fået dem pr. mail i et langt sammenhængende dokument 0g troe -
de, at det ikke var en politirapport. Hun tror, at det skyldes; at det hele hang
sammen. Hun troede, at det var et samlet dokument. Det er først denne sag,
der har gjort hende klar over, at hun ikke måtte videresende politirapporter;
der kommer sammen med anmodninger om fristforlængelse.

Det er først det seneste år, hun har arbejdet mere selvstændigt. Inden da har
 mere kontrolleret, hvad de sendte ud. De flyttede i kontorfællesskab
med  for nok 2-3 år siden; og i den forbindelse stoppe -
de den anden sekretær. I starten var  også på kontoret, men på et
tidspunkt begyndte han at arbejde mere hjemme fra sin bopæl, og samtidig
begyndte hun at arbejde mere selvstændigt. De var ikke så meget fysisk
sammen mere. I 2015 begyndte hun at arbejde mere selvstændigt.

Vedrørende andre bilag i straffesager end politirapporter har hun altid spurgt
 hvis hun havde den mindste tvivl. Hun spørger f.eks., hvis der
kommer noget fra Retslægerådet. Hun ved ikke, hvad der kunne give hende
tvivl. Det kunne være, hvis der stod ting i, hvor hun tænkte, om dette måtte
sendes ud. Hun vidste, at de ikke måtte sende noget ud, hvis de havde fået
pålæg fra politiet. Hun kan ikke huske; om hun som fast rutine har sendt an-
modninger om fristforlængelse ud til klienter, for de sidder med så meget.
Det var forskelligt; om hun sendte anmodninger om fristforlængelse til kli -
enter uden at spørge  om hun måtte
sende en anmodning om fristforlængelse til klienten. Den har klienten krav
på at få. Det er jo ikke en politirapport.

Når hun sendte materiale til klienter, sendte hun for det meste kopi til 
Hvis han havde bedt hende om at sende det ud, eller hvis der var tale
om bilag; som hun vidste, at han havde set, har hun sikkert ikke sendt det i
kopi til ham. Det er forskelligt; om hun orienterede ham om, hvad hun
sendte ud. Det afhang af, om hun vidste, at han havde set bilagene. I så fald
ville hun ikke skrive til ham, at hun nu også havde sendt det til klienten.
Hun sendte også materiale til klienter, der var varetægtsfængslet, på egen
hånd. Materiale til arrestanter blev altid sendt med post og ikke med mail.
Hun gjorde ikke  bekendt med, at hun havde sendt noget til en vare-
tægtsfængslet klient, hvis hun vidste; at han havde set bilagene.

Det blev noteret på deres sag, hvis hun sendte noget til klienten. De brugte
mest deres online-system. Alt lå inde i sagsmappen online, f.eks. et brev til

klienten. Nedenunder lå bilagene, der var skannet ind. Om man kan se i sy-
stemet, hvilke bilag hun har sendt til klienten; kommer an på, hvor specifikt
hun har skrevet det i sit følgebrev. Hvis hun f.eks. har skrevet; at hun sender
en kopi af en retsbog, er det ikke sikkert, at man kan se, hvilken retsbog det
er. Hvis hun har skrevet, at hun sender kopi af en retsbog af en bestemt dato,
kan man finde den.

Sagerne var fysisk på kontoret, hvor hun sad. Håndtering af bilag var hendes
opgave og ikke  Den
brugte hun; når hun sendte materiale ud til klienter.  havde også en
personlig arbejdsmailadresse,  Den sendte hun ikke fra. Det var
hans .

Anklageren foreviste bilag 3-13, fremsendelsesbrev af 6. maj 2015 fra advo -
kat 

 forklarede hertil, at det er hende, der har skrevet brevet under.
Hun har skrevet "fl  Hun skrev nogle gange under for
 på den måde. Det var forskelligt.

