Sag om erstatningskrav inden for og uden for kontrakt i form af friholdelseskrav mod sælgere, grossist og forhandler, af MgO-plader
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Aftaler;
Entreprise og håndværkere;
Erstatning uden for kontrakt;
Køb;

/

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 23. juni 2021

Sag BS-14245/2019-OLR
(8. afdeling)

Sagsøger A/S
(advokat Torben Steffensen)

mod

NPI Finans A/S
(advokat Ingeborg Majken Korsgaard)

og

Sagsøgte A/S
(advokat Simon Ramlau-Hansen)

og

Selskabet af 30. august 2002 A/S (tidligere NPI Nordisk Pladeimport A/S)
(advokat Jan Presfeldt)

Landsdommerne Frosell, Mohammad Ahsan og Mikael Friis Rasmussen har
deltaget i sagens afgørelse.

Sagen er anlagt den 23. november 2018 ved Retten i Næstved, som ved kendelse
af 29. marts 2019 har henvist sagen til behandling ved landsretten efter
retsplejelovens § 226, stk. 1.

Ved kendelse af 16. september 2019 har landsretten i medfør af retsplejelovens §
253, stk. 1 og 2, bestemt, at forberedelsen og hovedforhandlingen foreløbig



/

2

begrænses til de krav, som Sagsøger A/S, har fremsat over for de sagsøgte,
Selskabet af 30. august 2002 A/S (herefter Datoselskabet) og Sagsøgte A/S, og
denne dom angår således kun disse krav.

NPI Nordisk Pladeimport A/S - nu Datoselskabet - var importør af såkaldte MgO-
plader, som efter deres kemiske sammensætning har vist sig generelt uegnede til
anvendelse som vindspærre under danske klimaforhold. Bl.a. byggemarkederne
Sagsøgte A/S og Virksomhed A/S 1 solgte MgO-plader indkøbt hos
Datoselskabet. Sagsøger A/S indkøbte som hovedentreprenør MgO-plader hos
Virksomhed A/S 1 bl.a. til facaderenoveringsprojekter i Brøndby Strand (Brøndby
Strand Parkerne) og i København (Sundhedshuset), og i forbindelse med et
facaderenoveringsprojekt i Tune (Elkærparken) indkøbte Sagsøger A/S MgO-
plader hos Sagsøgte A/S.

Sagen angår overordnet, om Sagsøger A/S, som har afholdt udgifter i forbindelse
med efterfølgende udskiftning af uegnede MgO-plader, kan rette friholdelseskrav
mod Datoselskabet som importør/grossist af MgO-pladerne og/eller mod Sagsøgte
A/S som forhandler af MgO-pladerne.

Det er et hovedspørgsmål, om Sagsøger A/S kan rette et direkte erstatningskrav
mod Datoselskabet, med hvem Sagsøger A/S ikke har haft et kontraktforhold, og
om Sagsøger A/S kan rette et køberetligt mangelskrav mod Sagsøgte A/S.

Der er herudover en række spørgsmål i sagen, bl.a. om Sagsøger A/S
har godtgjort at have pådraget sig et entrepriseretligt mangelsansvar over for
de pågældende bygherrer, om Sagsøger A/S (subsidiært) har et krav
mod Datoselskabet baseret på et indtrædelsessynspunkt, om hvilke vilkår, der var
aftalt de forskellige parter imellem, samt om ansvarsgrundlag, reklamation,
passivitet, forældelse, årsagssammenhæng, påregnelighed, egen skyld/accept af
risiko og kravenes opgørelse og forrentning.

Påstande
Sagsøger A/S har endeligt nedlagt følgende påstande:

1. Datoselskabet og Sagsøgte A/S skal solidarisk, subsidiært alternativt, betale
3.839.610,70 kr. til Sagsøger A/S med tillæg af procesrente fra sagens anlæg.

2. Datoselskabet skal yderligere betale 3.000.000 kr. til Sagsøger A/S med tillæg
af procesrente fra sagens anlæg af 1.160.389, 30 kr. og fra den 31. januar 2019 af
1.839.610,70 kr.



/

3

Sagsøgte A/S har over for Sagsøger A/S påstået frifindelse.
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Sagsøgte A/S har over for Datoselskabet nedlagt selvstændig påstand om, at
Datoselskabet skal friholde Sagsøgte A/S for ethvert beløb, herunder renter og
sagsomkostninger, som Sagsøgte A/S måtte blive pålagt at betale til Sagsøger
A/S.

Datoselskabet har over for Sagsøger A/S påstået frifindelse, subsidiært betaling af
et mindre beløb.

Over for Sagsøgte A/S har Datoselskabet påstået frifindelse, subsidiært betaling af
et mindre beløb.

Sagsøger A/S' påstand 1 vedrører Elkærparken-byggesagen og er opgjort som
udbedringsomkostninger (2.770.000 kr.) og renter heraf (534.654,17 kr.) samt
sagsomkostninger (330.586,57 kr.) og udgifter til Voldgiftsnævnet for Bygge- og
Anlægsvirksomhed (204.369,96 kr.), alt jf. Voldgiftsrettens kendelse af 14.
september 2018 (TBB 2018.907).

Sagsøger A/S' påstand 2 vedrører Brøndby Strand Parkerne-byggesagen og
Sundhedshuset-byggesagen, og Sagsøger A/S har nærmere opgjort tab vedrørende
hver af disse byggesager. Med henvisning til, at Datoselskabet er under afvikling
og aktuelt har en egenkapital under 2 mio. kr., har Sagsøger A/S i processkrift VII
af 12. marts 2021 begrænset sit samlede krav vedrørende disse sager til 3 mio. kr.
(I Processkrift II af 14. april 2020 var kravet samlet opgjort til 19,6 mio. kr.).

Sagsfremstilling
Mere generelt om MgO-plader og om perioden, hvor de blev anvendt som
vindspærre samt problemer med disse plader
Det fremgår af sagen, at de såkaldte MgO-plader – byggeplader hvis aktive
bindemiddel (kaldet magnesit eller Sorel-cement) dannes ved kemisk reaktion
mellem magnesiumoxid (MgO) og magnesiumklorid (MgCl₂) – i det væsentlige
blev introduceret på det danske marked i 2010. MgO-pladerne vejer væsentligt
mindre end de pladetyper, som før 2010 havde været de gængse. MgO-pladerne
fik en hurtig udbredelse og antages at have udgjort omkring 75% af markedet for
vindspærreplader ultimo 2012. Der fandtes ca. 10 forskellige fabrikater, herunder
produkterne Megapan og PB-M (PowerBoard).

I Træinformations håndbog ”TRÆ 68, Facadeelementer” af 1. december 2013
blev kompositplader (dvs. også MgO-plader) – fremstillet af magnesium, perlite
og salte samt glasfiberarmering – nævnt på linje med andre vindspærrematerialer.



/

4

BYG-ERFA-erfaringsblad (21) af 27. december 2013 ”Vindspærrer i facader –
materialevalg og afdækning i byggeperioden” omtalte bl.a. vindspærrer udført i
magnesiumbaseret plademateriale. Der blev omtalt fugtopsugning i form af
kapilarsugning, uden at det blev nævnt, at pladerne skulle have dårlige egenskaber
og indebære risici på grund af fugtsugning fra luften.

I løbet af 2013 og 2014 udgjorde MgO-pladerne antageligvis hele markedet for
vindspærreplader.

Det fremgår af sagen, at Virksomhed A/S 2-koncernen (og Sagsøger A/S som en
del heraf) i perioden 2010-2014 anvendte MgO-plader i en del
renoveringsprojekter, og at hovedparten af disse var PowerBoard-plader, der blev
indkøbt fra Person 1, herunder gennem hans danske og udenlandske selskaber.

Endvidere fremgår af sagen, at Sagsøger A/S senest i efteråret 2014 blev gjort
opmærksom på fugtproblemer i forbindelse med en konkret byggesag (Kjærslund
i Aarhus), og at der blev iværksat nærmere tekniske undersøgelser af den
anvendte vindspærreplade fra PowerBoard. Der er om denne byggesag fremlagt
bl.a. den fugtundersøgelse af 30. januar 2015, som Teknologisk Institut udførte
vedrørende den nævnte vindspærreplade.

Den 19. november 2014 udsendte NPI Nordisk Pladeimport sålydende skrivelse
til ”lagerførende af MgO Windbreaker og MgO Facade” :

”Midlertidig stop for salg og montage af MgO plader til udendørs brug.

Der er desværre i enkelte tilfælde konstateret uens kvaliteter i produktet, således at
pladerne kondenserer når de anvendes udendørs. Derfor har NPI besluttet, at indtil
vi har klarhed over hvilke produktioner det omhandler at stoppe for salget, samt
bede lagerførende om at gøre det samme. De slutbrugere, som er i gang med
montage bedes ligeledes informeres om ovenstående og stoppe med yderligere
montage.

De kunder, som evt. måtte ønske at returnere de ikke solgte varer, bedes kontakte
NPI for koordinering af dette.

Vi beklager, og kommer tilbage til den enkelte kunde, straks der er nyt. Hvis der i
mellemtiden er spørgsmål til ovenstående bedes man kontakte NPI.”

I mail af 28. november 2014 med emnet ”NPI Nordisk Pladeimport A/S –
reklamation – produktet Megapan (MgO)” skrev Sagsøger A/S' advokat, advokat
Torben Steffensen, bl.a. således til bl.a. Person 2 (NPI Nordisk Pladeimport):



/

5

”Som advokat for Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 retter jeg henvendelse til jer
og dermed tillige NPI Nordisk Pladeimport A/S (NPI) og reklamerer hermed som
følger:

Sagsøger A/S har den 25.ds. fra Virksomhed A/S 1 fået oplyst, at NPI om produktet
Megapan (MgO) Windbreaker 8 mm (DB 1530034) (herefter benævnt produktet
MgO) har meddelt midlertidig stop for salg og montage af produktet MgO til
udendørs brug, da der i ”enkelte tilfælde” er konstateret ”uens kvaliteter i produktet,
således at pladerne kondenserer når de anvendes udendørs” , og samtidig med at
”stoppe med yderligere montage” .

Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 har endvidere forstået, at der dels dannes fugt
på såvel yderside som inderside af produktet MgO og dels løber væske herfra
udvendigt såvel som indvendigt og misfarver facade, sokkel mv. samt opfugter
bagvedliggende konstruktioner.

Dette synes at være forårsaget af en mangel ved produktet MgO.

Disse forhold kan medføre skade tillige på tilgrænsende dele.

Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 ser sig som følge heraf nødsaget til straks at
stoppe med yderligere montage af produktet MgO på aktuelle byggesager,…

Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2, der er i gang med at afdække omfanget af
hidtil montage med produktet MgO, vil kræve erstatning mm. For disse mangler og
skader, såfremt disse medfører udgifter og/eller tab for Sagsøger A/S og
Virksomhed A/S 2.

Montagestandsningen vil medføre yderligere udgifter og tab, som Sagsøger A/S og
Virksomhed A/S 2 vil kræve, at I også erstatter.

Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2, der har fulgt montagevejledningen, har nu
igangsat nærmere undersøgelse af produktet MgO.

Det er derfor påkrævet, at I straks på e-mail tilsender mig de attester, godkendelser,
datablade mm., der måtte forefindes for produktet MgO, herunder særligt om
fugtbestandighed også på indersiden af produktet MgO.

Endvidere imødeses straks jeres anvisninger for iværksættelse af yderligere
afklaringer af ovennævnte og foranstaltninger til at hindre eller begrænse mulige
skader og konsekvenser.



/

6

Endeligt må Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 have oplyst identitet og
kontaktdata for producenten af produktet MgO og materialesammensætning og
dermed ingredienser, der indgår i produktet MgO.

Hvis ikke jeg straks i løbet af i dag har modtaget oplysninger som anført ovenfor, vil
Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 iværksætte de nødvendige skridt til at sikre
deres rettigheder, herunder haste syn og skøn.”

Det fremgår af sagen, at NPI Nordisk Pladeimport svarede samme dag samt den 2.
december 2014, hvor også Vidne 1 og Vidne 2 (begge Virksomhed A/S 1) blev
tilskrevet.

Den 7. januar 2015 afgav Overfladeteknik v/Person 3 rapport vedrørende
”Undersøgelse af ”Powerboard” byggeplader (fugtoptagelse m.v.)” til Sagsøger
A/S.

I mail af 14. januar 2015 skrev advokat Torben Steffensen bl.a. således til bl.a.
Person 2 (NPI):

”I fortsættelse af NPI’s tilbagemelding af 28. november 2014 på Sagsøger A/S' og
Virksomhed A/S 2's reklamation af s.d. skal jeg hermed vende tilbage.

Som anført i Sagsøger A/S' og Virksomhed A/S 2's reklamation af 28. november
2014 har Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 igangsat nærmere undersøgelse af
bl.a. MgO.

Sagsøger A/S har den 7. ds. modtaget vedhæftede undersøgelse udført af
Overfladeteknik v/Person 3.

Undersøgelsen er baseret på seks forskellige plader. Person 3 har ikke kendt
produktnavn, oprindelse, alder mm. På de enkelte plader, bortset om der var tale om
”ny” eller ”gammel” plade.

Det kan oplyses, at prøverne er foretaget på følgende…[bl.a. ”Produktet Megapan
(MgO)” ].
…

Konklusionen af undersøgelserne […] er:
…

Det må derfor på baggrund heraf konstateres, at MgO ikke er egnet som vindplade.

Derfor ser Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 sig nødsaget til straks at ophøre med
at anvende MgO indtil videre.



/

7

Som anført i Sagsøger A/S' og Virksomhed A/S 2's reklamation af 28. november
2014 er det fortsat påkrævet, at NPI straks på e-mail tilsender mig de attester,
godkendelser, datablade mm., der måtte forefindes for produktet MgO, herunder
særligt om fugtbestandighed også på indersiden, bortset fra følgende som Sagsøger
A/S har modtaget med NPI’s email af 2 fm.: NPI oplysninger om bl.a. NPI’s
angivelse af årsag til salgsstoppet, handlingsplan for test og ingredienser og
vedhæftet datablad for MgO og MgO Windbreaker Montagevejledning.
…

De konstaterede forhold synes således alene at være forårsaget af mangler ved MgO.
Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 fastholder at kræve erstatning mm. For disse
mangler, skader og følgeskader og dermed de udgifter og/eller tab, som de medfører
for Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 og tredjemand, der måtte rette krav mod
Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2.
…

Hvis jeg ikke senest fredag den 16.ds. kl.- 09:00 har modtaget tilbagemelding,
herunder med oplysninger og materiale som anført ovenfor, vil Sagsøger A/S og
Virksomhed A/S 2 lægge til grund, at MgO ikke er egnet som vindplade, og vil den
16.ds. kl. 09:30 iværksætte de nødvendige skridt til at sikre deres rettigheder,
herunder foranstaltninger til at begrænse skader og følgeskader.”

I skrivelse af 20. februar 2015 til ”lagerførende af MgO Windbreaker og MgO
Facade” anførte NPI Nordisk Pladeimport følgende:

”Vedr. MgO Windbreaker samt MgO Facade.

I forlængelse af vores brev af 19/11-2014, hvor vi informerede om midlertidig stop
for salg og montage af MgO plader til udendørs brug, har vi besluttet helt at stoppe
for salget af MgO plader.

Årsagen til ovenstående beslutning er, at vi ikke har fundet en simpel og funktionel
løsning for kontrol af de enkelte partier. Dette medfører en usikkerhed om
produktets ensartethed.

De kunder, som måtte have plader liggende på lager, bedes kontakte os for
returnering af disse.

Hvis der måtte være spørgsmål til ovenstående, bedes man kontakte NPI.”

I skrivelse af 25. februar 2015 udsendte Sagsøger A/S følgende orientering:

”Orientering om mulige problemer med PowerBoard vindplader.



/

8

Gennem den seneste tid har der på både færdigudførte og igangværende
renoveringsopgaver, kunnet registreres en række uforståelige fugtproblemer i lette
facader. Disse har været konkrete reklamationer med påstand om utætte facader,
inddækninger og fuger m.v., utætheder som ikke har kunnet påvises på stedet som
værende årsagen til fugtproblemerne.

Nu viser det sig, at disse fugtproblemer skyldes opfugtning af vindplader i den lette
facade, når disse er MgO vindplader – eller såkaldte magnesiumoxid-plader.
Undersøgelser og test viser, at de opfugtede vindplader ud over magnesiumoxid
indeholder en betydelig mængde frit magnesiumklorid, og at det er dette salt,
magnesiumklorid, der er vandsugende. Vindpladerne opfugtes af luften, idet
vindplader med frit magnesiumklorid allerede ved en forholdsvis lav luftfugtighed,
så at sige suger fugt ud af luften, og således kommer til at virke som en form for
affugter. Når vindpladerne er ved at være vandmættede, dannes der vanddråber på
både forsiden og bagsiden af pladerne, og tilstødende konstruktioner opfugtes med
dette saltholdige vand. Denne uheldige egenskab kommer som en stor overraskende
ny viden og erkendelse, og ingen har tidligere været opmærksom på fænomenet.

Disse MgO vindplader produceres i Kina og importeres i alt væsentlighed i DK af to
hovedimportører PowerBoard og NPI Nordisk Pladeimport. MgO vindpladerne har
siden 2010 stort set overtaget hele det danske marked, og Sagsøger A/S har, i lighed
med mange andre entreprenører, brugt og bruger disse vindplader på mange
byggesager. NPI Nordisk Pladeimport har ultimo 2014 trukket deres produkt ud af
markedet med henvisning til at der: ”i enkelte tilfælde” er konstateret ”uens
kvaliteter i produktet, således at pladerne kondenserer når de anvendes udendørs” .

Der er således opstået en stor usikkerhed og risiko ved brugen af disse MgO
vindplader. Gennem de sidste par uger har vi delt denne viden med mange af vores
samarbejdspartnere, og de deler vores bekymring om fortsat brug af MgO
vindplader, indtil yderligere og mere præcise oplysninger om vindpladernes
uheldige vandsugningsevne foreligger.

For yderligere oplysninger kan der rettes henvendelse til enten Vidne 3 eller [Person
4].”

Med mails samme dag – 25. februar 2015 – og dagen efter fulgte Vidne 1 op over
for Person 2 og dennes mail af 2. december 2014. Den 26. februar 2015 svarede
Person 2 således med hensyn til allerede monterede plader:

”Hej Vidne 1



/

9

Det er bestemt ikke alle plader, som er omfattet af vores udfordringer. Vi har lavet
besigt flere steder, hvor alt er ok. Hvis I måtte ønske det, at vi sammen laver kontrol
på steder, hvor der er leveret og monteret plader, stiller vi gerne op til dette. Vi kan
tage et udpluk og derefter lave status derfra.
…”

I løbet af foråret 2015 blev MgO-pladernes uhensigtsmæssige fugtegenskaber
kendt i byggebranchen.

Med overskriften ”Vindtætte plader suger vand” bragte BygTek.dk den 4. marts
2015 en artikel om fugtproblemer i forbindelse med de omhandlede MgO-plader.

Den 6. marts 2015 udsendte Byggeskadefonden en mail til almene og kommunale
bygherrer for igangværende, støttede boligbyggerier og renoveringer med
advarsel om ”Fugtsugende vindspærreplader” og handlingsanvisninger i den
forbindelse. Det fremgår af mailen, der linkede til BygTek.dk-artiklen af 4. marts
2015, at Byggeskadefonden nu igangsatte en større undersøgelse.

Også Dansk Byggeri udsendte den 6. marts 2015 en mail med advarsel til sine
medlemmer (Træsektionen), idet BygTek.dk-artiklen af 4. marts 2015 også her
blev viderebragt.

BygTek.dk-artiklen gav Brancheforeningen Danske Byggecentre anledning til den
12. marts 2015 at lægge artiklen ”MgO-plader til facadebeklædning giver
fugtproblemer” på sin hjemmeside.

Byggeskadefonden udsendte den 30. marts 2015 særlige vejledninger til
bygningsejere med støttede byggerier, hvor der var anvendt magnesiumholdige
vindspærreplader. Bygningsejerne blev heri anbefalet at foretage reklamation, idet
Byggeskadefonden linkede til et udkast til reklamationsbrev.

Den 5. maj 2015 udsendte BYG-ERFA et advarselsblad (21) vedrørende
”Fugtsugende vindspærreplader” .

Af fremlagte artikler fremgår, at der også i august 2015 var omtale af problemer
med MgO-pladerne.

Resultatet af den af undersøgelse, som Byggeskadefonden igangsatte ved mailen
af 6. marts 2015, forelå med Virksomhed ApS' undersøgelsesrapport af 16.
september 2015, som konkluderede, at MgO-plader er uegnede til anvendelse som
vindspærre under danske klimaforhold.



/

10

Nærmere om Lilletoften-byggesagen (foråret 2009 og frem)
Sagsøger A/S havde fra 2009 en byggeentreprise på Lilletoften i Skovlunde. Det
fremgår af sagen, at entreprisen vedrørte bl.a. renovering af facader på 10
boligblokke med ca. 300 lejligheder. Facaderenoveringen omfattede bl.a. levering
og montering af en let facadeopbygning med vindspærreplader. I projektet var det
oprindeligt foreskrevet, at der skulle anvendes en fibercement-plade (Conchip)
som vindspærre.

Af sagen fremgår endvidere, at entreprisen efter prækvalifikation blev udbudt i
hovedentreprise ved udbudsbrev af 22. juli 2009, og at Sagsøger A/S efter tilbud
af 9. september 2009 fik tildelt entreprisen.

I en mail af 11. november 2009 med ”Megapan” som emne modtog indkøbschef
hos Sagsøger A/S, Vidne 4, tilbud med prisindikation på 4.500 Megapan Base-
plader fra STARK i Roskilde. I mailen hedder det:

”Hej Vidne 4
Hermed prisindikation på Megapan.
Når du har en specifikation, tykkelse og farve spørger vi fabrikken på et specifikt
tilbud og leveringstid.”

Det vedhæftede tilbud henviste til ”vedlagte datablad” , som efter det oplyste var
det på dansk affattede datablad ”Megapan®” med Timberyard Limited (Person 5)
som udsteder. I dette udaterede datablad angives bl.a.:

”Megapan® har følgende egenskaber:
…

- vandfast/fugtafvisende
- …
- let at forarbejde

Ovennævnte egenskaber kombineret med Megapans lave vægt og solide
konstruktion, gør Megapan særdeles velegnet til såvel indendørs som udendørs
anvendelse …

SAMMENSÆTNING OG MATERIALER

Megapan® er en ny type plademateriale, hvor hovedbestanddelen er en
kombination af magnesiumoxid og magnesiumklorid…
…

ANVENDELSE OG MONTERING



/

11

Megapan® anvendes hovedsagelig til beklædning af vægge og lofter, og byder
på utallige anvendelsesmuligheder indenfor design af byggeri som dekorations-
eller beklædningspaneler …

[Et skema viser at pladen i tykkelser på 5 mm og mere kan anvendes på
ydermure]

TEKNISKE EGENSKABER

[En oversigt viser data for bl.a. densitet, bøjningsstyrke, elasticitetsmodul,
trykfasthed, dimensionsstabilitet, vandabsorption (18 %), varmeledningsevne,
vanddampgennemtrængelighed, varmegennemtrængelighedsmodstand,
brandklasse og støjdæmpning.]

[På begge sider af databladet er der en række ikoner, herunder ét med teksten
”Fugtighedsbestandig”.]”

Vidne 4 videresendte samme dag – 11. november 2009 – STARK’s mail til Person
6 med kopi til Person 7, der var projektansvarlig for Sagsøger A/S på Lilletoften-
byggesagen, og skrev:

”Hej drenge.

Jeg sender hermed priser på vindplade, som i så prøver af.

Er det noget, kan vi arbejde videre med den.”

Af den nu afdøde Person 7's forklaring under en senere sag for Voldgiftsretten
vedrørende Lilletoften-byggesagen (TBB 2017.779) fremgår bl.a., at Sagsøger
A/S selv undersøgte markedet for eventuelle lettere alternativer til den meget
tunge Conchip-plade, at Sagsøger A/S i den forbindelse blev opmærksom på
Megapan-pladerne, som de ikke kendte i forvejen, og at Sagsøger A/S over for
bygherre og den projekterende totalrådgiver foreslog anvendelse af Megapan-
plader, fordi disse var lettere.

Sagsøger A/S og bygherren indgik den 14. januar 2010 entreprisekontrakt med en
entreprisesum på ca. 111 mio. kr.

Det fremgår af sagen, at Sagsøger A/S på et projektgennemgangsmøde den 27.
januar 2010 spurgte, om Conchip-pladen på grund af ”vægt og tunge løft” kunne
ændres til Megapan-plader. På grundlag af bl.a. det ovennævnte Megapan®-
datablad samt materiale fra Megapans hjemmeside, som Sagsøger A/S herefter
fremsendte til bygherrens rådgiver, godkendte rådgiveren den 17. marts 2010
anvendelse af Megaplan-plader som en projektændring.



/

12

Af sagen fremgår endvidere, at Sagsøger A/S herefter selv importerede Megapan-
pladerne direkte fra den belgiske leverandør, VC Wood, og af de fremlagte
fakturaer fra VC Wood til Sagsøger A/S fremgår, at Sagsøger A/S den 25. marts
2010 fik leveret Megapan-plader på byggepladsen i Skovlunde. I
overensstemmelse hermed har Person 7 forklaret for Voldgiftsretten, at de ”første
plader blev indkøbt fra Belgien, fordi [Sagsøger A/S] havde behov for en stor
mængde hurtigt.”

Der er i sagen oplysninger om, at Sagsøger A/S havde problemer med at håndtere
den logistik, der var forbundet med selv at stå for importen af pladerne. Der er
også oplysninger om, at International-Agencies ved Person 5, der havde
Megapan-agenturet i Danmark, ønskede sig en egentlig importør i Danmark.
Følgelig kom det - mens Lilletoften-byggesagen stod på - i stand, at NPI Nordisk
Pladeimport blev importør af Megapan-pladerne, jf. aftale af 9. juli 2010 indgået
med Timberyard Limited, VC Wood og International-Agencies, hvorved NPI
Nordisk Pladeimport fik eneret til at importere og sælge Megapan-produkter i
bl.a. Danmark. Herefter var det fra juli 2010 Virksomhed A/S 3, der leverede
Megapan-pladerne til Sagsøger A/S, idet Virksomhed A/S 3 indkøbte pladerne
hos NPI Nordisk Pladeimport.

Efter det oplyste påbegyndte NPI Nordisk Pladeimport i oktober 2010
udarbejdelsen af sin egen version af det foran omtalte Megapan-datablad. I
denne version – ”Megapan® fra NPI – fremtidens byggeplade” – hedder det
bl.a.:

”Megapan® fra NPI er en miljøvenlig byggeplade med en række unikke egenskaber,
der gør den velegnet til både indendørs og udendørs anvendelse – også til bygninger
med høje krav til sundhed og sikkerhed.

Produktegenskaber
• Multifunktionel plade
• Ubrændbar (Euroclass A1)
• Vandfast og fugtafvisende

…

• Diffusionsåben
…

Materialesammensætning
Megapan® fra NPI er en byggeplade hvis hovedbestanddele er en kombination af
magnesiumoxid og magnesiumklorid. Megapan® fra NPI er helt glat på den ene
side og har en ru struktur på den anden. Kanterne er som standard retvinklede.



/

13

Pladerne kan forarbejdes med almindeligt værktøj.

Anvendelse og montering
Megapan®’s primære anvendelsesområde er beklædning af vægge og lofter.
Pladerne kan monteres med skruer eller pistolsøm/klammer. For at opnå helt tætte
fuger, skal fugerne fyldes ud med lim eller filler. Til sidst spartles overfladen efter
behov, hvorefter pladerne kan males, tapetseres eller pudses direkte på overfladen.

Megapan® fra NPI er et banebrydende byggemateriale, der byder på helt nye
muligheder inden for design af byggeri. Megapan® anvendes som dekorations-eller
beklædningsplader både indvendigt og udvendigt, fx i boliger, kontorbygninger,
skoler, butikker, branddøre, hoteller og lufthavne eller som brandspærre.

Takket sine robuste og varige egenskaber er Megapan® fra NPI velegnet til
ekstreme og aggressive miljøer med store udsving i temperatur og luftfugtighed, fx
produktionslokaler, køle/frysehuse og vådrum.

Tekniske data
[To oversigter viser data for bl.a. tykkelse, formater og vægt.]

Fakta
[En oversigt viser data for bl.a. diffusionsåbenhed, brandklasse, CE og vægt.]

[12 ikoner fremgår, herunder ét med teksten ”Fugtighedsbestandig” .]

Tekniske egenskaber
[En oversigt viser data for bl.a. densitet, bøjningsstyrke, elasticitetsmodul,
vandabsorbation, diffusionsåbenhed og brand.]

Anvendelse
[En oversigt viser hvilke pladetykkelser, der kan anvendes til henholdsvis lofter,
skillevægge, ydermure, overflade og branddøre.]”

Byggeriet blev afleveret til bygherren den 15. december 2011.

Ved kendelse afsagt den 21. juni 2017 af Voldgiftsretten, Byggeri og Anlæg,
(TBB 2017.779) blev Sagsøger A/S frifundet for bygherrens erstatningskrav
vedrørende udgifter til afhjælpning af mangler ved de opsatte vindspærreplader.
Voldgiftsretten fandt, at Megapan-pladerne efter deres kemiske sammensætning er
uegnede til at blive anvendt i dansk klima som udendørs vindspærreplader i lette
facader med ventilerede konstruktioner.



/

14

Voldgiftsretten lagde til grund, at Megapan-plader såvel som MgO-plader af andre
fabrikater var nye på det danske marked i 2010, og Voldgiftsretten fandt, at
hverken betragtninger om udviklingsrisiko eller byggetidens viden kunne
begrunde, at bygherren skulle bære risikoen, således at pladerne af disse
grunde ansås for mangelfri. Voldgiftsretten lagde til grund bl.a.,at det var
parternes fælles forståelse, at bygherrerådgiver skulle undersøge og vurdere
Megapan-pladernes egnethed, at Sagsøger A/S loyalt videregav alle de
oplysninger om Megapan, som selskabet var i besiddelse af, at 
Sagsøger A/S forslag om at anvende Megapan-plader som et alternativt materiale
blev præsenteret som en ønskelig mulighed, ikke et krav, og at valget af at
anvende Megapan-plader i stedet for Conchip-plader blev truffet af
bygherrerådgiver som en projektændring efter den procedure, der var aftalt med
bygherren for projektændringer. Voldgiftsretten sidestillede under disse
omstændigheder situationen med, at Megapan-plader var foreskrevet af
bygherren, hvorfor Sagsøger A/S – da der heller ikke på andre grundlag fandtes at
være ansvar - ikke havde pådraget sig et entrepriseretligt mangelsansvar.

Brøndby Strand Parkerne-byggesagen (foråret 2010 og frem)
Byggeentrepriserne vedrørende Brøndby Strand Parkerne angik bl.a.
renovering af facader på et større antal rækkehuse i forskellige boligselskaber.
Facaderenoveringerne omfattede bl.a. levering og montering af en let
facadeopbygning med vindspærreplader. I projektet var det oprindeligt
foreskrevet, at der skulle anvendes en ”8 mm fibercementplade som Ivarsson
ivarit Winco Ultima” som vindspærre.

Entrepriserne blev efter prækvalifikation i januar 2010 udbudt i hovedentreprise
ved fælles udbudsbrev af 24. marts 2010, og Sagsøger A/S fik efter tilbud af 1.
juni 2010 tildelt entrepriserne.

Sagsøger A/S indgik hovedentreprisekontrakt med Postfunktionærernes Andels
Boligforening, afd. 8, den 15. oktober 2010, og med henholdsvis Brøndby
Boligselskab, afd. 605; Brøndby Boligselskab, afd. 606, og Brøndby
Boligselskab, afd. 608, den 29. november 2010.

Af mødereferat af 29. november 2010 fra et byggemøde den 24. november 2010
vedrørende Dyringparken (Brøndby Boligselskab, afd. 608) fremgår af pkt.
08.09.04:

”Materiale til godkendelse:
[Person 8, Sagsøger A/S] udleverede prøve på vindspærre, fab. Megapan. [Arkitekt]
ser på det og godkender/afviser.
[Arkitekt] har fremsendt delvis godkendelse. Hvis det udleverede materiale lever op
til det i udbudsmaterialet beskrevne karv, kan dette produkt godkendes.”



/

15

Det fremgår af pkt. 31 i beslutningsliste pr. 9. december 2010 vedrørende de fire
hovedentrepriseaftaler, som da var indgået, at arkitekten nu havde godkendt
Megapan-pladen, ”såfremt den opfylder udbudte krav.”

Sagsøger A/S indgik hovedentreprisekontrakt med Tranemosegård afdeling 13,
Silergården v/Bo-Vest den 24. januar 2011 og med Brøndby almennyttige
Boligselskab, Afdeling Rheumpark, den 2. februar 2011.

Der er fremlagt fakturamateriale vedrørende NPI Nordisk Pladeimports salg af ”8
mm Megapan Base” til Virksomhed A/S 1, Herlev, i perioden fra den 24. februar
2011 til den 12. december 2011. Levering er anført til Sagsøger A/S på Adresse,
Glostrup, ”Mrk. 10080-Brøndby” . Fakturaerne angiver endvidere ”Salgs- og
leveringsbetingelser i henhold til TRÆKON 2002” .

Der er endvidere fremlagt fakturamateriale vedrørende Virksomhed A/S 1's salg
af ”8 mm Megapan” til Sagsøger A/S i perioden fra den 28. februar til den 25.
august 2011. På fakturaerne var Sagsøger A/S' ordrenummer anført som ”10080
Brøndby” .

Med emnet ”Megapan Sagsøger A/S Brøndby Strandparkerne” skrev Vidne 1
(Virksomhed A/S 1 Herlev) den 5. juli 2011 sålydende mail til Person 2 med kopi
til bl.a. Person 8:

”Hej Person 2

Nu har vi besigtigede pladerne på Adresse…Glostrup

Vores kommentar er: Kan det være de samme plader som tidliger leveret til sagen
?????? de ligner ikke hinanden det er ikke kun farven også vægten er markant
anderledes.

Hvis ja må vi bede om dokumentation for det er den samme plade som tideliger
leveret (de hvide plader) blot at der er farve forskel.

Hvis dette kan dokumenteres skriftlig acceptere vi pladerne.

