Sag om ejendomshævd på et areal beliggende fra midten af den mellem ejendommene eksisterende hæk, til det fastsatte matrikulære skel
Ret: Retten i Nykøbing Falster (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Almindelige emner;
Fast ejendom og pant;

/

Retten i Nykøbing F.

DOM

Afsagt den 12. december 2011 i sag nr. BS 1-345/2011:

Sagsøger 1
Adresse 1
By
og
Sagsøger 2
Adresse 1
By
mod
Sagsøgte
Adresse 2
By

Sagens baggrund og parternes påstande

Under denne sag, der er anlagt ved Retten i Nykøbing Falster den 15. febru-ar
2011, har sagsøgerne, Sagsøger 1 og Sagsøger 2, nedlagt på-stand om, at
Sagsøgte, tilpligtes at anerkende, at ejerne af Matrikel nr. 1 har vundet
ejendomshævd på det areal af Matrikel nr. 2, der er beliggende mellem midten
af den mellem ejendommene eksisterende hæk og det i september 1958
fastsatte matrikulære skel i en længde af 31.3 meter fra sydskellet mel-lem
Matrikel nr. 1 og Matrikel nr. 2, jf. bilag 3.

Sagsøgerne har endvidere nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at betale
de ved skelforretningen forbundne omkostninger kr. 29.375.

Sagsøgte har nedlagt påstand om frifindelse.

Oplysningerne i sagen

Denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retspleje-
lovens § 218 a, stk. 2.

Der er i sagen fremlagt plan over landinspektør Person skelafsæt-ning af 7.
december 2010 (sagens bilag 3).

Retten har besigtiget arealet.

Forklaringer

Der er under sagen afgivet forklaring af Sagsøger 1, Vidne 1, Vidne 2



/

Side 2/6

og Vidne 3.

Sagsøger 1, har forklaret bl.a., at sagsøgerne overtog nær-værende ejendom
den 1. april 1997 af Vidne 2. Sagsøgerne modtog ik-ke oplysninger om særlige
forhold vedrørende hækken, eller at hækken ikke var placeret i skellet.
Sagsøgerne modtog heller ikke oplysninger om, at der var tale om eget hegn.
De modtog heller ikke oplysninger om, at jordstrim-len tilhørte
naboejendommen. Sagsøgerne har aldrig betvivlet, at det også var sagsøgernes
hæk, og at der således var tale om en fælles hæk, og de be-handlede den også
som sådan. Sagsøgerne betragtede midten af hækken som deres, og det var
også dertil, de klippede den. Sagsøgerne beskar hækken, da de flyttede ind. I
2000 fandt sagsøgte nogle skelpæle og sagde, at hækken var sagsøgtes. Fra
1997 til 2000 talte parterne ikke om skellet eller hækken. Sagsøgerne blev
overraskede over, at sagsøgte sagde, at det var sagsøgtes hæk. Sagsøgerne
fortsatte med at passe hækken på deres side. Der var såle-des ingen ændringer i
pasningen af hækken efter 2000, men i 2002 fik sag-søgerne en havemand.
Sagsøgerne og sagsøgte klippede hver 25 cm ind ved hækken på deres
respektive sider. Til sidst havde hækken en højde på 180 -190 cm. Sagsøgerne
har vedligeholdt hækken fra 1997 til 2011. Sagsøgerne klippede hækken tre
gange om året. Sagsøgerne holdt også arealet ind til hækken. Da sagsøgerne
købte ejendommen i 1997, så de ikke nogen skel-pæl, og de spurgte ikke til
den. Hækken var 120 cm. høj, da sagsøgerne køb-te ejendommen. Vidne 2, der
var enke, nævnte intet om en skelforret-ning eller om en ændring af skellet.
Parterne skiftedes til at klippe toppen af hækken, således at det var den, der
først klippede hækken, der også klippede toppen af hækken, således at parterne
hver anden gang hækken skulle klip-pes i toppen, klippede den.