Anklageren foreviste bilag 3-14, brev af 6.maj 2015 fra Syd- og Sønderjyl -
lands Politi til Retten i Sønderborg, vedhæftet anmodning om fortsat vare -
tægtsfængsling og rapport af 4. maj 2015.

 forklarede hertil, at hun ikke kan huske, om det konkret er
det, hun har sendt, for det er lang tid siden. Det har selvfølgelig været det,
for hun har skrevet under. Det kan godt være hende, der har sendt det. Iet
sådant tilfælde har hun videresendt mailen fra anklagemyndigheden til 
så han kunne se materialet. Hun har ikke sendt kopi af sit fremsendel-
sesbrev til 

Anklageren foreviste bilag 3-12, brev af 1. april 2015 fra Syd- og Sønderjyl-
lands Politi til Retten i Sønderborg, vedhæftet anmodning om fortsat vare -
tægtsfængsling og rapport af 31. marts 2015.

 forklarede hertil, at det er sandsynligt; at hun på samme måde
har sendt dette materiale, fordi hun også har sendt det andet. Hun kan ikke
huske konkret, om hun har sendt materialet. Hun kan godt huske den sag,
der var stor og fyldte meget. Hun kan ikke huske, hvad hun har informeret
 om, og hvad hun ikke har informeret ham om, i relation til videre-
sendelse. Hun har videresendt bilagene fra anklagemyndigheden til 

Hun har fået den instruks af  at de generelt skulle informere klien-
terne om det, de måtte informere dem om, så de kunne følge med i sagen.
Sagen mod  var en stor sag, som der var meget materiale i-
Alt, hvad der har med politirapporter at gøre, måtte hun ikke sende ud. Af
andet materiale måtte hun sende det ud, som hun vidste, at hun måtte. Hvis

hun var det mindste i tvivl, spurgte hun 

Hun kan huske, at  0g også repræ-
senterede ham i anden sammenhæng. Der var flere sager, herunder om straf -
feret, forældremyndighed, samvær og fogedsag. Det var en klient, der fyldte
meget. Der var oprettet flere sager på ham med forskellige journalnumre.
Hvis der kom bilag ien sag, blev det kun vedlagt den sag, bilagene vedrørte.
Man må helst ikke blande bilag sammen.

Anklageren foreviste bilag 4-3, mail fra 
sendt den 12.januar 2015 kl. 13.14.

 forklarede hertil, at hun har sendt den pågældende mail, der er
sendt i kopi til  Hun sendte materialet videre; fordi de samme bilag
har været fremlagt af modparten i forældremyndighedssagen. Hun kunne
huske; at hun havde set bilagene. Klienten var derfor allerede informeret; og
derfor videresendte hun dem. Det gjorde hun på egen hånd. Klienten havde
kopi af dem i forældremyndighedssagen; og så mente hun også, at han måtte
få dem i straffesagen. Hun kan huske den vedhæftede journalrapport om; at
han ikke ville udlevere drengen. Hun kan ikke huske den sidste side i bila-
get; et notat fra Den sociale Døgnvagt. Hun kiggede i processkrifter og bilag
1 forældremyndighedssagen. Hun mener, at hun kiggede efter det hele. Hun
kan ikke konkret huske; hvilke af bilagene i bilag 4-3 hun fandt i forældre -
myndighedssagen. Bilagene i bilag 4-3 havde de fået fra anklagemyndighe -
den til brug for straffesagen. Der er kommet meget andet; som hun ikke har
sendt ud, for det måtte hun jo ikke Hun har kun sendt disse bilag, fordi de
også havde dem i forældremyndighedssagen. Hvis der kommer andre akter,
som hun ikke har set, sender hun dem kun til  Idet forældreretlige
informeres klienterne om processkrifter og bilag, så det vidste hun; at han
havde.

Sagen har 100 % givet anledning til, at de har talt nærmere om, hvad man
må sende til klienter. Hun har været meget ked af det. Hun sender ikke noget
som helst ud mere uden at konferere med  Det tør hun ikke

Forespurgt, om  har kontrolleret, hvad hun har sendt ud til klienter;
forklarede  kigger i sagen, når han tager den med
hjem. Der vil han kunne se, hvad der er sendt ud. Hun har ikke været ude
for, at hun efterfølgende har fået at vide, at hun ikke skulle have sendt noget
bestemt ud. Han kan godt sige det, hvis der er en lille ting. Hun kan ikke
huske; om hun tidligere har udsendt fristforlængelsesrapporter rutinemæs -
sigt. Hvis hun havde fået at vide af  at hun ikke måtte, var det ikke
sket. Hun mener ikke; at rapporterne i forhold 3 er udformet som politirap-
porter.