Jeg høre lige fra dig.”

Person 2 svarede samme dag med sålydende mail:

”Hej Vidne 1



/

16

Vi bekræfter hermed, at pladerne leveret til nævnte byggeri, vores faktura 38287 er
Megapan Base, i lighed med tidligere leverancer.
Producenten har flere produktionslinjer og vi har valgt fremover at kører med en
plade som den netop leverede. Selve opbygningen af pladen er ens med tidligere
leverancer. Produktet er Magnesium oxid, med et lag glasfiber på hver side.
Pladerne er efterfølgende kalibreret, så der opnås en bedre tykkelsestolerance samt
tungere pga. produktionen er sket med et højere tryk. Dette giver en bedre
udtræksstyrke.

Vedhæftet datablad som aftalt.

Venligst kom tilbage hvis der er spørgsmål til ovennævnte. Ellers bedes du bekræfte,
at fremsendte er godkendt.
Vi snakkes/mailes.”

Vidne 1 svarede, at hun afventede svar fra ”Person 8 eller Vidne 5” , og senere
samme dag – 5. juli 2011 – skrev Person 8 således til Vidne 1 med kopi til Person
2:

”Hej Vidne 1

Undertegnet bekræfter hermed modtagelse af beskrivelse på de modtaget plader på
Adresse samt modtagelse af datablad.
Pladerne anvendes som aftalt på baggrund af de foreliggende oplysninger.”

Der er fremlagt afleveringsprotokoller, hvoraf fremgår, at der ultimo januar 2012
skete aflevering af byggerierne til Brøndby Boligselskab og til
Postfunktionærenes Andels Boligforening.

Den 28. november 2014 skrev advokat Torben Steffensen den foran i uddrag
citerede mail til bl.a. Person 2 med emnet ”NPI Nordisk Pladeimport A/S –
reklamation – produktet Megapan (MgO)” .

Den 25. februar 2015 udsendte Sagsøger A/S den foran citerede orientering om
mulige problemer med ”PowerBoard vindplader” .

I enslydende advokatbreve af 25. marts 2015 til Sagsøger A/S og Virksomhed A/S
2 reklamerede Brøndby Boligselskab, afd. 605, afd. 606 og afd. 608, under
henvisning til Sagsøger A/S' orienteringsbrev af 25. februar 2015 over mangler
ved vindpladerne. I brevene blev Sagsøger A/S bl.a. opfordret til at reklamere
over for bl.a. eventuelle leverandører.



/

17

Ved brev af 16. april 2015 til Sagsøger A/S reklamerede Bo-Vest på vegne af
Tranemosegård afdeling 13, Silergården, over mangler ved de anvendte
vindspærreplader.

I mail af 23. april 2015 skrev advokat Torben Steffensen bl.a. således til
repræsentanter for Virksomhed A/S 1 og NPI Nordisk Pladeimport:

”Hermed skal jeg som advokat for Sagsøger A/S og i fortsættelse af tidligere
reklamationer og emails, herunder bl.a. den 28. november 2014, 14., 15., og 21.
januar 2015 og 4.fm., fastholde krav mod og ansvar over for både Virksomhed A/S
1 og NPI – Nordisk Pladeimport v/ Person 9 og Person 2 og Nordisk Pladeimport
A/S (samlet benævnt NPI) i forhold til de til Sagsøger A/S leverede pladeprodukter
NPI MgO Board (MgO Windbreaker), herunder i fakturaer også benævnt 8mm
Megapan.

I forlængelse heraf videresendes og videreføres hermed tillige de krav, der er rejst af
bygherre Lejerbo i de vedhæftede tre emailbreve af 25. marts 2015 i forhold til
Brøndby Strand. …
…”

Ved brev af 6. maj 2015 til Sagsøger A/S reklamerede Brøndby almennyttige
Boligselskab, Afdeling Rheumpark, over mangler ved de anvendte
vindspærreplader.

Med brev af 26. juni 2015 til Sagsøger A/S fremsendte Postfunktionærernes
Andels Boligforening, afd. 8, reklamation over vindspærreplader.

Ved advokat Torben Steffensens mail af 11. september 2015 til NPI Nordisk
Pladeimports advokat tog Sagsøger A/S forbehold for at rette et direkte
friholdelseskrav mod NPI Nordisk Pladeimport, hvis Sagsøger A/S måtte blive
pålagt ansvar over for en eller flere af bygherrerne. Sagsøger A/S opfordrede
desuden NPI Nordisk Pladeimport til at afgive suspensionserklæring vedrørende
sådant friholdelseskrav.

Den 16. september 2015 forelå som foran nævnt Virksomhed ApS'
undersøgelsesrapport, som konkluderede, at MgO-plader er uegnede til
anvendelse som vindspærre under danske klimaforhold.

I perioden fra den 10. oktober til den 2. december 2016 indgik Sagsøger A/S
individuelle forligsaftaler med de 6 bygherrer. I alle forligsaftalerne blev det
konstateret bl.a., at renoveringen af boligernes facade var sket ved brug af MgO-
plader monteret som vindspærreplade, og at disse nu var konstateret



/

18

uegnede hertil. Sagsøger A/S påtog sig mod nærmere aftalt ”forligssum”
(yderligere betaling fra bygherren) at udskifte samtlige MgO-plader monteret på
de omhandlede boliger og i øvrigt at udbedre andre konstaterede mangler.
Forligsaftalerne indeholdt hver især et i alt væsentligt enslydende afsnit 6 om
”REKLAMATION” . I forligsaftalen af 10. oktober 2016 med Brøndby
almennyttige Boligselskab, Afdeling Rheumpark, hedder det i dette aftaleafsnit
bl.a.:

”…
Nærværende forlig indebærer, at Brøndby almennyttige Boligselskab, Afdeling
Rheumparks reklamation vedrørende brug af MgO-plader og vedrørende [anden
mangel] hermed er fuld og endeligt afklaret og afgjort, dog med forbehold at
nærværende forlig ikke afskærer Afdeling Rheumpark fra at tilbagesøge
forligssummen helt eller delvist, såfremt det senere, herunder bl.a. på baggrund af
udfaldet af de verserende prøvesager om MgO-problemstillingen, viser sig muligt at
fastslå, at ansvaret for de konstaterede forhold ved brug af MgO-plader helt eller
delvist påhviler Sagsøger A/S.
…”

Med mails til Virksomhed A/S 1 og til NPI Nordisk Pladeimport i maj 2017
gentog advokat Torben Steffensen på vegne af Sagsøger A/S bl.a. tidligere
fremsatte opfordringer om at afgive suspensionserklæring.

Ved mail af 5. juni 2017, suppleret med mail af 20. juli 2017, til Retten i Glostrup
anmodede advokat Torben Steffensen på vegne af Sagsøger A/S om isoleret
bevisoptagelse i form af syn og skøn vedrørende ejendommen Tybjergparken 3-31
(entreprisen for Brøndby almennyttige Boligselskab, Afdeling Rheumpark). De
skønsindstævnte var Datoselskabet samt Virksomhed A/S 1, og sagens genstand
blev angivet som ”vindspærreplader, der er anvendt […] på bebyggelserne” .

Det fremgår af sagen, at der den 16. august 2017 blev gennemført skønsforretning
vedrørende Kisumparken 4-62 (del af entreprisen for Tranemosegård afdeling 13,
Silergården) med Skønsmand som skønsmand, og der foreligger skønserklæring
af 2. februar 2018.

Af sagen fremgår endvidere, at der mellem Sagsøger A/S og bygherrerne i april
2019 blev indgået forlig, hvorved Sagsøger A/S forpligtede sig til at tilbagebetale
nærmere angivne beløb til bygherrerne. Bygherrerne opnåede med disse forlig ”en
dækningsgrad på 75% af afholdt udgifter” .



/

19

Der er for landsretten gennemført supplerende syn og skøn, og Skønsmand har
afgivet supplerende skønserklæring I af 25. februar 2020 (vedrørende
Kisumparken 4-62).

Elkærparken-byggesagen (foråret 2012 og frem)
Det fremgår af sagen, at byggeentreprisen vedrørende Elkærparken angik
renovering af klimaskærm, herunder facader, på en rækkehusbebyggelse i 2 plan
bestående af 25 boligblokke samt ældreboliger og ungdomsboliger, i alt 235
boliger. Facaderenoveringerne omfattede bl.a. levering og montering af en let
facadeopbygning med vindspærreplader. I projektet var der oprindeligt
foreskrevet anvendelse af vindgips som vindspærre, idet det dog af projektet
fremgik, at entreprenøren var berettiget til at vælge ”eller dermed ligestillet
materiale” .

På baggrund af udarbejdet hovedprojekt blev der foretaget udbud af
entreprisearbejderne i hovedentreprise ved udbudsbrev af 7. maj 2012. Sagsøger
A/S' tilbud af 25. juni 2012 blev det vindende, og der blev den 5. november 2012
indgået hovedentreprisekontrakt mellem bygherren – Greve Boligselskab – og
Sagsøger A/S. Entreprisesummen var på ca. 58,5 mio. kr.

Det fremgår af sagen, at NPI Nordisk Pladeimport omkring 2012 var begyndt at
markedsføre Megapan-pladen som vindspærreplade - ”Megapan Windbreaker®” -
og der er fremlagt montagevejledning hertil af februar 2012. Der er endvidere
fremlagt datablad af 29. januar 2013 for ”Megapan® Windbreaker” og
montagevejledning hertil af 31. januar 2013 samt fornyet datablad og
montagevejledning, begge af 30. juli 2013.

Der er fremlagt fakturamateriale vedrørende NPI Nordisk Pladeimports salg og
levering af ”8 mm Megapan Windbreaker” til Sagsøgte A/S i perioden fra den 16.
januar 2013 til den 1. august 2013. Fakturaerne angiver ”Salgs- og leverings-
betingelser i henhold til TRÆKON 2002” .

Der er endvidere fremlagt fakturamateriale vedrørende Sagsøgte A/S' salg og
levering af ”Megapan Windbreaker” til Sagsøger A/S i perioden fra den 29. januar
2013 til den 28. oktober 2013. På fakturaerne er Sagsøger A/S' ordrenummer
anført som ”10080 Brøndby” .

Det fremgår af sagen, at NPI Nordisk Pladeimport i slutningen af 2013 fik ny
leverandør af MgO-plader og herefter markedsførte disse som ”MgO
Windbreaker” . Der er fremlagt datablad og montagevejledning, begge af 14.
januar 2014.



/

20

Der er fremlagt fakturamateriale vedrørende NPI Nordisk Pladeimports salg og
levering af ”8 mm MgO Windbreaker” til Sagsøgte A/S i perioden fra den 10.
december 2013 til den 12. februar 2014. Fakturaerne angiver ”Salgs-og
leveringsbetingelser i henhold til TRÆKON 2002” .

Der er endvidere fremlagt fakturamateriale vedrørende Sagsøgte A/S' salg og
levering af ”MgO Windbreaker” til Sagsøger A/S i perioden fra den 4. december
2013 til den 7. april 2014. På fakturaerne er Sagsøger A/S' ordrenummer anført
som ”10080 Brøndby” .

Den 28. november 2014 skrev advokat Torben Steffensen den foran i uddrag
citerede mail til bl.a. Person 2 med emnet ”NPI Nordisk Pladeimport A/S –
reklamation – produktet Megapan (MgO)” .

I brev af 15. april 2015 reklamerede Greve Boligselskab til Sagsøger A/S over
”konstaterede mangler, svigt og skader i bebyggelsen…” Det hedder i brevet bl.a.:

”Vi har som bygherre konstateret, at der i dette byggeri er indbygget
vindspærreplader, som indeholder magnesiumforbindelser.

Byggeskadefonden har meddelt, at der på flere byggerier og renoveringer er
observeret problemer med opfugtning af vindspærrer fremstillet af plader, der
indeholder magnesiumklorid og magnesiumoxid. Pladerne er ofte betegnet som
MgO-plader og er markedsført under forskellige navne.

Pladerne er så fugtsugende, at de kan opsuge fugt fra den udeluft, som pladerne
ventileres med, når den relative luftfugtighed er høj som f.eks. om vinteren i
Danmark. Pladerne kan således blive opfugtede, selv om regnskærmen udenpå
er tæt. Der er risiko for, at fugten kan trænge ind i andre bygningskonstruktioner,
når pladerne er mættede med fugt og begynder at udskille saltholdige

vanddråber. Fugten kan her medføre råd og skimmelsvamp i organiske materialer og
korrosion i skruer, beslag m.v. af metal. Der er således tale om materialefejl eller
materialer med indbygget mangel.

Byggeskadefonden er ved at igangsætte en større undersøgelse …. Indtil det er
afklaret, har … anmodet os om at reklamere over mangler.

I det konkrete byggeri er der konstateret følgende problemer: Våde plader,
dryppende plader og opfugtning af træbaseret underlag, desuden er der konstateret
nedbrydning af galvaniseringen på stålsokkel under indgangsdør, som muligvis
skyldes afdrypning fra pladerne.



/

21

Manglerne består således både i indbygget materialefejl og i følgeskader på andre
bygningsdele. Nedbrydning af pladerne medfører, at pladerne mister deres
brandbeskyttende egenskaber, og at de mister deres afstivende virkning på
facadepartier m.v.

Som erstatningsansvarlig for de mangler, svigt og skader, som pladerne er be hæftet
med, vil vi her opfordre til, at De foretager udbedring af fejl, mangler, svigt og
skader og gennem konstruktive indgreb fjerner årsagerne til de konstaterede forhold.
…”

Den 16. september 2015 forelå som foran nævnt Virksomhed ApS'
undersøgelsesrapport, som konkluderede, at MgO-plader er uegnede til
anvendelse som vindspærre under danske klimaforhold.

Ved advokat Torben Steffensens mail af 18. september 2015 reklamerede
Sagsøger A/S over for Sagsøgte A/S. Det hedder i mailen bl.a.:

”Hermed retter jeg som advokat for Sagsøger A/S henvendelse til Sagsøgte A/S i
følgende anledning.

Sagsøgte A/S har i 2013 leveret vindspærreplader af fabrikatet Megapan
Windbreaker og MgO Windbreaker til Sagsøger A/S på byggesagen Elkærparken.
Der er efter det oplyste tale om mere end 2.400 m².

Sagsøger A/S har modtaget reklamation den 15. april 2015 fra bygherren, Greve
Boligselskab, om mangler og svigt ved pladerne. Sagsøger A/S har afvist kravet og
ansvaret.

Bygherren er nu vendt tilbage og har fastholdt sin reklamation. Der er efter det
oplyste tale om MgO-plader.

Derfor må Sagsøger A/S hermed videreføre denne reklamation over for Sagsøgte
A/S. Såfremt Sagsøger A/S måtte blive ansvarlig for mangler eller svigt ved
pladerne over for bygherren, skal Sagsøgte A/S friholde Sagsøger A/S for ethvert
beløb og ethvert krav, som det måtte medføre, herunder udbedringsudgifter – tillige
for eventuelle følgeskader – renter og sagsomkostninger.

Sagsøgte A/S opfordres til at reklamere over for producent, leverandør og andre,
som Sagsøgte A/S måtte have haft samhandel med eller kendskab til af betydning
for disse leverancer.
…”



/

22

I mail af samme dag – 18. september 2015 – fra advokat Torben Steffensen til NPI
Nordisk Pladeimports advokat tog Sagsøger A/S forbehold for at rette et direkte
friholdelseskrav mod NPI Nordisk Pladeimport, hvis Sagsøger A/S måtte blive
pålagt ansvar over for Greve Boligselskab.

Ved advokat Torben Steffensens mail af 29. august 2016 foretog Sagsøger A/S
over for NPI Nordisk Pladeimport bl.a. procesunderretning vedrørende en indledt
voldgiftssag om Elkærparken-byggesagen, idet Sagsøger A/S tillige tog forbehold
for at udtage stævning mod NPI Nordisk Pladeimport.

I mail af 8. september 2016 fra advokat Jan Presfeldt til advokat Torben
Steffensen afviste NPI Nordisk Pladeimport – nu Datoselskabet –
procesunderretningen med henvisning til, at Datoselskabet ikke havde tiltrådt en
voldgiftsklausul ”og med den virkning, at de pågældende procesunderretninger
ikke har retsvirkning over for min klient, herunder at syn og skøn gennemført
under voldgiftssagen eller via Voldgiftsnævnet ikke kan anvendes som bevis over
for [Datoselskabet] i en efterfølgende retssag.”

Ved mail af 27. september 2016 til Retten i Roskilde anmodede advokat Torben
Steffensen på vegne af Sagsøger A/S om isoleret bevisoptagelse i form af syn og
skøn vedrørende ejendommen(e) Elkærparken. De skønsindstævnte var
Datoselskabet og Sagsøgte A/S, og med henvisning til den verserende
voldgiftssag blev sagens genstand anført som ”MgO-plader som
vindspærreplader” . Sagsøger A/S anførte videre, at de skønsindstævnte havde
afvist at afgive suspensionserklæring

Der blev herefter gennemført syn og skøn, og der foreligger skønserklæring af 27.
november 2017 fra Skønsmand.

Ved kendelse afsagt den 14. september 2018 af Voldgiftsretten, Byggeri og Anlæg
(TBB 2018.907) blev Sagsøger A/S pålagt hæftelse for manglerne
ved MgO-pladerne, idet hverken betragtninger om udviklingsrisiko eller
byggetidens viden kunne begrunde, at Greve Boligselskab som bygherre skulle
bære risikoen med den virkning, at pladerne af disse grunde ansås for mangelfri.
Voldgiftsretten fandt desuden, at Sagsøger A/S havde udnyttet sin mulighed for
frit materialevalg til at ændre materiale fra vindgips til MgO-plader, men at dette
ikke - uanset at bygherrerådgiveren ved ikke at have haft indvendinger mod det
foretagne valg havde godkendt det på Greve Boligselskabs vegne - var sket under
omstændigheder, der kunne sidestilles med, at der var sket en projektændring.
Valget af pladerne kunne derfor ikke anses for truffet af Greve Boligselskab.
Sagsøger A/S blev følgelig pålagt at betale udbedringsomkostninger mv. med
knap 3,5 mio. kr. til Greve Boligselskab.



/

23

Der er for landsretten gennemført et supplerende syn og skøn, og Skønsmand har
afgivet supplerende skønserklæring I af 25. februar 2020.

Sundhedshuset-byggesagen (2012/2013 og frem)
Sagsøger A/S havde endvidere en byggeentreprise vedrørende Sundhedshus
Rådmandsgade på Nørrebro i København, og det fremgår af sagen, at 3F, Fagligt
Fælles Forbund var bygherre.

Af arbejdsbeskrivelsen for tømrerarbejdet dateret den 1. november 2012 fremgår
det af pkt. 4.2 under ”Bygningsdelsbeskrivelser” , at entreprisen omfattede en ”let
facadekonstruktion” . I pkt. 4.9 om ”Materialer og produkter” var som
vindspærreplade foreskrevet ”Cementspånplade, Amroc (HBC)” .

Der er fremlagt en faktura af 8. marts 2013 fra NPI Nordisk Pladeimport til
Indkøbsforening med Virksomhed A/S 1, Herlev, som varemodtager af 700 ”8
mm Megapan Windbreaker” .

Under emnet ”Opsummering gennemgang af facader den 11.03.2013” skrev
Sagsøger A/S-medarbejdere Person 10 bl.a. således i mail af 22. marts 2013 til
bygherrerådgiveren:

”…
Her er opsummering fra mødet den 11.03.2013

Der blev besluttet følgende:
…

- vindplade blev godkendt (plade som står udenfor byggelederskur)
…

Facade opbygges som følgende:
…

Vindplade – Datablad vedhæftet
…”

I svarmail af 25. marts 2013 kommenterede bygherrerådgiveren ud for ”vindplade
blev godkendt (plade som står udenfor byggelederskur)” : ”Hvis pladen
overholder gældende krav kan i udskifte den.” , til hvilket Person 10 i mail af 2.
april 2013 svarede ”OK” .



/

24

Der er fremlagt fakturaer vedrørende Virksomhed A/S 1's salg af ”Megapan
Windbreaker 8 mm” til Sagsøger A/S den 18. marts, den 5. april og den 22. april
2013.

Der er fremlagt afleveringsprotokol af 31. juli 2013 samt afleveringsprotokol for
udearealer mv. dateret den 13. september 2013.

Den 28. november 2014 skrev advokat Torben Steffensen den foran delvis
citerede mail til bl.a. Person 2 med emnet ”NPI Nordisk Pladeimport A/S –
reklamation – produktet Megapan (MgO)” .

Under en efterfølgende voldgiftssag mellem Sagsøger A/S og 3F, Fagligt Fælles
Forbund, hvorunder også rådgiveren var inddraget som part, afgav 3F den 26. juli
2017 processkrift, hvori det hedder bl.a.:

”Ad nyt krav mod Sagsøger A/S og [rådgiver] som følge af anvendelse af MgO
vindspærreplade:

3F fremsendte ved e-mail af 30. marts 2017 et notat til [rådgiver] som var
udarbejdet af 3Fs lejer i ejendommen (Københavns Kommune) i henhold til hvilket
der var konstateret fugt i vindspærrepladen.
…

Årsagen er angiveligt, at der er anvendt en anden type vindspærreplade end
beskrevet i projektmaterialet.

De anvendte MgO-vindspærreplader er ifølge voldgiftskendelse af 21. juni 2017
[…] uegnede til at blive anvendt i danske klima som udendørs vindspærreplader.
…

Ud fra det foreliggende er det 3Fs opfattelse, at Sagsøger A/S og [rådgiver] må være
solidarisk ansvarlige for 3Fs tab som følge af det ændrede materialevalg, og
Sagsøger A/S og [rådgiver] opfordres i første omgang til at forholde sig hertil.

3F er i færd med at vurdere, hvordan forholdet kan udbedres, og der vil senere blive
nedlagt betalingspåstande.”

Ved advokat Torben Steffensens mails af 2. november 2017 reklamerede Sagsøger
A/S over for både Virksomhed A/S 1 og NPI Nordisk Pladeimport.

NPI Nordisk Pladeimport ønskede ikke at afgive suspensionserklæring, og
advokat Torben Steffensen anmodede derpå i mail af 13. december 2017 til



/

25

Københavns Byret om isoleret bevisoptagelse i form af syn og skøn vedrørende
Sundhedshuset.

Af en mail af 7. december 2018 med emnet ”Sundhedshuset […] tillæg til
forligsaftale” fra advokat Torben Steffensen til 3F’s Advokat fremgår bl.a.:

”Tillæg til forlig:

Forligsaftalen af 5. oktober 2018 lyder bl.a. således:

”
…
Forliget omfatter dog ikke 3Fs modkrav i relation til MgO-pladerne
(foreløbigt opgjort til 1.100.000 kr. med tillæg af moms) og i relation til de
utætheder som foreløbig er belyst i skønsmændenes besvarelse af spørgsmål
6-9 (foreløbigt opgjort til 150.000 kr. med tillæg af moms), og voldgiftssagen
fortsætter således for så vidt angår disse krav.
Der er enighed om, at 3F afregner de 3.000.000 kr. med tillæg af moms og
med tillæg af renter fra 5. februar 2014 nu, mod at 3F skal være berettiget til,
at få renter af sine modkrav fra 5. februar 2014, hvis voldgiftsretten finder, at
3F har berettigede modkrav.
…

…”

Af udvekslede mails den 14. december 2018 mellem samme advokater fremgår, at
parterne på dette tidspunkt aftalte sålydende tillægsforlig:

”I forlængelse af forligsaftale af 5. oktober 2018 mellem Sagsøger A/S og 3F er
parterne nu yderligere blevet enige om, at Sagsøger A/S – i forbindelse med den
forestående supplerende undersøgelse af forholdene omkring MgO-pladerne og efter
nærmere aftale mellem Sagsøger A/S og 3F – foretager udskiftning af MgO-
pladerne inklusive nødvendige følgearbejder, m.v.
Arbejdet udføres billigst muligt i regning, dog maksimalt for 1,1 mio. kr. med tillæg
af moms, som betales effektivt af 3F, når arbejdet er færdiggjort.
Hver af parterne kan fastholde den verserende voldgiftssag herom, idet ansvaret
ikke er afgjort ved dette tillæg. Sagsøger A/S skal ikke være berettiget til at gøre
gældende, at arbejdet er udført i medfør af afhjælpningsret. 3F og Sagsøger A/S er
videre enige om at sætte syn- og skønsforretningen vedrørende utæthederne i bero,
sådan at Sagsøger A/S – i forbindelse med udskiftning af MgO-pladerne – kan
undersøge problematikken nærmere. 3F forbeholder sig at iværksætte de yderligere
undersøgelser af utæthederne ved skønsmændene efter udgangen af februar



/

26

2019. Hver af parterne kan fastholde den verserende voldgiftssag også herom, idet
ansvaret ikke er afgjort ved dette tillæg.”

Der blev gennemført syn og skøn, og der foreligger Skønsmands skønserklæring
af 10. maj 2019.

I mail af 24. september 2019 skrev direktør i Sagsøger A/S, Vidne 3 således til
Advokat med kopi til bl.a. advokat Torben Steffensen:

”Til Advokat

Vedr Sundhedshuset 3F Mimersgade – udskiftning af vindspærreplade.

Efter aftale med Torben Steffensen fremsendes følgende dokumentation samt
renteopgørelse vedr udskiftning af vindspærreplade på nybygning på 3F –
Sundhedshuset Mimersgade:

Vi har afsluttet udskiftningen af Vindspærreplader samt tætnet utætheder i p-dæk.
Omkostningen til udskiftningen af vindspærrepladen beløb sig til kr. 652.140,22 iht
vedhæftede dokumentation.
Iht indgået forligsaftale skal vi tilbagebetale renter af det beløb som udskiftningen
har kostet Sagsøger A/S.

Bogholderiet har udarbejdet nedenstående beregning, hvoraf fremgår at Sagsøger
A/S skal tilbagebetale kr. 248.341,34

Vi anmoder om oplysning på konto nr. hvorefter beløbet vil blive overført.

De videre forligsmæssige aftaler vil Torben vende tilbage om.
…”

Forskelligt materiale var vedhæftet mailen.

Sagsøger A/S har under sagen oplyst, at Sagsøger A/S' friholdelseskrav
vedrørende Sundhedshuset-byggesagen er baseret på, at Sagsøger A/S på
baggrund af Voldgiftsrettens kendelse af 14. september 2018 (vedrørende
Elkærparken-byggesagen) som led i en forligsmæssig løsning har anerkendt at
have et entrepriseretligt mangelsansvar over for 3F, og at Sagsøger A/S har
afholdt udgifter i overensstemmelse med forliget. Det er i den forbindelse oplyst,
at de skriftlige oplysninger om forliget, der indgår i sagen, er Torben Steffensens
mails af 7. og 14. december 2018 til Advokat samt Vidne 3's mail af 24.
september 2019 til Advokat.



/

27

Hvilke aftalebetingelser var gældende mellem kontraktparterne?
Det er under sagen omtvistet, hvilke salgs- og leveringsbetingelser der var
gældende for Datoselskabets leverancer af plader til Sagsøgte A/S og til
Virksomhed A/S 1, herunder om de af Dansk Træforening vedtagne salgs- og
leveringsbetingelser for leverancer af træbaserede produkter - TRÆKON 2002 -
var gældende i samhandelsforholdene.

Det er ligeledes omtvistet, hvilke salgs- og leveringsbetingelser der var gældende
for Sagsøgte A/S' og Virksomhed A/S 1's leverancer af plader til Sagsøger A/S,
herunder om Almindelige salgs- og leveringsbetingelser for leverancer af trælast
og byggematerialer – TUN-2002 siden DB12 – var gældende i
samhandelsforholdene.

Der er om disse spørgsmål – ud over de i forbindelse med byggesagerne ovenfor
nævnte fakturaer - fremlagt et omfattende materiale bestående af bl.a. handels- og
samhandelsaftaler, forskellige brev- og mailkorrespondancer, tilbud,
ordrebekræftelser, bonusaftaler samt avis- og fagbladartikler.

Forklaringer
Vidne 3, Person 2, Vidne 6, Vidne 4, Vidne 7, Vidne 8, Person 11, Vidne 9, Vidne
10, Vidne 11, Vidne 1, Vidne 2, Vidne 12, Vidne 5 og Skønsmand har afgivet
forklaring.

Vidne 3 har forklaret bl.a., at han er uddannet tømrer og bygningskonstruktør. Han
har været ansat hos Sagsøger A/S siden 1992 og har i perioden bestridt forskellige
stillinger. I 2008 blev han direktør med ansvar for juridiske forhold, og siden 2016
har han være direktør i Sagsøger A/S Service.

I forbindelse med indkøb af byggematerialer indhenter Sagsøger A/S'
tilbudsafdeling for det meste priser hos flere trælasthandler. Byggeledelserne på
de forskellige projekter har ofte nogle favoritleverandører, og disse bliver nogle
gange foretrukket. Den typiske fremgangsmåde er, at tilbudsafdelingen sender en
projektbeskrivelse ud til nogle trælasthandler, som herefter kommer med forslag
til produkter/materialer, f.eks. til vindspærre og priser.

I forbindelse med et byggeprojekt - Brøndby Nord - fik Sagsøger A/S i 2010
datablad på PowerBoards vindspærreplade. Den var på alle parametre bedre end
de plader, som Sagsøger A/S hidtil havde brugt. Før 2015 var han ikke klar over,
at der var tale om en såkaldt MgO-plade identisk med plader fra Megapan.



/

28

Facaderenoveringsprojektet på Lilletoften i 2010 har han fået kendskab til
efterfølgende i forbindelse med sagen for Voldgiftsretten (TBB 2017.779). I det
projekt fik Sagsøger A/S et tilbud fra STARK, men det var Virksomhed A/S 3, der
fik leverancen af vindspærreplader. Vidne 3 havde ikke kontakt med hverken
Person 5 eller NPI på dette tidspunkt. Ideen med at anvende Megapan-plader kom
fra STARK. Hos Sagsøger A/S var det Person 7, der havde kontakten. For at
undgå tunge løft og kritik fra Arbejdstilsynet var Sagsøger A/S meget interesseret
i den nye pladetype. Sagsøger A/S modtog datablade på den nye plade og foretog
ikke selv nærmere undersøgelser. Han var på daværende tidspunkt ikke klar over,
at kvalitetssikringsbekendtgørelsen gjaldt for offentligt støttet byggeri. Det var
tilfældigt, at det blev Virksomhed A/S 3, der blev lagerholdende på den byggesag.

Han husker ikke, om Sagsøger A/S har sagsøgt VC Wood vedrørende
leverancerne til Lilletoften-byggesagen. Der er ikke indtalt noget krav over for
VC Wood i forbindelse med nærværende retssag.

Vidne 3 var ikke involveret i materialeindkøb til hverken Elkærparken-
byggesagen eller Brøndby Strand Parkerne-byggesagen. Han ved ikke, om
Sagsøger A/S i forbindelse med disse byggesager indhentede fornyede
produktinformationer. Han er heller ikke klar over, om der blev indkøbt materialer
i henhold til TUN 2002.

Omkring november 2014 blev han involveret i Kjærslund-byggesagen, idet han
blev gjort opmærksom på, at der var problemer med vindspærrepladerne. Han
havde også hørt om nogle problemer den foregående vinter. Sagsøger A/S
reklamerede på dette tidspunkt – oktober/november 2014 – over for NPI, og
Teknologisk Institut blev samtidig sat til at undersøge de vindspærreplader fra
PowerBoard, som var anvendt på Kjærslund, jf. Person 12's mail af 31. oktober
2014. Sagsøger A/S satte herefter også Person 13 i gang. Teknologisk Institut
konkluderede senere, at pladernes z-værdi var fin, men der var ikke svar på,
hvorfor pladerne fugtede. Der var på daværende tidspunkt ikke konstateret
problemer andre steder end på Kjærslund. Det er nok en efterrationalisering, når
Person 13 i mailen af 14. januar 2021 til advokat Jen Presfeldt har anført, at der i
2014 blev undersøgt andre byggesager ud over Kjærslund.

Medio december 2014 stoppede Sagsøger A/S med at anvende den omhandlede
pladetype.

I begyndelsen af 2015 meldte Person 3 fra Overfladeteknik tilbage, at ”pladerne
græder” , men det var fortsat uvist, om der var tale om et generelt problem. Han
kan bekræfte, at Torben Steffensens mail af 14. januar 2015 til



/

29

bl.a. Person 2 blev skrevet på baggrund af Person 3's undersøgelsesrapport af 7.
januar 2015. Han ved ikke, hvorfor det i mailen anføres, at Sagsøger A/S straks
vil ophøre med at anvende MgO-plader ”indtil videre” , når det samtidig
konstateres, at MgO ikke er egnet som vindplade.

Der var megen usikkerhed i den følgende tid, og hos Sagsøger A/S gik
nervøsiteten navnlig på, at man måske skulle udskifte et meget stort antal plader
rundt omkring på forskellige byggerier. Fra 2010-2014 havde Sagsøger A/S årligt
haft omkring 50 større byggesager. Først med Person 13's undersøgelsesrapport i
september 2015 stod det klart for ham og Sagsøger A/S, at der var et generelt
problem med MgO-pladerne.

I februar 2015 havde Sagsøger A/S forsat kun foretaget reklamation vedrørende
Kjærslund-byggesagen, men det stod klart, at samme pladetype var anvendt i
Brøndby Strand Parkerne-byggesagen, hvorfor Sagsøger A/S skrev
”renoveringsopgaver” i flertal i skrivelsen af 25. februar 2015 om ”Orientering
om mulige problemer med PowerBoard vindplader.” Skrivelsen var ment som en
generel advarsel.

De fleste bygherrer reklamerede over for Sagsøger A/S i marts 2015, på hvilket
tidspunkt Sagsøger A/S allerede havde besluttet ikke at anvende MgO-plader
længere. Bygherre-reklamationerne kom på baggrund af forskellige artikler samt
oplysninger fra Byggeskadefonden. I forlængelse af reklamationerne gik Sagsøger
A/S i gang med at undersøge, hvilke typer plader, der var anvendt på de
forskellige byggerier. De gennemgik i den forbindelse et stort antal fakturaer for
at identificere, hvor der kunne være anvendt problematiske plader. De var også
ude at besøge forskellige byggerier. Arbejdet stod på fra marts til september 2015.
Det var en vanskelig periode. De havde 16 byggesager, hvor der var plade-
problemer. Han er ikke klar over, om det fakturamateriale, som Sagsøger A/S
benyttede til at identificere, hvor der kunne være anvendt problematiske plader, er
blevet gemt. Generelt bliver sådant materiale smidt ud efter nogle år.

