Landsretten ændrede byrettens dom i sag om, hvorvidt appelindstævntes opsigelse af appellanten med forkortet varsel efter 120 dages reglen i funktionærlovens § 5, stk. 2 var berettiget, herunder... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Ansættelsesforhold;

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 30. maj 2022

Sag BS-6403/2020-OLR
(24. afdeling)

HK/Danmark som mandatar for
Appellant, tidligere Sagsøger
(advokat Daniel Bendix Nielsen)

mod

Dansk Erhverv som mandatar for
Azets Insight A/S
(advokat Michael Elof Nielsen)

Retten i Glostrup har den 16. januar 2020 afsagt dom i 1. instans (sag BS-
17217/-2019-GLO).

Landsdommerne Steen Mejer, Peter Mørk Thomsen og Alexander M. P. Johan-
nessen (kst.) har deltaget i ankesagens afgørelse.

Påstande
Appellanten, HK/Danmark som mandatar for Appellant, tidligere Sagsøger, har
nedlagt påstand om, at Azets Insight A/S til Appellant, tidligere Sagsøger skal
betale 282.516 kr. med procesrente af 46.190 kr. fra den 31. december 2018, af
46.190 kr. fra den 31. januar 2019, af 46.190 kr. fra den 28. februar 2019 og af
138.570 kr. samt 5.376 kr. fra sagens an-læg den 11. april 2019.

Indstævnte, Dansk Erhverv som mandatar for Azets Insight A/S, har påstået
dommen stadfæstet, subsidiært betaling af et mindre beløb end det påstævnte.



2

Appellantens påstand er opgjort som for byretten, og parterne er enige om den
beløbsmæssige opgørelse af kravet samt kravets forrentning.

Retsgrundlaget
Funktionærlovens § 5, stk. 2, er sålydende:

”§ 5. …

Stk. 2. Det kan dog ved skriftlig kontrakt i det enkelte tjenesteforhold
bestemmes, at funktionæren kan opsiges med 1 måneds varsel til fra-
træden ved en måneds udgang, når funktionæren inden for et tidsrum af
12 på hinanden følgende måneder har oppebåret løn under sygdom i ialt
120 dage. Opsigelsens gyldighed er betinget af, at den sker i umid-delbar
tilknytning til udløbet af de 120 sygedage, og medens funktionæ-ren
endnu er syg, hvorimod gyldigheden ikke berøres af, at funktionæ-ren er
vendt tilbage til arbejdet, efter at opsigelse er sket.”

Bestemmelsen, der også omtales som ”120-dagesreglen” , indeholder hjemmel til
at aftale et forkortet opsigelsesvarsel ved langvarig sygdom og dermed at fravige
reglerne om almindeligt varsel i funktionærlovens § 2.

I § 5, stk. 2, i den oprindelige funktionærlov af 1938 (lov nr. 168 af 13. april 1938)
var det bestemt, at det kunne aftales, at ansættelsesforholdet uden videre op-hørte
efter 120 dages sygdom.

Ved revisionen af funktionærloven i 1948 (lov nr. 261 af 9. juni 1948) fik § 5, stk.
2, sin nuværende formulering. Loven bygger på en betænkning afgivet den 19.
november 1947 af et af arbejds- og socialministeret nedsat udvalg, og som inde-
holdt et forslag til en revideret funktionærlov. Af betænkningen fremgår bl.a. (s.
17-18 og 41-42):

”A. Redegørelse i Hovedtræk for Udvalgets Indstilling
…

4) Virkningerne af Funtionærens Sygdom.
…

Et Mindretal (Person 3) foreslaar, at Lovudkastets § 5, Stk. 2, bibe-holdes
uændret for Funktionærer med 3 Maaneders Opsigelsesvarsel og
derunder, men har Funktionæren 4, 5 eller 6 Maaneders Opsigelses-varsel,
skal Opsigelsen i Forbindelsen med Sygdom forhøjes til hen-holdsvis 2, 3
eller 4 Maaneder.

Flertallet kan ikke tiltræde Mindretallets Forslag. Ved Undtagelsesbe-
stemmelsen i Stk. 2 er det tilsigtet at begrænse Arbejdsgiverens Risiko
ved at undlade at opsige de syge Funktionær i Tilfælde af, at Sygdoms-
perioden bliver langvarig eller gentager sig, saaledes at Arbejdsgiveren
ikke tilskyndes til straks ved indtrædende Sygdom at opsige Funktio-
næren med Varsel i Henhold til Hovedreglen i Stk. 1.