Hvis hun har sendt materialet i bilag 3-12 og bilag 3-14, er det ikke sket,
fordi  har bedt hende om det. Det har ligget indirekte i deres kon-

takt; at han syntes; at det skulle fremsendes, fordi klienten generelt skal in-
formeres om, hvad der sker i hans sag. Hun mener ikke, at  har sagt,
at hun skulle sende materialet i bilag 4-3.


som forsvarer i en længerevarende sag, hvor dommeren på et tidspunkt
ville have ham i lytterum: Han rejste sig og sagde; at det ville han ikke. Han
mente ikke; at det var relevant for sagen at afhøre det pågældende vidne; og
han sagde derfor; at han ville tilbage til arresten. Dommeren sagde "Gider I
gøre noget ved det?" _ Dommeren opfordrede nærmest betjentene til at over -
falde ham. Der kom to betjente og lagde ham ned på gulvet i lytterummet.
Han lå med hovedet ud af lytterummet; så han kunne kigge ud og se, hvad
der skete. Der kom ingen. Så kom  og bad dem være lidt for -
sigtige. Han mener, at  spurgte, om han måtte snakke med ham og få
ham til at falde til ro.  gik så over til sin
plads og satte sig, for han kunne ikke andet. Så kom vagten;  og kigge-
de. De rejste vidnet op og førte ham ud og låste ham inde i et arrestantrum
bag retten. Han mener, at  derefter kom; lige før de
skulle til at føre ham ud. Han havde ikke set  kom lige
pludselig, for der var lidt bøvl med et andet vidne, og han kom derfor meget
sent.

 har som vidne i forhold 3 forklaret, at han havde
 som forsvarer i en narkotikasag; hvor han var varetægtsfængslet i
bl.a. april og maj 2015.Det var anden gang, at han havde  som for-
svarer. Han kan huske; at der blev foretaget ransagning i hans celle i Aaben-
raa Arrest. Han var ikke til stede under ransagningen. Han blev låst inde i et
andet rum. 1-2 uger efter kom de med nogle ting, de havde fundet, og nogle
ting, som de sagde, at de havde fundet. Noget af det, som han fik forevist;
havde han ikke haft i sin celle. Han spurgte derfor personalet i arresten; om
der havde været vidner til ransagningen; og det sagde de, at der ikke havde
været.

Anklageren foreviste bilag 3-12, brev af 1. april 2015 fra Syd- og Sønderjyl -
lands Politi til Retten i Sønderborg, vedhæftet anmodning om fortsat vare -
tægtsfængsling og rapport af 31.marts 2015.

 forklarede hertil, at han ikke kan huske, om han har set
netop det materiale før. Han kan ikke huske, om han har fået det af sin for -
svarer. Han fik ikke politirapporter af sin forsvarer, og han kan se, at der er
en rapport i materialet. Han fik politirapporterne at se; men fik dem ikke ud-
leveret.

Anklageren foreviste bilag 3-13, brev af 6. maj 2015 fra  til
vidnet; 0g bilag 3-14, brev af 6. maj 2015 fra Syd- og Sønderjyllands Politi
til Retten i Sønderborg vedhæftet anmodning om fortsat varetægtsfængsling
og rapport af 4. maj 2015.

 forklarede hertil, at han har set de pågældende bilag, men
ikke kan huske; om han har fået dem. Det er et år siden; og han har set mas -
ser af papirer. Han kan huske, at forsvareren ikke har givet ham bilag; som
han ikke måtte give ham. Det, han fik fra forsvareren; fik han sendt med po-
St. Noget af det smed han ud, og noget gemte han. Det, som han gemte, hav-
de han i en mappe på en hylde i sin celle. Han var varetægtsfængslet på på -
virkningsrisiko og havde besøgs - og brevkontrol i hele perioden frem til sin
don.

Politiassistent  har som vidne i forhold 3 forklaret; at han og
hans kollega  fo-
retog ransagning af  celle den 18.maj 2015. En medarbej -
der fra Esbjerg, vistnok politimand  ringede og spurgte, om
de kunne hjælpe. De fik at vide, at de skulle ransage efter dokumenter mel-
lem  herunder specifikt politirapporter; samt mobiltelefo -
ner og simkort. De fik kendelsen.