Datablade for byggeprodukter og materialer er ikke noget, som han har
beskæftiget sig særligt med. Hos Sagsøger A/S er der en vis faglig viden om disse
forhold, men grundlæggende stoler de på oplysningerne i datablade mv. fra
producent/leverandør.

Fra september 2015 var han meget involveret i at finde løsninger på problemet
med pladerne, idet Sagsøger A/S gerne ville undgå at skulle foretage en
omfattende udskiftning af plader. Det viste sig imidlertid, at der ikke var andet at
gøre.



/

30

Brøndby Strand Parkerne-byggesagen var i realiteten én byggesag, selv om der
formelt var flere bygherrer. Sagsøger A/S afgav ét samlet tilbud. Efter
Voldgiftsrettens kendelse af 14. september 2018 vedrørende Elkærparken-
byggesagen måtte Sagsøger A/S erkende også at have ansvaret i Brøndby Strand
Parkerne-byggesagen, og efter en forhandling betalte Sagsøger A/S 75% af den
tidligere forligte entreprisesum tilbage til bygherrerne, jf. Person 14's mail af 12.
april 2019.

Vedrørende Sundhedshuset-byggesagen, som han var overordnet ansvarlig for,
viste der sig at være anvendt MgO-plader i forbindelse med en mindre udbygning.
De godt 652.000 kr., som udskiftningen af pladerne kostede, jf. hans mail af 24.
september 2019 til Advokat, var kostprisen for Sagsøger A/S. Der var nok ikke
frit materialevalg for Sagsøger A/S på den byggesag, jf. arbejdsbeskrivelsen for
tømrerarbejdet, men anvendelsen af MgO-pladerne blev godkendt af
bygherrerådgiver.

Han har da hørt om TUN 2002 og DB 12, men han har aldrig forholdt sig
nærmere til disse salgs- og leveringsbetingelser. Det har han slet ikke haft brug
for. Ingen trælasthandler eller andre flagede disse betingelser over for ham. Det
kan da godt være, at Person 15 fra Dansk Byggeri på et tidspunkt nævnte en
uenighed mellem Dansk Byggeri og TUN, jf. Berlingske-artikel af 27. april 2004.
Sagsøger A/S reagerede ikke på, at der i ordrebekræftelser var henvisning til
TUN. Ingen rejste det som et problem for ham, og ingen tog det nok særlig
alvorligt. Samarbejdsaftalen med Sagsøgte A/S og kontooprettelsen i 1999 siger
ham ikke noget. Som juridisk chef ville han være blevet præsenteret for disse
forhold, hvis der var juridiske spørgsmål i dem.

Sagsøger A/S holdt de forskellige pladeleverancer adskilt, idet byggeledelserne
selv foretog indkøb til den pågældende byggeplads, ligesom der blev faktureret
direkte til den konkrete byggesag.

Sagsøger A/S løser entreprenøropgaver på baggrund af beskrivelserne i
hovedentreprenøraftalerne og udarbejder derfor ikke selvstændige
projektbeskrivelser. Han er enig i, at kvalitetssikringsmateriale i den optimale
situation indeholder oplysninger om bl.a. anvendte produkter med henvisning til
data- eller produktblade.

Det er forskelligt, hvor længe Sagsøger A/S gemmer kvalitetssikringsmateriale
vedrørende byggesager. Noget gemmes i 10-15 år, og andet udleveres til bygherre
og gemmes derfor ikke af Sagsøger A/S. Han ved ikke, hvordan det forholder sig
med kvalitetssikringsmateriale i de i denne sag omhandlede byggeprojekter.



/

31

Person 2 har forklaret bl.a., at han siden etableringen i 2002 har været medejer af
og direktør i Selskabet af 30. august 2002 A/S (tidligere NPI Nordisk Pladeimport
A/S). Han ejer 1/3 af NPI Finans A/S, som ejer Selskabet af 30. august 2002 A/S.

NPI begyndte i 2010 at sælge MgO-plader på baggrund af en henvendelse fra
Virksomhed A/S 3. Forhandleraftalen af 9. juli 2010 med VC Wood blev indgået
på baggrund af netop den henvendelse og vedrørte Lilletoften-byggesagen. Hos
NPI var det Vidne 12, der havde kontakten. NPI skulle i første omgang blot stå for
det logistiske med at få pladerne fra Belgien til Danmark, men med mulighed for
senere at blive lagerførende i Danmark. NPI fik at vide, at pladerne skulle bruges
af Sagsøger A/S, og at det vedrørte Lilletoften-byggesagen. NPI’s leverandør var
VC Wood, idet kontakten var med Person 5, der havde agenturet i Europa. NPI
modtog en del testresultater for pladetypen, primært vedrørende brandtest. NPI fik
også at vide, at Sagsøger A/S allerede havde købt plader direkte hos VC Wood.
NPI gennemgik det modtagne materiale, ligesom NPI konstaterede, at Sagsøger
A/S benyttede pladetypen som vindspærreplade. Herefter fik NPI selv foretaget
nærmere undersøgelser af pladetypen, idet produktet var ukendt for NPI. Der blev
foretaget fugttest og brandtest af Dansk Brand- og Sikringsteknisk Institut.
Undersøgelserne forløb over det meste af et år. Undersøgelserne viste ikke nogen
problemer med hensyn til fugt.

Ingen andre byggevirksomheder eller grossister solgte på daværende tidspunkt
Megapan-plader.

Trækon 2002 var de salgs- og leveringsbetingelser, der var aftalt mellem NPI og
Virksomhed A/S 3.

NPI modtog datablad på Megapan Base. NPI foretog ikke på dette tidspunkt
nærmere undersøgelser vedrørende brug af pladen som vindspærre. NPI vidste, at
Sagsøger A/S anvendte pladen som vindspærre på Lilletoften-byggesagen. NPI
blev ikke af Sagsøger A/S bedt om at fremkomme med nærmere
produktinformation vedrørende pladetypen, og der var i det hele taget ingen
drøftelser mellem dem om produktets brugsformål mv.

Han genkender Megapan-databladet fra Timberyard Limited vedlagt STARK’s
tilbud af 11. november 2009. Det var det første produktblad, NPI så. Det var
udarbejdet af VC Wood. NPI brugte dette datablad en tid, hvorefter NPI
udfærdigede sin egen version, jf. databladet ”Megapan® fra NPI – fremtidens
byggeplade” . Der var ganske små forskelle i forhold til VC Woods datablad, og
de faktuelle oplysninger i de to datablade var 1:1 de samme. NPI ”oversatte”



/

32

blot databladet til en dansk sammenhæng og formulerede den nye tekst.
”Multifunktionel plade” betød, at pladen kunne anvendes til forskellige formål.
NPI havde ingen erfaring med pladen som vindspærre. Han er ganske enig i, at
der på databladet ikke står, at pladen ikke kan bruges som vindspærre. Den
såkaldte z-værdi (diffusionsåbenhed) har stor betydning for, om pladen kan
benyttes som vindspærre. En z-værdi under 3 er perfekt i forhold til vindspærre.
Han mener ikke, at det af NPI udarbejdede datablad særligt signalerer, at pladen
kunne benyttes som vindspærreplade. Det første foto på databladet var ikke et
særligt signal om, at pladen kunne benyttes udvendigt på en ejendom.
Oplysningen om, at pladen kunne anvendes ”både indendørs og udendørs” , var
blot en videregivelse af information, som NPI havde fået fra VC Wood om
produktet. Også informationen om ”Fugtbestandig” , jf. ikonet, stammede fra VC
Wood, ligesom NPI tillige havde fået foretaget fryse- og tørretest af pladen.

Hos NPI var det Person 16, der sad med det tekniske. Selv så han ingen
dokumenter på det, men han var klar over, at hovedingredienserne i pladen var
magnesiumoxid og magnesiumklorid, jf. databladet. Han var ikke klar over,
hvilket bindemiddel, der var i pladen. Han havde ikke indsigt i det kemiske og
søgte heller ikke nærmere indsigt på dette punkt. Han husker ikke, om de foretog
test vedrørende fugtbestandighed. Det kan godt passe, at NPI’s version af
databladet blev oprettet den 25. oktober 2010, da som et udkast. Databladet blev
registreret i NPI’s system omkring februar/marts 2011, hvilket nok var
tidspunktet, hvor det var færdigt. Megapan fra NPI blev hverken markedsført eller
faktureret som vindspærreplade.

Han havde ikke nærmere kendskab til reglerne i
kvalitetssikringsbekendtgørelsen og den tilhørende vejledning. I 2010 var han
ikke klar over, om et markedsført byggeprodukt skulle være gennemprøvet. Han
kendte heller ikke i detaljer markedsføringsreglerne for byggematerialer. Der var
ikke noget CE-system på MgO-plader og derfor ikke nogen selvstændig norm på
området.

NPI udarbejdede ”Megapan Windbreaker®” -montagevejledningen i 2012. Der
forelå ikke nogen fra VC Wood. På dette tidspunkt blev Megapan-pladen
markedsført som vindspærreplade. Megapan Windbreaker-pladen var det samme
produkt som ”Megapan fra NPI” , blot med nyt navn. NPI havde dog fået mere
viden om produktet på dette tidspunkt. Han ved ikke, om magnesium tidligere var
blevet brugt som byggemateriale i Danmark, jf. ”historiske referencer” i
databladet af 29. januar 2013. NPI udførte i 2012 en fugttest på en mockup. Der
blev ikke udarbejdet sorptionskurve på pladen. Med hans mail af 21. oktober 2011
til Vidne 1 fra Virksomhed A/S 1 tilbød NPI Megapan Windbreaker-pladen som
vindspærre, idet pladen var på vej. Efter de indvundne erfaringer gik det an med
lidt større tolerance, når pladen skulle



/

33

anvendes som vindspærre, og den større tolerance betød, at pladen var billigere.
Hans mail af 12. januar 2013 til Vidne 1 angik brandkrav. Pladen havde fået den
højeste godkendelse – A-1.

Ultimo 2013 ophørte NPI’s samarbejde med Megapan. Herefter blev Bestwood
leverandør af plader til NPI. Producenten var den samme, og kun navnet var nyt.
NPI markedsførte nu pladen som ”MgO Windbreaker” , jf. databladet af 14.
januar 2014. Det kan således ikke passe – som det blev lagt til grund i den anden
voldgiftssag – at NPI allerede i sommeren 2013 markedsførte MgO Windbreaker-
pladen. Der var en dialog om farver med Vidne 1, men ingen direkte kontakt med
Sagsøger A/S.

De forskellige datablade/produktblade var tilgængelige på NPI’s hjemmeside; dog
er han i tvivl om, hvorvidt også Timberyard Limited-databladet lå på
hjemmesiden. Databladene blev distribueret både fysisk og elektronisk.
Markedsføring skete i forbindelse med kundebesøg og med vareprøver og flyers.
NPI har indimellem uddannet byggemarked-medarbejdere i NPI’s egne produkter.
Byggemarkederne tester vist ikke selv byggeprodukter, men hvis de har
spørgsmål, kan de ringe til NPI eller konsultere NPI’s hjemmeside. NPI kan
oplyse om produkterne, men kan naturligvis ikke rådgive om byggeri.

NPI har stedse benyttet branchens salgs- og leveringsbetingelser, dengang
TRÆKON 2002, over for sine kunder. Det gør alle trægrossister over for alle
kunder. NPI anfører det på alt skriftligt materiale: samhandelsaftaler,
ordrebekræftelser og fakturaer. Det er muligt, at det ikke blev indføjet i
samhandelsaftalen med Indkøbsforening (Virksomhed A/S 1). Der har altid været
faste samhandelsforhold med både Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S. De to
byggemarkedskæder køber for ca. 100 mio. kr. om året hos NPI. TRÆKON 2002
både var og er de salgs- og leveringsbetingelser, der er gældende i
samhandelsrelationen med begge kæder. Både Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte
A/S har på baggrund af forhandlinger anerkendt, at TRÆKON 2002 er gældende
ved køb hos NPI. TRÆKON 2002 var aftalt som en del af samhandelsgrundlaget,
selv om det ikke fremgår af samhandelsaftalerne med Indkøbsforening for
perioderne 2011-2012 henholdsvis 2013-2014. Når det ikke fremgår af disse
samhandelsaftaler, er det fordi, de angår priser og leveringstider mv. Også i
samhandelsforholdet med Sagsøgte A/S var TRÆKON 2002 gældende, herunder
vedrørende Elkærparken-byggesagen. Hvis der var modstrid mellem TRÆKON
2002 og en samhandelsaftale, skulle TRÆKON 2002 have forrang, cfr. pkt. 1.4
under ”Generelle betingelser” i den samhandelsaftale med Sagsøgte A/S, der var
gældende for 2010. At TRÆKON 2002 skulle have forrang, var klart aftalt
mellem parterne, jf. mailkorrespondancen mellem ham og Person 17 fra Sagsøgte
A/S i slutningen af november 2009, hvilket også har været tilfældet i parternes
senere samhandelsaftaler, idet der ikke blev aftalt fravigelser i forhold til det
tidligere aftalte. Han genfremsendte ikke de efterfølgende år sin mail af



/

34

27. november 2009 til Person 17, idet spørgsmålet jo var afklaret. I de
efterfølgende samhandelsaftaler blev teksten fra de tidligere blot kopieret, og den
oprindelige – forkerte – tekst blev ikke rettet. Når bestemmelserne om forrang
blev ændret i samhandelsaftalen for 2014, var det fordi, dette aftalegrundlag blev
lavet fra bunden. TRÆKON 2002’s forrang fremgår også af den nugældende
samhandelsaftale med Sagsøgte A/S. Det er rigtigt, at han i sin mail af 27.
november 2009 til Person 17 nævnte samhandelsaftalens pkt. 4.1.3 om
leverandørens indeståelse for, at den bestilte vare overholder samtlige love,
standarder og normer, som gælder i Danmark og EU. Dette gælder som en
selvfølge og er ikke fraveget i TRÆKON 2002. NPI indestod i
samhandelsaftalerne også for, at leverede varer var mangelfri, men det var
kombineret med en ansvarsbegrænsning i forhold til fakturaværdien.

I forbindelse med, at NPI stoppede salget af MgO-plader, skrev han mailen af 13.
marts 2015 til indkøbschef hos Virksomhed A/S 1, Vidne 2. Da Virksomhed A/S 1
havde været en stor aftager af MgO-plader, ville Person 2 gerne have et møde.
Vidne 2 fandt ikke anledning til at reklamere eller gøre krav gældende på dette
tidspunkt. NPI modtog i det hele taget ikke reklamationer fra Virksomhed A/S 1
på daværende tidspunkt, selv om det var almindeligt kendt i branchen, at der var
problemer med pladerne.

Omkring oktober 2014 havde NPI fået 2-3 reklamationssager vedrørende
kondensering på vindspærreplader. Der var tale om parcelhusbyggerier. NPI
suspenderede herefter med skrivelsen af 19. november 2014 salget af MgO-plader
i forhold til alle kunder, herunder Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S, som
modtog direkte besked. NPI modtog ikke nogen reklamationer i den forbindelse.
De ”tilfælde” , som han nævnte i mailen af 2. december 2014 til Vidne 1, var vist
reklamationssagerne fra oktober. NPI fik, cfr. det nævnte ”step 1” i mailen, ikke
foretaget egentlige test af pladerne på et akkrediteret institut. NPI involverede
heller ikke Person 13 eller andre eksperter. Men NPI fik gennemført nogle salt-
test på Syddansk Universitet.

NPI genoptog ikke senere salget af MgO-plader, jf. NPI’s skrivelse af 20. februar
2015, fordi NPI ikke kunne blive betrygget i, at det kun var i et enkelt parti plader,
der var problemer. Heller ikke på dette tidspunkt – februar 2015 – modtog NPI
reklamation fra Virksomhed A/S 1 eller fra Sagsøgte A/S. Virksomhed A/S 1
reklamerede heller ikke i relation til de omhandlede byggesager: Brøndby Strand
Parkerne-byggesagen eller Sundhedshuset-byggesagen. Først under skønssagen
reklamerede Sagsøgte A/S vedrørende Elkærparken-byggesagen.

Der var ingen nærmere drøftelser i forbindelse med Sagsøger A/S' reklamation i
november 2014.



/

35

I løbet af marts 2015 blev det almindeligt kendt i byggebranchen, at MgO-pladen
var uegnet som vindspærreplade.

Selskabet af 30. august 2002 A/S ophørte med aktiviteter i 2016, idet der blev
oprettet et nyt driftsselskab, hvortil alle aktiviteter, bortset fra MgO-plade-
aktiviteten, blev overført. Selskabet af 30. august 2002 A/S har i dag en
egenkapital på under 2 mio. kr.

Når NPI omkring 2010 tilføjede et nyt produkt til sit sortiment, stolede NPI på de
tekniske data fra producenterne, men NPI foretog også selvstændige
undersøgelser af produktet, f.eks. i forhold til eventuelt gældende normer. NPI så
også på produktets egenskaber og på producenten og fabrikationsstedet. I
forbindelse med aftalen i 2010 med VC Wood fik NPI oplyst, at pladernes
oprindelsessted var Kina. De fik vist ikke på dette tidspunkt oplyst
produktionsstedet, selv om de spurgte til det. Den oplysning fik NPI i 2013, og de
besøgte produktionsstedet ultimo 2013/primo 2014.

Vidne 6 har forklaret bl.a., at han siden 2012 har været direktør i
Sagsøgte A/S, som er en 147 år gammel virksomhed. Det er en af Sjællands
største tømmerhandlere, hvor erhvervskunder og detailkunder fordeler sig med 80
pct. henholdsvis 20 pct.

Sagsøgte A/S vejleder sine erhvervskunder, men rådgiver ikke. Kunder kan få at
vide, hvilke alternative produkter/materialer der findes, f.eks. vindspærre-
produkter, idet Sagsøgte A/S altid minder kunderne om at få bygherregodkendelse
af påtænkte produkter/materialer.

Sagsøgte A/S henter produktinformation på nettet, dvs. på leverandørernes
hjemmesider. Det var også tilfældet i 2013 og 2014. Der ligger ikke
produktdatablade på Sagsøgte A/S' hjemmeside, og Sagsøgte A/S foretager ikke
nærmere undersøgelser af de enkelte produkter/byggematerialer. Sådan er det
generelt i branchen. Man stoler på sine leverandører og på leverandørens
oplysninger.

Typisk afgiver Sagsøgte A/S tilbud på baggrund af en materialeliste fra kunden.

Sagsøgte A/S solgte Megapan-plader fra juli 2012. Der blev solgt i alt 1.099
plader, herunder 835 plader til Sagsøger A/S. I forbindelse med salg udleverede
Sagsøgte A/S muligvis datablad til kunden pr. mail.

Vedrørende leverancerne til Elkærparken-byggesagen var TRÆKON 2002 aftalt
mellem Sagsøgte A/S og NPI.



/

36

For Sagsøgte A/S' salg til erhvervskunder var TUN 2002 og siden DB 12
gældende. Ganske få kunder har en supplerende bonusaftale. Ved kontooprettelse
skriver kunden under på at have læst, forstået og tiltrådt Sagsøgte A/S' salgs- og
leveringsbetingelser, og efterfølgende – i al fald siden 2000 – er der på både
ordrebekræftelser og følgesedler blevet henvist til disse betingelser. Henvisningen
er fortrykt på Sagsøgte A/S' brevpapir. I mails var der henvisning til TUN 2012 i
signaturen. Da TUN 2002 blev afløst af DB 12, udsendte Sagsøgte A/S pr. post
brev herom til samtlige kunder. Sagsøgte A/S modtager meget sjældent
reklamationer. Ingen erhvervskunde har nogen sinde bestridt over for Sagsøgte
A/S, at TUN 2002/DB 12 gælder i samhandelsforholdet. At disse betingelser er
gældende, er almindelig kendt blandt alle professionelle aktører i branchen.

Ifølge Sagsøgte A/S' optegnelser har der været et fast kundeforhold med Sagsøger
A/S siden 21. januar 1999. Han er ikke klar over, hvordan Sagsøger A/S' konto
hos Sagsøgte A/S nærmere blev oprettet, men Sagsøger A/S fik at vide, at TUN
2002/DB 12 var gældende.

I årene 2012, 2013 og 2014 var der mellem på den ene side Sagsøgte A/S og på
den anden side Sagsøger A/S, Virksomhed A/S 2 og Scandi Byg A/S indgået
tilsvarende handelsbetingelser/bonusaftaler, som dem - underskrevet af Vidne 11
for Sagsøgte A/S i december 2014 – der var aftalt for 2015, herunder med
angivelse af ”DB 2012” som gældende salgs- og leveringsbetingelser. Det fremgår
af Sagsøgte A/S' systemer, at der vedrørende de nævnte år blev udbetalt bonusser
til de tre firmaer.

Frem til 2015 fremsatte Sagsøger A/S ikke ønsker om ændringer i
samhandelsvilkårene. I 2015 ønskede Virksomhed A/S 2 imidlertid forskellige
fravigelser fra det det tidligere aftalte, hvorfor parterne indgik en ny 3-årig
samhandelsaftale. Denne aftale opsagde Sagsøgte A/S i 2017, jf. Vidne 11's mail
af 15. maj 2017 til Person 18 (Virksomhed A/S 2). Virksomhed A/S 2 ønskede
yderligere fravigelser/stramninger i forhold til risiko og ansvar, hvilke aftalevilkår
Sagsøgte A/S ikke turde gå ind på.

Sagsøgte A/S printer ikke kopi til sig selv af udstedte fakturaer, men hvis der
opstår behov for det, kan fakturaen genudskrives fra Sagsøgte A/S' system. F.eks.
er den Sagsøgte A/S-faktura nr. 1176534 af 30. oktober 2013 til Sagsøger A/S, der
indgår i nærværende sags materiale, således genudskrevet fra Sagsøgte A/S'
system. Sagsøgte A/S-tilbuddet af 30. januar 2013 til Sagsøger A/S (vedrørende
Elkærparken) er derimod kopi af det originale tilbud, idet tilbud og
ordrebekræftelser ikke kan genudskrives i Sagsøgte A/S' system efter det
tidspunkt, hvor faktura er udstedt. Sagsøgte A/S-ordrebekræftelsen af 20. juni
2013 til Sagsøger A/S er således også



/

37

kopi af originalen. Sagsøgte A/S gemmer fotokopier af ordrebekræftelser, men
ikke af fakturaer, i fysiske mapper.

Han husker udmærket, at NPI i november 2014 besluttede midlertidigt at stoppe
salg og montage af MgO-plader til udendørs brug, jf. skrivelsen af 19. november
2014 og måske også en opringning fra NPI. Sagsøgte A/S stoppede også sit salg
af pladerne og gik straks i gang med at undersøge, hvor der var blevet leveret
MgO-plader til.

Sagsøgte A/S har ikke reklameret over for NPI vedrørende MgO-pladerne. Første
gang, Sagsøger A/S henvendte sig Sagsøgte A/S vedrørende problemer på
Elkærparken-byggesagen, var i september 2015. Sagsøgte A/S videregav sagen til
forsikringsselskabet, som imidlertid afviste sagen. Herefter henvendte Sagsøger
A/S på ny i september 2016.

I 2012 var han ikke bekendt med reglerne i kvalitetssikringsbekendtgørelsen og
den tilhørende vejledning. Han var heller ikke klar over, at markedsførte
byggematerialer skal være gennemprøvede. Han kendte
markedsføringsreglerne for byggematerialer. Der gælder ikke særlige krav til
dokumentationen for materialernes egenskaber.

Da TUN 2002 blev afløst af DB 12, informerede Sagsøgte A/S alle kontohavere
herom med en masseudsendt skrivelse. Den er ikke gemt.

Sagsøgte A/S solgte MgO-plader i ét år – fra juli 2012 til juli 2013. De solgte
også andre vindspærrepladetyper i perioden. MgO-pladerne udgjorde kun en
brøkdel af det samlede salg af vindspærreplader.

Vidne 4 har forklaret bl.a., at han var ansat hos Sagsøger A/S
fra 1989-2017 som indkøbschef med ansvar for bl.a. rammeaftaler med alle
leverandører samt support til bygge- og projektledere.

Han hørte første gang om MgO-plader i forbindelse med Lilletoften-byggesagen i
2010. Sagsøger A/S blev kontaktet af Person 5, som på det tidspunkt importerede
pladerne. Han mener ikke, at det var Person 7 hos Sagsøger A/S, der fik ideen til
at anvende pladerne. Person 5, der vist var agent for VC Wood, rettede
henvendelse til Sagsøger A/S vedrørende Lilletoften, før projektet var i gang. Det
STARK-tilbud af 11. november 2009, som han videresendte til Person 6 og
Person 7, var indhentet til brug for Lilletoften-byggesagen. Person 7, som var
byggeleder på sagen, havde rettet henvendelse til STARK. Han er ikke klar over,
om Megapan blev solgt i andre byggemarkeder på daværende tidspunkt. Han ved
ikke, hvor han havde ordet



/

38

”vindplade” , jf. mailen af 11. november 2009, fra, men han havde det nok fra
Megaplan-produktbladet, som Person 5 havde udleveret. Vidne 4 var ikke klar
over, at pladen ikke var typegodkendt. Han ved ikke, om andre på daværende
tidspunkt benyttede pladen som vindspærre.
Produktet var væsentligt billigere og meget lettere at arbejde med end andre
produkter på markedet. Han ved ikke, om Sagsøger A/S foretog selvstændige
undersøgelser af pladetypen i forbindelse med introduktionen af den, men det var
en del af processen, at bygherre skulle godkende anvendelse af nye
produkter/materialer. STARK og Virksomhed A/S 3 og muligvis en eller flere
andre gav tilbud vedrørende materialer til Lilletoften-byggesagen.

I foråret 2010 købte Sagsøger A/S pladerne direkte hos VC Wood. Det var for at
spare mellemleddet, altså tømmerhandleren. Denne ordning blev imidlertid lavet
om, da Sagsøger A/S ikke kunne håndtere logistikken med pladerne. Sagsøger
A/S foretog ikke nogen nærmere undersøgelser af pladetypen, idet de forlod sig
på produktmaterialet fra Person 5. Sagsøger A/S brugte pladetypen også på senere
byggeprojekter. De havde fra begyndelsen ikke kendskab til samarbejdet med
NPI, endsige kontakt med NPI. Han tror ikke, at der blev indhentet fornyet
produktmateriale i forbindelse med nye byggeprojekter. I givet fald skulle
byggeledelsen have gjort det.

Allerede fra købet af de første plader hos Virksomhed A/S 3 blev der handlet på
grundlag af betingelserne i TUN 2002, siden DB 12. Sådan var det helt generelt i
branchen.

Pludselig var MgO-pladen meget anvendt i hele branchen og blev sat op i
titusindvis. Han ved ikke, hvor mange plader Sagsøger A/S selv anvendte i
perioden, men de var nok en af de største aftagere af MgO-plader i Danmark.
Sagsøger A/S importerede en overgang også PowerBoards plader direkte fra
udlandet. De vidste godt, at dette produkt var lig Megapan, blot endnu billigere.

Han er ikke klar over, om der var udarbejdet procesbeskrivelser for de tre
byggesager – Elkærparken, Brøndby Strand Parkerne og Sundhedshuset – men
det burde der være. Kvalitetssikringsmateriale bør indeholde oplysninger fra
produktbladet om vindspærrepladerne. Han havde på alle tre byggesager en slags
back office-funktion, idet byggeledelserne kunne trække på ham, f.eks. i
forbindelse med indkøb af byggematerialer. Han deltog ikke i møder med
materialeleverandører. Han ved ikke, hvad der blev drøftet på sagerne med hensyn
til vindspærre. Han var ikke involveret i materialevalg til Elkærparken-
byggesagen.



/

39

TUN 2002 var gældende for Virksomhed A/S 1's leverancer til Sagsøger A/S
vedrørende Brøndby Strand Parkerne-byggesagen. TUN 2002 var generelt
gældende for Virksomhed A/S 1's leverancer samt i det hele taget i branchen. Det
måtte Vidne 3 vide, da han jo havde med både byggeri og jura at gøre. At TUN
2002 var gældende, fulgte af en rammeaftale mellem på den ene side Virksomhed
A/S 2 og Sagsøger A/S og på den anden side Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S,
som han er i besiddelse af. At TUN 2002 var gældende, fremgik også af tilbud og
ordrebekræftelser fra Sagsøgte A/S, og betingelserne blev nogle gange vedhæftet
disse dokumenter. Sagsøger A/S havde de samme vilkår ved køb af materialer og
produkter som resten af branchen; altså gjaldt TUN 2002/DB 12 uden fravigelser.
Indholdet var ikke til diskussion. Det blev det først senere i forbindelse med nogle
ændringer.

Han kan ikke huske, om han vedrørende tidligere år har set
handelsbetingelser/bonusaftaler som den mellem på den ene side Sagsøgte A/S og
på den anden side Sagsøger A/S, Virksomhed A/S 2 og Scandi Byg A/S
underskrevet af direktør Vidne 11 for Sagsøgte A/S i december 2014.

Sagsøger A/S var blevet oprettet som kontokunde hos Sagsøgte A/S før 2010. På
alle byggesager indhentede Sagsøger A/S priser fra forskellige leverandører. Også
fra nogen, som Sagsøger A/S måske slet ikke havde en samarbejdsaftale med. Det
kom an på, hvor i landet byggesagen lå.

Vidne 7 har forklaret bl.a., at han tidligere var ansat hos
Sagsøger A/S. Han var projektleder på Elkærparken-byggesagen, jf. herved den
forklaring, han afgav for Voldgiftsretten (TBB 2018.907).

De udfærdigede en oversigt over varer/materialer og indhentede herefter priser fra
Sagsøger A/S' aftalepartnere. Indkøbsafdelingen i Sagsøger A/S traf beslutningen
om, hvem der skulle levere materialerne til byggeprojektet, idet ”den billigste
mand får opgaven” . Det var vist Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og yderligere
én, der blev spurgt på priser, herunder på ”vindgips” . Det endte med MgO-plader,
idet Sagsøger A/S – selv om gips sådan set var egnet - spurgte rådgiver, om de
ikke skulle finde en anden type vindspærreplade. Som forklaret for
Voldgiftsretten, anså han i sommeren 2013 MgO-pladen som værende godkendt
som vindspærreplade. Han husker ikke, at de købte MgO-pladen, før den var
godkendt. Sammen med en anden medarbejder stod han for bestilling og indkøb
af byggematerialer. Person 19 fra Sagsøger A/S deltog i et materialevalgsmøde
med Sagsøgte A/S. Han er ikke klar over, hvilke handelsbetingelser der nærmere
var gældende for Sagsøger A/S' køb af varer i byggemarkeder, men DB 12 var og
er salg- og leveringsbetingelser, man bruger i branchen.



/

40

Med hensyn til kvalitetssikringsmateriale vil man typisk gemme
produktblade/datablade og følgesedler mv. i ca. 5 år. Et byggeri kan ikke
afleveres, hvis man ikke har udarbejdet et kvalitetssikringsmateriale. Han kan
ikke forestille sig, at Sagsøger A/S ville udlevere kvalitetssikringsmaterialet til
bygherre uden at gemme en kopi til sig selv.

Der blev på Elkærparken-byggesagen lavet en mockup, hvor man kunne se alle
lag i byggeriet.

Første gang, han hørte om problemer med MgO-pladerne, var i februar 2015. Han
var da ikke længere ansat hos Sagsøger A/S.

Der er vist ikke den store forskel på databladene for henholdsvis MgO
Windbreaker og Megapan Windbreaker. Han fik databladene fra Sagsøgte A/S.

Vidne 8 har forklaret bl.a., at han var ansat som produktchef hos Sagsøgte A/S i
perioden 1. oktober 2010 til 31. december 2013 og havde ansvar for indkøb af
tunge byggematerialer, herunder trælast, plader, tag og facadeplader.

Trækon 2002 var de salgs- og leveringsbetingelser, der var gældende for NPI’s
leverancer til Sagsøgte A/S' medlemmer, jf. samhandelsaftalernes formulering:
”Leveringsbetingelse: I henhold til Nordisk Pladeimport’s leveringsbetingelser” . I
tilfælde af modstrid mellem TRÆKON 2002 og samhandelsaftaler havde
TRÆKON 2002 forrang. Dette var også tilfældet vedrørende leverancer til
Elkærparken-byggeriet. Han var bekendt med, at TRÆKON 2002 indeholdt en
ansvarsbegrænsning, og den var efter hans opfattelse gældende i perioden.

Samhandelsaftalen for 2010 mellem NPI og Sagsøgte A/S angav på forsiden,
hvilke fravigelser fra aftalens generelle betingelser, der gjaldt. Således er
bemærkningen på forsiden om, at ”salgs- og leveringsbetingelser beskrevet i
TRÆKON 2002 er gældende for denne aftale” , en fravigelse af pkt. 1.4 i
samhandelsaftalens generelle betingelser. Det var også tilfældet for parternes
samhandelsaftale for 2011-2012. I samhandelsaftalen for 2014 blev det på
forsiden under ”Afvigelser” udtrykkeligt præciseret vedrørende forrang, at NPI’s
salg skete på grundlag af TRÆKON 2002. Han var ikke involveret i
udarbejdelsen af samhandelsaftalen for 2010, idet han på daværende tidspunkt
endnu ikke var ansat i Sagsøgte A/S. Han har ikke tidligere set
mailkorrespondancen fra november 2009 mellem Person 2 og Person 17.
TRÆKON 2002 var et supplement til de mellem parterne aftalte
handelsbetingelser.



/

41

Han kan bekræfte, at udgangspunktet efter samhandelsaftalerne var, at
leveringsbetingelserne som udgangspunkt var ”Nordisk Pladeimport’s
leveringsbetingelser” .

Person 11 har forklaret bl.a., at han er direktør i og eneejer af
Virksomhed A/S 3. Han ejer tillige 1/3 af NPI Finans A/S.