3

Ved at forlænge Opsigelsesvarslet efter de 120 Sygedages Forløb som
foreslået af Mindretallet begrænser man ikke Arbejdsgiverens Risiko, og
han tilskyndes til straks ved indtrædende Sygdom at opsige Funk-
tionæren, og dette vil være til Skade for de ældre Funktionærer.

Den foreslaaede Bestemmelse er Udtryk for et Kompromis mellem de
forskellige fremsatte Synspunkter. Saaledes har Person 4 og Person 5 ud-
talt, at de nærmest er stemt for, at § 5, Stk. 2, helt udgaar og bl. a. Person
6 og Person 7 udtalt, at de kunde have ønsket, at Antallet af Syge-dage
gradueredes under Hensyn til Anciennitet, f. Eks. saaledes at
Funktionærer med 5 Aars Anciennitet fik Løn under Sygdom i 150 Da-ge,
før Opsigelse kunde finde Sted, men da Undtagelsesbestemmelsen, som
den er formuleret, betyder en Forbedring af Funktionærens Stilling i
Forhold til den gældende Bestemmelse ved den foreslaaede 1 Maa-neds
Opsigelse i Tilslutning til Udløbet af de 120 Dage, og da en yderli-gere
Udbygning af Undtagelsesreglen kan friste til, at denne ved hyp-pig
Anvendelse bliver til Hovedreglen paa Bekostning af Bestemmelsen i Stk.
1, har alle Medlemmer bortset fra Person 3 samlet sig om den foreslaaede
Formulering i Lovudkastets Stk. 2.
…

Bemærkninger til Lovforslaget
…

Til § 5.
…

Ved Stk. 2 gøres der i Overensstemmelse med den gældende Lov en
Undtagelse fra Hovedreglen om, at Arbejdsgiveren kun kan frigøre sig fra
Sygdomsrisikoen ved Iagttagelse af det for Forholdet gældende
Opsigelsesvarsel.

Ved Bestemmelsen, der efter den gældende Lov gaar ud paa, at det ved
skriftlig Kontrakt kan bestemmes, at Funktionærens Ansættelse betrag-tes
som bortfaldet uden særligt Opsigelsesvarsel, naar Funktionæren in-den
for et Tidsrum af 12 paa hinanden følgende Maaneder har oppe-baaret
Løn under Sygdom i ialt 120 Dage, har det været tilsigtet kun at skabe en
Undtagelse fra Hovedreglen i Stk. 1 for at undgaa, at Arbejds-giveren
straks af Funktionærens Sygdom skal føle sig tilskyndet til at opsige
denne, men ved at Bestemmelsen i mange Tilfælde har fundet Optagelse i
Organisationernes Aftaler, er den blevet Led i de for Orga-nisationernes
Medlemmer gældende individuelle Aftaler, hvorved den har mistet sin
Karakter af en Undtagelsesbestemmelse og i vidt Omfang erstatter
Hovedreglen i Stk. 1.

Denne Udvikling strider ikke blot mod den ved Funktionæloven tilsig-
tede Fastlæggelse af dette Forhold, men maa efter Udvalgets Opfattelse
ogsaa anses for en for vidtgaaende Beskæring af den Funktionæren ef-ter
Stk. 1 tilkommende Ret. Udvalget foreslaar derfor, at det udtrykke-lig
udtales, at Undtagelsesbestemmelsen for at have Gyldighed skal indføjes i
den enkelte Tjenestekontrakt. Herved klargøres det tydeligt



4

for Funktionæren, at Reglen gælder for hans Kontraktforhold, og det
undgaas, at Reglen kan indføres gennem en kollektiv Bestemmelse i
Organisationsaftaler.

Det er endvidere Udvalgets Opfattelse, at Undtagelsesbestemmelsen ved,
saaledes som den er formuleret i den gældende Lov, at give Ad-gang til
straks uden Varsel at afskedige Funktionæren efter 120 Sygeda-ge,
rammer den ældre Funktionær med den gennem Aarene oparbejde-de
Opsigelses-Anciennitet for haardt, og man foreslaar derfor, at Opsi-gelse
skal ske med 1 Maaneds Varsel efter de 120 Sygedages Udløb. Det maa
dernæst anses for en naturlig Betingelse for Benyttelsen af denne Adgang
til at opsige med forkortet Varsel, at Opsigelsen sker i umiddel-bar
Tilknytning til Udløbet af de 120 Sygedage, og medens Funktionæ-ren
endnu er syg. Derimod skal det ikke udelukke Reglens Anvendelse, at
Funktionæren melder sig rask, inden Fratræden skal ske, idet Ar-
bejdsgiveren ved at vente til Udløbet af de 120 Sygedage med sin Opsi-
gelse maa anses for at have taget fornødent Hensyn til Funktionærens
Interesse.”