Da de ankom til arresten, gik vidnet på toilettet. Da han kom tilbage, var

De gennemgik de formelle regler. De opfordrede herunder  til at være
til stede under ransagningen, fortalte ham; at han kunne få tilkaldt vidner; og
opfordrede ham til at påvise ting, der ikke måtte være der. Det var 
der gennemgik disse formelle regler med  Da vidnet
kom fra toilettet, tog de lige det sidste af det.  sagde, at der ikke var u-
lovlige ting i cellen. De gik så i gang med ransagningen.  stod på gan-
gen uden for cellen. Cellen var lille; og de kunne ikke være derinde alle
sammen. Han mener ikke, at  kiggede ind ad døren under ransagnin-
gen. Han kunne høre, at  0g vagten snakkede sammen på gangen. I
cellen var kun vidnet og hans kollega.

Vidnet gik i gang med at ransage to sammensatte hylder over skrivebordet. I
en kagepakke; nedenunder kagen; fandt han en seddel med telefonnumre og
en ampul med formentlig anabolske steroider. Bagved et foto på opslagstav -
len fandt han sedler med telefonnumre. I en plastbeholder med tebreve; salt-
breve og peberbreve; gennemgik han hvert enkelt brev, og det ene peberbrev
var stift. Han opdagede; at det var snittet åbent forneden; og at der var et
simkort i. Blandt papirerne på hylden var der udskrifter fra retten om frist-
forlængelser og grundlovsforhør 0g diverse skrivelser mellem  0g
 Han husker det sådant;, at der var en stor bunke papirer, hvor der 0g -
så lå andet. Han lagde det til side, der ikke var relevant; og tog andre ting
fra, som han skønnede var omfattet af det, de skulle ransage efter. Så måtte
Esbjerg kigge papirerne igennem og finde ud af, hvad der var relevant for
sagen. Alle dokumenterne gav han et samlet kosternummer. Han husker ik-
ke rækkefølgen på dokumenterne.

Han tror, at ransagningen varede en lille times tid. Det skal nok passe, at den

har varet fra kl. 12.13 til kl. 13.10 som anført i rapporten. De var grundige.
De fandt ikke nogen mobiltelefoner. De kunne se, at der var snittet en revne
i madrassen, der var formet med plads til en mobiltelefon. Det var 
der fandt dette og viste det til vidnet. Da de var færdige med at
ransage cellen; ville de påvise de fundne ting for  Han var på det tids -
punkt ikke ude på gangen. De viste i stedet tingene til fangevogteren. Han
ved ikke; hvor  var.

Da de havde ransaget cellen; ransagede de  arbejdsplads i arresten;
hvor han vist bandt bøger ind. Der fandt de ikke noget. Som han husker det,
var  i nærheden 0g stod lidt tilbage; da de ransagede hans arbejds -
plads . Derefter fortalte de  hvad de havde fundet under ransagningen,
og som de beslaglagde. De foreviste ham det i arresten. Han havde ikke no-
gen indvendinger imod det.

Da han kom hjem; pakkede han dokumenterne og lagde det til afsendelse til
Esbjerg med posten til næste dag. Næste morgen blev han ringet op af
 der bad ham gennemgå, hvad der var fundet. Han hentede den pak-
ke, han havde lagt til afsendelse, og gennemgik med  hvad der
var  sagde, hvad han syntes var relevant; og hvad der ikke var.
Han pakkede derefter det relevante og sendte det til  og resten
sendte han samme dag tilbage til  i Aabenraa.

Anklageren foreviste bilag 3-10, rapport af 19. maj 2015 om ransagning.

 forklarede hertil, at han skrev rapporten samme dag som
ransagningen; dvs. den 18. maj 2015. Han lavede en ny udgave af rapporten
dagen efter, da han havde gennemgået bilagene med 

Kriminalassistent  har som vidne i forhold 3 forklaret, at
han deltog i ransagningen af  celle i Aabenraa Arrest den
18. maj 2015 sammen med  ransag-
ningskendelsen; som han fik lov til at gennemlæse. Han kan ikke huske,
hvor det foregik, herunder om det var ude foran celledøren.  fik at vi-
de, at han kunne overvære ransagningen, men det ønskede han ikke, for han
havde ikke noget at skjule. Han gik derefter fra stedet. Han kan ikke huske;
om  udtrykkeligt sagde; at han ikke gad overvære ransagningen. Han
kunne have stået i døren og kigget; hvis han havde ønsket det. Han mener, at
 stod uden for cellen lige i starten, men så gik han væk derfra. Der var
ikke ønske fra  om vidner til ransagningen. De havde fængselsbetjen -
ten, men han gik til og fra.