Han hørte første gang om MgO-pladen som produkt omkring 2010. To af hans
medarbejdere nævnte produktet, og Vidne 4 sagde, at der var tale om et fantastisk
produkt, som var nemt at arbejde med, hvorfor der også var penge at spare.
Sagsøger A/S havde selv fundet produktet og importeret det fra et firma i
Tyskland, som hed noget med ”Wood” . Sagsøger A/S forsynede Virksomhed A/S
3 med oplysninger om produktet, herunder fakturapapirer. Virksomhed A/S 3 var
ikke på noget tidspunkt selv i kontakt med forhandleren i Tyskland eller med
Megapan. På daværende tidspunkt var der vist ikke andre i branchen, som solgte
eller anvendte denne pladetype. Sagsøger A/S havde problemer med at få
pladerne hjem, da de selv stod for importen, hvilket var baggrunden for, at
Sagsøger A/S spurgte, om Virksomhed A/S 3 kunne stå for logistikken.
Virksomhed A/S 3 anbefalede NPI over for Vidne 4. Virksomhed A/S 3 videregav
til NPI alle de oplysninger, de havde om dette helt ukendte produkt. NPI fik alt
produktmateriale, herunder købsbilag og produktblade. Han ved ikke, om der var
direkte kontakt mellem Sagsøger A/S og NPI. Der var ikke nogen aftale om, at
Virksomhed A/S 3 skulle foretage nærmere undersøgelser af produktet.
Virksomhed A/S 3's eneste rolle var den logistiske med at få pladerne hjem til
Danmark. Virksomhed A/S 3 påtog sig ingen risiko med hensyn til produktets
egenskaber eller brugsformål.

Virksomhed A/S 3's salg af pladerne skete i henhold til TUN 2002/DB 12, som
det er tilfældet i hele branchen. TUN 2002/DB 12 var generelt anvendt i
samhandelen mellem Virksomhed A/S 3 og Sagsøger A/S i perioden.

Virksomhed A/S 3's køb af materialer hos NPI skete i henhold til TRÆKON
2002. Herfra blev der ikke dispenseret.

Han hørte om fugtproblemer med MgO-pladen i marts 2015. Virksomhed A/S 3
indstillede straks salget af disse plader.

Reglerne i kvalitetssikringsbekendtgørelsen og den tilhørende vejledning siger
ham ikke noget. Han er ikke klar over, at markedsførte byggematerialer skal være
gennemprøvede. Han er ikke bekendt med markedsføringsreglerne for

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 



/

 
42

byggematerialer. Han kender ikke til regler om dokumentationen for oplyste
egenskaber ved et materiale/produkt. Hans medarbejdere kender disse regler.

Vidne 9 har forklaret bl.a., at han siden 2000 har været administrerende
 
 
 
 

 
 
 
 
 
 
 
 
 
direktør i Danske Byggecentre, som er en 123 år gammel brancheforening for
landets byggecentre og byggemarkeder. Der findes på Danske Byggecentres
hjemmeside en retvisende oversigt over foreningens medlemmer.

Den første forløber for TUN 2002 var TUN 1986, og i dag hedder de almindelige
salgs- og leveringsbetingelser DB 20. Da TUN 1986 blev udarbejdet, var
formålet at lave nogle fælles betingelser for branchen, altså for medlemmerne af
Danske Byggecentre (dengang Trælasthandlerunionen (TUN)). TUN 1986 blev
udarbejdet af en gruppe medlemmer, og der medvirkede også en advokat.
Entreprenørsiden var ikke inde over, men fik betingelserne tilsendt til
orientering. Danske Byggecentre informerer sine medlemmer, når der sker
ændringer i betingelserne. TUN 2002 blev anvendt i den daglige handel af alle
medlemmer.

I 2004 havde Dansk Byggeris egne jurister udset sig nogle elementer i TUN
2002, som de fandt urimelige, og der blev gjort indsigelse over for TUN, jf.
Berlingske-artikel af 27. april 2004 om ”Strid mellem Dansk Byggeri og TUN”.
Bortset fra noget uro på markedet kom der dog ikke noget ud af det, idet TUN
2002 i uændret form fortsat blev anvendt i samhandlen. Han vil betegne
anvendelsen af TUN 2002 som en branchekutyme. For at opnå sammenhæng
med lovgivningen, som var blevet ændret, blev TUN 2002 i 2012 ændret og kom
til at hedde DB 12. Trælasthandlerunionen havde ændret navn til Danske
Byggecentre. DB 12 er fortsat blevet anvendt i branchen som en branchekutyme.
Danske Byggecentres medlemmer er vist ikke i noget nævneværdigt omfang
blevet mødt kundeutilfredshed med TUN 2002/DB 12.

Danske Byggecentre har ikke jurister ansat og rådgiver alene på grundlag af
erfaring. På Danske Byggecentres hjemmeside ligger der informationsmateriale
om DB 12 (nu DB 20), der skal tjene som vejledning og gode råd. En advokat har
hjulpet Danske Byggecentre med at formulere dette informationsmateriale.

Han er bekendt med TRÆKON 2002, nu TRÆKON 2017. Den ligger på Danske
Byggecentres hjemmeside. Danske Byggecentres medlemmer accepterer disse
salgs- og leveringsbetingelser, når de handler hos grossister. TRÆKON var og er
vist lige så udbredt som DB, og det er vist kun få, der udfordrer disse betingelser.

Vidne 10 har forklaret bl.a., at han siden juni 2006 har været salgschef hos
Sagsøgte A/S. Han beskæftiger sig med erhvervssalg.



/

43

Han har daglig kontakt til kunderne, som de ikke rådgiver, men alene vejleder.
Sagsøgte A/S modtager sædvanligvis materialelister på en byggesag, som de
herefter giver priser på grundlag af. Det sker, at Sagsøgte A/S vejleder om
alternative materialer eller produkter, f.eks. alternativer til vindgips. Han har
nævnt for kunder, at NPI fører alternative plader. Information om produkterne,
f.eks. datablade og monteringsvejledninger, henter Sagsøgte A/S på
leverandørernes hjemmeside. Nogle producenter har udstilling af deres produkter
hos Sagsøgte A/S. Datablade mv. ligger på Sagsøgte A/S' hjemmeside. Sådan var
det også i 2013/2014. Sagsøgte A/S yder ikke rådgivning i forhold til konkrete
byggerier.

En materialeliste kan f.eks. angive ”vindplade til x m2” . Typisk er et ønsket
materiale også anført. Hvis materialelisten kun indeholder en helt generisk
betegnelse, tilbyder Sagsøgte A/S det, som deres hovedleverandør har på lager.
Sagsøgte A/S' salg sker i henhold til DB 20, tidligere TUN 2002. Dette er helt
generelt i branchen. Der henvises til TUN 2002 på Sagsøgte A/S' tilbud og
ordrebekræftelser, idet disse salgs- og leveringsbetingelser automatisk bliver trykt
på bagsiden af disse dokumenter. Også i mails bliver der henvist til betingelserne.
I 2013/2014 var der et link til DB 12 i hans mailsignatur.

Også vedrørende leverancerne til Elkærparken-byggesagen var DB 12 gældende.
Det var Vidne 4, der for Sagsøger A/S spurgte til priser på den byggesag, og
Sagsøgte A/S afgav herefter priser på baggrund af en fuldstændig specificeret
materialeliste. Megapan var ikke nævnt heri; der blev bedt om pris på ”vindgips” .
Det blev imidlertid lavet om, fordi byggelederen, Vidne 7, ikke havde en god
fornemmelse med vindgips. Vidne 7 spurgte til alternativer, og Sagsøgte A/S
leverede på den baggrund bl.a. Megapan-plader til den mockup, som Sagsøger
A/S byggede. Han er ikke klar over, om Sagsøger A/S havde et forudgående
kendskab til pladetypen. Han udleverede nok datablad på Megapan-pladen til
Vidne 7. Pladerne blev bestilt og leveret løbende. Det var Vidne 7 og to af hans
medarbejdere, der foretog bestillingerne. Hver leverance blev faktureret for sig.
Fakturaerne blev fremsendt pr. mail. Disse mails findes ikke længere. Sagsøgte
A/S gemmer ikke fysiske kopier af fakturaer, men kan genudskrive dem fra
systemet. Tilbud og ordrebekræftelser bliver ikke gemt.

Sagsøger A/S har også købt materialer til efterfølgende projekter, herunder vist
også MgO-plader.

De plader, som Sagsøgte A/S leverede til Elkærparken-byggeriet, blev købt hos
NPI. Det skete vist i henhold til TRÆKON 2002.



/

44

Han har ikke nærmere kendskab til kvalitetssikringsbekendtgørelsen og den
tilhørende vejledning. Han er enig i, at byggematerialer skal være
gennemprøvede, før de markedsføres. Gennemprøvet betyder vel i denne
forbindelse, at nogle eksperter har taget tjek på produktet/materialet. Han kender
ikke bekendtgørelse om markedsføring mv. af byggematerialer.

Han er ikke i forbindelse med salg af vindspærreplader gået ned i oplysningerne i
databladet. En gang imellem læser han databladet på et produkt.

Vidne 11 har forklaret bl.a., at han blev ansat hos Sagsøgte A/S i 2009 og har
været direktør siden 2013/2014. Han blev udlært hos Sagsøgte A/S og var også
ansat i perioden fra 1993 til 2000.

Sagsøgte A/S er mellemhandler og foretager ikke selvstændige undersøgelser af
byggematerialers egnethed. De yder ikke rådgivning men vejleder erhvervskunder
om, hvad der findes på markedet. Vejledningen går dog primært på, hvad
Sagsøgte A/S har i sit produktsortiment.
Vejledningen sker bl.a. på baggrund af indholdet af datablade for de enkelte
produkter.

Sagsøgte A/S' salg af varer sker i henhold til DB 20, tidligere TUN 2002/DB 12.
Sådan er det helt generelt og uden undtagelser i branchen. Kunderne kender disse
salgs- og leveringsbetingelser allerede fra det tidspunkt, hvor de opretter konto
hos Sagsøgte A/S. Kunderne udfylder i den forbindelse en formular, hvor salgs-
og leveringsbetingelserne fremgår. Når der sker ændringer i disse salgs- og
leveringsbetingelser, udsender Sagsøgte A/S fysiske orienteringsbreve til samtlige
sine kunder. Sådan har det i al fald været siden 2009. Også tilbud,
ordrebekræftelser og følgesedler henviser til salgs- og leveringsbetingelserne i
DB/TUN, ligesom de fremgår på bagsiden af alt Sagsøgte A/S' skriftlige
materiale. I al fald siden 2009 har systemet været sat sådan op. Det Sagsøgte A/S-
tilbud af 30. januar 2013 til Sagsøger A/S vedrørende Elkærparken, som er
fremlagt under sagen, er helt repræsentativt for et Sagsøgte A/S-dokument fra den
pågældende periode. Det samme gælder ordrebekræftelsen af 20. juni 2013 til
Sagsøger A/S. Hvis sådanne dokumenter blev fremsendt til kunden som vedhæftet
fil på mail, var dokumenterne magen til. På daværende tidspunkt blev der også
linket til TUN 2002/DB 12 i deres mailsignatur.

Sagsøger A/S blev kontokunde hos Sagsøgte A/S i 1999. Han har ikke noget
konkret kendskab til kontooprettelsen, men han ved, at der i den forbindelse blev
underskrevet på en formular. Da TUN 2002 blev til DB 12, modtog Sagsøger A/S
en informationsskrivelse fra Sagsøgte A/S. Der er ikke gemt en kopi af denne
skrivelse.



/

45

I årene 2012, 2013 og 2014 var der mellem på den ene side Sagsøgte A/S og på
den anden side Sagsøger A/S, Virksomhed A/S 2 og Scandi Byg A/S indgået
tilsvarende handelsbetingelser/bonusaftaler, som dem - underskrevet af ham selv
for Sagsøgte A/S i december 2014 – der var aftalt for i 2015, herunder med
angivelse af ”DB 2012” som gældende salgs- og leveringsbetingelser. Han var
selv med til at udarbejde disse bonusaftaler. Aftalerne for 2012, 2013 og 2014 er
ikke gemt.

Hos Sagsøger A/S var Vidne 4 en medarbejder, der undersøgte mange ting og
bestemte meget. Han har haft flere samtaler med Vidne 4 om TUN-betingelserne,
hvilke Vidne 4 udmærket kendte.

Han hørte om Elkærparken-projektet i 2012, og Sagsøgte A/S endte med at få
sagen. Han var ikke selv inde over materialevalg og lignende, men han ved, at
Vidne 4 var glad for Megapan-pladen. Vidne 4 sagde i den forbindelse, at det var
pinligt, at Vidne 4 – ved at gøre opmærksom på Megapan-pladen – var nødt til at
gøre trælasthandlernes job.

Sagsøger A/S har også efterfølgende købt materialer hos Sagsøgte A/S, herunder
Megapan-plader. Sagsøgte A/S har ikke modtaget nogen reklamationer i
forbindelse hermed.

Når Sagsøgte A/S køber materialer hos NPI, sker det i henhold til TRÆKON-
betingelserne. Det var også tilfældet vedrørende vindspærrepladerne til
Elkærparken-byggeriet.

I 2013/2014 blev Sagsøgte A/S' fakturaer fremsendt elektronisk til Sagsøger A/S i
et system, der hedder truelink. Han er ikke klar over, om de afsendte mails er
gemt.

Kvalitetssikringsbekendtgørelsen og den tilhørende vejledning siger ham ikke
noget. Han har heller ikke kendskab til bekendtgørelse om markedsføring mv. af
byggematerialer.

Vidne 1 har forklaret bl.a., at hun siden 1995 har været ansat hos 
Virksomhed A/S 1. Hun er salgskonsulent med hensyn til erhvervskunder.

Hun husker ikke, hvornår hun hørte om Megapan fra VC Wood. Virksomhed A/S
1 begyndte at sælge disse plader til Sagsøger A/S i forbindelse med en konkret
byggesag – Brøndby Strand Parkerne-byggesagen. Det var vist Sagsøger A/S,
som rettede henvendelse til Virksomhed A/S 1 og ikke omvendt. Sagsøger A/S
var og er en stor kunde, som omsætter for 30-40 mio. kr. om året. Hun



/

46

har haft kontakten til Sagsøger A/S. Hun stod for salget af Megapan-plader til
Brøndby Strand Parkerne-byggesagen og Sundhedshuset-byggesagen. I begge
sager udleverede hun produktblade til Sagsøger A/S, inden Sagsøger A/S ordrede
pladerne. Hun havde disse datablade fra NPI. Virksomhed A/S 1 har ikke rådgivet
om pladekøbet, idet Virksomhed A/S 1 ikke rådgiver professionelle aktører om
materialevalg.

Pladerne blev solgt til Sagsøger A/S på de til enhver tid gældende salgs- og
leveringsbetingelser, som var TUN 2002/DB 12. Disse betingelser er generelt
gældende for Virksomhed A/S 1's salg, også til andre erhvervskunder. Hun er ikke
klar over, hvordan disse salgs- og leveringsbetingelser nærmere var indarbejdet i
aftaleforholdet, men de fremgik af aftaler og andet skriftligt materiale som f.eks.
tilbud og ordrebekræftelser. De fremgik vist på bagsiden papiret. Hun ved ikke,
hvilke vilkår der fremgik af Virksomhed A/S 1's hjemmeside. Sagsøger A/S
accepterede salgs- og leveringsbetingelser i TUN 2002/DB 12, jf. et dokument fra
2010, som hun har kendskab til. Hun er ikke bekendt med, at Sagsøger A/S – eller
andre kunder for den sags skyld - har haft indsigelser mod TUN 2002/DB 12.

Hun har ikke haft kontakten til NPI og ved ikke, hvilke salgs- og
leveringsbetingelser der gælder i den relation.

I forbindelse med Brøndby Strand Parkerne-byggesagen påtog Virksomhed A/S 1
sig ingen risiko i forhold til den nærmere anvendelse af de omhandlede plader.
Sagsøger A/S valgte Megapan-pladen, selv om en anden pladetype var foreskrevet
i projektet.

Virksomhed A/S 1 hørte om problemer med pladetypen i 2014/2015. Hun ved
ikke, om Virksomhed A/S 1 har reklameret over for NPI.

Efter Brøndby Strand Parkerne-byggesagen fortsatte Sagsøger A/S med at købe
Megapan-plader hos Virksomhed A/S 1. Hun er sikker på, at Sagsøger A/S vidste,
at PowerBoard-pladen, som Sagsøger A/S også købte og benyttede, var magen til
Megapan-pladen.

Virksomhed A/S 1 foreslår kun en alternativ vindspærreplade over for en kunde,
hvis Virksomhed A/S 1 bliver bedt om det. Hun husker ikke, om der i forbindelse
med Brøndby Strand Parkerne-byggesagen var en sådan dialog. Hun erindrer ikke
i forbindelse med denne byggesag at have besigtiget plader på et lager i Glostrup.

Vidne 2 har forklaret bl.a., at han var ansat som indkøbschef hos 
Virksomhed A/S 1 fra 2008 til 2017.



/

47

Han hørte om Megapan-pladen fra VC Wood i 2011, da Vidne 1 og en anden
kollega begyndte at sælge pladen til Sagsøger A/S. Han husker ikke, hvem der tog
initiativet hertil.

Han er ikke nærmere bekendt med, hvilke salgs- og leveringsbetingelser der var
gældende i forbindelse med Virksomhed A/S 1's salg til Sagsøger A/S, men
generelt blev TUN 2002 og siden DB 12 anvendt.

Virksomhed A/S 1's egne køb af materialer hos NPI til Brøndby Strand-
byggesagen og Sundhedshuset-byggesagen skete i henhold til TRÆKON 2002,
som ligeledes var generelt gældende. Han har ikke oplevet, at Virksomhed A/S 1's
indkøb skete på andre vilkår end TRÆKON 2002. Virksomhed A/S 1 var vist en
relativt stor kunde hos NPI.

I efteråret 2014 dukkede nogle sager op vedrørende opfugtning af MgO-plader, og
Virksomhed A/S 1 indstillede straks salget af disse plader.

Han husker ikke, hvad han i mailen af 13. marts 2015 til Person 2 mente med
bemærkningen, at ”det bliver jo en kamp mellem forsikringsselskaberne” , men
TRÆKON 2002 gav ikke Virksomhed A/S 1 mulighed for at forfølge et ansvar
hos NPI. Han reklamerede ikke over for NPI. Han ved ikke, hvad der nærmere
skete i sagen, idet den overgik til en af hans kolleger. Han ved således ikke, om
der overhovedet er reklameret over for NPI.

Vidne 12 har forklaret bl.a., at han fra februar 2010 til juni 2011 var ansat i
Nordisk Pladeimport A/S (NPI). Han havde titel af business development
manager med ansvar for produktudvikling og markedsudvikling, herunder
markedsundersøgelser.

Han husker Megapan-pladen. Han modtog en pamflet om den fra Virksomhed
A/S 3, som kontaktede NPI vedrørende levering af plader til ”del 2” på et
byggeprojekt. Det hele skulle gå meget stærkt, idet byggeriet allerede var i gang.
Det kan godt passe, at det var Lilletoften-byggesagen. Han husker ikke, hvad
Virksomhed A/S 3 nærmere oplyste i den forbindelse. NPI kontaktede herefter
Megapan. Han husker ikke, om der var direkte kontakt mellem NPI og Sagsøger
A/S, eller om han fik at vide, hvem der havde leveret vindspærreplader på den
første del af Lilletoften-byggesagen. Der forelå alene et meget simpelt
produktblad på Megapan-pladen. NPI foretog på dette tidspunkt ikke nogen
nærmere undersøgelser af produktet. NPI var i kontakt med både VC Wood og
Person 5, mest sidstnævnte. Senere i forløbet var NPI på besøg hos VC Wood.
Vidne 12 deltog i dialogen med VC Wood og Person 5. De talte bl.a. om pladens
egnethed som vindspærreplade. NPI fik at vide, at pladen var egnet til dette brug.
Han husker ikke, om han på daværende tidspunkt havde hørt om andre i branchen,
som benyttede pladetypen, men han havde hørt om magnesium-plader.



/

48

Han kan godt huske databladet ”Megapan® fra NPI” , hvis grafiske opsætning
han var inde over. Databladet var meget lig det, som NPI havde fra Megapan –
”Megapan®” – som vist var det produktblad, NPI først blev forsynet med.

Vidne 5 har forklaret bl.a., at han har været ansat hos
Sagsøger A/S i knap 30 år, først som tømrer og siden som byggeleder. Han
bestrider nu en mesterfunktion med ansvaret for at fordele medarbejdere til de
forskellige byggesager/byggepladser.

Han var byggeleder på Brøndby Strand Parkerne-byggesagen. Det var hans
oplevelse, at der var én bygherre, idet der kun var én bygherrerådgiver og én
arkitekt tilknyttet. Der var én byggeledelse. Han stod for Sagsøger A/S' indkøb af
materialer til byggeriet. De blev købt hos Virksomhed A/S 1, hvor Vidne 1 var
kontakten. Det var tømrerhandleren – Virksomhed A/S 1 – der kom med
produktforslag til vindspærren, og Vidne 1 udleverede produktblad på den
omhandlede plade til Sagsøger A/S. Han genkender databladet ”Megapan® fra
NPI” som det, byggeledelsen havde liggende. Han modtog vist ikke
produktmateriale fra andre end Virksomhed A/S 1, men han kan godt have rettet
henvendelse til leverandøren i forbindelse med Brøndby Strand Parkerne-
byggesagen.

Han er ikke bekendt med indholdet af TUN 2002/DB 12. Det er et anliggende for
Sagsøger A/S' indkøbsafdeling og for projektlederne på de enkelte sager.

Han har ikke været involveret i byggesagerne vedrørende Lilletoften,
Elkærparken og Sundhedshuset. Efter Brøndby Strand Parkerne-byggesagen
overgik han hos Sagsøger A/S til den nævnte mesterfunktion.

Han husker ikke, hvornår han hørte om MgO-plader som vindspærre. Han kan
ikke huske, om han havde hørt om, at Sagsøger A/S havde anvendt Megaplan-
plader i forbindelse med Lilletoften-byggeriet, men han vidste godt, at denne
plade kunne bruges som vindspærre. Det blev han klar over omkring tidspunktet
for Brøndby Strand Parkerne-byggesagen. Han ved ikke, hvem der til at begynde
med fik ideen til at bruge Megapan-pladen som vindspærre. Der var vist ikke
sammenhæng mellem pladeleverancerne til Lilletoften-byggesagen og Brøndby
Strand Parkerne-byggesagen. Han ved ikke, om Sagsøger A/S' indkøbsfunktion
koordinerede dette. Han og en projektleder stod selv for indkøbene til Brøndby
Strand Parkerne-byggesagen, og der blev leveret til byggepladsen.

Han mindes ikke at have set databladet ”Megapan®” . Sædvanligvis læste han
ikke produktblade. Det var der ingen, der gjorde. De talte således ikke om



/

49

indholdet af databladet, heller ikke om pladetypen var produkt- eller
typegodkendt. Det var slet ikke hans område.

I slutningen af 2010 havde han hørt om andre, der benyttede Megapan. Han
husker ikke hvem. Han var ikke klar over, at det var et uprøvet produkt. Det var
ikke noget, der var oppe. Han har ingen erindring om byggemødet den 24.
november 2010 vedrørende Dyringparken, jf. byggemødereferat af 29. november
2010. Han kan således ikke huske, at Person 8 fra Sagsøger A/S ”udleverede
prøve på vindspærre, fab. Megapan” eller at bygherrerådgiver/arkitekten ”ser på
det og godkender/afviser…” , jf. referatets punkt 08.09.04 om ”Materiale til
godkendelse” . Han husker ikke, om der blev udleveret et produktblad til
bygherrerådgiver. Han ved ikke, om det ville være sædvanligt at gøre.

Han er ikke klar over, om Brøndby Strand Parkerne-byggeriet var offentligt
støttet. Han kender ikke indholdet af kvalitetssikringsbekendtgørelsen og den
tilhørende vejledning. Han er ikke bekendt med en pligt til i forbindelse med
offentligt støttet byggeri at underrette bygherre, hvis der anvendes andet end
gennemprøvede materialer. Han husker ikke, hvad der nærmere blev drøftet med
bygherre i forbindelse med Brøndby Strand Parkerne-byggeriet.

Han er ikke klar over, om Virksomhed A/S 2 efter Lilletoften-byggesagen
benyttede MgO-plader i øget omfang.

Før et byggeprojekt går i gang, laver Sagsøger A/S en procesbeskrivelse kaldet
”procesopstart” . I Brøndby Strand Parkerne-sagen blev der lavet en mockup.
Typisk bliver der også lavet en skriftlig rapport til internt brug. Han husker ikke,
om der blev lavet en sådan rapport i forbindelse med Brøndby Strand Parkerne-
byggesagen. Produktnavne ville ikke nødvendigvis fremgå af en sådan rapport,
men monteringsmåder ville.

Kvalitetssikringsmateriale blev sædvanligvis udarbejdet og udleveret til bygherre.
Han er ikke klar over, om dette også var tilfældet vedrørende Brøndby Strand
Parkerne-byggesagen. I givet fald ville en ændring af valg af vindspærrepladetype
ikke fremgå af et sådant materiale.

Han husker ikke, hvornår han hørte om problemer med MgO-plader.

På daværende tidspunkt havde Sagsøger A/S vist ikke jurister ansat, men man
kunne trække på Vidne 3, hvis der var behov for juridisk bistand.

Skønsmand har forklaret bl.a., at han har været skønsmand i ca. 40 sager.



/

50

Han kan bekræfte, at MgO-plader er uegnede til at blive anvendt i dansk klima
som udendørs vindspærreplader i lette facader med ventilerede konstruktioner.

Vedrørende Brøndby Strand Parkerne-byggeriet har han alene besigtiget
Kisumparken nr. 4-62, jf. skønserklæringen af 2. februar 2018 og den supplerende
skønserklæring I af 25. februar 2020. Det, han besigtigede, var et lavere byggeri,
idet den øvrige bebyggelse mere havde karakter af blokbyggeri. Han udbad sig
projektmateriale, men modtog ikke detailtegninger, jf. svar på spørgsmål IB, selv
om havde brug for disse. Projektmaterialet var vigtigt for hans besvarelser, idet
han ellers ikke kunne se, om arbejdet var udført korrekt. Han konstaterede, at der
var valgt den samme tekniske løsning på alle boligtyperne. Der burde imidlertid
have været taget højde for boligtypernes forskellighed – nogen har zinkkassetter,
andre har sinusplader og atter andre har glas. Det var en fejl, der kunne resultere i
vandindtrængning, men det havde ikke noget med selve MgO-pladerne at gøre.
Der var bygget således, at vand i form af slagregn kunne komme direkte ind på
vindspærrepladen, hvad den hverken er beregnet til eller kan tåle, jf. herved
besvarelsen af spørgsmål IB. Klimaskærmen skal naturligvis skærme for regn mv.
Det var en konstruktionsfejl, at monteringen af MgO-pladerne var sket uden tætte
fuger, jf. ligeledes besvarelsen af spørgsmål IB. I besvarelsen af spørgsmål IG, b)
har han lavet en forkert sammenlægning af tallene: Det rigtige er, at udskiftning af
MgO-plader alt iberegnet andrager 1.650.000 kr. + moms, og opretning af
projekterings- og udførelsesfejl andrager 150.000 kr. + moms. Det er af dette
samlede beløb på 1,8 mio. kr., som de 15% skal tages af, jf. besvarelse af
spørgsmål IG, c). Med hensyn til ventilation er facadekonstruktionerne ikke i strid
med god projekteringsskik, jf. besvarelsen af spørgsmål IB, a). Der er ikke givet
korrekte oplysninger i databladet vedrørende produktegenskaber, hvilket er
væsentlige oplysninger, jf. besvarelsen af spørgsmål IE. Det skønnede antal
udskiftede i plader, jf. besvarelse af spørgsmål SS 2, er han nået frem til ved at
sammenholde mål på tegninger med pladestørrelser.

Vedrørende Sundhedshuset-byggeriet er han nået frem til det skønnede antal
anvendte plader ved at sammenholde areal med pladestørrelser, jf. besvarelsen af
spørgsmål IA i skønserklæring af 10. maj 2019. Han kunne ikke med sikkerhed
konstatere, at pladerne var af mærket Megapan, idet de ikke var stemplet med
navn, og da Megapan-pladen til forveksling ligner både PowerBoards plade og et
tredje fabrikat, som han ikke husker navnet på. Han er ikke i stand til at se forskel
på disse tre produkter. Det er rigtigt, at de tidligste plader fra PowerBoard ikke var
stemplet med navn. Det blev de vist fra 2012/2013. Mastershield er en mørk
plade. Megapan er en lys plade. Han kan bekræfte sin besvarelse af spørgsmål IG,
idet produktet i sommeren 2013 havde været anvendt i flere år, ligesom der blev
arbejdet på et BYG-ERFA-



/

51

erfaringsblad. Den forlængede levetid er ikke udtryk for en teknisk forbedring, jf.
besvarelsen af spørgsmål IH, e).

Fra udgivelsen af BYG-ERFA-erfaringsbladet den 27. december 2013 var
anvendelsen af MgO-plader en teknisk forsvarlig løsning, idet de nødvendige
erfaringer nu var gjort, jf. besvarelsen af spørgsmål IH skønserklæring af 27.
november 2017 vedrørende Elkærparken-byggeriet. BYG-ERFA-erfaringsblade
laves af ingeniører og arkitekter med særlige faglige kompetencer. Arbejdet
hermed kan tage fra måneder til år. BYG-ERFA-erfaringsbladet af 27. december
2013 byggede vel på ca. ½ års undersøgelser og arbejde og blev i øvrigt
udarbejdet af en ingeniør fra Virksomhed ApS. Det var en udførelsesfejl, at
pladerne skærmede for krybekælderudluftningen, hvilket ville kunne medføre
nogle større fugtproblemer, jf. besvarelsen af spørgsmål IK, d). De 925.000 kr.
vedrører udgiften til udskiftning af befæstelsesmidler således, at disse kommer i
overensstemmelse med produktbladet. Hvis der er anvendt skruer, som ikke er
beregnet til udendørs brug, er der risiko for korrosion, hvilket har betydning for
byggeriets levetid. Når man er blevet opmærksom på, at der er anvendt forkerte
skruer i et byggeri, kan bygherre nok forlange disse udskiftet.

Anbringender
Sagsøger A/S har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokument af 6. april 2021, hvori det hedder bl.a.:

”5. Bygherrens krav mod entreprenøren
…

5.3 Entreprenørens mangelansvar
Retstillingen i forholdet mellem bygherre og entreprenør baseret på de foreliggende
MgO-kendelser er således, jf. eks. T:BB 2017.779 (materialesamlingen
side 33) og T:BB 2018.907 (materialesamlingen side 57), følgende:

Som udgangspunkt har en entreprenør mangelansvar, hvis han vælger at
anvende et materiale, der viser sig at være uegnet, selv om han ikke kunne
vide det. Det gælder, selv om bygherren ikke har haft indsigelse mod
entreprenørens valg eller ligefrem har godkendt det.

Det er således entreprenøren, der i forhold til bygherren som udgangspunkt bærer
ansvar og risiko for anvendelsen af byggemateriale, der viser sig at være uegnet til
formålet, også selvom entreprenøren ikke kunne vide det.

Entreprenør kan alene gå fri for ansvaret, hvis entreprenøren kan godtgøre, at der
foreligger ansvarsfritagelse for entreprenøren eller risikooverførelse til bygherren.

Ansvarsfritagelse eller risikooverførelse kan foreligge, hvis entreprenøren kan



/

52

godtgøre, at bygherren eller dennes tekniske rådgiver har foreskrevet anvendelse af
materialet i projektet, eller at entreprenørens anvendelse af materialet var i
overensstemmelse med byggetidens viden, således at den objektive udviklingsrisiko
ligger hos bygherren.

Dette kan illustreres med henvisning til eks. de to første MgO-sager, T:BB 2017.779
(materialesamlingen side 33) og T:BB 2018.907 (materialesamlingen side 57)
herom:

Men hvis entreprenøren - uanset at han har frit materialevalg – vælger at
anvende et materiale, der er foreskrevet i projektet, har han ikke
mangelansvar, selv om materialet viser sig at være uegnet.

I samme sag fandt retten, at bygherren havde foreskrevet anvendelsen at Megapan-
plader, idet bygherrens tekniske totalrådgiver bl.a. havde valgt denne og
udarbejdet et ændringsnotat (materialesamlingen side 33):

… valget af at anvende Megapan-plader i stedet for Conchip-plader blev
truffet af TR som en projektændring efter den procedure, der var aftalt med
bygherren for projektændringer.
Under disse omstændigheder må situationen sidestilles med, at materialet var
foreskrevet af bygherren, og anvendelse af et foreskrevet materiale kan som
nævnt ikke konstituere en ansvarspådragende mangel, selvom entreprenøren
havde mulighed for at vælge et andet materiale.

I modsætning hertil fandt retten i T:BB 2018.907, at bygherren ikke havde
foreskrevet anvendelsen at MgO-plader ved, at dennes tekniske totalrådgiver havde
godkendt anvendelsen (materialesamlingen side 57):

Voldgiftsretten finder, at dette forløb ikke kan sidestilles med, at der skete en
projektændring således, at anvendelse af MgO-plader var foreskrevet af
bygherren. Efter voldgiftsrettens opfattelse udnyttede HE sin mulighed for frit
materialevalg til at ændre materialet fra vindgips til MgO-plader, og dette
blev godkendt af TR på bygherrens vegne, idet TR ikke havde indvendinger
mod det foretagne valg. Herefter er der ikke grundlag for at fravige
udgangspunktet om, at HE har et mangelsansvar for valget af de uegnede
MgO-plader, uanset at HE ikke kendte eller burde kende problemet, og
voldgiftsretten finder derfor, at HE har pådraget sig et ansvar over for BH for
omkostningerne til udbedring som påstået af BH.

Endvidere kan henvises til T:BB 2018.907 om byggetidens viden, hvor retten i sin
begrundelse anfører bl.a. (materialesamlingen side 56):

For så vidt angår anvendelsen var MgO-plader således blevet et gængs og
anerkendt produkt.

For at byggetidens viden og udviklingsrisiko kan virke ansvarsfritagende for
en entreprenørs mangelsansvar med den virkning, at bygherren bærer den
objektive



/

53

risiko for mangler, finder voldgiftsretten imidlertid, at det tillige må være et
krav, at der efter anvendelsen af det pågældende produkt er indhøstet sådanne
erfaringer med produktets egenskaber og egnethed, og at det kan anses for
sådan gennemprøvet, at der kan siges at foreligge en viden, hvorefter
produktet anses for forsvarligt og fornuftigt til formålet.