Arbejdsministeren nedsatte i 1972 et udvalg, der skulle foretage en samlet gen-
nemgang af funktionærloven, herunder overveje funktionærens stilling ved
sygdom. Udvalget afgav betænkning nr. 1022/1984 om revision af funktionær-
loven, hvoraf fremgår bl.a. (s. 23 og 37):

”2. Udvalgets overvejelser til funktionærloven.
…

Til § 5
…

Udvalget har endvidere indgående drøftet muligheder for ændringer i
funktionærlovens § 5, stk. 2. Den nugældende formulering af bestem-
melsen kræver, at opsigelse sker i umiddelbar tilknytning til udløbet af de
120 sygedage.

Denne bestemmelse fortolkes efter retspraksis således, at retten til at
anvende det forkortede varsel fortabes, såfremt det ikke bliver anvendt
umiddelbart i forbindelse med udløbet af de 120 sygedage. På grundlag
heraf har der på visse arbejdspladser udviklet sig en praksis, hvorefter
arbejdsgiveren automatisk, når de 120 dage er forløbet, foretager afske-
digelse med det forkortede varsel uden hensyntagen til, om der f.eks. snart
er udsigt til, at sygdommen er overstået.

Udvalget har derfor fundet det formålstjenligt at foreslå 120-dages be-
stemmelsen gjort mere fleksibel, således at arbejdsgiveren kunne få tid og
mulighed for at overveje, om afskedigelsen nu også var den rigtige
løsning. Udvalget foreslår derfor, at bestemmelsen gøres ”rullende” ,
d.v.s., at arbejdsgiveren, uanset der er forløbet 120 sygedage, også sene-re
vil kunne anvende det forkortede varsel, når blot funktionæren er syg på
tidspunktet for afgivelsen af opsigelsesvarslet, og funktionæren mindst
har haft 120 sygedage indenfor 12 måneder i rækkefølge.



5

Udvalget har endvidere fundet det urimeligt, at funktionærer, der har
været ansat i en lang årrække hos den samme arbejdsgiver, skulle kun-ne
afskediges med en måneds varsel, fordi de kom ind i en sygdomspe-riode
af længere varighed (120 dage i løbet af 12 måneder).

Udvalget foreslår derfor, at længden af det forkortede opsigelsesvarsel
gøres afhængig af ansættelsestiden i virksomheden.
…

4. Udvalgets kommentarer til forslag til ændringer i lov om retsfor-
holdet mellem arbejdsgivere og funktionærer.
…

Til § 5.
…

I stk. 4 foreslås indført visse ændringer i 120-dages bestemmelsen i den
hidtidige lovs § 5, stk. 2, med henblik på at gøre denne mere praktika-bel
og rimelig.

For det første er det urimeligt, at funktionærer, der har været ansat i en
lang årrække hos den samme arbejdsgiver, pludselig på grund af syg-dom
får forkortet opsigelsesvarslet betydeligt. Det foreslås derfor, at det
forkortede opsigelsesvarsel på 1 måned ændres til et varsel på henholdsvis
1, 3 og 4 måneder afhængig af, hvor længe de pågældende havde været
ansat ved opsigelsestidspunktet.

For det andet foreslås, at det ikke længere skal være en betingelse for
anvendelse af det korte varsel, at opsigelsen sker i umiddelbar tilknyt-ning
til udløbet af de 120-dage. 120-dages-reglen gøres derved ”rullen-de” ,
d.v.s. arbejdsgiveren får en mulighed for at se tiden an og vente med
opsigelsen, selvom der er forløbet 120-sygedage. Fortsætter funk-
tionæren med at være syg – enten uafbrudt eller i perioder – har
arbejdsgiveren mulighed for senere at bringe det forkortede varsel i an-
vendelse.”

Betænkningen førte ikke til lovgivningsinitiativer.

Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten, idet
HK/Danmark som mandatar for Appellant, tidligere Sagsøger dog efter Højesterets
dom af 16. marts 2022 (UfR 2022.1943) har frafaldet anbringendet om, at
Appellants, tidligere Sagsøger sy-gefravær på opsigelsestidspunktet skulle opgøres
som den faktiske fraværstid på arbejdsdage uden medtælling af mellemliggende
søn- og helligdage og an-dre arbejdsfri dage og derfor alene udgjorde 98,58 dage.
Parterne er herefter enige om opgørelsen af sygefraværet.

HK/Danmark som mandatar for Appellant, tidligere Sagsøger har for landsretten
yderligere
anført bl.a., at betingelsen i funktionærlovens § 5, stk. 2, om, at opsigelse med
forkortet varsel skal ske ”i umiddelbar tilknytning” til udløbet af de 120 syge-



6

dage efter en naturlig sproglig forståelse er en almindelig tidsmæssig begræns-ning
for opsigelsen, hvori al forløben tid indgår. Denne fortolkning er bekræftet af
Højesteret i dom af 28. april 1959 (UfR 1959.471/1), hvor en opsigelse ca. 2 ½
måned efter den 120. sygedag ikke var rettidig. Den tidsmæssige begrænsning er i
retspraksis siden udmålt til at være maksimalt 9 ½ dag efter udløbet af den 120.
sygedag og undtagelsesvis 13 dage i et tilfælde, hvor en arbejdsgiver havde sendt
høringsbrev på 6. dagen. Indstævntes fortolkning, hvorefter kun sygeda-ge skal
indgå i bedømmelsen af, om opsigelsen er afgivet i umiddelbar tilknyt-ning til
udløbet af den 120. sygedag, muliggør en opsigelse lang tid efter de 2 ½ måned,
som Højesteret har vurderet som ikke rettidig i UfR 1959.471/1, og den
tidsmæssige begrænsning vil i så fald miste sin virkning og hensigt. Opsigelsen i
denne sag skete over 1 ½ måned efter udløbet af den 120. sygedag, hvilket efter
den naturlige sproglige forståelse ikke kan anses for at være ”i umiddelbar
tilknytning” til den 120. sygedags udløb. Opsigelsen er også afgivet senere end de
i retspraksis maksimalt tilladte grænser.

Den 11. september 2018 markerede overgangen fra sygedag 119,17 til sygedag
120,17, dvs. udløbet af den 120. sygedag. Hvis Azets Insight ønskede at benytte
120-dagesreglen, kunne man derfor have opsagt Appellant, tidligere Sagsøger den
11. september 2018. Ved ikke at gøre dette, fortabte virksomheden sin mulighed
for at opsige Appellant, tidligere Sagsøger i umiddelbar tilknytning til udløbet af
den 120. sygedag inden for den retligt fastsatte ramme på 9 ½ dag fra udløbet af
den 120. sygedag.

Hvis retten måtte finde, at Azets Insight ikke kunne have opsagt Appellant,
tidligere Sagsøger den 11. september 2018, burde virksomheden i hvert fald have
ageret over for Appellant, tidligere Sagsøger, inden der var forløbet 9 ½ dag fra
udløbet af den 120. sygedag, og have effektueret opsigelsen efter 120-dagesreglen
ved førstkommende sygedag efter udløbet af den almindelige frist på 9 ½ dag.
Dette forsømte Azets Insight at gøre, idet man ikke straks afskedigede Appellant,
tidligere Sagsøger ved første sygedag efter den 11. september 2018, som var den 1.
oktober 2018, og ej heller ved den efter-følgende sygedag den 2. oktober 2018,
men først ved tredje sygedag den 29. ok-tober 2018. Opsigelsen er også af den
grund ikke foretaget i umiddelbar til-knytning til udløbet af den 120. sygedag.