Vidne 1 har forklaret bl.a., at han blev gift med sagsøgte i 1976. De har tre
børn. Vidnet bor stadig sammen med sagsøgte, men de er ikke gift mere.
Vidnet flyttede igen sammen med sagsøgte i 1993 nogenlunde samtidigt med,
at sagsøgte købte ejendommen af Nykredit. Da sagsøgte købte ejen-dommen,
fandt de skelmærket. Det er vidnet, der har taget sig af hækken på sagsøgtes
vegne. Vidnet har ikke været i tvivl om, at hækken var på sagsøg-tes matrikel,
og at der var tale om sagsøgtes hegn. Parterne var ikke enige om, hvordan man
skulle have have. Sagsøgerne var mere patentlige. Sagsøg-te ville have en
blødhed over hækken. Parterne har klippet hækken som for-klaret af Sagsøger
1. Sagsøgerne ville have hækken van-dret foroven. Det ville sagsøgte ikke
have. Da sagsøgte flyttede ind, var skelpælene tydelige, og hækken stod som
nu, den er blot blevet større. Da sagsøgte overtog ejendommen, fik hverken
sagsøgte eller vidnet oplysninger om særlige forhold vedrørende hækken. De
havde købt ejendommen af Nyk-redit, som havde overtaget ejendommen på
tvangsauktion. Sagsøgte og vid-net har altid vidst, at hækken ikke stod i skel.
Det gjorde sagsøgte ikke sag-søgerne opmærksomme på. De aftalte, at den ene
klippede den ene side af hækken, og den anden klippede den anden side af
hækken. Hver nabo klip-pede fra sin side. Han oplyste ikke sagsøgerne om, at
der var tale om eget



/

Side 3/6

hegn. Han kunne godt have vedligeholdt hækken sammen med sagsøgte selv.
Hækken var 90 cm. i mange år. Sagsøgte har ikke vedligeholdt hækken mod
sagsøgernes side. Vidnet havde i 1994 en samtale med Vidne 2's mand, der
sagde, at det var sagsøgtes hæk. Vidne 2's mand døde i 1995. Vidnet mener, at
hækken ikke står i skel, fordi der skulle være plads til foder og grise i sin tid.
Årsagen til, at man ved skelforretningen ikke kunne finde skelpælen var, at der
var meget sne.

Vidne 2 har forklaret bl.a., at hun tidligere har beboet ejendommen Adresse 1 i
perioden 1964 til 1997. Hun boede alene på ejendommen fra 1995 til 1997. Da
hun flyttede ind med sin mand i sin tid, stod hækken som den står nu. Hækken
var skillevæggen mellem de to ejendomme. Der blev ikke lavet aftaler med
naboen vedrørende pasningen af hækken. Man holdt hækken på hver sin side.
Hækken var grænsen mellem de to ejendomme, og hendes mand og hende
havde altid holdt hækken ind mod dem. Hun var ikke bekendt med, at hækken
ikke stod i skel. I 1993 fik hun nye naboer. Der blev ikke indgået nogen aftale
med de nye naboer vedrørende vedligehol-delse. Hun og hendes mand
vedligeholdt stadig hækken på deres side af ejendommen. Hun havde ikke lagt
mærke til skelpæle. I 1997 solgte hun ejendommen til sagsøgerne. Hun er ikke
bekendt med, at der skulle have været en skelforretning i 1990, hvor der skulle
have været ændringer i skel-let. Da ejendommen blev købt i 1964, var hun
med til besigtigelsen, men hun blev ikke forevist skelpæle, og hun spurgte
heller ikke efter det. Hun købte ejendommen af sin moster og onkel. Hun ved
ikke, om der var ænd-ringer i skellet i 1958. Da hun købte ejendommen, var
det den samme hæk, som der er nu. Hun ved ikke, hvor høj hækken var den
gang. Det var vidnets mand, der klippede hækken. Hun kan ikke huske, om der
stod et kirsebær-træ. Fra 1995 til 1997 var det en bekendt, der klippede
hækken for vidnet. Da blev den klippet 2 gange om året.