Videre fandt retten, at det afgørende tidspunkt for, hvornår der forelå et sådan
erfaringsgrundlag for, om byggetidens viden medførte risikoovergang til bygherren,
er tidspunktet for entreprenørens beslutning om at vælge at anvende et
materiale. Det afgørende tidspunkt er ikke afleveringspunktet. Dette fremgår af
følgende fra T:BB 2018.907 (materialesamlingen side 56):

Med hensyn til det præcise tidspunkt for, hvornår der skal foreligge en sådan
ansvarsfritagende eller risikooverførende viden hos entreprenøren, finder
voldgiftsretten, at det relevante vurderingstidspunkt er det tidspunkt, hvor
entreprenøren træffer beslutning om anvendelse af produktet. Når
entreprenøren gør gældende, at han skal være fri for ansvar for de mangler,
som objektivt er konstateret på afleveringstidspunktet på grund af
entreprenørens subjektive forhold i relation til byggetidens viden, er det efter
voldgiftsrettens opfattelse relevant at se på entreprenørens subjektive forhold
på det tidspunkt, hvor et produktvalg træffes. Entreprenøren kan siges at
projektere løsningen på dette tidspunkt, og det er hans subjektive forhold i
forbindelse med denne projektering, der er afgørende.

Ydermere fandt retten i samme kendelse (materialesamlingen side 56), at
byggetidens viden forelå fra tidspunktet for offentliggørelsen den 27. december
2013 af BYG-ERFA-blad (21) 131227:

Voldgiftsretten lægger til grund, at beslutningen om at anvende MgO-plader i
byggeriet … blev truffet i foråret 2013. På dette tidspunkt havde MgO-plader
kun været monteret under realistiske danske vinterforhold med høje relative
fugtværdier i 2-3 vintre.
Skønt det efter skønserklæringerne kan lægges til grund, at de egenskaber ved
pladerne, der gjorde dem uegnede til anvendelsen, kunne være konstateret i
2013 under anvendelse af dengang kendte undersøgelsesmetoder, havde ingen
fagkyndige specialister offentliggjort vurderinger af pladernes egnethed, og
det må lægges til grund, at ingen havde foretaget nærmere undersøgelser af
pladernes fugtopsugning. Voldgiftsretten finder, at dette ikke i sig selv er
tilstrækkeligt til, at HE kunne lægge til grund, at pladerne var således
gennemprøvede, og at der var sådanne erfaringer med anvendelsen af
produktet, at der kunne siges at foreligge en viden, hvorefter pladerne anses
for forsvarlige og fornuftige til formålet. HE findes heller ikke i øvrigt at have
godtgjort, at HE i tiden forud for offentliggørelsen den 27. december 2013 af
BYG-ERFA-blad (21) 131227 berettiget kunne lægge en sådan viden til grund,
heller ikke på baggrund af HE's egne relativt nylige og sparsomme erfaringer
med anvendelse af MgO-plader. HE har særligt henvist til, at arbejdet med
udarbejdelsen af BYG-ERFA-bladet må have fundet sted i i hvert fald ½ år
forud for offentliggørelsesdatoen, og at der derfor allerede forud for
offentliggørelsesdatoen må have foreligget den viden, som



/

54

indholdet af BYG-ERFA-bladet er baseret på. Voldgiftsretten finder, at HE
ikke har godtgjort, at der forud for offentliggørelsesdatoen forelå
omstændigheder vedrørende vurdering af MgO-pladernes egnethed til
anvendelse i dansk vinterklima, som HE kunne støtte ret på.

Da retten således fandt, at entreprenørens beslutning om at vælge at anvende
materialet blev truffet i foråret 2013, og et sådan valg først ville være i
overensstemmelse med byggetidens viden efter offentliggørelsen den 27. december
2013 af BYG-ERFA-blad (21) 131227, var udviklingsrisiko fortsat entreprenørens
(materialesamlingen side 57):

Voldgiftsretten finder på denne baggrund, at hverken betragtninger om
udviklingsrisiko eller byggetidens viden kan begrunde, at BH bærer risikoen,
således at pladerne af disse grunde anses for mangelfri.

Hvis entreprenørens beslutning derimod var taget efter offentliggørelsen den 27.
december 2013 af BYG-ERFA-blad (21) 131227, ville det have været i
overensstemmelse med byggetidens viden, og udviklingsrisikoen ville være
overgået til
bygherren.

Dette blev fastslået i efterfølgende kendelser, eks. T:BB 2019.369, hvor
entreprenørens valg blev foretaget i sommeren 2014 (materialesamlingen side 76),
og T:BB 2019.677, hvor entreprenørens beslutning ikke blev foretaget før 27.
december 2013 (materialesamlingen side 96), samt T:BB 2020.351
(materialesamlingen
side 137).

I kendelsen T:BB 2019.791 blev entreprenøren fundet ansvarlig, da denne besluttede
at anvende materialet i 2013, og da bygherren ikke havde foreskrevet det
(materialesamlingen side 112). Hertil kommer, at leverandøren af facadeelementerne
som sælger skulle friholde entreprenøren for det fulde krav (materialesamlingen side
113).

En kortfattet opsummering af retstilling er følgende:
Hvis bygherren (eller dennes rådgiver) selv har ”foreskrevet” (valgt/truffet
beslutning om), at MgO-pladeproduktet skal anvendes som vindspærreplader i
projektet, er entreprenøren ansvarsfri.
Er det derimod entreprenøren, der har truffet beslutning om at anvende MgO-plader,
tegner sig umiddelbart følgende billede:

Er beslutning truffet forud for 27. december 2013 (hvor BYG-ERFA erfaringsblad
(21) udkom), vil entreprenøren være mangelansvarlig.

Er beslutning truffet efter denne dato (men forud for advarslerne i 2015), vil
entreprenøren være ansvarsfri.



/

55

I ingen af denne sags tre byggeprojekter havde bygherren eller dennes tekniske
rådgiver foreskrevet anvendelse af MgO-materiale som vindspærreplade.

Beslutningen blev truffet af Sagsøger A/S i alle disse tre sager på et tidspunkt forud
for 27. december 2013.

I sagen om Brøndby Strand blev produktet Megapan fra NPI faktureret af
Virksomhed A/S 1 fra februar 2011 (ekstrakten, bind 2, side 373), og Sagsøger A/S
tog således i forhold til bygherren beslutningen herom.

I Elkærparken-sagen blev produkterne Megapan Windbreaker (ekstrakten, bind 2,
side 273) og MgO Windbreaker (ekstrakten, bind 2, side 279) faktureret af Sagsøgte
A/S fra januar 2013, og Sagsøger A/S tog således beslutningen herom i forhold til
bygherren i foråret 2013 under gennemgang af mock-up, jf. T:BB 2018.907
(materialesamlingen side 57).

I sagen om Sundhedshuset fakturerede Virksomhed A/S 1 produktet Megapan
Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side 536) fra marts 2013, og Sagsøger A/S tog
således beslutningen herom i forhold til bygherren.

Det kan således lægges til grund, at Sagsøger A/S var ansvarlig over for bygherrerne
i denne sags tre byggesager. Sagsøger A/S havde således pligt til at afholde
udgifterne til udskiftning af MgO-vindspærrepladerne i sagerne. Det er sket.

På baggrund af kendelsen i den anden MgO-sag T:BB 2018.907 (Elkærparken)
indgik Sagsøger A/S forlig med bygherrerne i de øvrige MgO-sager, herunder
Sundhedshuset og Brøndby Strand.

6. Entreprenørens videreførelse af friholdelseskrav mod leverandør/ sælger

6.1 Ansvarsgrundlag

6.1.1 Krav mod NPI

6.1.1.1 Direkte krav

Sagsøger A/S' krav mod NPI er et direkte krav baseret på erstatning uden for
kontrakt.

Sagsøger A/S har baseret på erstatning uden for kontrakt et direkte krav mod den
oprindeligt og egentlige ansvarlige for de importerede og i Danmark udbudte og
solgte byggematerialeprodukter, der er markedsført og solgt under angivelse af
urigtige egenskaber, der viste sig afgørende for, at produkterne ikke var egnet til sit
formål som vindspærre på det danske marked.

NPI kan ikke – og ses endvidere ikke at have en beskyttelsesværdig interesse i at -
afskære et sådant direkte krav.



/

56

NPI er som importør, grossist og sælger ansvarlig for de af denne solgte produkter
(MgO-pladerne) og disses uegnethed som vindspærreplader på det danske marked.
NPI er tillige ansvarlig for afgivelse/videregivelse af manglende/mangelfulde
oplysninger og/eller urigtige oplysninger i datablade, og manglende undersøgelse af
produkternes egnethed mv.

Ansvaret for egnetheden af materialer er principalt objektivt, subsidiært
objektiviseret (omvendt bevisbyrde). Mere subsidiært har NPI udvist grov uagtsom
adfærd. Mest subsidiært er NPI som professionel ved udvist simpel uagtsomhed
ansvarlig.

Simpel uagtsomhed er tilstrækkeligt grundlag for et direkte krav om erstatning
udenfor kontrakt, jf. TBB 2018.305 (materialesamlingen, side 381, 2. spalte, øverst,
første afsnit).

Hertil kommer, at NPI, som importør af MgO-pladerne markedsførte disse
produkter som vindspærreplader på det danske marked ved at videregive
produktinformation/datablade og markedsføringsmateriale rettet mod slutbrugeren,
til
bl.a. Sagsøger A/S.

Materialet var mærket med NPI som formidler og afsender (ekstrakten, bind 3, side
708, 710, 717, 718, 719, 720, 727, 728, 729, 730, 737-740 og 746).

Materialet indeholdt udsagn som f.eks.:

Megapan fra NPI (ekstrakten, bind 3, side 708):
” … er en … byggeplade med en række unikke egenskaber, der gør den
velegnet til både indendørs og udendørs anvendelse – også med bygninger til
høje krav …
Produktegenskaber
Multifunktionel plade
Ubrændbar …
Vandtæt og fugtafvisende
…
Diffusionsåben
..
… velegnet til ekstreme og aggressive miljøer med store udsving i temperatur
og luftfugtighed …

Megapan Windbreaker (ekstrakten side 710, 718, 721, 728 og 731):

Megapan Windbreaker er med sin samling af unikke egenskaber, det helt
rigtige valg af vindspærre. Med … vejrbestandige egenskaber … i topklassen
af byggematerialer.
…



/

57

… unikke egenskab bag yderfacaden …
…
Dette giver pladen de unikke egenskaber der er behov for ved en vindspærre.

Tilsvarende er oplyst i forhold til MgO Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side 738).

Derudover fremgår det også af databladet for alle tre produkter (ekstrakten, bind 3,
side 708, 719, 725, 729, 735, 739 og 745), som til dels fremstår som en række
”highlights” over pladens egenskaber, at den er ”fugtbestandig” .

Ydermere fremgår af montagevejledningen for Megapan Windbreaker (ekstrakten,
bind 3, side 725 og 735) og for MgO Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side
745):

” … er et magnesiumprodukt som er brugt i århundrede i Asien. Magnesium
som byggemateriale har en lang række historiske referencer”

Det fremgik ikke af nogen af databladene, at der i NPI’s vindspærreplader som
bindemiddel blev anvendt sorel-cement. Årsagen til, at disse produkter viste sig
uegnede i det danske klima, kan udelukkende henføres til, at sorel-cement var blevet
anvendt som bindemiddel.

NPI har som professionel importør af MgO-pladerne videregivet fejlagtige
oplysninger om MgO-pladernes egenskaber og anvendelsesmuligheder i det danske
klima til mellemhandlere som Sagsøgte A/S og Virksomhed A/S 1 med henblik på,
at oplysningerne kunne benyttes til markedsføring rettet mod slutbrugerne, i dette
tilfælde Sagsøger A/S. NPI har ved videregivelsen af dette materiale til
mellemhandlerne været fuldt ud klar over, at oplysningerne ville blive brugt i
markedsføringen, og NPI har også været fuldt ud klar over, hvem der var de
potentielle aftagere/målgruppen.

Ved videregivelse og udarbejdelse af datablade mv. har NPI, som professionel
importør af pladematerialer til byggeriet, endvidere været klar over, at oplysningen
om pladens funktion som vindspærreplade, og oplysningen om, at pladen
var fugtbestandig, var en væsentlig, betydningsfuld og bestemmende oplysning for
køberne, som NPI igennem sit markedsføringsmateriale, herunder datablad,
henvendte sig direkte til.

Det gøres således gældende, at NPI overfor Sagsøger A/S i produktdatablade også
har tilsikret, at MgO-pladeprodukterne var generelt egnede som vindspærre i det
danske klima og var ”fugtbestandige” . NPI er derfor ansvarlig også på objektivt
grundlag – også over for Sagsøger A/S som senere erhverver/køber af produkterne.

På den baggrund gøres det gældende, at Sagsøger A/S som senere erhverver/køber
af



/

58

MgO-pladeprodukterne fra NPI har et direkte krav mod NPI, som er uafhængigt af
kontraktforholdene mellem Sagsøger A/S og henholdsvis Sagsøgte A/S og
Virksomhed A/S 1 og af kontraktforholdene mellem henholdsvis Sagsøgte A/S og
Virksomhed A/S 1 og NPI.

Til støtte herfor bemærkes det desuden, at det er udtrykkeligt påført eks. Fakturaerne
for Virksomhed A/S 1's køb af MgO-pladerne fra NPI (ekstrakten, bind 2, side 373
ff), at aftageren/slutkøberen var Sagsøger A/S.

Retskilder om det direkte krav findes i materialesamlingen side 146-259 og 367 ff.
De relevante dele heri er markeret.

6.1.1.2 Indtrædelse

Såfremt retten mod forventning finder, at Sagsøger A/S ikke har et direkte krav mod
NPI, som ovenfor anført, gøres det subsidiært gældende, at Sagsøger A/S har et krav
mod NPI baseret på et indtrædelsessynspunkt.

Sagsøger A/S indtræder således i henholdsvis Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S'
sted i sit friholdelseskrav mod NPI.

I forhold til Virksomhed A/S 1:

Det bestrides i den forbindelse, at Virksomhed A/S 1's salg af MgO-plader til
Sagsøger A/S er sket på grundlag af DB12 (tidligere TUN2002). Dette fremgår
intetsteds af dokumenter relevant for Sagsøger A/S' køb af pladerne, herunder
fakturaerne fra Virksomhed A/S 1 til Sagsøger A/S om Brøndby Strandparkerne
(ekstrakten, bind 2, side 363 ff.) og om Sundhedshuset (ekstrakten, bind 3, side 534
ff.).

NPI har fremlagt en nogle eksempler på Virksomhed A/S 1's tilbud og
ordrebekræftelser til Sagsøger A/S samt en samhandelsaftale (ekstrakten, bind 4,
side 833-846, side 800 ff. og side 817 ff.).
Ingen af disse bilag vedrører de af sagen omfattede produktleverancer.

Derudover har NPI anført, at samtlige leverancer til Virksomhed A/S 1 og de øvrige
byggemarkeder, der var medlem af Indkøbsforening skete i henhold til Trækon
2002. Til illustration
heraf har NPI fremlagt en række yderligere bilag (ekstrakten, bind 4, side 803-811,
side 814 ff., side 820-829, side 863 ff.)
Ingen af disse bilag vedrører de af sagen omfattede produktleverancer.

De påberåbte betingelser er generelt ikke vedlagt ovennævnte eksempler, ligesom de
bebyrdende forhold heri ikke ses at være fremhævet, eller have været vedtaget
endsige efter forhandling. Det bemærkes ligeledes, at eksemplerne ikke udgør de
fulde aftalegrundlag, og at det således ikke er muligt at fastslå, at betingelserne er
aftalt/vedtaget.

Det bestrides ligeledes som udokumenteret, at Sagsøger A/S i forbindelse med
oprettelsen



/

59

af en konto hos Virksomhed A/S 1 indgik aftale om anvendelse af TUN 2002 eller
DB12.

Det er NPI, der har bevisbyrden for, at disse betingelser er vedtaget. Denne er ikke
løftet. For nærmere om vedtagelse af sådanne betingelser henvises til
bemærkningerne nedenfor.

I forhold til NPI’s salg til Sagsøgte A/S:

Det gøres overordnet gældende, at samhandelsaftalerne mellem Sagsøgte A/S og
NPI ((ekstrakten, bind 4, side 865 ff og 887 ff) ikke er vedtaget.

Såfremt retten finder, at disse samhandelsaftaler er vedtaget mellem Sagsøgte A/S
og NPI, gøres det gældende, at der i forholdet mellem Sagsøgte A/S og NPI ikke er
aftalt begrænsning af mangelsansvaret. Tværtimod har NPI påtaget sig indeståelse,
og at AB 92-ansvar kan gøres gældende direkte af Sagsøger A/S over for NPI.

Sagsøger A/S henviser herved til samhandelsaftalen mellem NPI og Sagsøgte A/S
for 2013 (ekstrakten, bind 4, side 865) pkt. 4.1 og 4.2 (ekstrakten, bind 4, side 876
og 877), som nærmere redegjort for i pkt. 2.6 i Sagsøger A/S' replik af 28. oktober
2019 (ekstrakten, bind 1, side 55 ff.).
Dette må gå forud for ansvarsbegrænsning i Trækon 2002.

Den indledende bemærkning i samhandelsaftalen, side 2 (ekstrakten, bind 4, side
866) hvoraf det fremgår, at:

Det er desuden aftalt, at salgs- og leveringsbetingelserne beskrevet i
TRÆKON 2002 er gældende for denne aftale.

kan ikke føre til en begrænsning af det konkret aftalte ansvar i samarbejdsaftalens
pkt. 4. En sådan generel henvisning til salgs- og leveringsbetingelser kan
ikke føre til en tilsidesættelse af de specifikt mellem parterne aftalte konkrete vilkår.
Heller ikke selvom disse er konciperet af Sagsøgte A/S. Det bemærkes desuden,
som ovenfor anført, at ansvarsfraskrivelser tilsidesættes, subsidiært fortolkes
restriktivt.

Der henvises i øvrigt til, at der mellem NPI og Sagsøgte A/S, ér taget stilling til,
hvorvidt NPI’s salgs- og leveringsbetingelser eller samhandelsaftalen skal have
forrang.

Under overskriften 1. GENERELT, samarbejdsaftalens side 5, (ekstrakten, bind 4,
side 869) er det således anført:

1.4 Såfremt der er uoverensstemmelse mellem leverandørens salgs- og
leveringsbetingelser og nærværende samhandelsaftale, skal sidstnævnte være
gældende.
1.5 En fravigelse af samhandelsaftalen forudsætter forudgående udtrykkelig
skriftlig aftale mellem parterne.

Det kan således ikke føre til det modsatte resultat, at det i den fortrykte tekst



/

60

nederst på fakturaerne fra NPI til Sagsøgte A/S fremgår (ekstrakten, bind 2, side 265
ff.):

” Salgs- og leveringsbetingelser i henhold til TRÆKON 2002.” .

I forhold til samhandelsaftalen for 2014 (ekstrakten, bind 4, side 887 ff.), bemærkes
det, at aftalen, i stedet for en generel henvisning til Trækon 2002, indeholder
en oplistning af ”afvigelser” . Sagsøger A/S henviser til det af Sagsøger A/S anførte
nederst side 13 ff. i Sagsøger A/S' replik af 28. oktober 2019 (ekstrakten, bind 1,
side 56).

Det er ikke klart og entydigt, hvordan disse afvigelser skal forstås. Dette må ved
fortolkning komme NPI til skade.

For så vidt angår ”Afvigelser Pkt. 1” (ekstrakten, bind 4, side 887) til aftalens pkt.
1.4, der har følgende ordlyd (ekstrakten, bind 4, side 891):

1.4 Såfremt der er uoverensstemmelse mellem leverandørens salgs- og
leveringsbetingelser og nærværende samhandelsaftale, skal sidstnævnte være
gældende.

forstår Sagsøger A/S denne ”afvigelse” således, at den blot præciserer, at NPI’s
salgs- og leveringsbetingelser er Trækon 2002, samt at NPI har påtaget sig en for
køber udvidet reklamationsret efter DB12, pkt. 14 (ekstrakten, bind 4, side 813).
Bestemmelsen pkt. 1.4 må således fortsat forstås sådan, at samhandelsaftalen
generelt har forrang for NPI’s standard salgs- og leveringsbetingelser.

Det er således bl.a. aftalt mellem NPI og Sagsøgte A/S, at:
Det køberetlige ansvar kan gøres gældende overfor leverandøren, jf. aftalens pkt.
5.1.1 (ekstrakten, bind 4, side 896).
NPI indestår for, at den bestilte vare er mangelfri og i overensstemmelse med den
betegnelse og beskrivelse samt de specifikationer, hvorunder varen er solgt, jf.
aftalens pkt. 5.2.1 (ekstrakten, bind 4, side 897).
NPI påtager sig det fulde mangelsansvar, jf. aftalens pkt. 5.2.3 (ekstrakten, bind 4,
side 898).

NPI har gjort gældende at sælge på basis af Trækon 2002 (ekstrakten, bind 4, side
758 ff.). Det gøres i første række gældende, at eks. Ansvarsbegrænsningen i Trækon
2002 § 11, stk. 9 (ekstrakten, bind 4, side 759), ikke finder anvendelse, da det er
aftalt, at samhandelsaftalen går forud for NPI’s standard salgs- og
leveringsbetingelser, jf. samhandelsaftalens pkt. 1.4 (ekstrakten, bind 4, side 891).
Henvisninger til, at NPI sælger på basis af Trækon 2002, må ved dette pkt. 1.4, som
ved aftalens øvrige bestemmelser, hvor der er foretaget en sådan henvisning, skulle
forstås således, at betingelserne i Trækon 2002 finder anvendelse, i det omfang, de
ikke er i strid med samhandelsaftalen, og dermed supplerer samhandelsaftalen, hvor
denne er tavs.

Til støtte herfor gøres det tillige gældende, at der er tale om en generel henvisning,
og at samhandelsaftalens ”afvigelser” ikke kan medføre, at en ansvarsbegrænsning i
Trækon 2002 kan anses for vedtaget, eller i øvrigt må fortolkes restriktivt og dermed
bortfortolke sådan ansvarsbegrænsning. Som



/

61

antydet ovenfor er der ikke henvist til NPI’s salgs- og leveringsbetingelser for alle
bestemmelser i samhandelsaftalens afsnit 5, ligesom det under overskriften ”5.4
Byggeleveranceklausul og byggematerialer (GÆLDER KUN SALG AF
BYGGEMATERIALER)” (ekstrakten, bind 4, side 899) bl.a. er anført:

5.4.3 Uanset afgrænsningen i praksis forpligter leverandøren sig til at
honorere et eventuelt krav, som Sagsøgte A/S eller en andelshaver har måttet
udrede over for en kunde i kraft af endelig dom eller kendelse, og
leverandøren accepterer at lade sig medinddrage i en eventuel retssag herom
med kunden.

Dette stemmer i øvrigt overens med Sagsøgte A/S opfattelse af aftalen, som den
kommer til udtryk på side 4 i Sagsøgte A/S' svarskrift af 28. januar 2019
(ekstrakten, bind 1, side 10).

Den af NPI fremlagte erklæring af 2. december 2019 (ekstrakten, bind 4, side 951),
hvorved Sagsøgte A/S' ansvarlige for samhandelsaftalerne i 2011-2014 bekræfter, at
TRÆKON 2002 var udgangspunktet for parternes samhandel, og at TRÆKON 2002
havde forrang i tilfælde af modstrid med samhandelsaftalens bestemmelser, kan ikke
tillægges bevismæssig betydning, der kan føre til andet resultat.

Erklæringen er udarbejdet til brug for retssagen som et ensidigt partsindlæg, og har
ikke støtte i aftalernes ordlyd eller det af Sagsøgte A/S i duplikken anførte.
Derudover bemærkes det, at Sagsøgte A/S og NPI forsat indgår i et samarbejde. Der
henvises i den sammenhæng til samhandelsaften for 2019-2021 (ekstrakten, bind 4,
side 945).

Det bemærkes yderligere, at aftalen for 2010 (ekstrakten, bind 4, side 768 ff.) og de
efterfølgende år ikke er ens, og at korrespondance forud for aftalen i 2009
(ekstrakten, bind 4, side 948) ikke kan tages som udtryk for, hvad intentionerne for
de efterfølgende års aftaler har været, ligesom det ikke klart fremgår, at TRÆKON
2002 har forrang frem for samhandelsaftalen.

Hertil kommer, at samhandelsaftalerne (ekstrakten, bind 4, side 865 ff. og 887 ff.)
ikke er aftalt eller gældende i forholdet over for Sagsøger A/S, selvom de måtte
være aftalt mellem Sagsøgte A/S og NPI.

Såfremt retten finder, at samhandelsaftalerne er aftalt, og at der er aftalt en
begrænsning af NPI’s ansvar over for Sagsøgte A/S og tillige over for Sagsøger A/S,
gøres det gældende, at NPI ved at markedsføre MgO-pladerne som ”fugtbestandige”
, uden
at NPI har sikret sig dokumentation for, at pladerne var egnet til dette formål, som
professionel importør af byggematerialer, har handlet groft uagtsomt. Tilsvarende
skal eventuel ansvarsbegrænsning tilsidesættes, da NPI må anses at have påtaget sig
indeståelse for produkternes egenskaber og egnethed som vindspærre i Danmark. På
den baggrund gøres det gældende, at ansvarsbegrænsning i Trækon tillige af disse
grunde ikke finder anvendelse.

I forhold til NPI’s salg til Virksomhed A/S 1:



/

62

NPI har gjort gældende, at Trækon 2002 (ekstrakten, bind 4, side 758 ff,) er aftalt
mellem NPI og Virksomhed A/S 1. Dette er ikke dokumenteret og bestrides. Det
bemærkes, at det er NPI, der har bevisbyrden for, at dette er tilfældet, og at sådanne
vilkår dermed ikke kan anses for vedtaget alene ved generel påførelse på en faktura.

6.1.2 Krav mod Sagsøgte A/S

Sagsøgte A/S er som leverandør, forhandler og sælger af de af denne markedsførte
og solgte produkter ansvarlig for disses uegnethed som vindspærreplader på det
danske marked. Sagsøgte A/S er tillige ansvarlig for manglende/mangelfulde
oplysninger og/eller urigtige oplysninger i datablade, manglende undersøgelse mv.

Ansvaret for egnetheden af byggematerialer er principalt objektivt, subsidiært
objektiviseret (med omvendt bevisbyrde). Mere subsidiært har Sagsøgte A/S udvist
grov uagtsom adfærd. Mest subsidiært er Sagsøgte A/S ansvarlig som professionel
ved udvist simpel uagtsomhed.

6.1.2.1 De af Sagsøgte A/S påberåbte standardbetingelser

Kravet mod Sagsøgte A/S vedrører Sagsøgte A/S salg af vindspærreprodukterne
leveret til projektet Elkærparken.

Sagsøgte A/S leverede produktet Megapan Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side
710 og 718) siden 31. januar 2013, jf. fakturaerne (ekstrakten, bind 2, side 273-278)
og produktet MgO Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side 738 og 740) i perioden fra
6. december 2013 til 10. april 2014, jf. fakturaerne (ekstrakten, bind 2, side 279-
285). Sagsøgte A/S har indkøbt disse af NPI, jf. fakturaer (ekstrakten, bind 2, side
266-272).

Sagsøgte A/S gør gældende, at Sagsøgte A/S har solgt vindspærrepladeprodukterne
Megapan Windbreaker og MgO Windbreaker til Sagsøger A/S på DB12-betingelser.

Sagsøgte A/S har gjort gældende, at ansvarsbegrænsningen i DB12 § 13, stk. 4
(ekstrakten, bind 4, side 813), hvorefter sælgers erstatningsansvar for mangler altid
er begrænset til fakturaværdien af de mangelfulde varer med tillæg af 10%, ikke
finder anvendelse.

Sagsøger A/S fastholder, at Sagsøgte A/S ikke har godtgjort, at DB12 er vedtaget
som gældende for Sagsøgte A/S' salg af disse vindspærreprodukter for Elkærparken,
og således at ansvarsbegrænsningen heri ikke er gældende.

Der stilles efter praksis strenge krav til, at ansvarsbegrænsninger af denne art anses
for vedtaget.

Der henvises herom til materialesamlingen, bl.a., side 98-114 og 260-292. De
relevante dele er markeret.



/

63

Det er ikke tilstrækkeligt, at der blot generelt er henvist til vilkår, der af
leverandøren måtte anses som standardbetingelser.

I denne sag er det end ikke dokumenteret, at der ved Sagsøgte A/S' salg af
vindspærreprodukterne Megapan Windbreaker og MgO Windbreaker til Sagsøger
A/S er henvist til
DB12 (eller TUN 2002). TUN 2002 blev i 2012 afløst af DB12. Sådan henvisning
fremgår ikke af fakturaerne for Megapan Windbreaker (ekstrakten, bind 2, side 273-
278) fakturaerne for MgO Windbreaker (ekstrakten, bind 2, side 279-285) tilsendt
Sagsøger A/S for leverancerne Elkærparken, der skete i 2013 og 2014.

I øvrigt bemærkes, at sådanne bebyrdende og ensidigt udarbejdede betingelser ikke
anses for vedtaget ved blot at henvise til dem – eks. nederst på en faktura
- uden forud for aftaleindgåelsen at drøftet disse og fremhævet bebyrdende
bestemmelser og indarbejde ordlyden/indholdet af de konkrete bestemmelser i
sådanne vilkår i selve aftalen vedtaget mellem parterne.

Sagsøger A/S har derved ikke stiltiende eller udtrykkeligt accepteret TUN
2002/DB12 som gældende salgs- og leveringsbetingelser for Sagsøgte A/S' konkrete
salg af produkterne til Elkærparken.

Sagsøgte A/S har anført, at Sagsøger A/S siden 21. januar 2009 har været oprettet
som erhvervskunde hos Sagsøgte A/S, og at alle kontohavere i forbindelse med
oprettelsen af en erhvervskonto modtager kopi af de vilkår, som den efterfølgende
samhandel sker
på.

Dette er ikke dokumenteret af Sagsøgte A/S.

Sagsøger A/S bestrider tillige, at der er indgået aftale om benyttelse af TUN2002 i
forbindelse med kontooprettelse.

Sagsøger A/S har gentagne gange opfordret Sagsøgte A/S til at dokumentere dette.

Sagsøgte A/S har ikke imødekommet opfordringen.

Det skal derfor lægge til grund, at Sagsøgte A/S og Sagsøger A/S ikke indgik aftale
om anvendelse af TUN2002, senere DB12, i forbindelse med oprettelsen af
erhvervskonto hos Sagsøgte A/S.

De opdaterede vilkår DB12, som Sagsøgte A/S påberåber sig i denne sag, findes i
øvrigt ikke at kunne anses for vedtaget ved, at Sagsøgte A/S sender disse med
posten til alle kontohavere, således som anført af Sagsøgte A/S. Det bestrides tillige,
at det er sket, herunder over for Sagsøger A/S.

Det bestrides endvidere, at betingelserne finder anvendelse uden særskilt og konkret
vedtagelse på baggrund af en branchekutyme.



/

64

Sagsøgte A/S har anført, at DB12 (og tidligere TUN2002) afspejler branchens
sædvaner og kutymer mv. Dette bestrides. DB12 (og tidligere TUN2002) er et sæt
regler udarbejdet af Danske Byggecentre, som udelukkende og ensidigt tilgodeser
de professionelle byggemarkeders interesser, og som i høj grad afviger fra
baggrundsretten. Det er et regelsæt, som har været og er uacceptabelt, urimeligt og
kritiseret af Dansk Byggeri for at være ubalanceret (ekstrakten, bind 4, side 761-
765). Betingelserne afspejler således ikke markedets ønsker og interesser, men
varetager udelukkende byggemarkedernes egne ensidige ønsker og interesser. Det
gælder både TUN 2002 og DB 12.

Bl.a. fordi DB12/TUN 2002-betingelserne fraviger baggrundsretten markant,
udelukkende til byggemarkedernes fordel, og fordi der ikke er tale om et såkaldt
agreed document, er vedtagelsestærsklen for sådanne betingelser høj.

Det må således fastholdes, i overensstemmelse også med det af Brancheforeningen
Danske Byggecentre anførte på deres hjemmeside (ekstrakten, bind 4, side
961-964), at betingelserne skal være klart og tydeligt aftalt for det pågældende køb
og dermed for hver konkrete leverance for at være gældende mellem parterne. Dette
gælder uanset, hvor mange byggemarkeder der ensidigt har besluttet
generelt at henvise til betingelserne.

Såfremt det var Sagsøgte A/S, eller andres, intention, at de omtalte salgs- og
leveringbetingelser skulle være gældende mellem parterne, kunne og burde
Sagsøgte A/S som professionel have sikret sig, at betingelserne var konkret vedtaget
for hver af leverancerne til Elkærparken. Det gjorde Sagsøgte A/S imidlertid ikke.

Der er således ikke vedtaget nogen ansvarsbegrænsning i forholdet mellem
Sagsøger A/S og Sagsøgte A/S i sagen om vindspærrepladeprodukterne til
Elkærparken.

6.1.2.2 Sagsøgte A/S' andre tilbud mm.

Sagsøgte A/S har fremlagt to tilbud (ekstrakten, bind 4, side 830-833) og en
ordrebekræftelse fra 2013 (ekstrakten, bind 4, side 853-854) og to ordrebekræftelser
fra oktober 2014 (ekstrakten, bind 4, side 855-861) på andre materialer. Disse er
sidst påtrykt:

Salgs- og leveringsbetingelser for ovenstående leverance iflg. TUN12

Det kan imidlertid konstateres, at de bebyrdende forhold heri ikke er fremhævet, at
ingen af de fremlagte ordrebekræftelser og tilbud vedrører de af sagen om handlede
vindspærrepladeprodukter samt at kun ordrebekræftelsen fra 2013 (ekstrakten, bind
4, side 853-854) vedrører levering af materialer til Elkærparken. Derudover er
betingelserne ikke vedlagt nogen af de to tilbud (ekstrakten bind 4, side 830-832).
Hertil kommer, at der er i disse to tilbud henvist til ”TUN12” , ikke DB12.



/

65

Som bilag L3 (ekstrakten, bind 2, side 263) har Sagsøgte A/S fremlagt en faktura på
levering af materialer til Elkærparken, herunder 70 Megapan Windbreaker
beklædningsplader. Fakturaen har fakturanr. 1176534 og er dateret 30. oktober 2013.