Det var mest  der fandt noget under ransagningen. Vidnet opdagede,
at der var skåret et snit ind i madrassen med plads til en mobiltelefon; men
der var ikke nogen mobiltelefon.  fandt nogle retsbøger og politirap -
porter og viste det til vidnet; efterhånden som han fandt noget. Han lagde det
hen til celledøren; efterhånden som han fandt noget frem. Da de var færdige

med ransagningen; viste de  de ting, som de tog med, og han havde
ingen indvendinger. Han blev vejledt om muligheden for at få det indbragt
for retten, men det ønskede han ikke.  sad og ordnede papirerne bag
efter; da de kom tilbage.

Politikommissær  har som vidne i forhold 3 forklaret, at han er
efterforskningsleder i organiseret kriminalitet og var med hele vejen igen-
nem den efterforskning; der bl.a. omfattede ransagningen i 
celle den 18. maj 2015. De havde anmodet om ransagning, fordi de
aflyttede en indsmuglet telefon i arresten og deraf mente at kunne høre, at
 var i besiddelse af rapportmateriale, som han ikke måtte have. Når
der gik 2 måneder fra ransagningskendelsen til ransagningen; skyldes det; at
der blev stilstand om omtale af materiale i aflytningerne. De ville gerne ven-
te, til de kunne høre, om der igen blev talt om noget materiale. De havde den
tese; at  ville bortskaffe materialet, hvis han vidste, at han ikke måtte
have det. Desuden var der et hensyn til efterforskningen i narkosagen; som
dannede grundlag for kendelsen om aflytning af telefonen. Hvis de ransage -
de cellen; mens de foretog telefonaflytning ville de røbe aflytningen.

Morgenen efter ransagningen gennemgik han telefonisk med 
hvad de havde taget med. Vidnet sorterede telefonisk; hvad der ikke
skulle bruges, og hvad han gerne selv ville se. Resten blev sendt til 
Han gennemgik derefter de papirer, han fik fremsendt. Han valgte at beholde
2 dokumenter, som havde kosternummer 705 G 0g 705 J. De bestod begge
af flere bilag:

Anklageren foreviste bilag 3-11, rapport af 24. maj 2015 om håndtering af
udlevering af koster.

 forklarede hertil, at han har skrevet den rapport. På side 5-6
har han beskrevet koster 705 G. Del 1 og 2 af bilaget blev som anført fundet
sammenhæftet med en hæfteklamme. Der lå følgebreve fra  kontor;
men de kunne ikke sige, hvilket følgebrev der eventuelt hørte til dette ko-
sternummer. Del 2 og 3 af kosternummer 705 J var som beskrevet også sam-
menhæftet med en hæfteklamme. Det var den måde, vidnet fik bilagene på.

Han afhørte efterfølgende  0g talte i den forbindelse med ham om pa-
pirerne. Han foreviste ham de to kosternumre.  sagde; at han ikke
kendte noget til det, og at de ikke havde ligget i hans celle. Han ville derfor
ikke forholde sig til en eventuel indbringelse for retten. Han ville have udle-
veret det resterende materiale til  i forbindelse med afhøringen; men
 ville ikke kvittere for modtagelsen. Vidnet har derfor stadig det ma-
teriale på sit kontor.

 1 forhold 1
forklarede, at hun var på parkeringspladsen og så ham lægge varer ind i sin
bil, 0g at hun hentede sin bil og kørte hen til indgangen af Netto. Begge dele

kan ikke være rigtigt. Hvis hun havde holdt ved indgangen; og han bakkede
lige tilbage, kunne han ikke have ramt bilen ved midtersprossen som sket.
Når han har sagt, at ører og øjne er sociale organer, mener han dermed, at vi
har en tilbøjelighed til at hæfte os ved, hvad der er naturligt;, og at fylde hul-
ler ud med, hvad der er naturligt.  har forklaret, at han be -
fandt sig ved vagtpulten; hvilket må være den yderste plads ved dommerbor-
det; og at han susede ned og åbnede døren; da dommeren sagde: betjent. Lyt-
terummet havde imidlertid været i brug tidligere og var åbent; så der var ik -
ke behov for at åbne døren. Hverken tiltalte, betjentene eller 
har set  der; så måske husker han forkert. Han så kun ryggen
af betjentene ved lytterummet. Han henstiller til retten at overveje; om ikke
retsplejelovens $ 318 og $ 319 i lighed med $ 341 kan anses for almindelige
principper, således at den mødende for anklagemyndigheden personligt kan
pålægges at hæfte for hans omkostninger til 3 retsdage.