Vidne 3 har forklaret bl.a., at han er folkepensionist. Han klippede i sin tid
hækken for sagsøgerne 3 gange om året i de sidste i hvert fald 8 år. Han
klippede hækken på sagsøgerens side indvendig og ovenpå ca. halvdelen. Han
har aldrig hørt om uoverensstemmelser mellem parterne før for 2-3 år siden,
hvor der var en uoverensstemmelse omkring hækkens høj-de. Sagsøgtes mand
havde sagt, at vidnet klippede hækken forkert, og at han ikke klippede hækken
i overensstemmelse med aftalen. Da han startede med at klippe hækken for
sagsøgerne, var hækken ca. 110 cm. høj. For 2-3 år si-den blev hækken 180
cm. høj.

Parternes synspunkter

Sagsøgernes advokat har i et påstandsdokument af 28. oktober 2011 anført
følgende hovedanbringender, der er gentaget og uddybet under hovedfor-
handlingen:

"at de nuværende ejere og de tidligere ejere af ejendommen beliggende



/

Side 4/6

Adresse 1, By (Matrikel nr. 1) har udøvet en faktisk råden over det
pågældende areal, som svarer til en ejers råden,

at denne råden har været udøvet kontinuerlig (”stadig og regelmæssig”) i
over 46 år,

at denne råden har været udøvet på bekostning af ejerne af ejendommen
Adresse 2, By (Matrikel nr. 2),

at denne råden over det pågældende areal ikke er udøvet i henhold til aftale
med sagsøgte eller i øvrigt med dennes tilladelse og

at denne råden derfor har medført, at ejerne af Matrikel nr. 1 har vundet
ejendomshævd på det areal af Matrikel nr. 2, der er beliggende mellem
midten af den mellem ejendommene eksisterende hæk og det i september
1958 fastsatte matrikulære skel, og at ejendomsgrænsen dermed er
forskudt som følge af hævdserhvervelse.

Det bestrides,

at sagsøgerne har været bekendt med det matrikulære skels placering, idet
den mellem ejendommene etablerede hæk af sagsøgerne samt af tidligere
ejere er blevet betragtet som et fælleshegn og hegnet er opfattet som
værende placeret i ejendomsgrænsen og det pågældende areal er blevet
betragtet som værende en del af sagsøgernes ejendom.

Til støtte for den nedlagte påstand om betaling af omkostningerne ved
skelforretning gøres det gældende:

at ejerne af Matrikel nr. 1 har været tvunget til at rekvirere skelforretningen
for at få ejeren af Matrikel nr. 2 til at respektere, at vestskellet mellem
Adresse 2, By (Matrikel nr. 2) og Adresse 1, By (Matrikel nr. 1) er blevet
forskudt fra det i september 1958 fastsatte matrikulære skel til den
eksisterende hæks midte, som følge af hævdserhvervelse, og Matrikel nr. 1
dermed, ved hævd, har erhvervet ejendomsret over arealet mellem det i
september 1958 fastsatte matrikulære skel og den eksisterende hæks
midte."

Sagsøgtes advokat har i et påstandsdokument af 23. oktober 2011 anført føl-
gende hovedanbringender, der er gentaget og uddybet under hovedforhand-
lingen:

"Det gøres af sagsøgerne gældende, at de efter DL 5-5-1 har vundet hævd på
en ca. 40 cm. bred strimmel jord, der befinder sig mellem skellinien og en



/

Side 5/6

hæk, der adskiller ejendommene.

Det er de hævdende (sagsøgerne), der har bevisbyrden for, at der er vundet
hævd, og dette gælder alle de krav der stilles til hævdserhvervelse. Denne
bevisbyrde er efter retspraksis meget streng.

En af betingelserne for at vinde ejendomshævd over arealet er, at den
hævdende i hævdstid har udøvet en ejers rådighed over det omstridte areal.

Det forhold, at sagsøgerne (og eventuelt tidligere ejere af ejendommen)
eventuelt har vedligeholdt hækken på deres side og derved et par gange årligt i
forbindelse med klipningen har betrådt jordstrimlen, kan ikke anses som
ligestillet med den almindelige rådighed som kræves til hævdserhvervelse.

Da sagsøgerne således ikke har godtgjort at have opfyldt DL 5-5-1's krav om
rådighed for at kunne vinde ejendomshævd, bør sagsøgte frifindes i forhold 1.