Der er fremlagt en faktura med samme nummer som en del af bilag A3 (ekstrakten,
bind 2, side 278 af side 273-285).

Den som bilag L3 fremlagte faktura varierer indholdsmæssigt fra fakturaen fremlagt
i bilag A3, idet det af bilag L3 (ekstrakten, bind 2, side 263) bl.a. fremgår:

Salgs- og leveringsbetingelser for ovenstående leverance iflg. DB12

Dette fremgår ikke af den først fremlagte udgave af fakturaen (bilag A3)
(ekstrakten, bind 2, side 278).

Derudover bemærkes følgende ved at sammenligne fakturaen af 30. oktober 2013
- bilag L3 (ekstrakten, bind 2, side 263) - med: Sagsøgte A/S' to tilbud af 30. januar
og 4. marts 2013 – bilag J3 - ekstrakten, bind 4, side 830-832, og Sagsøgte A/S'
ordrebekræftelserne fra perioden 20. juni 2013 til 15. oktober 2014 - bilag K3 -
ekstrakten, bind 4, side 853-861).

Der er i disse to tilbud og disse ordrebekræftelser, som er fremlagt (bilag J3 og K3)
(ekstrakten, bind 4, side 830-832 og 853-861), der dækker fra januar 2013 til
oktober 2014 henvist til TUN12 - og ikke DB12, som i fakturaen fra oktober 2013,
bilag L3 (ekstrakten, bind 2, side 263).

Sagsøgte A/S' pengeinstitut er i tilbud og ordrebekræftelserne (bilagene J3 og K3)
angivet som Handelsbanken, mens Sagsøgte A/S' pengeinstitut i fakturaen (bilag
L3) (ekstrakten, bind 2, side 263) er angivet som Spar Nord.

Derudover bemærkes også, at der nederst på fakturaen fremlagt som bilag L3
(ekstrakten, bind 2, side 263) er anført 3 adresser/afdelinger for Sagsøgte A/S:
Slagelse, Gørlev og Hørve. Dette fremgår heller ikke af de som bilag J3 og K3
fremlagte tilbud og ordrebekræftelser, hvor kun adresserne i Slagelse og Gørlev er
påført. Det fremgår af Sagsøgte A/S' årsrapport for 2018, at Sagsøgte A/S overtog
aktierne i Virksomhed A/S 4 pr. 1. november 2018, og at aktiviteterne i Virksomhed
A/S 4 pr. 1. januar 2019 blev overdraget til Sagsøgte A/S. Dette er ubestridt.

Fakturaversionen i bilag L3 (ekstrakten, bind 2, side 263) varierer i layout/indhold
fra tilbuddene i bilag J3 (ekstrakten, bind 4, side 830-832) og ordrebekræftelserne i
bilag K3 (ekstrakten, bind 4, side 853-862), og det lader til, at fakturaen bilag L3
(ekstrakten, bind 2, side 263) er blevet printet på et nyere brevpapir/ layout fra
2018/19, hvor tillige Virksomhed A/S 4 er med i Sagsøgte A/S.

Det kan således ikke lægges til grund, at den originale faktura fakturanr. 1176534
(ekstrakten, bind 2, side 278). var påtrykt henvisningen til DB12.



/

66

Endeligt gøres det gældende, at en henvisning, der alene og først sker efterfølgende i
en ordrebekræftelse eller faktura og dermed først efter tilbud og ordre/
accept, under ingen omstændigheder er tilstrækkelig til, at vedtagelse er sket.

6.1.3 Forhold overfor både NPI og Sagsøgte A/S

Det kan således sammenfattes, at NPI og Sagsøgte A/S har fremlagt en række tilbud,
ordrebekræftelser og fakturaer mv., i samhandelsforholdet mellem Sagsøgte A/S og
Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 1 og Sagsøger A/S for at søge at illustrere, at
TUN2002/DB12 skulle være aftalt mellem parterne for så vidt angår salg omfattet af
denne sag, uden at et eneste af bilagene vedrører de af sagen omfattede
vindspærrepladeprodukter.

Det må således konkluderes, at der ikke mellem Sagsøger A/S og Sagsøgte A/S -
eller mellem Virksomhed A/S 1 og Sagsøger A/S – er vedtaget disse vilkår ved
levering af de konkrete vindspærrepladeprodukter i de i denne sag relevante tre
byggeprojekter.

Såfremt retten mod forventning måtte finde, at sådan vedtagelse er sket, skal de af
Sagsøgte A/S påberåbte ansvarsbegrænsninger heri tilsidesættes, da disse, der er
væsentlige fravigelse af dansk ret almindeligt gældende erstatningsregler, ikke
fremhævet eller individuelt forhandlet.

Det skal tillige lægges til grund, at Sagsøgte A/S og Virksomhed A/S 1 ved
indholdet af datablad mm. over for Sagsøger A/S har tilsikret egenskaber eller
udvist grov uagtsomhed om de leverede produkters egnethed som vindspærre,
herunder at disse er fugtbestandige.

Sagsøgte A/S har på side 3, nederst i sin duplik (ekstrakten, side 104) anført, at i det
omfang retten måtte finde, at salget mellem NPI og Sagsøgte A/S ikke er sket med
”udvidet
ansvar” , må tilsvarende gælde i forholdet mellem Sagsøgte A/S og Sagsøger A/S.
Dette bestrides. Retsforholdet mellem Sagsøger A/S og Sagsøgte A/S er uafhængigt
af retsforholdet mellem Sagsøgte A/S og NPI.

Fælles for både NPI og Sagsøgte A/S gøres det overordnet gældende, at kravet også
er baseret på regler om mangelsansvar, markedsføringsansvar og almindelige
erstatningsretlige regler.

6.1.3.1 Ansvar som leverandør og sælger af byggematerialer

Til støtte for kravene mod NPI og Sagsøgte A/S henvises tillige til nedennævnte
bekendtgørelser om markedsføring, salg og markedskontrol af byggevarer.

Bekendtgørelse 1075 af 10. november 2008 om markedsføring, salg og
markedskontrol af byggevarer indeholder bl.a. bestemmelse om
(materialesamlingen,
side 13):



/

67

§ 1. Bekendtgørelsen omfatter alle byggevarer, der bringes på markedet eller
sælges her i landet.

[…]

§ 5 Markedsføring af byggevarer må ikke ske ved anvendelse af urigtige eller
urimeligt mangelfulde angivelser, der er egnet til at vildlede om varens lovlige
anvendelse i byggeri eller om varens egenskaber.

Stk. 2. Rigtigheden af angivelse om faktiske forhold skal kunne dokumenteres.

Tilsvarende fremgår af den senere gældende bekendtgørelse 688 af 17. juni 2013 om
markedsføring, salg og markedskontrol af byggevarer (materialesamlingen, side 16):

§ 5. Markedsføring af byggevarer må ikke ske ved anvendelse af urigtige eller
urimeligt mangelfulde angivelser, der er egnede til at vildlede om
byggevarens lovlige anvendelse i byggeri eller om varens egenskaber.
Stk. 2. Rigtigheden af angivelse om faktiske forhold skal kunne dokumenteres.

6.1.3.2 Købeloven

Det fremgår af købelovens § 43, stk. 3, at:

Sælgeren er, selv om han er uden skyld, pligtig at betale skadeserstatning dog
således, at bestemmelserne i § 24 finder tilsvarende anvendelse.

NPI har gjort gældende, at såfremt MgO-pladerne på trods af de givne
omstændigheder viser sig at være mangelfulde, vil der være tale om en mangel som
rammer alle MgO-plader, og som derfor ikke kan begrunde et køberetligt
erstatningsansvar, jf. købelovens § 43, stk. 3, jf. § 24.

Ansvarsfritagelse efter købelovens § 24 kræver, at muligheden for at opfylde aftalen
må anses for udelukket ved omstændigheder, der er af en sådan beskaffenhed, at
sælgeren ved købets afslutning ikke burde have taget dem i betragtning. Hertil
oplister købelovens § 24 eksemplerne, hændelig undergang af alle genstande af den
art eller det parti købet angår, krig, indførelsesforbud eller lignende.

Henvisningen til artsumulighed i købelovens § 24 vedrører således manglende
levering, altså forsinkelsesansvaret, men ikke det i af denne sag omfattede tilfælde
om mangelfuld levering. I denne sag skyldes den mangelfulde leverance, at MgO-
pladerne ikke egner sig til at blive anvendt som vindspærre, selvom MgO-pladerne
af NPI og Sagsøgte A/S/Virksomhed A/S 1 var blevet markedsført til dette formål.
Hertil kommer, at det ikke i sig selv var umuligt at levere en mangelfri
vindspærreplade, nemlig andre produkttyper end MgO-plader.



/

68

Der henvises til materialesamlingen, bl.a., side 113, 2. spalte, midt (T:BB 2019.791).

Der foreligger ikke artsumulighed i købelovens § 24’s forstand.

Såfremt retten mod forventning måtte finde, at der er tale om artsumulighed som
anført i købelovens § 24, gøres det gældende, at det ikke skyldes hændelser af en så
ekstraordinær karakter, som de nævnt i købelovens § 24. Det forhold, at MgO-
pladerne ikke er egnet som vindspærreplader i det danske klima, kan ikke sidestilles
med hændelig undergang af alle genstande, krig eller indførelsesforbud.

En produkttypes formålsuegnethed kan ikke fritage en sælger/leverandør for det
køberetlige mangelsansvar, ligesom det ikke kan fritage en entreprenør for det
entrepriseretlige mangelansvar over sin bygherre. En entreprenørs entrepriseretlige
mangelansvar over sin bygherre for et materiale/produkts uegnethed minder om en
genussælgers køberetlige mangel over for sin køber, jf. bl.a. Hørlycks artikel i T:BB
2017.647 (materialesamlingen, side 263, første spalte, midt).

6.1.3.3 Urigtige oplysninger i datablad

Det gøres gældende, at NPI og Sagsøgte A/S ved afgivelse af urigtige oplysninger i
datablade mv. om de markedsførte og solgte vindspærrepladeprodukters
”fugtbestandighed” , anvendelsesmuligheder mm. er ansvarlig.

Indholdet af databladene herom er gengivet ovenfor i pkt. 6.1.1.1, side 13-14,
ovenfor.

NPI og Sagsøgte A/S har herved tillige tilsikret Sagsøger A/S, at de anvendte
vindspærreprodukter havde egenskaber, der gjorde disse egnet til sådan funktion og
formål, og NPI
og Sagsøgte A/S er derved allerede af denne grund, også på objektivt grundlag,
ansvarlig for de tab, som Sagsøger A/S har lidt i anledning heraf.

Som anført af skønsmændene i deres supplerende forklaring under
hovedforhandlingen i Lilletoften (TBB 2017.779, side 10, materialesamlingen side
28, 2.
spalte, øverst):

Den projekterende får en umulig opgave, hvis man ikke kan stole på et
datablad fra en producent.

Det fremgår tillige (materialesamlingen side 26, T:BB 2017.779, side 8, 2.sp.,
nederst), at:



/

69

” Det er sædvanligt at producenternes datablade lægges til grund for den
tekniske rådgivers valg” .

Endvidere anføres (materialesamlingen side 28, T:BB 2017.779, side 10, 2. spalte,
midt):

” Det er afgørende, om der foreligger et datablad”

Som det således også anføres (materialesamlingen side 29, T:BB 2017.779, side 11,
1. spalte, midt:

” Det gør ikke nogen forskel, om databladet er udgivet af producenten eller
leverandør, der mellemhandler”

Rådgivere og entreprenører må nødvendigvis kunne stole på de egenskaber, som
leverandøren angiver i datablad, jf. T:BB 2018.907, side 9, anden spalte, midt, og
side 12, anden spalte, midt (materialesamlingen side 44 og 47).

Skønsmændene konstaterede i den første MgO-kendelse (materialesamlingen side
27, T:BB 2017.779, s. 9, 2. spalte, midt):

” Skønsmændene finder ikke de fremlagte oplysninger korrekte hvad angår
fugtbestandighed af pladerne” .

Som også anført ovenfor om bekendtgørelserne om markedsføring, salg og
markedskontrol af byggevarer (materialesamlingen, side 13), skal leverandøren
kunne dokumentere ”Rigtigheden af angivelse om faktiske forhold” .

Denne dokumentation af leverandørens angivelse af et materiales/produkt egnethed
kan dokumenteres enten ved tilstrækkelig anvendelseserfaring eller
test/undersøgelse.

Sagsøger A/S henviser i denne sammenhæng til, at det må (materialesamlingen side
27, T:BB 2017.779, s. 9, 1.sp., under midten):

” … betegnes som sædvanligt at sende plader til undersøgelse hos DTU,
Teknologisk Institut eller andet med henblik på en undersøgelse af pladernes
fugtsugende egenskab” , såfremt ” det var en leverandør, som selv skulle
dokumentere, at pladerne var egnet til et bestemt formål, hvor de ville blive
udsat for høj relativ luftfugtighed” .

En leverandør skal kunne ” dokumentere de egenskaber, som han i et datablad
hævdede forelå” , jf. T:BB 2018.907, side 12, anden spalte, øverst
(materialesamlingen side 47).

Som anført i skønserklæringen fra sagen i T:BB 2018.907, side 12, første spalte,
nederst (materialesamlingen side 47), var der mulighed for at udføre undersøgelser,
der kunne have ”fundet de nu kendte problemer ”.



/

70

NPI og Sagsøgte A/S har ikke godtgjort at have fået foretaget nogen undersøgelser
eller test i perioden 2010-2013, der dokumenterer de markedsførte og solgte
vindspærrepladeprodukters egnethed til deres formål.

Disse forhold er tillige i sig selv ansvarspådragende for NPI og Sagsøgte A/S.

6.1.3.4 Markedsføring

NPI og Sagsøgte A/S er ansvarlig efter markedsføringsloven som supplerende
selvstændigt grundlag.

Af markedsføringslovens § 20, stk. 2, (materialesamlingen side 12) fremgår:

Ved vurderingen af, om en erhvervsdrivendes handelspraksis er vildledende
efter stk. 1, skal der tages hensyn til den pågældende handelspraksis som
helhed, herunder oplysninger om følgende forhold:

Egenskaberne ved produktet,

prisen eller den måde, prisen beregnes på, og betingelserne for levering af
produkterne og

annoncørens status, egenskaber og rettigheder

og § 24, stk. 2:

Handlinger i strid med loven er erstatningsansvarspådragende i
overensstemmelse med dansk rets almindelige regler.

6.1.3.5 Erstatningskrav

Slutteligt gøres det gældende, at NPI og Sagsøgte A/S er ansvarlig for det tab, som
Sagsøger A/S har lidt, som følge af deres markedsføring og salg af de af denne sag
omfattede produkter på baggrund af de almindelige erstatningsretlige regler.

Som anført ovenfor markedsførte og solgte Sagsøgte A/S og NPI produkterne som
”fugtbestandige” mm. og til anvendelse som vindspærreplader. Det viste sig
imidlertid i 2015, at pladerne ikke var ”fugtbestandige” og derfor ikke egnede til
deres formål som vindspærre under danske klimatiske forhold.

På baggrund af Virksomhed ApS' rapport fra 16. september 2015 (ekstrakten, bind
5, side 1029), afgørelsen i T:BB 2018.907 og skønserklæringer mm. som redegjort
for ovenfor blev vindspærrepladeprodukterne i de tre omhandlede sager alle
udskiftet. Dette skyldes udelukkende de af NPI og Sagsøgte A/S (og Virksomhed
A/S 1) leverede produkters uegnethed. Der er således kausalitet mellem den
erstatningspådragende handling og tabet. Det er endvidere ikke upåregneligt, at



/

71

et uegnet byggemateriale skal udskiftes med et egnet. Også den erstatningsretlige
betingelse om adækvans er derfor opfyldt.

6.1.3.6 De konkrete omstændigheder

Beslutningen om at vælge NPI’s produkt og indkøbe dette som vindspærreplade er
foretaget på baggrund af NPI’s markedsføringsmateriale, herunder datablad og
montagevejledning, som blev anvendt af NPI og Sagsøgte A/S/Virksomhed A/S 1 i
forbindelse med videresalget af vindspærrepladerne. NPI og Sagsøgte A/S skal
derfor friholde Sagsøger A/S.

Datablad mm. fra NPI og Sagsøgte A/S var bestemmende for Sagsøger A/S'
produktindkøb.

Sagsøger A/S indhentede ved hvert af projekterne selvstændigt oplysninger og
materiale, herunder datablad, og Sagsøger A/S har selvsagt ikke forholdt sig til
andet end det, der fremgik af det på hver af de konkrete byggesager modtagne
materiale, oplysninger mm. om de enkelte produkter fra NPI/Sagsøgte
A/S/Virksomhed A/S 1.

På baggrund af NPI’s besvarelse af opfordringerne 9, 22 og 23 (ekstrakten, bind 1,
side 223 og 224), og på baggrund af Sagsøgte A/S' manglende besvarelse af samme
opfordringer, kan det ligeledes konstateres, at NPI og Sagsøgte A/S generelt
udleverede datablade mv. på opfordring, samt at der forelå oplysning om pladerne
på NPI’s og Sagsøgte A/S' hjemmeside. Det kan konkluderes, at NPI og Sagsøgte
A/S ikke har et overblik over, hvem der har modtaget disse oplysninger. Det må
derfor konkluderes, at de har været frit tilgængelige på tidspunktet for disses salg af
vindspærreplader til de af denne sag omfattede projekter, ligesom det ud fra
korrespondance mv. på projekterne må konkluderes, at Sagsøger A/S har fået og
videregivet disse oplysninger i forbindelse med beslutning om anvendelse af
pladerne.

NPI har gjort gældende, at et mangelsansvar forudsætter en decideret godkendelse
fra NPI, når anvendelsen som vindspærre ikke specifikt fremgår af databladet. Det
bestrides. Sagsøger A/S henviser til det ovenfor anførte og i tidligere processkrifter
om det i databladene anførte om pladernes egenskaber og egnethed mv.
Sagsøger A/S henviser endvidere til, at NPI og Sagsøgte A/S optog produkterne i
deres sortiment og udbød og solgte disse, fordi de selv mente, at de var egnede som
vindspærre, ligesom NPI også har oplyst sine kunder om, at produkterne kunne
benyttes som vindspærre, jf. NPI’s besvarelse af opfordring (9) (ekstrakten, bind 1,
side 223).

Det fremgår endvidere direkte af datablad for Megapan Windbreaker og MgO
Windbreaker, at der er tale om vindspærreplader, jf. straks nedenfor om sagen
Elkærparken. Databladet for Megapan fra NPI oplyser udtrykkeligt data for
diffusionsåbenhed, der netop er særligt kendetegnende og afgørende egenskab som
vindspærre.

For det tilfælde at retten mod forventning måtte finde, at et mangelsansvar
forudsætter en sådan udtrykkelig godkendelse, som det er fremført af NPI, kan det



/

72

lægges til grund, at denne i øvrigt foreligger for de af NPI leverede pladeprodukter
på Brøndby Strandparkerne forud for e-mailkorrespondancen af 5. juli 2011
(ekstrakten, bind 2, side 355), samt de herefter leverede vindspærreplader til samme
projekt.
Det heri omtalte datablad er for Megapan fra NPI (ekstrakten, bind 3, side 708), der
blev leveret af NPI til Virksomhed A/S 1 og videre til Sagsøger A/S.

Elkærparken:

De til projektet Elkærparken anvendte vindspærrepladeprodukter Megapan
Windbreaker. Af såvel selve produktnavnet som datablad (ekstrakten, bind 3, side
718) og montagevejledning (ekstrakten, bind 3, side 720), fremgår, at det er et
vindspærrepladeprodukt.

Indholdet heraf er beskrevet ovenfor under pkt. 6.1.1.1, side 13-14, ovenfor.

Brøndby Strandparkerne:

I forbindelse med leveringen af de sidste tre leverancer af Megapan-plader til
Brøndby Strandparkerne fremsendte NPI det udaterede produktblad ”Megapan fra
NPI” (ekstrakten, bind 3, side 708) som også anført ovenfor under pkt. 6.1.1.1, side
13-14, ovenfor.

Dette produktblad var vedhæftet e-mailkorrespondance af 7. juli 2011 mellem NPI
og Virksomhed A/S 1 vedrørende pladerne anvendt på Brøndby Strandparkerne.
Sagsøger A/S er cc (ekstrakten, bind 2, side 359 ff.).

Det fremgår bl.a. af korrespondancen, at de sidst leverede plader var Megapan fra
NPI i lighed med de tidligere leverede plader. Pladerne og produktspecifikationerne
var således ens. Idet det udaterede datablad er udarbejdet den 25. oktober 2010
(tillægsekstrakten, side 1200), gøres det gældende, at databladet var gældende, blev
udleveret og var frit tilgængeligt online i forbindelse med de første leverancer heraf
til Sagsøger A/S ultimo 2010, og at oplysningerne heri var bestemmende for valget
af vindspærreplade.

Det bemærkes slutteligt, med henvisning til korrespondancen mellem Virksomhed
A/S 1 og NPI (ekstrakten, bind 2, side 359 ff.), samt efterfølgende e-mail af 5. juli
2011 fra Sagsøger A/S til Virksomhed A/S 1, NPI cc (ekstrakten, bind 2, side 355
ff.), at det er ubestrideligt, at pladerne anvendt på Brøndby Strandparkerne blev
leveret af Virksomhed A/S 1/NPI, samt at produktoplysningerne afgivet af disse var
afgørende for pladernes anvendelse. Det bemærkes også, at NPI/Virksomhed A/S 1
var klar over, hvordan pladerne blev anvendt. Det fremgår således af e-mailen fra
Sagsøger A/S (ekstrakten, bind 2, side 355):

Undertegnet bekræfter hermed modtagelse af beskrivelse på de modtaget
plader på Adresse samt modtagelse af datablad. Pladerne anvendes som
aftalt på baggrund af de foreliggende oplysninger.
[min understregning]



/

73

Dette var også baseret på, at Virksomhed A/S 1 havde besigtiget pladerne på
fabrikken i Glostrup, hvor facadeelementerne blev produceret (ekstrakten, bind 2,
side 357).

Sundhedshuset:

Den til projektet anvendte vindspærreplade blev valgt på et møde i marts 2013
(ekstrakten, bind 3, side 532).

Dette blev bekræftet ved e-mail af 25. marts 2013, hvor bygherrens rådgiver
kommenterede på de på mødet aftalte punkter (ekstrakten, bind 3, side 531 ff.). Det
fremgår bl.a. heraf:

[…]

Facade opbygges som følgende:

[…]

Vindplade - Datablad vedhæftet

[…]

[mine understregninger]

Som led i beslutningen om anvendelse af den pågældende plade havde Sagsøger
A/S således indhentet datablad på produktet Megapan Windbreaker samt udleveret
dette materiale til bygherres rådgiver. På den baggrund blev den pågældende plade
valgt af Sagsøger A/S.

På daværende tidspunkt var produktbladet for Megapan Windbreaker af 29. januar
2013 (ekstrakten, bind 3, side 718 ff.) og montagevejledningen for Megapan
Windbreaker af 31. januar 2013 (ekstrakten, bind 3, side 720 ff), begge udarbejdet af
NPI, gældende.

Indholdet heraf fremgår af pkt. 6.1.1.1, side 13-14, ovenfor.

Det bemærkes endvidere, at det af fakturaerne for MgO-pladerne på Sundhedshuset
fremgår, at der er tale om Megapan Windbreaker (ekstrakten, bind 3, side
530 ff. og 534 ff.).

Det fremgår således direkte af navnet på pladen, at der er tale om en vindspærre.

Andre projekter:



/

74

Hverken projektet ”Lilletoften” (T:BB 2017.779) eller andre projekter, herunder
Kjærslund, medfører, at Sagsøger A/S efterfølgende skulle være afskåret fra at
kunne påberåbe sig fejlagtige oplysninger i leverandørers datablade mv.

I en branche, hvor materialerne udvikler sig hurtigt, er det essentielt, at man kan
stole på den information som materialeleverandører afgiver, og kontinuerligt
opdaterer.

I relation til det af NPI anførte om, at Sagsøger A/S skulle have været det første
firma der importerede og anvendte MgO-plader fra VC Wood på Lilletoften i 2010
bemærkes supplerende, at det bl.a. fremgår af Person 13's forklaring i kendelsen om
Lilletoften (TBB 2017.779), at:

Han er bekendt med en sag i Herning, hvor MgO-plader er anvendt i 2008,
men ikke andre før 2010.

Det fremgår også af materiale fremlagt i sagen om Elkærparken, T:BB 2018.907, at
eks. STARK i november 2009 havde Megapan-plader som lagervarer (ekstrakten,
bind 5, side 966 ff).

Divisionschef Person 7, der nu er afgået ved døden, har oplyst i e-mail af 16. august
2018 (ekstrakten, bind 5, side 1107), at Sagsøger A/S ikke havde været i dialog med
NPI om levering af Megapan til Lilletoften, men det var Person 5, der involverede
NPI, da denne ønskede en dansk importør og leverandør til kunder i Danmark. Der
henvises også til dennes forklaring gengivet i T:BB 2017.779 (materialesamlingen,
side 31, 2. spalte, øverst).

6.2 Sagsøger A/S' økonomiske tab – afholdt udgifter til udskiftning af MgO-
pladerne

Udskiftning i sin helhed af MgO-pladerne har været nødvendig, også på disse tre
byggesager.

I disse tre sager er Sagsøger A/S ansvarlig over for bygherrerne for anvendelsen af
Mg-pladerne og har påtaget sig ansvaret herfor og afholdt udgiften til udskiftningen
mm.

Det er disse udbedringsudgifter mm., Sagsøger A/S viderefører over for NPI og
Sagsøgte A/S som friholdelseskrav. Tabet svarer til de faktisk af Sagsøger A/S
afholdte udgifter forbundet med udbedring, herunder udskiftning af de uegnede
MgO-plader markedsført, solgt og leveret fra NPI og Sagsøgte A/S/Virksomhed A/S
1.

Den eneste årsag til det af Sagsøger A/S lidte tab kan således udelukkende henføres
til de uegnede MgO-pladeprodukter fra NPI og Sagsøgte A/S/Virksomhed A/S 1, og
at NPI og Sagsøgte A/S/Virksomhed A/S 1 har afvist at påtage ansvaret.

6.2.1 Elkærparken



/

75

For så vidt angår Elkærparken henviser Sagsøger A/S til kendelsen trykt som TBB
2018.907, hvorved voldgiftsretten fastslog, at Sagsøger A/S er ansvarlig overfor
bygherren for anvendelsen af MgO-plader, og blev pålagt at betale herfor. Det
fremgår således af konklusionen (materialesamlingen, side 58):

HE [Sagsøger A/S] skal til BH betale 3.462.500 kr. inklusive moms med
procesrente af 3.000.000 kr. fra sagens anlæg og af 462.500 kr. fra den 6.
marts 2018. I sagsomkostninger skal HE [Sagsøger A/S] til BH betale
330.586,57 kr.

På den baggrund er tabet opgjort således, jf. TBB 2018.907:

Udbedringsomkostninger 2.770.000,00
Renter heraf 534.654,17
Sagsomkostninger 330.586,57
Udgifter til VBA 204.369,96

I alt 3.839.610,70 

Selve opgørelsen og størrelsen af disse tabsposter er ikke bestridt.

I relation til det af NPI anførte om fradrag for projekterings- og udførelsesmæssige
fejl, henvises til kendelsens præmisser, hvoraf det bl.a. fremgår:

Voldgiftsretten finder, at BH med rette har opgjort tabet med udgangspunkt i
skønsmændenes skøn over udbedringsomkostningerne, og at de opgjorte
omkostninger på 2.770.000 kr. + moms i det hele som udgangspunkt må anses
for nødvendige for at udbedre skaden,
der har sammenhæng med manglerne ved MgO-pladerne.
Efter skønsmændenes udtalelser må tabet vedrørende de øvrige påberåbte
mindre skader antages at være forsvindende lille, og der er derfor ikke
anledning til at foretage fradrag som følge af disse andre forhold.
[min understregning]

Der er således ikke grundlag for at foretage fradrag, af nogen som helst art, i
erstatningskravet.

Derudover fastholdes det, at procesrenter, sagsomkostninger og
advokatomkostninger udgør et erstatningsrelevant tab, som indgår i et
friholdelseskrav mod de egentlige ansvarlige NPI og Sagsøgte A/S, der således
tillige skal erstatte og friholde Sagsøger A/S herfor.

6.2.2 Sundhedshuset

For så vidt angår Sundhedshuset henviser Sagsøger A/S til Sagsøger A/S' e-mail af
24. september 2019 til bygherrens advokat (ekstrakten, bind 3, side 585), hvoraf det
fremgår, at udskiftningen af pladerne har kostet 652.140,22 kr., samt at Sagsøger
A/S som en del af forliget har betalt 248.341,34 kr. i renter til bygherren. Sagsøger
A/S har således i alt betalt



/

76

900.481,56 ekskl. moms til bygherren. Idet bygherren har fastholdt et yderligere
rentekrav på godt 400.000 kr. og sagsomkostninger, der endnu ikke er afgjort under
den verserende voldgiftssag mellem Sagsøger A/S og 3F herom, overstiger 3F
samlede krav således 1 mio. kr., hvorfor Sagsøger A/S' krav i denne sag mod NPI
fastsat og begrænset til 1 mio. kr.

Efter afgørelsen i Elkærparken-sagen i T:BB 2018.907 stod det klart, at Sagsøger
A/S var ansvarlig også i denne sag om Sundhedshuset.

Det kan i øvrigt ikke tillægges betydning, at skønsmanden i svaret på spørgsmål
IH(e) i skønserklæringen (ekstrakten, bind 3, side 581) har anført, at en udskiftning
af MgO-pladerne vil medføre en forlænget levetid svarende til cirka 85.000
kr. ekskl. moms ud af en skønnet udbedringspris på 865.000 kr.

Det bemærkes, at i TBB 2018.907 (materialesamlingen, side 57) tog voldgiftsretten
stilling til, hvorvidt der var grundlag for fradrag for ”nyt for gammelt” . Dette var
ikke tilfældet. Der ses i øvrigt ikke at være nogen grund til at nedsætte denne del af
Sagsøger A/S påstand.

Det af Sagsøger A/S opgjorte erstatningskrav er baseret på Sagsøger A/S' tab som
følge af udskiftningen af pladerne. Dette tab er det samme uanset om facadens
levetid er blevet forlænget eller ej, ligesom Sagsøger A/S ikke får nogen berigelse af
en sådan eventuel forlænget levetid.

6.2.3 Brøndby Strandparkerne

I december 2016 blev der udarbejdet forligsaftaler med bygherrerne på Brøndby
Strandparkerne (ekstrakten, bind 2, side 462-479). De indgåede forligsaftaler blev
indgået, fordi samtlige MgO-plader skulle udskiftes, da de var uegnede som
vindspærre, og da der påhvilede pligt til at begrænse tabet som følge af risikoen for
følgeskader. Der var ved aftaleindgåelsen ikke klarhed over, om bygherre eller
Sagsøger A/S i sidste ende kom til at betale for udskiftningen, hvorfor det må
lægges til grund, at begge parter ved aftaleindgåelsen havde en interesse i en aftale
på markedsvilkår.

Efter afgørelsen i Elkærparken-sagen i T:BB 2018.907 stod det klart, at Sagsøger
A/S var ansvarlig også i denne sag om Brøndby Strandparkerne.

Efter udskiftningen af MgO-pladerne og denne kendelse om ansvaret for MgO-
plader indgik parterne en ny aftale, hvorefter bygherrerne selv betalte omkostninger
til tilsyn, og Sagsøger A/S tilbagebetalte 75 % af det beløb, som bygherrerne ved
indgåelsen af forlig havde betalt til Sagsøger A/S, jf. e-mail af 12. april 2019 fra
Person 14 fra DAB til Sagsøger A/S (ekstrakten, bind 2, side 497).

På den baggrund kan Sagsøger A/S' tab for dette projekt opgøres til 13.694.600 kr.
ekskl. moms. Påstanden er dog af procesøkonomiske årsager begrænset til 2 mio. kr.



/

77

Det bemærkes, at i TBB 2018.907 (materialesamlingen, side 57) tog voldgiftsretten
stilling til, hvorvidt der var grundlag for fradrag for ”nyt for gammelt” . Dette var
ikke tilfældet. Der ses i øvrigt ikke at være nogen grund til at nedsætte denne del af
Sagsøger A/S' påstand.

7. Reklamation, passivitet og forældelse

Sagsøger A/S m.fl. rettede indledende neutral generel reklamation af 28. november
2014 mod NPI (ekstrakten, bind 2, side 286) baseret på NPI’s meddelelse af 19.sm.
midlertidige stop af salg af MgO-plader (ekstrakten, bind 5, side 980).

Der var i perioden derefter dialog mellem Sagsøger A/S m.fl. og NPI for at søge
forholdene belyst, herunder som omhandlet i e-mails i perioden fra 14. januar 2015
(ekstrakten, bind 5, side 990 ff.) til juni 2016, herunder møde den 20. juni 2016.

Efter kendelsen i T:BB 2018.907 om Elkærparken, hvor det stod klart, at Sagsøger
A/S var ansvarlig, rettede Sagsøger A/S opfølgende den 6. november 2018
henvendelse med krav i de tre sager mod NPI og over for Sagsøgte A/S og
Virksomhed A/S 1 den 12. november 2018. Dette er ubestridt.

7.1 Elkærparken

Sagsøger A/S modtog den 15. april 2015 en reklamation fra bygherre, Greve
Boligselskab, vedrørende MgO-pladerne (ekstrakten, bind 2, side 288). Sagsøger
A/S reklamerede herefter konkret overfor Sagsøgte A/S den 18. september 2015
(ekstrakten, bind 2, side 290) og NPI s.d. (tillægsekstrakten, side 1201) som
opfølgning på den indledende generelle reklamation af 28. november 2014
(ekstrakten, bind 2, side 286).

Sagsøger A/S reklamerede således overfor Sagsøgte A/S 5 måneder efter at
Sagsøger A/S havde modtaget en reklamation fra bygherre den 15. april 2015, og 6
måneder efter at der i branchen begyndte at fremkomme generelle advarsler mod
MgO-pladerne.