Dansk Erhverv som mandatar for Azets Insight har for landsretten yderligere
anført bl.a., at den indbyrdes sammenhæng mellem betingelserne for gyldig
opsigelse efter funktionærlovens § 5, stk. 2, indebærer, at de skal læses og for-stås
i lyset af hinanden. Betingelsen om, at opsigelsen skal ske, mens funktio-næren
endnu er syg, understøtter således, at betingelsen om, at opsigelsen skal ske i
umiddelbar tilknytning til udløbet af de 120 sygedage, må forstås sådan, at
opsigelsen gyldigt kan ske i løbet af et nærmere antal sygedage, som ligger efter
udløbet af de 120 sygedage. Der kan hverken i lovforarbejder, retspraksis eller den
juridiske litteratur findes støtte til appellantens fortolkning, hvorefter opsi-gelse
efter udløbet af de 120 sygedage alene ville kunne ske inden for et tidsrum



7

på 9,5 kalenderdage, uanset om funktionæren er syg eller f.eks. måtte have
raskmeldt sig allerede dagen efter udløbet af de 120 sygedage. En sådan for-
tolkning ville indebære, at en arbejdsgiver, der ønsker sig mulighed for at kun-ne
opsige med forkortet varsel i henhold til 120-dagesreglen, vil være tvunget til at
opsige omgående efter udløbet af de 120 sygedage, hvilket i sig selv er i strid med
ordlyden af betingelsen om ”i umiddelbar tilknytning til” og i strid med formålet
med bestemmelsen.

Efter retspraksis kunne Azets Insight ikke have opsagt Appellant, tidligere
Sagsøger den 11. sep-tember 2018, som var selve den 120. sygedag, og
virksomheden har ikke i øvrigt udvist retsfortabende passivitet i forbindelse med
opsigelsen af Appellant, tidligere Sagsøger i henhold til 120-dagesreglen.

Landsrettens begrundelse og resultat
Appellant, tidligere Sagsøger, der var ansat som Stilling 1 hos Azets Insight A/S,
sy-gemeldte sig den 11. september 2018 fra arbejdet. Da hun siden december 2017
i længere perioder havde været helt eller delvist sygemeldt som følge af stress,
nåede hun med sygedagen den 11. september 2018 op på i alt 120,17 sygedage
med løn i løbet af en periode på 12 måneder. Hun genoptog arbejdet dagen ef-ter.
Den 1. oktober 2018 sygemeldte Appellant, tidligere Sagsøger sig på ny, hvorefter
hun var syg, indtil hun genoptog arbejdet den 3. oktober 2018. Den 29. oktober
2018 meldte hun sig igen syg, idet hun anførte, at hun var syg med stress. Hun
blev herefter samme dag opsagt med et forkortet varsel på en måned til fratræden
den 30. november 2018 under henvisning til 120-dagesreglen i funktionær-lovens
§ 5, stk. 2, som ifølge Appellants, tidligere Sagsøger ansættelseskontrakt fandt
anvendelse på ansættelsesforholdet.

Sagen angår i første række, om betingelserne for at opsige Appellant, tidligere
Sagsøger med for-kortet varsel i medfør af funktionærlovens § 5, stk. 2, var
opfyldt.

Efter funktionærlovens § 5, stk. 2, kan det i en ansættelseskontrakt bestemmes, at
en funktionær kan opsiges med en måneds varsel til fratræden ved en må-neds
udgang, når funktionæren inden for et tidsrum af 12 på hinanden følgen-de
måneder har oppebåret løn under sygdom i 120 dage i alt. Opsigelsens gyl-dighed
er betinget af, at den sker i umiddelbar tilknytning til udløbet af de 120 sygedage,
og mens funktionæren endnu er syg.

Parterne er for landsretten enige om optællingen af sygedage, herunder – som det i
øvrigt generelt er fastslået af Højesteret i dom af 16. marts 2022 – at ar-bejdsfri
dage kan medregnes ved opgørelsen af antallet af sygedage efter funk-
tionærlovens § 5, stk. 2, i den periode, hvor hun var fuldtidssygemeldt. Parterne er
således enige om, at der med sygefraværet den 11. september 2018 havde været
120,17 sygedage med løn i løbet af en periode på 12 måneder, og at der med
sygefraværet den 1. oktober 2018, den 2. oktober 2018 og den 29. oktober



8

2018 havde været henholdsvis 121,17 sygedage, 122,17 sygedage og 123,17 sy-
gedage i løbet af en periode på 12 måneder.

Om det var berettiget at opsige Appellant, tidligere Sagsøger med forkortet varsel
afhænger her-efter af, om opsigelsen den 29. oktober 2018 overholdt
gyldighedskravet i funk-tionærlovens § 5, stk. 2, om at være afgivet ”i umiddelbar
tilknytning til udløbet af de 120 sygedage” .

Der er hverken i funktionærloven eller i forarbejderne hertil direkte taget stil-ling
til, hvordan betingelsen skal forstås i en situation som den foreliggende, hvor
funktionæren efter udløbet af de 120 sygedage, og inden opsigelse er sket,
genoptager arbejdet for derefter på ny at blive sygemeldt.

