Byrettens dom, i sag om overtrædelse af udlændingelovens §59, stk. 7, nr. 1, stadfæstes med den ændring, at tiltalte frifindes for påstanden om udvisning
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Udlændinge;

/

D O M

afsagt den 17. juni 2008 af Vestre Landsrets 12. afdeling

(dommerne Marie S. Mikkelsen, John Lundum og Jonas Tei (kst.)

med domsmænd) i ankesag S – 0442-08

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

født Dato 1 1967   

(advokat Lars Nauheimer, Tønder).

Retten i Sønderborg har den 21. januar 2008 afsagt dom i 1.

instans (SS 38/2008).

Tiltalte, har påstået frifindelse, herunder for påstanden om

udvisning, subsidiært formildelse.

Anklagemyndigheden har påstået skærpelse, herunder således at

udvisningen gøres ubetinget.

Tiltalte har for landsretten i det væsentlige forklaret som i

1. instans.

Tiltalte har supplerende forklaret, at de tre passagerer først

i Padborg sagde, at de ville til København. Oprindelig sagde

de kun, at de ville til banegården. Han må ikke kon-trollere

opholdstilladelser. Det er myndighedernes opgave. Han har

mange gange været i Danmark på taxature siden byret-tens dom.

Der er mange tyske kunder, som vil krydse grænsen. Hans mor

ejer det taxafirma, han arbejder i, og han har der-for til

hesigt at fortsætte med at arbejde som taxachauffør.   



/

- 2 -

Landsrettens begrundelse og resultat:

Landsretten tiltræder, at tiltalte i hvert fald på det tids-

punkt, da de tre passagerer på banegården i Padborg anmodede

om at blive kørt til København, må have anset det som en nær-

liggende mulighed, at de tre passagerer ikke lovligt havde

kunnet indrejse i Danmark, og at de opholdt sig ulovligt i

Danmark.

Landsretten har herved lagt vægt på, at de tre passagerer

alene var i besiddelse af meget lidt bagage i forhold til

rejsens længde. Landsretten har endvidere lagt vægt på, at

passagerne ikke havde bestilt en taxa til en adresse i Flens-

burg, men havde henvendt sig til en taxa på en taxaholde-

plads. Landsretten har tillige lagt vægt på, at de tre passa-

gerer undervejs ændrede rejsemål i flere omgange, og at de

ikke opgav nogen bestemt adresse i København. Landsretten har

endelig lagt vægt på, at de tre passagerer ikke talte tysk

eller dansk, men alene kunne nogle ganske få gloser på

tysk.   

De ovenfor beskrevne omstændigheder var af en sådan karakter,

at tiltalte må have indset, at det var en nærliggende mulig-

hed, at de tre passagerer ikke lovligt havde kunnet indrejse i

Danmark, og at de opholdt sig ulovligt i Danmark.

Det tiltrædes derfor, at tiltalte ved herefter at have kørt de

tre passagerer videre mod København har overtrådt udlæn-

dingelovens § 59, stk. 7, nr. 1.

Det tiltrædes med samme begrundelse, som byretten har anført,

at straffen er fastsat som sket.

Under hensyn til den lave forsætsgrad og til det sene tids-

punkt, hvor forsættet indtrådte, findes hensynet til den of-



/

- 3 -

fentlige orden ikke at kræve, at tiltalte, der er EU-stats-

borger, skal udvises med indrejseforbud, eller at der skal ske

betinget udvisning af ham. Tiltalte frifindes derfor for

påstanden om udvisning.

Med den anførte ændring stadfæster landsretten dommen.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes med den ændring, at tiltalte frifin-

des for påstanden om udvisning.   

Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Marie S. Mikkelsen John Lundum Jonas Tei

(kst.)   

----------



/