Idet der ikke er indgået aftale om anvendelse af DB12-betingelserne, skal
spørgsmålet om, hvorvidt Sagsøger A/S har reklameret rettidigt herefter afgøres
efter dansk rets almindelige regler.

Sagsøgte A/S har påberåbt sig købelovens regler. Købelovens § 52, stk. 1, lyder:

Viser det sig, at den solgte genstand lider af en mangel, har køberen, såfremt
han vil påberåbe sig manglen, at give sælgeren meddelelse derom i
handelskøb straks og ellers uden ugrundet ophold. Afgiver han ikke sådan
meddelelse, uagtet han har opdaget eller burde have opdaget manglen, kan
han ikke senere gøre den gældende.

Sagsøger A/S skulle således reklamere overfor Sagsøgte A/S straks efter, at det for
Sagsøger A/S viste sig, at den solgte genstand lider af en mangel.



/

78

Spørgsmålet om, hvornår Sagsøger A/S burde have opdaget manglen afhænger bl.a.
af manglens karakter.

Sagsøger A/S burde og kunne først have opdaget, at der var mangler ved MgO-
pladerne ved afsigelse af den første MgO-kendelse i juni 2017 (T:BB 2017.779),
subsidiært ikke tidligere end i september 2015.

Sagsøger A/S har reklameret rettidigt i september 2015.

Dette understøttes af følgende:

Som det bl.a. fremgår af kendelsen af 14. september 2018 i sag C-14080 (T:BB
2018.907 – den anden MgO-kendelse), var det skønsmændenes vurdering, at:

… det blandt projekterende rådgivere og udførende entreprenører blev
almindeligt kendt i byggebranchen i Danmark i marts måned 2015, at der
kunne være problemer med vandsugning i MgO-pladerne.

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
[min understregning]

Det var således ikke alment kendt fra marts 2015, at MgO-pladerne generelt og
faktisk var uanvendelige som vindspærre i det danske klima og dermed vindspærren
led af en mangel. Supplerende bemærkes det også, at NPI ikke selv i foråret 2015
var overbevist om, at MgO-plader generelt ikke var egnede som vindspærre i
facader. Tværtimod gav NPI på daværende tidspunkt oplysninger i direkte modstrid
med dette. Det fremgår således af en e-mail fra NPI til Virksomhed A/S 1 den 26.
februar 2015 (ekstrakten, bind 5, side 1006), at:

Det er bestemt ikke alle plader, som er omfattet af vores udfordringer. Vi har
lavet besigt flere steder, hvor alt er ok. Hvis I måtte ønske det, at vi sammen
laver kontrol på steder, hvor der er leveret og monteret plader, stiller vi gerne
op til dette. Vi kan tage et udpluk og derefter lave status derfra.

Mht. testresultater, har vi testet plader i flere step. De plader, hvor vi har
konstateret kondens er billedet, at der er nogle ubundne salte, som dels
opsuger fugt og når pladerne er mættet (i fugtigt vejr) dannes der kondens.
[min understregning]

I tiden derefter blev der udgivet artikler, som advarede mod anvendelsen af MgO-
pladerne.

Først ved Person 13's rapport af 16. september 2015 (ekstrakten, bind 5, side 1029)
blev det fastslået, at MgO-plader generelt og faktisk er uegnede som
vindspærreplader i det danske klima, og at det i de fleste tilfælde måtte anbefales at
udskifte pladerne.

Sagsøger A/S henviser i denne sammenhæng til rettens begrundelse og resultat i
Retten i Lyngbys dom af 1. februar 2019 i sagen BS-18193/2018-LYN
(materialesamlingen side 345-347).



/

79

Sagsøger A/S reklamerede herefter overfor Sagsøgte A/S den 18. september 2015,
altså to dage efter Person 13's rapports udgivelse.

Sagsøger A/S har således reklameret rettidigt – også overfor Sagsøgte A/S.

Hertil kommer, at der ikke er godtgjort konkrete hensyn, der taler for, at Sagsøger
A/S' reklamation i september 2015 har medført en forringet retsstilling eller øget
skadesvirkning for NPI og Sagsøgte A/S.

Selv hvis DB12-betingelserne var aftalt, medfører dette ikke, at Sagsøger A/S har
reklameret for sent. Det fremgår således af DB12 § 12, stk. 2 (ekstrakten, bind 4,
side 813), at:

Reklamationer over mangler, herunder mængdeafvigelser, som Køber har
eller burde have konstateret ved den i punkt 12.1 nævnte kontrol, skal køber
fremsætte over for Sælger straks og absolut senest 8 dage efter Varens
levering til Køber for at kunne tages i betragtning. Ved øvrige mangler skal
Køber reklamere straks efter, at Køber Burde have opdaget manglen, og
senest inden ét (1) år efter levering, jf. dog nedenfor punkt 14. vedr.
leverancer af Byggematerialer til visse byggerier.

[min understregning]

Det fremgår af DB12 § 14, stk. 1, at:

Ved leverancer af Byggematerialer gælder som en modifikation til punkt 12.2, at
Sælgers ansvar for mangler ved Byggematerialer ophører 5 år efter afleveringen af
det byggeri, hvori Byggematerialer indgår; dog ved leverancer til lager eller
videresalg senest 6 år efter leveringen til Køber, såfremt Leverandøren af de
mangelfulde Byggematerialer ved registrering igennem DB, som tiltrådt
udvidet ansvar på tidspunktet for Sælgers ordrebekræftelse til Køber over for
Sælger har påtaget sig ansvar for mangler ved Byggematerialerne i den
tilsvarende periode. Køber skal dog have reklameret over for Sælger
vedrørende øvrige mangler ved Byggematerialer straks efter, at køber burde
have opdaget manglerne, og senest ét (1) år derefter.
[mine understregninger]

I samhandelsaftalen mellem NPI og Sagsøgte A/S (ekstrakten, bind 4, side 887) er
det anført, at NPI sælger på basis af bl.a. DB12 pkt. 14 om udvidet reklamationsret.

Selv hvis DB12-betingelserne var aftalt mellem Sagsøger A/S og Sagsøgte A/S, var
Sagsøger A/S således ikke afskåret fra at gøre et mangelsansvar gældende, blot fordi
der ikke blev reklameret inden ét år efter leveringen fandt sted.

Sagsøger A/S var således alene forpligtet til at reklamere efter at Sagsøger A/S
kunne og burde have opdaget manglen, og senest ét år derefter.



/

80

Som angivet ovenfor, har Sagsøger A/S reklameret overfor Sagsøgte A/S rettidigt
efter, at Sagsøger A/S i september 2015 med Person 13's rapport af 16. september
2015 kunne og burde have opdaget, at der var tale om et uegnet og mangelfuldt
produkt. Dette blev som nævnt først fastslået ved T:BB 2017.779.

Udviklingsrisiko, der overgår til bygherren, og dermed anvendelse i henhold til
byggetidens vide medfører, at der juridisk er tale om mangelfri ydelse. Dette forhold
blev først afgjort ved T:BB 2018.907.

Retsstilling blev således først fastlagt som anført i 2017 og 2018.

Da NPI og Sagsøgte A/S ikke ville medvirke til sagens oplysning, herunder ej heller
afgive suspensionserklæring, jf. e-mail af 8. september 2016 (ekstrakten, bind 2,
side
292), måtte Sagsøger A/S indlede skønssag, hvilket skete den 27. september 2016
(ekstrakten, bind 2, side 295). Skønserklæring i denne sag blev afgivet den 27.
november
2017 (ekstrakten, bind 2, side 299).

Efter at have modtaget kendelse i sagen mod bygherren i september 2018 (T:BB
2018.907) rettede Sagsøger A/S opfølgende den 6. november 2018 henvendelse med
krav i bl.a. denne sag mod NPI og over for Sagsøgte A/S den 12. november 2018.
Dette er ubestridt.

Stævning blev udtaget den 23. november 2018.

Sagsøger A/S' krav mod NPI og Sagsøgte A/S er således ej heller forældet.

7.2 Brøndby Strandparkerne

Sagsøger A/S modtog bl.a. den 25. marts, 16. april og 6. maj 2015 reklamation fra
bygherre (ekstrakten, bind 2, side 434-450 og 455-458).

Sagsøger A/S reklamerede overfor Virksomhed A/S 1 den 23. april 2015
(ekstrakten, bind 2, side 451), 4. maj 2016 og 30. maj 2017 (tillægsekstrakten, side
1206 ff.) og over for NPI den 23. april 2015 og 11. september 2015
(tillægsekstrakten, side 1203).

Da Virksomhed A/S 1 og NPI ikke ville medvirke til sagens oplysning, herunder ej
heller afgive suspensionserklæring, jf. e-mails af 30. og 31. maj 2017
(tillægsekstrakten side 1203-1207), måtte Sagsøger A/S indlede skønssag, hvilket
skete den 5. juni 2017 (ekstrakten, bind 2, side 480) med skønstemaskema den 20.
juli 2017 (tillægsekstrakten,
side 1208). Sagsøger A/S afgav supplerende indlæg under skønssagen den 21.
august 2017 (ekstrakten, bind 2, side 482).

NPI har gjort gældende, at Sagsøger A/S' krav vedrørende renoveringsprojektet
Brøndby Strandparkerne er forældet for den del af projektet, som skønsmanden ikke
har haft adgang til at besigtige.



/

81

Det bestrides. Skønsforretningen omfattede Brøndby Strandparkerne i sin helhed.
Det bemærkes i relation hertil, at der var tale om et samlet projekt, jf.
hovedentrepriseaftalerne (ekstrakten, bind 2, side 319-335 og 348-354). Ved
gennemgang af hovedentreprisekontrakterne kan det konstateres, at disse bygger på
det samme projektmateriale, jf. også udbudsbrev af 24. marts 2010
(tillægsekstrakten,
side 1195). Selv om projektet har flere forskellige bygherrer, er der således tale om
et og samme projekt.

Der henvises tillige til uddrag af projektets entreprisebeskrivelse (ekstrakten, bind 2,
side 316), som øverst er påført ”Brøndby Strand Parkerne” , ligesom det påpeges, at
byggemødereferatet (ekstrakten, bind 2, side 336) nederst ses at være påført den
samme angivelse. Til yderligere illustration heraf henvises til beslutningslisten
revideret 9. december 2010 (ekstrakten, bind 2, side 344 ff.), hvoraf det bl.a.
fremgår:

Sagsnavn: Brøndby Strand Parkerne
Bygherre: BB/T13/PAB/BAB
[…]
Pos. 31
Person 8 udleverede prøve på vindspærre fab. Megapan.

Det er i øvrigt uden betydning for forældelsesspørgsmålet, at størstedelen af
Brøndby Strandparkerne allerede var udbedret og ikke kunne besigtiges. Der
henvises til e-mails mm herom fra perioden den 5. juni 2017 (ekstrakten, bind 2,
side 480, og tillægsekstrakten, side 1208) frem til skønserklæring blev afgivet,
herunder Sagsøger A/S' supplerende indlæg under skønssagen den 21. august 2017
(ekstrakten, bind 2, side 482).

Henset til, at MgO-pladerne ubestrideligt ikke er egnede som vindspærre under
danske klimatiske forhold, samt at facaderne på Brøndby Strandparkerne var
opbygget ens (ekstrakten, bind 2, side 317-318), kan det ikke antages, at Sagsøger
A/S har frataget NPI muligheden for at varetage sine interesser, ved at der ikke
kunne udføres syn og skøn på de dele af Brøndby Strandparkerne, hvor MgO-
pladerne allerede var blevet udskiftet. Sagsøger A/S har derimod herved iagttaget
sin tabsbegrænsningspligt. Idet facaderne er opbygget ens, og idet de samme
principper for udbedring af forholdet, herunder priser, blev anvendt ved indgåelse af
aftale med samtlige bygherrer, kan det forhold, at der kun kunne afholdes syn og
skøn over en del af projektet Brøndby Strandparkerne ikke medføre nogen form for
fratagelse af NPI’s mulighed for at varetage sine interesser endsige rejse det fulde
krav mod NPI, idet dog bemærkes, at dette af procesøkonomiske årsager er
begrænset til 2,0 mio. kr.

Skønserklæring blev afgivet den 2. februar 2018 (ekstrakten, bind 2, side 484 ff.).



/

82

Efter modtagne skønserklæring mm. – og efter T:BB 2018.907 - rettede Sagsøger
A/S opfølgende den 6. november 2018 henvendelse med krav i de tre sager mod
NPI og over for Virksomhed A/S 1 den 12. november 2018. Dette er ubestridt.

Virksomhed A/S 1 afgav efterfølgende suspensionserklæring den 21. november
2018.

Kravet mod NPI blev fastholdt ved sagsanlæg den 23. november 2018 og 31. januar
2019.

Kravet mod NPI er således ikke forældet.

NPI har slutteligt gjort gældende, at kravet vedrørende Brøndby Strandparkerne ikke
er blevet forfulgt inden for rimelig tid efter sagsanlæg, og derfor også af denne
grund er forældet, jf. forældelseslovens § 16, stk. 1.

Hertil bemærkes, at skønserklæringen blev afgivet den 2. februar 2018 (ekstrakten,
side 484 ff.), og at beløbspåstanden blev nedlagt ved processkrift 1 af 31. januar
2019 (ekstrakten, side 42).

Sagsøger A/S havde ved stævningen af 23. november 2018 taget forbehold for at
forhøje påstanden også med kravet i sagen om Brøndby Strandparkerne, idet det
fremgik heraf:

Der er afgivet skønserklæring i denne sag den 2. februar 2018.
Dette krav på foreløbigt 18,6 mio. kr. svarende til den afholdte
udskiftningsudgiften.

Dette krav fastholdes solidarisk over for NPI, Virksomhed A/S 1 og Finans,
sidstnævnte delvist.

Sagsøger A/S tager forbehold for at forhøje påstanden i denne retssag med
dette beløb.

Virksomhed A/S 1 har afgivet suspensionserklæring, men NPI m.fl. har ej
heller i denne villet afgive suspension.

Kravet er således klart blevet fremsat inden for et år fra modtagelse af
skønserklæringen, ligesom det også er blevet forfulgt inden for rimelig tid.

7.3 Sundhedshuset

Sagsøger A/S modtog reklamation 26. juli 2017 fra bygherre, 3F (ekstrakten, bind 3,
side 542 ff.).

Sagsøger A/S reklamerede herefter overfor Virksomhed A/S 1 og NPI den 2.
november 2017 (tillægsekstrakten side 1216-1217).

Det forhold, at Sagsøger A/S efter modtagelse af NPI’s meddelelse af 19. november
2014 (ekstrakten, bind 5, side 980)) fremsendte en generel meddelelse om
reklamation



/

83

til bl.a. NPI den 28. november 2014 (ekstrakten, bind 3, side 540), medfører ikke, at
Sagsøger A/S fra dette tidspunkt var bekendt med kravet i denne sag.

Først i september 2015 (ekstrakten, bind 5, side 1029) blev det tilstrækkeligt klart, at
MgO-pladerne, herunder produkterne fra NPI, var uegnede som vindspærreplader i
Danmark og dermed mangelfulde.

Heller ikke NPI’s meddelelse af 19. november 2014 (ekstrakten, bind 5, side 980)
antyder noget i denne retning. Det fremgår således bl.a. af meddelelsen:

Der er desværre i enkelte tilfælde konstateret uens kvalitet i produktet, således
at pladerne kondenserer når de anvendes udendørs. Derfor har NPI besluttet,
at indtil vi har klarhed over hvilke produktioner det omhandler at stoppe for
slaget, samt bede lagerførende om at
gøre det samme.

….

Vi beklager, og kommer tilbage til den enkelte kunde, straks der er nyt.

Ligesom Sagsøger A/S i sin meddelelse af 28. november 2014 (ekstrakten, bind 3,
side 540) bl.a. anførte:

Sagsøger A/S …, der er i gang med at afdække omfanget af hidtil montage
med produktet MgO, vil kræve erstatning mm. for disse mangler og skader,
såfremt disse medfører udgifter og/eller tab for Sagsøger A/S ….

Sagsøger A/S havde således ikke ved fremsendelse af e-mailen den 28. november
2014 et overblik over, om der var tale om og i givet fald hvilke produkter som MgO-
pladerne, der var blevet anvendt på det enkelte byggeri, og om der er tale om en
mangel endsige karakter eller omfang heraf, eller om det havde medført skader, skal
udbedres eller udskiftes mm.

Forældelsesfristen begynder først at løbe fra det tidspunkt, hvor Sagsøger A/S blev
bekendt med fordringen, jf. forældelseslovens § 3, stk. 2. Forældelsesfristen på 3 år,
jf. forældelseslovens § 3, stk. 1, skal derfor ikke regnes fra den 28. november 2014.

Entreprisen Sundhedshuset blev afleveret den 31. juli 2013 (ekstrakten, bind 3, side
537). Som anført i processkriftet (ekstrakten, bind 3, side 542) blev bygherren først i
2017 opmærksom på, at der var konstateret fugt i vindspærrepladen, samt at der var
blevet benyttet en anden vindspærreplade end foreskrevet i projektmaterialet.
Henset hertil var bygherrens reklamation senere i 2017 rettidig overfor Sagsøger
A/S.

På den baggrund var Sagsøger A/S' reklamation senere i 2017 overfor Virksomhed
A/S 1 (ekstrakten, bind 3, side 546) og NPI (tillægsekstrakten side 1216-1217) i
denne konkrete sag også rettidig.



/

84

Virksomhed A/S 1 afgav suspensionserklæring den 6. december 2017.

NPI afviste den 12. december 2017 (tillægsekstrakten, side 1215) at afgive
suspensionserklæring.

Isoleret bevisoptagelse blev indledt ved anmodning den 13. december 2017
(ekstrakten, bind 3, side 548). Derved afbrød Sagsøger A/S midlertidigt
forældelsesfristen, jf. forældelseslovens § 21, stk. 4.

Forældelsesfristen var ikke udløbet, da Sagsøger A/S indleverede begæring over for
NPI om isoleret bevisoptagelse den 13. december 2017 (ekstrakten, bind 3, side
548), jf. forældelseslovens § 3, stk. 2, jf. stk. 1.

Skønserklæring blev afgivet den 10. maj 2019 (ekstrakten, bind 3, side 574).

Kravet blev forudgående fastholdt over for NPI ved sagsanlæg den 23. november
2018 og 31. januar 2019.

Det gøres derfor gældende, at Sagsøger A/S' krav i anledning af
renoveringsprojektet Sundhedshuset over for NPI ikke er forældet.

7.4 Generelt over for både NPI og Sagsøgte A/S

I relation til NPI gøres det ligeledes gældende, at Sagsøger A/S' krav mod NPI er
uafhængigt af aftaleforholdet mellem Sagsøger A/S og henholdsvis Sagsøgte A/S og
Virksomhed A/S 1 og aftaleforholdet mellem henholdsvis Sagsøgte A/S og
Virksomhed A/S 1 og NPI, og at Sagsøger A/S ikke er bundet eller begrænset af evt.
i kontrakt aftalte reklamationsfrister eller de i købeloven anførte reklamationsfrister.

Sagsøger A/S' krav er i denne henseende kun begrænset af reglerne i
forældelsesloven og betragtninger om udvist retsfortabende passivitet.

I den forbindelse bemærkes det, at Sagsøger A/S allerede den 28. november 2014
(ekstrakten, bind 3, side 540) efter modtagelsen af NPI’s skrivelse af 19. november
2014 (ekstrakten, bind 5, side 980), sendte en foreløbig neutral generel reklamation
til NPI, og efterfølgende fulgt op med yderligere fastholdelse ved de konkrete
reklamationer for hver relevante byggesag inden for rimelig tid efter, at Sagsøger
A/S bekendt med bygherrens konkrete reklamation i den enkelte sag. Sagsøger A/S
har dermed ikke forholdt sig passivt.

Hertil kommer, at retsfortabelse ved reklamation forudsætter, at der er indtrådt
retsfortabende passivitet. Der er således en indbyrdes sammenhæng mellem disse
retlige begreber.

Da Sagsøger A/S hverken over for NPI eller Sagsøgte A/S har udvist retsfortabende
passivitet, er der allerede som følge heraf ej heller sket retsfortabelse ved de
foretagne reklamationer.



/

85

Der er ikke godtgjort nogen konkrete hensyn til støtte for, at de af Sagsøger A/S
foretagne reklamationer skulle have medført forringet retsstilling eller været
skadesforøgende for hverken NPI og Sagsøgte A/S.
…”

Datoselskabet har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokument af 6. april 2021, hvori det hedder bl.a.:

”7. ANBRINGENDER  OVER  FOR  Sagsøger A/S

8. IKKE  HJEMMEL  TIL  AT  REJSE  ET  DIREKTE
MANGELSKRAV  OVER  FOR  DATOSELSKABET

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at der i forbindelse med køb af løsøre
(byggematerialer) er hjemmel til eller andet retligt grundlag for at rejse et direkte
mangelskrav over for et tidligere led i omsætningskæden (Datoselskabet), og i
hvert fald ikke under de givne omstændigheder hvor Sagsøger A/S
utvivlsomt vil kunne gennemføre et eventuelt mangelskrav over for sine
umiddelbare, betalingsdygtige og forsikringsdækkede aftaleparter/sælgere (Virksomhed A/S 1
og Sagsøgte A/S).

Ved løsørekøb er det klare udgangspunkt, at et eventuelt mangelskrav alene kan
rejses over for sælger og inden for rammerne af det mellem parterne indgåede
aftalegrundlag og ikke over for tidligere led i omsætningskæden.

Derimod kan sælger rejse et regreskrav over for sin sælger, i det omfang at
aftalegrundlaget, der ligger til grund for dette køb, berettiger dertil.

Hvis Sagsøger A/S ikke er afskåret fra at rejse et direkte mangelskrav
over for Datoselskabet, vil der i givet fald være tale om et krav, der er
begrundet i, at Sagsøger A/S er indtrådt eller subrogeret i henholdsvis Virksomhed
A/S 1's og Sagsøgte A/S' eventuelle mangelskrav og retsstilling over for
Datoselskabet med den virkning,

at Sagsøger A/S ikke kan stilles bedre end Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S, og

at Sagsøger A/S skal respektere de salgs- og leveringsbetingelser, som er vedtaget i
det enkelte omsætningsled – dvs. henholdsvis TUN 2002 eller DB 12 og Trækon
2002.

9.    Sagsøger A/S' ENTREPRISERETLIGE 
A N S V A R

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at Sagsøger A/S har pådraget



/

 

86

sig et entrepriseretligt erstatningsansvar over for de respektive bygherrer i
Renoveringsprojekterne, og som kan henføres til brug af Megapan MgO-plader,
hvilket er en forudsætning for, at der overhovedet kan blive tale om et regreskrav
over for Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet.

• For så vidt angår Brøndby Strand, har Sagsøger A/S ved kun at
gennemføre syn og skøn på én enkelt facade ikke godtgjort, at de
erstatningsretlige betingelser er opfyldt for så vidt angår de facader,
bygninger og øvrige 5 renoveringsprojekter, som på tidspunktet for syn
og skøn allerede var udbedret af Sagsøger A/S og dermed ikke
kunne og ikke blev besigtiget, undersøgt og vurderet af skønsmanden.

Der henvises til bemærkningerne ovenfor, pkt. 4.2 og 4.3, side 32-33.

9.1 Ansvarsgrundlag

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at Sagsøger A/S i hvert af
Renoveringsprojekterne havde frit materialevalg, og at Sagsøger A/S'
brug af MgO-plader ikke blev godkendt af bygherren/bygherrerådgiveren som
en projektændring, således som det var tilfældet i forbindelse med Lilletoften,
TBB 2017.779,MAT side 95 , hvor Sagsøger A/S blev frifundet.

Supplerende bemærkninger

Brøndby Strand og Sundhedshuset

Det gøres gældende, at Sagsøger A/S' regreskrav er baseret på
forligsaftaler, som Sagsøger A/S har indgået med bygherrerne uden
Virksomhed A/S 1's og Datoselskabets inddragelse og godkendelse, og som dermed i forhold til
Virksomhed A/S 1 og Datoselskabet ikke udgør fornødent bevis og dokumentation for et
entrepriseretligt erstatningsansvar.

Sundhedshuset

Der henvises til skønserklæringen, svaret på spørgsmål IG EKS side 580, hvor
det anføres, at man som projekterende og som håndværker bør kunne stole på de
oplysninger, der fremgår af et produktblad, og at det på udførelsestidspunktet i
foråret/sommeren 2013 var i overensstemmelse med (i) god projekteringsskik og
(ii) god håndværksmæssig skik at anvende MgO-plader som vindspærre i facader i
overensstemmelse med anvisningerne i montagevejledningen.

Elkærparken

Det gøres gældende, at Sagsøger A/S ikke har handlet
ansvarspådragende over for bygherren, idet Sagsøger A/S efter



/

87

princippet om ”byggetidens viden” og god byggeskik under alle
omstændigheder ikke begik en faglig fejl ved at anvende Megapan MgO-plader
som vindspærre til renoveringsprojektet Elkærparken, der blev afleveret den 29.
april 2014.

Afleveringstidspunktet lå dermed efter det relevante skæringstidspunkt i
december 2013, hvor MgO-prøvesagerne har fastslået, at MgO-plader ansvarsfrit
kunne anvendes af entreprenører, uanset at MgO-pladerne efterfølgende viste sig
at være uegnede til formålet.

Afleveringstidspunktet den 29. april 2014, der er det relevante tidspunkt for både
risikoovergang (AB 92, § 12, stk. 1, MAT side 21), og for vurderingen af
entreprenørens mangelsansvar over for bygherren (AB 92, pkt. 30, stk. 4, MAT
side 25 ), bør tillige være afgørende i relation til et eventuelt mangelsansvar for
brug af MgO-plader, og ikke - som det blev lagt til grund i voldgiftssagen, (TBB
2018.907, MAT side 111 ) - det tidligere tidspunkt, hvor Sagsøger A/S
traf beslutning om at anvende MgO-plader.

På det tidspunkt, hvor Elkærparken blev afleveret, var det således i
overensstemmelse med ”byggetidens viden” og god byggeskik at anvende MgO-
plader som vindspærre i facader.

Datoselskabet var ikke inddraget i ovennævnte voldgiftssag (TBB 2018.907), og
denne har ikke retskraft over for Sagsøgte A/S og Datoselskabet.

Endvidere kan Sagsøger A/S ikke under nærværende sag i forhold til
Datoselskabet løfte sin bevisbyrde for pådragelse af et entrepriseretligt
erstatningsansvar og af de erstatningsretlige betingelser ved blot at henvise til
voldgiftssagen.

Der henvises endvidere til skønserklæringen, svaret på spørgsmål IH, 2. del, EKS
side 305-306 , hvor skønsmanden anfører, at MgO-pladerne anvendt som
vindspærre måtte betragtes som en teknisk forsvarlig løsning fra december 2013.

9.2 Årsagssammenhæng

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, om, og i givet fald i hvilket omfang, Sagsøger A/S
i relation til Renoveringsprojekterne har anvendt Megapan MgO-plader, der
stammer fra Datoselskabet, og ikke Power Board MgO-plader,
der var Sagsøger A/S' foretrukne MgO-plade eller MgO-plader fra
andre leverandører.

MgO-plader fremstår som generiske byggeplader uden særlige kendetegn og i vidt
omfang blev leveret til Sagsøger A/S' lager og



/

88

elementproduktionsfacilitet beliggende Adresse, Glostrup, med deraf følgende risiko
for sammenblanding.

9.3 Reklamation

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at de respektive bygherrer har reklameret rettidigt
over for Sagsøger A/S, og at der dermed er noget krav, der kan danne grundlag for
regres over for Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet.

Det var i begyndelsen af marts 2015 kendt i byggebranchen, i offentligheden, hos
Byggeskadefonden, hos byggemarkederne og hos de offentligt støttede
byggerier, som Renoveringsprojekterne hører under, at MgO-plader havde
skadegørende egenskaber og var uegnede som vindspærre i et omfang, at
Byggeskadefonden og byggebranchen advarede mod brug af MgO-plader
samtidigt med, at Byggeskadefonden på skrift opfordrede de offentligt støttede
byggerier til at reklamere over for de udførende entreprenører og de tekniske
rådgivere.

Der henvises til bemærkningerne og den fremlagte dokumentation ovenfor, pkt.
2.10, side 19.

På denne baggrund var de nedenstående reklamationer fra de respektive
bygherrer til Sagsøger A/S ikke rettidige.

Brøndby Strand

De respektive bygherrers reklamationer til Sagsøger A/S dateret den 25.
marts 2015, EKS side 434, 440 og 445 , 16. april 2015, EKS side 449 , 6. maj 2015,
EKS side 455 og 26. juni 2015, EKS side 457 .

Sundhedshuset

Sagsøger A/S har oplyst, at bygherre reklamerede over for
Sagsøger A/S den 26. juli 2017, jf. processkrift III, EKS side 157, sidste afsnit, og

bygherrens processkrift, EKS side 542, i en verserende voldgiftssag mod

Sagsøger A/S.

Elkærparken

Bygherren reklamerede over for Sagsøger A/S den 15. april 2015, jf.
replikken, EKS side 46, 2. afsnit.

10. DE ERSTATNINGSRETLIGE BETINGELSER ER IKKE 
O P F Y L D T



/

89

Hvis der findes at være hjemmel til, at Sagsøger A/S kan rejse et direkte
mangelskrav over for Datoselskabet, gøres det gældende, at
Sagsøger A/S ikke har godtgjort, at samtlige de erstatningsretlige betingelser i
forhold til Datoselskabet er opfyldt.

10.1 Mangler

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at Megapan MgO-pladerne - hverken i forhold til
Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S eller i forhold til Datoselskabet - var
mangelfulde og havde en ringere beskaffenhed, end hvad der var aftalt og forudsat i
de respektive aftalegrundlag og under hensyntagen til de særlige omstændigheder i
sagen.

Der henvises til Sagsøger A/S' forudgående produktkendskab til Megapan MgO-
plader, til den belgiske hovedleverandør VC Wood og VC Woods agent/forhandler
International Agencies v/Person 5 i Tyskland samt Sagsøger A/S' udfarende og helt
afgørende rolle i forbindelse med introduktion og udbredelse af Megapan MgO-
plader (og andre typer MgO-plader) til brug som vindspærre i facader, idet særligt
følgende forhold skal fremhæves:

• Det var Sagsøger A/S, der fik ideen til, introducerede og som det første
entreprenørselskab i Danmark stillede forslag om at anvende Megapan MgO-
plader fra VC Wood som vindspærre i facader i relation til Lilletoften i
foråret 2010.

•
Sagsøger A/S havde den direkte kontakt og dialog med VC Wood i
Belgien og/eller VC Woods agent/forhandler i Tyskland og indhentede det
samlede produktmateriale fra VC Wood/VC Woods forhandler/agent, og
som dannede grundlag for bygherrerådgiverens godkendelse af MgO-pladerne
til brug for Lilletoften.

• Det fremgik ikke (eller i hvert fald ikke direkte) af VC Woods daværende
produktmateriale, at Megapan MgO-plader var anvendelige som vindspærre i
facader, herunder i det danske klima, jf. VC Woods produktblad, EKS side
756, og skønsmandens svar på spørgsmål IB, EKS side 488-489, men på
trods heraf indhentede Sagsøger A/S ubestridt ikke VC Woods godkendelse
af hverken det af Sagsøger A/S påtænkte nye anvendelsesformål eller den
konstruktion, hvori MgO-pladerne skulle indbygges.

• Sagsøger A/S var dermed bekendt med den risiko, der var forbundet med at
introducere et nyt anvendelsesformål, der ikke direkte var foreskrevet i
produktmaterialet, og som ikke var godkendt af hovedleverandøren (VC
Wood), og at der var tale om et nyt og ikke-gennemprøvet byggemateriale, og
som ikke var CE-mærket og



/

90

typegodkendt til det pågældende anvendelsesformål - en risiko, der netop
materialiserede sig ved, at Megapan MgO-pladerne viste sig ikke at
være egnede som vindspærre i facader i det danske klima.

• På dette grundlag købte og importerede Sagsøger A/S Megapan MgO-plader
direkte fra VC Wood til brug for den første del af renoveringsprojektet
Lilletoften, og introducerede efterfølgende Megapan MgO-plader og VC
Wood for Virksomhed A/S 3 og
Datoselskabet med opfordring til Datoselskabet om at overtage den
igangværende leverance af Megapan MgO-plader til brug for den resterende
del af Lilletoften.

• Det er ubestridt, at Sagsøger A/S købte Megapan MgO-pladerne til brug for
den sidste del af Lilletoften fra Virksomhed A/S 3 og Datoselskabet uden
produktoplysninger og produktinformation af nogen art og alene med
produktnavnet ”Megapan Base” som anført i fakturaerne.

• Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at Sagsøger A/S havde indhentet, modtaget
eller var i besiddelse af produktmateriale udarbejdet af Datoselskabet,
hvormed MgO-pladerne blev markedsført som værende anvendelige til brug
som vindspærre i facader i det danske klima på de respektive tidspunkter,
hvor Sagsøger A/S traf beslutning om at anvende Megapan MgO-pladerne til
brug for Renoveringsprojekterne og købte disse MgO-plader hos Virksomhed
A/S 1 og Sagsøgte A/S.

• Sagsøger A/S traf beslutning om at anvende samme Megapan MgO-plader til
brug for Brøndby Strand på et tidspunkt, hvor Sagsøger A/S fortsat modtog
leverancer af Megapan MgO-plader til brug for Lilletoften.

• Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at Sagsøger A/S har videresendt
produktmateriale udarbejdet af Datoselskabet, i forbindelse med at Sagsøger
A/S indhentede godkendelse af Megapan MgO-pladerne hos de respektive
bygherrerådgivere, hvilket i givet fald ville have fremgået af referater fra
projektgennemgang og/eller byggemøder, korrespondance eller Sagsøger A/S'
kvalitetssikringsmateriale.

Det fremhæves, at Sagsøger A/S ikke - trods processuel
opfordring hertil, Datoselskabets processkrift 5, EKS 226 og processkrift 7,
EKS 253 - har fremlagt Sagsøger A/S' kvalitetssikringsmateriale i sagen,
hvilket bør tillægges processuel skadevirkning, således at det lægges til
grund, at der hverken er vedlagt eller henvist til Datoselskabets
produktmateriale i Sagsøger A/S' kvalitetssikringsmateriale.