Øvrige oplysninger

Anklagemyndigheden har oplyst; at der ikke er registreret klagesager i le-
delsessekretariatet i forhold 2 vedrørende politiassistent 
og politibetjent  Klagesager registreres altid i den
pågældende betjents politikreds .

 er ikke tidligere straffet af betydning for sagen.

 har ikke ønsket at medvirke til en personundersøgelse hos
Kriminalforsorgen.

Rettens begrundelse og afgørelse

Retten anser det i forhold 1 for bevist ved forklaringerne fra 
0g  2 gange bakkede ind i deres bil
omkring dens venstre bageste hjørne, og at der ved sammenstødene skete de
begrænsede skader på deres bil, der ses på fotografierne; selv om der ikke
skete skader på 
forklaring, at han først bakkede ud fra sin parkeringsbås og holdt stille;
uden at der skete sammenstød, og at sammenstødene herefter skete; da han
to gange ville køre fremad, men i stedet bakkede.

 har forklaret;, at de to bakninger ikke skyldtes fejlbetjening af
styretøjet; men en defekt i den vippekontakt, der styrer; om elbilen kører
frem eller tilbage; 0g at defekten efterfølgende er udbedret. Han har ikke do-
kumenteret en sådan fejlfunktion: Han har imidlertid også forud for hoved-
forhandlingen meddelt anklagemyndigheden denne oplysning, og politiet
kunne derfor have spurgt nærmere ind til udbedringsstedet og undersøgt op-
lysningen. Dette er ikke sket; 0g retten lægger  forklaring,
hvis rigtighed ikke kan afvises; til grund.

 har forklaret, at han efter det første forsøg på fremkørsel, hvor
bilen i stedet bakkede, som en rygmarvsreaktion påny trykkede på kontak -
tens del til fremadkørsel, hvorefter bilen igen bakkede.  har
herved overtrådt færdselslovens $ 18, stk. 1, idet det må tilregnes ham som
uagtsomt, at han anden gang bakkede ind i bilen; selv om han da havde kon -
stateret en fejlfunktion ved kontakten og måtte anse det som en nærliggende
mulighed, at bilen igen ville bakke.

Det er ubestridt, at  herefter kørte fra stedet uden at være
standset og steget ud af bilen for at undersøge; om der var sket skade; og u-
den at underrette skadelidte eller politiet.  var klar over; at der
havde været fysisk kontakt mellem de to biler. Han har derfor ikke haft
grundlag for sin sikre antagelse af, at der ikke var sket skade; uden at have
besigtiget den anden bil. Han har derfor overtrådt færdselslovens 8 9, stk. 1_
og 8 9, stk. 2, nr. 6. Det har herved ikke betydning, at 
stod på siden af hans bil, idet han selv var af den opfattelse; at der ikke var
nogen i den påkørte bil, og idet han heller ikke havde konstateret andre, der
havde set sammenstødene og noteret sig hans identitet.

 er i dette omfang skyldig i forholdet.

Retten lægger i forhold 2 til grund efter retsbogen vedrørende hovedfor -
handlingen den 16. december 2014 og den afspillede lydoptagelse af
 har forklaret som anført
i tiltalen.

Retten anser det for bevist ved forklaringerne fra politiassistent 
politibetjent 
at  den 31. oktober 2013 ikke blev kastet ned på gulvet i
retssalen; men først blev lagt ned på gulvet i lytterummet.  der
var forsvarer for  0g sad lige ved siden af ham; da politifolkene
hentede ham og førte ham til lytterummet, må have set dette. Han må såle -
des have vidst; at han på dette punkt afgav falsk forklaring i retten den 16.
december 2014.