I tilfælde, hvor en funktionær efter udløbet af de 120 sygedage fortsætter med at
være sygemeldt, følger det af retspraksis, at betingelsen om, at opsigelse skal ske i
umiddelbar tilknytning til udløbet af de 120 sygedage, skal forstås således, at der
skal være tid for arbejdsgiveren til at konstatere, om betingelserne for op-sigelse er
opfyldt, og overveje, om man ønsker at benytte opsigelsesadgangen.

Landsretten finder, at en lignende betragtning efter omstændighederne må kunne
anlægges ved en situation, hvor en funktionær efter udløbet af de 120 sy-gedage
genoptager arbejdet og derefter på ny bliver sygemeldt.

Azets Insight kunne efter udløbet af den 120. sygedag – det vil sige allerede den
11. september 2018 – have afgivet opsigelse efter 120-dagesreglen. Dette skete
ikke, ligesom Azets Insight undlod at afgive opsigelse den 1. eller 2. oktober 2018
i forbindelse med Appellants, tidligere Sagsøger fornyede sygemelding. I hvert
fald under disse omstændigheder finder landsretten, at opsigelsen den 29. oktober
2018 – godt 1½ måned efter udløbet af den 120. sygedag – ikke er afgivet i
umiddelbar tilknytning til udløbet af de 120 sygedage.

Betingelserne for den 29. oktober 2018 at opsige Appellant, tidligere Sagsøger
med forkortet var-sel efter funktionærlovens § 5, stk. 2, var derfor ikke opfyldt, og
Appellant, tidligere Sagsøger har således krav på løn i en yderligere
opsigelsesperiode på tre måneder samt ferie-godtgørelse heraf, hvilke beløb
ubestridt udgør i alt 143.946 kr. med renter som påstået.

Spørgsmålet er herefter, om Appellant, tidligere Sagsøger som følge af opsigelsen
den 29. okto-ber 2018 også har ret til godtgørelse for usaglig afskedigelse efter
funktionær-lovens § 2 b.

Appellant, tidligere Sagsøger havde på opsigelsestidspunktet haft flere end 120
sygedage med løn i en periode på 12 måneder, og opsigelsen af hende efter 120-
dagesreglen er alene underkendt som følge af, at Azets Insight forholdt sig
afventende og der-



9

med forpassede muligheden for i tide at opsige med forkortet varsel. Når heru-
dover henses til, at Appellants, tidligere Sagsøger fornyede sygemelding den 29.
oktober 2018 efter sin begrundelse kunne forventes på ny at blive af længere
varighed, og da Appellant, tidligere Sagsøger på opsigelsestidspunkt havde været
ansat hos Azets Insight i en periode på ca. 3 år og 4 måneder, finder landsretten, at
opsigelsen må anses for rimeligt begrundet i Appellants, tidligere Sagsøger
forhold. Der er herefter ikke grundlag for at tilkende Appellant, tidligere Sagsøger
godtgørelse efter funktionærlovens § 2 b.

Azets Insight frifindes derfor for denne del af Appellants, tidligere Sagsøger
påstand, og hendes påstand tages herefter samlet til følge med 143.946 kr. som
nedenfor bestemt.

Efter sagens udfald skal Dansk Erhverv som mandatar for Azets Insight i del-vise
sagsomkostninger for begge retter betale 57.520 kr. til HK/Danmark som mandatar
for Appellant, tidligere Sagsøger. 50.000 kr. af beløbet er til dækning af udgifter til
ad-vokatbistand ekskl. moms, og 7.520 kr. er til dækning af retsafgifter af det
vundne beløb. Ud over sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til ad-vokat
taget hensyn til sagens karakter og omfang.

THI KENDES FOR RET:

Azets Insight A/S skal til Appellant, tidligere Sagsøger inden 14 dage betale
143.946 kr. med pro-cesrente af 46.190 kr. fra den 31. december 2018, af 46.190
kr. fra den 31. januar 2019, af 46.190 kr. fra den 28. februar 2019 og af 5.376 kr.
fra sagens anlæg den 11. april 2019.

I sagsomkostninger for begge retter skal Dansk Erhverv som mandatar for Azets
Insight A/S inden 14 dage betale 57.520 kr. til HK/Danmark som manda-tar for
Appellant, tidligere Sagsøger. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.