Det er herudover ikke godtgjort, at de øvrige hævdsbetingelser er opfyldt
herunder navnlig ikke, at rejsningen af hegnet ikke er sket efter aftale eller evt.
med efterfølgende accept.

For så vidt angår påstand 2, fremgår det af udstykningslovens § 35, at
rekvirenten (sagsøgerne) hæfter for udgifterne ved skelforretningen. Der ses
ikke at være grund til at reglen i udstykningslovens § 39, stk. 1, skal bringes til
anvendelse, idet sagsøgte ikke har haft nogen som helst interesse i
skelforretningen.

Sagsøgte bør således også frifindes for så vidt angår denne påstand."

Rettens begrundelse og afgørelse

Det lægges til grund som ubestridt, at der mellem ejendommene fra
"sydskellet" mod nord på en strækning af 31,3 m er hæk plantet inde på
Matrikel nr. 2, ca. 40 cm fra skellet.

Det er sagsøgerne, der har bevisbyrden for, at de har vundet ejendomshævd.

På baggrund af bevisførelsen herunder forklaring afgivet af Vidne 2 lægges det
til grund, at hækken stod på samme sted ved hendes mands over-tagelse af
ejendommen Matrikel nr. 1.

På baggrund af bevisførelsen herunder de afgivne forklaringer lægges det
endvidere til grund, at ejerne af henholdsvist Matrikel nr. 2 og Matrikel nr. 1
ihvertfald fra 1964 - 2010 har vedligeholdt hækken fra hver deres side og
ovenpå.



/

Side 6/6

Der er ikke oplyst omstændigheder om, at ejerne af henholdsvist Matrikel nr. 2
og Matrikel nr. 1 har indgået aftale om, at ejerne af Matrikel nr. 1 skul-le
vedligeholde hækken.

Retten finder herefter, at sagsøgerne har godtgjort, at ejerne af Matrikel nr. 1
uberettiget og kontinuerligt har udøvet en ejers rådighed over det areal af
Matrikel nr. 2, der er beliggende mellem midten af den mellem ejendommene
eksisterende hæk og det i september 1958 fastsat-te matrikulære skel i en
længde af 31.3 meter fra sydskellet mellemMatrikel nr. 1 og Matrikel nr. 2, jf.
bilag 3 i mere end 20 år og har haft en vis føje til at antage, at rådigheden har
været berettiget eller vil blive tolereret.

Sagsøgerne får herefter medhold i deres påstand, således at sagsøgte tilpligt-es
at anerkende, at ejerne af Matrikel nr. 1 har vun-det ejendomshævd på det areal
af Matrikel nr. 2, der er beliggende mellem midten af den mellem
ejendommene eksisterende hæk og det i september 1958 fastsatte matrikulære
skel i en længde af 31.3 meter fra sydskellet mellem Matrikel nr. 1 og Matrikel
nr. 2, jf. bilag 3.

På baggrund af sagens resultat skal sagsøgte betale sagens omkostninger med
50.000 kr. til sagsøgerne, heraf udgør 500 kr. retsafgift, 250 kr. udskrif-ter
vedrørende historiske adkomster, 280,80 kr. omkostninger til vidner og 29.375
kr. de ved skelforretningen forbundne omkostninger, jf. lovbekendt-gørelse
2003-06-12 nr. 494 om udstykning og anden registrering i matriklen § 35, jf. §
39. Der er ved fastsættelsen af udgift til advokat henset til parter-nes påstande
samt sagens omfang og karakter.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte, tilpligtes at anerkende, at ejerne af Matrikel nr. 1 har vundet
ejendomshævd på det areal af Matrikel nr. 2, der er beliggende mellem midten
af den mellem ejendommene eksisterende hæk og det i september 1958 fastsat-
te matrikulære skel i en længde af 31.3 meter fra sydskellet mellem Matrikel
nr. 1 og Matrikel nr. 2, jf. bilag 3.

Sagsøgte, skal betale sagens omkostninger med 50.000 kr. til sagsøgerne
Sagsøger 1 og Sagsøger 2

Dommer



/