Retten lægger til grund efter forklaringerne fra 
0g  med magt blev ført mod-
stræbende ud i lytterummet af de to politifolk, der havde fat i hans arme med
førergreb.  har herved forklaret, at de slæbte ham hen til
lytterummet; men at han selv gik på benene.  har forklaret; at
han gik på sine ben; men at han ikke bevægede benene, og at det godt kan
være, at de hang bagud.  blev
slæbt hen til lytterummet; således som forklaringen er anført i tiltalen, kan
på den baggrund ikke anses for en falsk forklaring.

 er den 16. december 2014 dømt for at have udtalt trusler mod
politiassistent  i lytterummet. Retten lægger til grund ef-

ter forklaringerne fra 
at truslerne blev udtalt tydeligt i en aggressiv tone. Det er ubestridt, at
 har befundet sig tæt ved den åbne dør til lytterummet under
episoden: Det kan imidlertid ikke på baggrund af forklaringerne lægges til
grund, at han har stået der under hele episoden i lytterummet. 
har den 16. december 2014 forklaret; at der ikke på noget tidspunkt blev sagt
noget; der kunne opfattes som trusler, men har ikke i den forbindelse forkla-
ret, at han befandt sig ved lytterummet, indtil episoden var afsluttet. Der er
herefter ikke bevist med tilstrækkelig sikkerhed;, at  har stået i
døråbningen på et tidspunkt, mens  udtalte trusler på en sådan
måde, at  forklaring på det-
te punkt kan derfor ikke anses for falsk.

 er herefter skyldig i falsk forklaring for retten ved sin forkla-
ring om, at  blev kastet ned på gulvet i retssalen; men ikke ved
de øvrige anførte dele af forklaringen.

Retten anser det i forhold 3 for bevist ved forklaringerne fra politiassistent
 at de to politirap-
porter nævnt i forholdet befandt sig i  celle i Aabenraa
Arrest, hvor de blev fundet ved en ransagning.

Den ene rapport blev fundet sammen med et fremsendelsesbrev fra advokat
 kontor, underskrevet på advokatens vegne af sekretær

af sekretær  der var forsvarer
for  Retten lægger herved vægt på indholdet af fremsen -
delsesbrevet; den tidsmæssige sammenhæng mellem dette og den ene fund-
ne rapport 0g forklaringen fra  om, at hun først ved denne sags
opkomst blev klar over; at hun ikke måtte sende politirapporter; der var ved-
lagt til anmodninger om fristforlængelse, til klienterne.

 har herved overtrådt retsplejelovens $ 729 a, stk. 3,idet det
var hans ansvar som forsvarer, at hans personale behandlede modtaget mate-
riale fra politiet korrekt 0g i overensstemmelse med [retsplejelovens regler.

Det kan efter bevisførelsen ikke lægges til grund, at  har an-
modet  eller at
han har vidst, at hun gjorde det.

Retten lægger til grund efter forklaringerne fra 
at  har givet en klar instruks om, at sekretærerne ikke måt-
te sende politirapporter til klienter. De pågældende rapporter bærer over-
skriften "rapport' " og fremstår som udfærdiget af politiet; og 
fremsendelse af rapporterne har således været i strid med 
klare instruks. Retten finder ikke, at  havde grund til at tro, at
 ville sende politirapporter til klienter i strid med instruksen;

0g at han har haft forsæt til fremsendelsen i form af sandsynlighedsforsæt el-
ler dolus eventualis som påberåbt af anklagemyndigheden: Retten lægger
herved vægt på, at  ifølge sin forklaring først begyndte at ar-
bejde mere selvstændigt efter nogle års ansættelse; 0g at  in-
den da i videre omfang kontrollerede; hvad der blev sendt ud.

På den baggrund finder retten det ikke bevist; at  har haft for-
sæt til at overtræde straffelovens 8 155. Han frifindes derfor i dette forhold.

Retten lægger i forhold 4 til grund efter indholdet i og udformningen af bil-
ag 4-3 og oplysningerne i bilag 4-2, at mailen af 12. januar 2015 kl. 13.14
fra 
var vedhæftet de bilag, der er vedhæftet udskriften af mailstrengen i bilag 4-
3

Det fremgår af fremsendelsesbrevet af 9. januar 2015 fra Midt- og Vestsjæl-
lands Politi, at der er tale om materiale sendt fra politiet til 
som forsvarer vedrørende en straffesag mod  Videresendelsen
af materialet til  uden politiets samtykke er derfor i strid med
retsplejelovens $ 729 a, stk. 3.

 om, at
hun ikke måtte sende politirapporter til klienter. Det kan efter bevisførelse
ikke lægges til grund, at han herudover har givet instrukser om, hvad der
måtte sendes til klienter; idet det efter  forklaring har været
overladt til hende at vurdere, hvornår hun var i tvivl og derfor spurgte
 vi-
deresendelse af materialet var således ikke i strid med  in-
struks . Instruksen har været utilstrækkelig i forhold til overholdelse af for-
svarerens forpligtelser efter retsplejelovens $ 729 a, stk . 3, der kræver politi -
ets samtykke til videregivelse af ikke kun politirapporter, men alt materiale i
straffesager tilvejebragt af politiet.  har på den baggrund haft
forsæt til ikke bare sin egen fremsendelse af bilagene, men også i form af
sandsynlighedsforsæt til  forudgående fremsendelse.

De pågældende bilag indeholdt personfølsomme oplysninger om den kvin -
de, som  havde et barn sammen med, 0g som han var i kon-
flikt med omkring barnet. Fremsendelsen af bilagene ville på den baggrund
udgøre en krænkelse af kvindens og det offentliges ret; jf. straffelovens 8
155, hvis  ikke i forvejen var i besiddelse af bilagene eller
havde adgang til dem. Idet omfang, han allerede havde bilagene eller ad-
gang til dem, kan det derimod ikke antages; at fremsendelsen har krænket
nogens ret.

 har forklaret, at hun kunne huske at have set journalrapporten
fra kommunen i forbindelse med de andre sager for  men at
hun ikke kan huske, i hvilket omfang hun også havde set de øvrige bilag

vedhæftet bilag 4-3. Det fremgår af bilag 4-8, at brevet af 28. august 2014
fra Holbæk Kommune til Midt- og Vestsjællands Politi er fremlagt i septem-
ber 2014 af kvindens advokat i forældremyndighedssagen og således har
været  bekendt. Familiecentret i Holbæk Kommune har på po-
litiets forespørgsel oplyst;, at  efter deres vurdering har modta -
get de bilag, der er vedhæftet bilag 4-3, på nær døgnvagtsrapporten af 22.
august 2014 0g overstregninger i journalrapporten omhandlende kvindens
personlige forhold.

Retten lægger på denne baggrund til grund, at der i bilag 4-3 indgår bilag;
der ikke i forvejen var  bekendt, 0g som han ikke havde ad-
gang til, i form af den fulde journalrapport uden udstregninger 0g rapport af
22. august 2014 fra Den sociale Døgnvagt i Holbæk Kommune.

 er derfor skyldig i overtrædelse af straffelovens $ 155 ved
fremsendelsen af disse bilag;

Straffen fastsættes til fængsel i 60 dage og en bøde på 12.000 kr., jf. straffe-
lovens 8 158, stk. 1, og 8 155 samt færdselslovens 8 118, stk. 1, nr. 1,jf. 8
18, stk. 1, 8 3, stk. 1, 0g 8 9, stk. 1 og stk. 2, nr. 6.

Hvis bøden ikke betales eller kan inddrives, kan politiet i stedet kræve bø-
den afsonet med en forvandlingsstraf på fængsel i 10 dage.

Retten har ved udmålingen af straffen navnlig lagt vægt på karakteren af for-
hold 2

 har ved sin overtrædelse af straffelovens $ 158, stk. 1, gjort
sig uværdig til den agtelse og tillid, der må kræves til udøvelse af advokat-
virksomhed. Han frakendes derfor retten til at udøve advokatvirksomhed i 2
år fra endelig dom, jf. retsplejelovens $ 138, jf. straffelovens $ 79.

Thi kendes for ret:

 skal straffes med fængsel i 60 dage.

 skal desuden betale en bøde på 12.000 kr.

Hvis bøden ikke betales eller kan inddrives; kan politiet i stedet kræve bø-
den afsonet med en forvandlingsstraf på fængsel i 10 dage.

 frakendes retten til at udøve advokatvirksomhed i 2 år fra en-
delig dom.

 skal betale sagens omkostninger.