• Under alle omstændigheder traf Sagsøger A/S egenhændigt beslutning om at
købe og anvende Megapan MgO-pladerne med kendskab til (i) at
hovedleverandøren VC Wood ikke havde godkendt



/

91

anvendelsesformålet som vindspærre i facader i det danske klima, og som
Sagsøger A/S selv havde fået ideen til og introduceret og (ii) at der var tale
om et nyt, ikke-gennemprøvet byggemateriale, og som hverken var CE-
mærket eller typegodkendt til dette nye anvendelsesformål.

• Sagsøger A/S har dermed ikke godtgjort, (i) at Sagsøger A/S har handlet i
berettiget tillid til produktmateriale, hvori det fremgår, at Megapan MgO-
pladerne er anvendelige og markedsføres som vindspærre i facader, og (ii) at
Datoselskabets produktmateriale har virket bestemmende for Sagsøger A/S'
beslutning om at anvende Megapan MgO-pladerne til
Renoveringsprojekterne, og (iii) at Megapan MgO-pladerne havde en anden
og ringere beskaffenhed, end hvad Sagsøger A/S med rette kunne forvente.

• Sagsøger A/S har i relation til Lilletoften frafaldet ethvert krav
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

over for VC Wood, Virksomhed A/S 3 og Datoselskabet (Sagsøger A/S blev i
forbindelse med isoleret bevisoptagelse/syn og skøn pålagt at betale
sagsomkostninger til Datoselskabet af både byretten og landsretten), hvilket
understøtter, at Sagsøger A/S ikke havde noget mangelskrav, men selv havde
påtaget sig risikoen i relation til den nye anvendelse som vindspærre i facader.

10.2 Andre påberåbte ansvarsgrundlag

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at der gælder hverken et objektivt eller et
objektiveret ansvar (med omvendt bevisbyrde) for byggematerialer.

Sagsøger A/S har endvidere ikke godtgjort, at der - ud over et eventuelt
mangelskrav – (i) er grundlag for et selvstændigt markedsføringsansvar eller et
ansvar efter almindelige erstatningsretlige regler, (ii) at Datoselskabets skulle
have påtaget sig at indestå for eller tilsikre Megapan MgO-pladernes egenskaber, og
(iii) at Datoselskabet skulle have handlet groft uagtsomt ved at forhandle og
markedsføre Megapan MgO-pladerne.

De af Sagsøger A/S ovennævnte påberåbte alternative ansvarsgrundlag
- der udelukkende synes at være inddraget i sagen i et forsøg på at komme uden om
de aftalte ansvarsbegrænsninger - er ikke forenelige med Sagsøger A/S' eget
produktkendskab og egen væsentlige rolle i forbindelse med introduktion og
udbredelse af brugen af Megapan MgO-plader (og andre MgO-plader) som
vindspærre på det danske marked, herunder som importør af Megapan MgO-plader
direkte fra den belgiske hovedleverandør VC Wood til brug for den første del af
Lilletoften i foråret 2010.

Sagsøger A/S har frafaldet at gøre produktansvar gældende i sagen.



/

92

10.3 Årsagssammenhæng og påregnelighed

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, om, og i givet fald i hvilket omfang, at de
Megapan MgO-plader, som Sagsøger A/S købte hos henholdsvis Virksomhed A/S 1
og Sagsøgte A/S, blev anvendt til Renoveringsprojekterne.

Sagsøger A/S anvendte således efter renoveringsprojektet på Lilletoften
overvejende MgO-plader af mærket Powerboard.

Hertil kommer, at MgO-pladerne, der fremstår som generiske byggeplader uden
særlige kendetegn, i vidt omfang blev leveret og opbevaret på
Sagsøger A/S lager og produktionsfacilitet beliggende Adresse i Glostrup med
deraf følgende risiko for sammenblanding.

Sagsøger A/S var fuldt ud bekendt med den usikkerhed, der var
omkring Megapan MgO-pladernes egnethed som vindspærre i det danske klima
og dermed den risiko, der var forbundet hermed, henset til at det var
Sagsøger A/S, der havde fået ideen til dette anvendelsesformål, som ikke direkte
fremgik af VC Woods produktmateriale, og som VC Wood ikke havde godkendt.

Endvidere ville Sagsøger A/S i overensstemmelse med TBB 2017.779,
MAT side 95, ikke have pådraget sig et entrepriseretligt erstatningsansvar for
anvendelse af Megapan MgO-plader som vindspærre, hvis
Sagsøger A/S havde gjort bygherren/bygherrerådgiveren bekendt med og havde
modtaget bygherren/bygherrerådgiverens udtrykkelige godkendelse til at
anvende Megapan MgO-plader som et nyt og ikke-gennemprøvet
byggemateriale, som hverken var CE-mærket, typegodkendt eller godkendt af
hovedleverandøren VC Wood til det pågældende formål.

Sagsøger A/S har dermed ikke godtgjort, at der er den fornødne
årsagssammenhæng og påregnelighed mellem Sagsøger A/S'
erstatningssvar over for de respektive bygherrer og grundlaget for
Sagsøger A/S' regreskrav over for Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet.

10.4 Erstatningsopgørelsen og forrentning

Sagsøger A/S har ikke godtgjort at have lidt et erstatningsrelevant
tab, svarende til de nedlagte påstande, herunder med den fornødne
årsagssammenhæng, påregnelighed og relevans, og med behørigt fradrag
for forbedring (nyt for gammelt, forlænget levetid, bedre/dyrere kvalitet,
udbedring af eventuelle projekteringsfejl, udførelsesfejl og andre uvedkommende
byggetekniske forhold).

Da det ikke er muligt at genfinde størrelsen af de respektive beløb, som Sagsøger
A/S har nedlagt påstand om, gøres det for en sikkerheds skyld



/

 

93

gældende, at eventuelle erstatningsbeløb i forholdet mellem Sagsøger A/S på den
ene side og Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet på den anden side,
skal opgøres uden moms, idet Sagsøger A/S har fradrag for eventuelle momsbeløb,
som måtte være betalt til bygherrerne.

Sagsøger A/S indtalte først et erstatningskrav i relation til Brøndby
Strand (påstand 3) i processkrift 1 af 31. januar 2019, EKS side 43, ved
nedlæggelse af en betalingspåstand på kr. 17.600.000. Forrentning af påstand 3
kan derfor først ske fra indlevering af processkrift 1 og ikke fra sagsanlæg.

Brøndby Strand - kr. 2.000.000 (påstand 3 - reduceret fra kr. 17.600.000)

Sagsøger A/S indgik forlig med de respektive bygherrer uden Virksomhed A/S 1's og
Datoselskabets forudgående inddragelse og godkendelse. Forligene udgør
dermed ikke behørig dokumentation for et erstatningsrelevant tab.

Skønsmanden har i forbindelse med syn og skøn, der kun omfattede sydfacaden
på en enkelt boligblok, skønnet udbedringsudgifterne for denne facade til kr.
1.650.000 ekskl. moms, jf. svaret på spørgsmål IG(b), EKS side 491-492, (efter
fradrag af udgifter til uvedkommende projekterings- og udførelsesfejl).

Dette udgør Sagsøger A/S' maksimale krav forud for fradrag i henhold
til de aftalte ansvarsbegrænsninger i det enkelte omsætningsled.

Sagsøger A/S kan ikke godtgøre og dokumentere et erstatningsrelevant
tab i relation til de facader, bygninger og 5 øvrige renoveringsprojekter, som
Sagsøger A/S havde udbedret på tidspunktet for gennemførelse af syn
og skøn, og som skønsmanden dermed ikke havde adgang til at besigtige,
undersøge og vurdere.

Sundhedshuset - kr. 1.000.000 (påstand 2)

Sagsøger A/S indgik forlig med bygherren uden Virksomhed A/S 1's og Datoselskabets
forudgående inddragelse og godkendelse. Forliget udgør dermed ikke behørig
dokumentation for et erstatningsrelevant tab.

Udbedringsudgiften er i skønserklæringen, svaret på spørgsmål IH(c), EKS side
580-581, skønnet til kr. 840.000 ekskl. moms (udbedring/udskiftning af MgO-
pladerne), hvorfra skal fradrages kr. 85.000 i forbedring/forlænget levetid, jf.
svaret på spørgsmål IH(e) eller i alt kr. 755.000.

Sagsøger A/S har imidlertid i processkrift II, EKS side 115, næstsidste 
afsnit, - efter Datoselskabets fremskaffelse og fremlæggelse af Sagsøger A/S' e-mail
af 24. september 2019 til bygherren, EKS side 585 - bekræftet, at



/

94

udskiftningen af MgO-plader blev udført for et beløb på i alt kr. 652.140 ekskl.
moms, hvilket størrelsesmæssigt udgør Sagsøger A/S' maksimale
erstatningsrelevante tab forud for fradrag af de aftalte ansvarsbegrænsninger i de
enkelte omsætningsled.

Sagsøger A/S har ikke godtgjort, at der er hjemmel til eller noget retligt
grundlag for, at Sagsøger A/S kan videreføre de renter, som
Sagsøger A/S forligsmæssigt har betalt til bygherren, og som i øvrigt fremstår
uforeneligt med, at Sagsøger A/S har nedlagt en rentepåstand med
virkning fra sagsanlæg.

Elkærparken - kr. 3.839.611 (påstand 1 – reduceret fra kr. 4.000.000)

Det fremgår af skønserklæringen, svaret på spørgsmål IK(b), EKS side 306-307, at
de samlede udgifter forbundet med at udskifte MgO-pladerne udgør kr.
2.770.000 ekskl. moms.

Fra dette beløb skal fratrækkes sparede udgifter i forbindelse med udbedring af
andre projekterings- og udførelsesmæssige fejl på mindst kr. 925.000 ekskl.
moms, jf. svaret på spørgsmål IK(d), EKS side 307-308 (det præcise beløb må
afklares under afhjemlingen af skønsmanden). Dette svarer til en udbedringspris
på maksimalt kr. 1.845.000.

Selve udbedringsudgiften, som Sagsøger A/S blev dømt til at betale til
bygherre i voldgiftssagen TBB 2018.907, MAT side 111 , var kr. 2.770.000 ekskl.
moms. Sagsøger A/S kan imidlertid ikke støtte ret på en voldgiftssag,
som ikke har retskraft over for Datoselskabet, og som Datoselskabet ikke har
været inddraget i.

Idømte sagsomkostninger og egne advokatomkostninger til intern og ekstern
advokat (som i øvrigt er udokumenterede) samt procesrenter, som
Sagsøger A/S har afholdt i anledning af ovennævnte voldgiftssag, udgør ikke et
erstatningsrelevant tab, der kan videreføres til Sagsøgte A/S og Datoselskabet.

For så vidt angår de af Sagsøger A/S betalte procesrenter, har
Sagsøger A/S ikke godtgjort, at der er hjemmel til eller noget retligt grundlag for at
videreføre disse procesrenter til Sagsøgte A/S og Datoselskabet. Kravet om dækning
af de betalte procesrenter er endvidere uforeneligt med Sagsøger A/S'
rentepåstand, som er nedlagt med virkning fra sagsanlæg.

Udgifter af ovennævnte karakter er tillige udtryk for et indirekte tab/konse-
kvenstab, som både Sagsøgte A/S (DB 12, pkt. 17.1) og Datoselskabet (Trækon
2002, pkt. 11.10) har fraskrevet sig ansvaret for.



/

95

10.5 Egen skyld og accept af risiko

Sagsøger A/S' forudgående produktkendskab, viden, adfærd og dispositioner, som er
gjort gældende til støtte for, at Megapan MgO-pladerne ikke i forhold til
Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet kan kvalificeres som
mangelfulde, gøres tillige gældende til støtte for, at et eventuelt erstatningskrav bør
bortfalde eller væsentligt nedsættes som følge af Sagsøger A/S' egen skyld og/eller
accept af risiko.

Som det fremgår af den første MgO-prøvesag (TBB 2017.779), MAT side 95, blev
Sagsøger A/S frifundet for ethvert krav i anledning af Sagsøger A/S' forslag om og
brug af Megapan MgO-plader som vindspærre på Lilletoften, idet forslaget blev
godkendt af bygherrens rådgiver som en
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

projektændring.

Endvidere var Sagsøger A/S bekendt med, at den belgiske hovedleverandør VC
Wood ikke havde godkendt Megapan MgO-plader til brug som vindspærre,
herunder i det danske klima, og at dette anvendelsesformål, som Sagsøger A/S
havde fået ideen til og introducerede i forbindelse med Lilletoften, ikke fremgik af
det produktmateriale, der var tilgængeligt i forbindelse med Lilletoften og Brøndby
Strand.

Sagsøger A/S har oplyst, at der i projektgrundlaget for alle
Renoveringsprojekter var foreskrevet anvendelse af fibercementplader som
vindspærre, hvilket er gennemprøvede og CE mærkede og typegodkendte
vindspærreplader i henhold til Dansk Standard BS/EN 12467.

Det var Sagsøger A/S, der stillede forslag om i stedet at anvende Megapan MgO-
plader, som, i hvert fald for Brøndby Strands vedkommende, blev godkendt af
bygherrens tekniske rådgiver under forudsætning af at MgO-plader levede op til
samme krav som den i projektet foreskrevne
vindspærreplade, jf. entreprisebeskrivelse, EKS side 316, og byggemødereferat af
29. november 2010, EKS side 341.

For så vidt angår Elkærparken, MAT side 113, 1. spalte, øverst, var det i
arbejdsbeskrivelsen for tømrerarbejdet fastsat følgende:

”
Alle materialer og produkter skal være CE-mærkede ”

hvilket Sagsøger A/S var bekendt med ikke var opfyldt for Megapan MgO-pladerne.

11. SALGS- OG LEVERINGSBETINGELSERNE I TUN 2002, 
DB 12 OG TRÆKON 2002



/

 

96

I det omfang der er hjemmel til at rejse et direkte krav over for Datoselskabet, skal
Sagsøger A/S respektere de salgs- og leveringsbetingelser, der er aftalt i det enkelte
omsætningsled – det vil sige i relation til:

Brøndby Strand

TUN 2002, EKS side 760, mellem Virksomhed A/S 1 og Sagsøger A/S, og Trækon
2002, EKS side 758, mellem Datoselskabet og Virksomhed A/S 1,

Sundhedshuset

DB 12, EKS side 812, mellem Virksomhed A/S 1 og Sagsøger A/S, og Trækon
2002 mellem Datoselskabet og Virksomhed A/S 1, og

Elkærparken

DB 12 mellem Sagsøgte A/S og Sagsøger A/S, og Trækon 2002 mellem
Datoselskabet og Sagsøgte A/S.

11.1 Vedtagelse af TUN 2002 og DB 12 (Virksomhed A/S 1-Sagsøger A/S og
Sagsøgte A/S-Sagsøger A/S)

Sagsøger A/S har udtrykkeligt, stiltiende eller forudsætningsvis
accepteret TUN 2002 (Brøndby Strand) og DB 12 (Sundhedshuset og
Elkærparken) som salgs- og leveringsbetingelser både generelt for samhandlen
og for de konkrete køb af Megapan MgO-plader hos Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S til brug for
Renoveringsprojekterne.

Under alle omstændigheder var eller burde Sagsøger A/S som
professionelt entreprenørfirma og som langvarig samarbejdspartner med
byggemarkederne være bekendt med, at Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og alle øvrige større
byggemarkeder helt fast anvender branchens indarbejdede salgs- og
leveringsbetingelser (TUN 2002/DB 12) med den virkning,

at der ikke, som anført af Sagsøger A/S, kan stilles skærpede krav til
hverken vedtagelse eller bevis for vedtagelse, og

at de branchefastsatte salgs- og leveringsbetingelser tillige må anses for vedtaget
mellem parterne som følge af Sagsøger A/S' manglende reklamation
over for Virksomhed A/S 1's og Sagsøgte A/S' fremhævede henvisninger til (og udlevering af) TUN
2002/DB 12 i aftaler, tilbud, ordrebekræftelser, fakturaer mv.

Under henvisning til Datoselskabets processuelle opfordring i processkrift 4,
EKS side 198, 1. afsnit, fremhæves, at Sagsøger A/S ikke har bestridt og ikke har
fremlagt dokumentation for, at Sagsøger A/S eller Virksomhed A/S 2-koncernen i
deres samhandelsforhold med Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S på noget
tidspunkt forud for denne sag har reklameret over for Virksomhed A/S 1's og
Sagsøgte A/S'



/

 

97

fremhævede henvisninger til og udlevering af TUN 2002/DB 12 eller på anden
måde anfægtet, at branchens salgs- og leveringsbetingelser i TUN 2002/DB 12 har
været gældende mellem parterne.

Der henvises til bemærkningerne og den fremlagte dokumentation for vedtagelse af
TUN 2002 og DB 12 ovenfor i pkt. 3.1, side 21, pkt. 3.3-3.4, side 24-24 og pkt.
3.6, side 27, og som vil blive suppleret med den mundtlige bevisførelse under
hovedforhandlingen.

11.2 Vedtagelse af Trækon 2002 (Datoselskabet-Virksomhed A/S 1 og Datoselskabet-Sagsøgte A/S)

På tilsvarende vis har Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S udtrykkeligt, stiltiende eller
forudsætningsvis accepteret Trækon 2002 som salgs- og leveringsbetingelser
både generelt for samhandlen og for de konkrete køb af Megapan MgO-plader
hos Datoselskabet, og som blev videresolgt til Sagsøger A/S til brug for
Renoveringsprojekterne.

Under alle omstændigheder var eller burde Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S som
professionelle byggemarkeder og langvarige samarbejdspartnere med Datoselskabet
og andre større trægrossister (samt med eget brug af tilsvarende branchefastsatte
salgs- og leveringsbetingelser) være bekendt med, at Datoselskabet og øvrige
trægrossister helt fast anvender branchens indarbejdede salgs- og
leveringsbetingelser (Trækon 2002) med den virkning,

at der ikke kan stilles skærpede krav til hverken vedtagelse eller bevis for
vedtagelse, og

at de branchefastsatte salgs- og leveringsbetingelser i Trækon 2002 tillige må anses
for vedtaget mellem parterne som følge af Virksomhed A/S 1's og Sagsøgte A/S'
manglende reklamation over for Datoselskabets fremhævede henvisning til (og
udlevering af) Trækon 2002 i aftaler, tilbud, ordrebekræftelser, fakturaer mv.

Sagsøgte A/S har ikke bestridt og har ikke fremlagt dokumentation for, at Sagsøgte
A/S i deres langvarige samhandelsforhold med Datoselskabet på noget tidspunkt
forud for denne sag har reklameret over for Datoselskabets fremhævede
henvisninger til og udlevering af Trækon 2002 eller på anden måde anfægtet, at
branchens salgs- og leveringsbetingelser i Trækon 2002 har været gældende mellem
parterne.

På tilsvarende vis har Virksomhed A/S 1 i deres langvarige samhandelsforhold med
Datoselskabet ikke på noget tidspunkt reklameret over for Datoselskabets
fremhævede henvisninger til og udlevering af Trækon 2002 eller på anden måde
anfægtet, at branchens salgs- og leveringsbetingelser i Trækon 2002 har været
gældende mellem parterne.



/

98

Der henvises til bemærkningerne og den fremlagte dokumentation for vedtagelse af
Trækon 2002 ovenfor i pkt. 3.1, side 21, pkt. 3.3, side 23, pkt. 3.5, side 25 og pkt.
3.7, side 28, og som vil blive suppleret med den mundtlige bevisførelse under
hovedforhandlingen.

11.3 Opgørelse af ansvarsbegrænsningerne i TUN 2002, DB 12 og Trækon 2002

Brøndby Strand

Virksomhed A/S 1 har fraskrevet sig ansvaret for (i) indholdet af produktmateriale samt (ii)
vederlagsfri mundtlig og skriftlig vejledning af køber, jf. TUN 2002, pkt. 2.4 og
2.5.

Virksomhed A/S 1 har endvidere begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer, jf. TUN 2002, pkt. 13.4.

Det gøres gældende, at Datoselskabet kan støtte ret på Virksomhed A/S 1's ansvarsfraskrivelser
og ansvarsbegrænsninger.

Endvidere har Datoselskabet begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer, jf. Trækon 2002, pkt. 11.9.

Fakturaværdien bør i relation til ansvarsbegrænsningen i TUN 2002 og Trækon
2002 beregnes på grundlag af fakturaværdien for det faktiske antal Megapan
MgO-plader, der blev anvendt på sydfacaden af boligblokken beliggende
Kisumparken 4-62, som skønsmanden i forbindelse med syn og skøn havde
adgang til at besigtige, undersøge og vurdere.

• Det fremgår af den supplerende skønserklæring I, EKS side 501, svaret på
spørgsmål SS 2, at Sagsøger A/S havde anvendt 240-270 stk.
MgO-plader på den pågældende sydfacade.

• For så vidt angår Datoselskabet, og baseret på Datoselskabets
gennemsnitlige enhedspris på kr. 115,85, jf. faktura, EKS side 373, og et
gennemsnit på 255 stk. MgO-plader, udgør fakturaværdien og dermed
Datoselskabets ansvarsbegrænsning kr. 29.542.

Sundhedshuset

Virksomhed A/S 1 har fraskrevet sig ansvaret for (i) indholdet af produktmateriale samt (ii)
vederlagsfri mundtlig og skriftlig vejledning af køber, jf. DB 12, pkt. 2.4 og 2.5.

Virksomhed A/S 1 har endvidere begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer med tillæg af 10%, jf. DB 12, pkt. 13.4.



/

99

Det gøres gældende, at Datoselskabet kan støtte ret på Virksomhed A/S 1's
ansvarsfraskrivelser og ansvarsbegrænsninger.

Endvidere har Datoselskabet begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer, jf. Trækon 2002, pkt. 11.9.

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

Fakturaværdien bør i relation til ansvarsbegrænsningen i TUN 2002 og Trækon
2002 beregnes på grundlag af fakturaværdien for det faktiske antal anvendte
Megapan MgO-plader.

• Det fremgår af fremlagte fakturaer, EKS side 534, at Sagsøger A/S købte 545
stk. Megapan MgO-plader hos Virksomhed A/S 1. Det fremgår imidlertid af
skønserklæringen, svaret på spørgsmål IA, EKS side 576, at det skønnes, at
Sagsøger A/S har anvendt 125 stk. MgO-plader.

• For så vidt angår Datoselskabet, og baseret på Datoselskabets gennemsnitlige
enhedspris på kr. 105,14, jf. faktura, EKS side 530, og 125 stk. MgO-plader,
udgør fakturaværdien og dermed Datoselskabets ansvarsbegrænsning kr.
13.143.

Elkærparken

Sagsøgte A/S har fraskrevet sig ansvaret for (i) indholdet af produktmateriale samt (ii) 
vederlagsfri mundtlig og skriftlig vejledning af køber, jf. DB 12, pkt. 2.4 og 2.5.

Sagsøgte A/S har endvidere begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer med tillæg af 10%, jf. DB 12, pkt. 13.4.

Det gøres gældende, at Datoselskabet kan støtte ret på Sagsøgte A/S'
ansvarsfraskrivelser og ansvarsbegrænsninger.

Endvidere har Datoselskabet begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien af de
mangelfulde varer, jf. Trækon 2002, pkt. 11.9.

Fakturaværdien bør i relation til ansvarsbegrænsningen i TUN 2002 og Trækon
2002 beregnes på grundlag af fakturaværdien for det faktiske antal anvendte
Megapan MgO-plader.

• Det fremgår af skønserklæringen, svaret på spørgsmål IA, EKS side 302, at
der er anvendt 779 stk. MgO-plader,

• For så vidt angår Datoselskabet, og baseret på Datoselskabets gennemsnitlige
enhedspris, på kr. 112,82, jf. faktura, EKS side 265, og 779



/

100

stk. MgO-plader, udgør fakturaværdien og dermed Datoselskabets
ansvarsbegrænsning kr. 87.887.

12. REKLAMATION, FORÆLDELSE OG PASSIVITET

Sagsøger A/S har ikke godtgjort og dokumenteret, (i) at
Sagsøger A/S har reklameret rettidigt over for Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S og Datoselskabet, (ii) at

Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S har reklameret rettidigt over for Datoselskabet, og (iii) at der ikke

er indtrådt forældelse eller retsfortabende passivitet.

TUN 2002, pkt. 12.2 og DB 12, pkt. 12.2 og 14.1 foreskriver, at køber i relation til
mangler, skal reklamere straks efter, at køber burde have opdaget manglen,
hvilket - uden vedtagelse af de pågældende salgs- og leveringsbetingelser –
tillige følger af købelovens § 52, stk. 1.

Trækon 2002, pkt. 11.4 foreskriver, at køber skal reklamere uden ugrundet
ophold, hvilket - uden vedtagelse af Trækon 2002 - i henhold til købelovens § 52,
stk. 1, skal ske straks.

Starttidspunktet i relation til fristen for rettidig reklamation, forældelse og
passivitet er det tidligste tidspunkt, hvor Sagsøger A/S vidste eller
burde vide, at Sagsøger A/S havde et muligt
mangelskrav/erstatningskrav over for sælgerne Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og over for
Datoselskabet og havde anledning til at reklamere.

Kravet skal hverken være sikkert, dokumenteret eller skal kunne opgøres
størrelsesmæssigt for at reklamationspligten indtræder.

Sagsøger A/S var eller burde være bekendt med Megapan MgO-
pladernes uhensigtsmæssige egenskaber, der gjorde MgO-pladerne uegnede som
vindspærre i facader i det danske klima og dermed sit mulige mangelskrav
overfor Virksomhed A/S 1, Sagsøgte A/S og Datoselskabet på et tidspunkt væsentligt forud for
november 2014, hvor Sagsøger A/S i et eller flere renoveringsprojekter
(første gang i oktober 2013 i relation til renoveringsprojektet Kjærslund i Viby)
havde konstateret fugtproblemer i lette facader med MgO-plader og som følge
heraf i begyndelsen af november 2014 igangsatte eksterne tekniske undersøgelser
af MgO-pladerne hos Teknologisk Institut og umiddelbart derefter hos
Virksomhed ApS.

På samme måde var eller burde Virksomhed A/S 1 og Sagsøgte A/S være bekendt
med Megapan MgO-pladernes uhensigtsmæssige egenskaber, der gjorde MgO-
pladerne uegnede som vindspærre i facader i det danske klima og dermed deres
mulige mangelskrav over for Datoselskabet i november 2014 eller i hvert fald senest
i begyndelsen af marts måned 2015.



/

 

101

Der henvises til bemærkningerne og den fremlagte dokumentation ovenfor i pkt.
2.10, side 15.

Sagsøger A/S og Virksomhed A/S 2 reklamerede første gang over for
Datoselskabet den 28. november 2014 i en fælles advokat e-mail, EKS side 286.

Brøndby Strand

De respektive bygherrer reklamerede over for Sagsøger A/S i perioden
25. marts til 6. maj 2015, EKS side 434, 445, 449, 455 og 457 .

Sagsøger A/S reklamerede første gang over for Virksomhed A/S 1 den 23. april 2015,
EKS side 451 i relation til visse (3 reklamationer fra Lejerbo dateret 25. marts
2015, EKS side 434, 440 og 445 ), men ikke alle renoveringsprojekter omfattet af
Brøndby Strand , og ikke det renoveringsprojekt, beliggende Kisumparten, 4-62,
hvor bygherren havde reklameret over for Sagsøger A/S den 16. april
2015, EKS side 449 , og hvor Sagsøger A/S efterfølgende alene
gennemførte syn og skøn på en enkelt facade.

Virksomhed A/S 1 reklamerede ikke over for Datoselskabet forud for indgåelse af
suspensionsaftale i forbindelse med Sagsøger A/S anlæggelse af
nærværende retssag.

• Sagsøger A/S' eventuelle mangelskrav/erstatningskrav over for
Virksomhed A/S 1 er bortfaldet som følge af manglende rettidig reklamation, idet
Sagsøger A/S burde have reklameret over for Virksomhed A/S 1 i november 2014
eller tidligere og i hvert fald forud for ovennævnte reklamationsdato og for
hvert enkelt renoveringsprojekt.

• I det omfang der er hjemmel til at rejse et direkte mangelskrav over for
Datoselskabet – kan Datoselskabet støtte ret på den manglende rettidige
reklamation over for Virksomhed A/S 1 med den virkning, at kravet tillige er bortfaldet
over for Datoselskabet, uanset at Sagsøger A/S reklamerede
direkte over for Datoselskabet i november 2014. Dette følger af karakteren
af det direkte krav som et indtrædelseskrav.

• Sagsøger A/S' eventuelle direkte mangelskrav over for
Datoselskabet er under alle omstændigheder bortfaldet som følge af, at Virksomhed A/S 1
ikke har reklameret rettidigt over for Datoselskabet.

Sagsøger A/S indleverede begæring til retten om isoleret
bevisoptagelse/syn og skøn den 5. juni 2017, EKS side 480.



/

 

102

Brøndby Strand udgør 6 individuelle renoveringsprojekter på forskellige
adresser i Brøndby med 4 forskellige bygherrer, jf. bemærkningerne og den
fremlagte dokumentation ovenfor i pkt. 4.2-4.3, side 32-33.

Imidlertid valgte Sagsøger A/S alene at gennemføre syn og skøn i
relation til én enkelt facade på en enkelt boligblok, beliggende Kisumparken 4-62,
i et enkelt renoveringsprojekt, idet Sagsøger A/S på tidspunktet for syn
og skøn - uden at indhente Virksomhed A/S 1 og Datoselskabets godkendelse eller orientere
Virksomhed A/S 1 og Datoselskabet herom - havde udført udskiftning af MgO-plader på
samtlige andre facader, bygninger og renoveringsprojekter.

• Under disse omstændigheder gøres det gældende, at det begrænsede
gennemførte syn og skøn vedrørende en enkelt facade ikke afbrød
forældelsen i henhold til forældelseslovens § 21, stk. 4, for så vidt angår de
andre facader/boligblokke i det pågældende renoveringsprojekt og de 5
øvrige renoveringsprojekter med andre bygherrer/juridiske personer, og
som skønsmanden under skønsforretningen ikke havde adgang til at
besigtige, undersøge og vurdere.

• Samtlige krav, der måtte kunne henføres til andet end den facade, som
skønsmanden besigtigede, undersøgte og vurderede, er dermed forældet
(eller bortfaldet som følge af passivitet), idet forældelsesfristen for disse
eventuelle krav først blev afbrudt ved Sagsøger A/S' nedlæggelse
af en betalingspåstand i processkrift 1 af 31. januar 2019, mere end 4 år
efter, at Sagsøger A/S var eller burde være bekendt med sit mulige
krav.

Sundhedshuset

Sagsøger A/S har oplyst, at bygherren reklamerede over for
Sagsøger A/S den 26. juli 2017, jf. processkrift III, EKS side 157, sidste afsnit , og
bygherrens processkrift, EKS side 542, i en verserende voldgiftssag mod
Sagsøger A/S.

Sagsøger A/S reklamerede over for Virksomhed A/S 1 den 2. november 2017, jf. mail,
EKS side 546 .

Virksomhed A/S 1 reklamerede ikke over for Datoselskabet forud for indgåelse af
suspensionsaftale i forbindelse med Sagsøger A/S anlæggelse af
nærværende retssag.

• Sagsøger A/S' eventuelle mangelskrav/erstatningskrav over for
Virksomhed A/S 1 er bortfaldet som følge af manglende rettidig reklamation, idet
Sagsøger A/S burde have reklameret over for Virksomhed A/S 1 i november 2014
eller tidligere og i hvert fald forud for ovennævnte reklamationsdato.



/

 

103

• I det omfang der er hjemmel til at rejse et direkte mangelskrav over for
Datoselskabet – kan Datoselskabet støtte ret på den manglende rettidige
reklamation over for Virksomhed A/S 1 med den virkning, at kravet tillige er
bortfaldet over for Datoselskabet, uanset at Sagsøger A/S reklamerede direkte
over for Datoselskabet i november 2014. Dette følger af karakteren af det
direkte krav som et indtrædelseskrav.

• Sagsøger A/S' eventuelle direkte mangelskrav over for Datoselskabet er under
alle omstændigheder bortfaldet som følge af, at Virksomhed A/S 1 ikke har
reklameret rettidigt over for Datoselskabet.

Sagsøger A/S indleverede begæring til retten om isoleret
bevisoptagelse/syn og skøn den 13. december 2017, EKS side 548.

• På dette tidspunkt var der forløbet mere end 3 år siden, at
Sagsøger A/S var eller burde være bekendt med sit mulige mangelskrav og
reklamerede over for Datoselskabet. Sagsøger A/S' eventuelle
mangelskrav er dermed under alle omstændigheder forældet.

Der henvises til bemærkningerne og den fremlagte dokumentation ovenfor i pkt.
2.10, side 15.

Elkærparken

Sagsøger A/S modtog reklamation fra bygherren den 15. april 2015, EKS
side 288 .

Sagsøger A/S reklamerede over for Sagsøgte A/S den 18. september 2015, jf.
mail, EKS side 290 .

Sagsøgte A/S reklamerede over for Datoselskabet ved skønsadcitation af 16. december
2016 til den isolerede bevisoptagelse/syn og skøn, EKS side 297 .

• Sagsøger A/S' eventuelle mangelskrav/erstatningskrav over for Sagsøgte A/S
er bortfaldet som følge af manglende rettidig reklamation, idet Sagsøger A/S
burde have reklameret over for Sagsøgte A/S i november 2014 eller tidligere
og i hvert fald forud for ovennævnte reklamationsdato.

• i det omfang der er hjemmel til at rejse et direkte mangelskrav over for
Datoselskabet – kan Datoselskabet støtte ret på den manglende rettidige
reklamation over for Sagsøgte A/S med den virkning, at kravet tillige er
bortfaldet over for Datoselskabet, uanset at Sagsøger A/S reklamerede direkte
over for Datoselskabet i november 2014. Dette følger af karakteren af det
direkte krav som et indtrædelseskrav.



/

 

104

• Sagsøger A/S' eventuelle direkte mangelskrav over for Datoselskabet er under
alle omstændigheder bortfaldet som følge af, at Sagsøgte A/S ikke har
reklameret rettidigt over for Datoselskabet.

13. ANBRINGENDEROVER FOR Sagsøgte A/S 

13.1 Vedtagelse af Trækon 2002

Trækon 2002 var vedtaget og gældende mellem Datoselskabet og Sagsøgte A/S for
så vidt angår de Megapan MgO-plader, som Datoselskabet leverede til Sagsøgte
A/S, og som Sagsøger A/S købte til brug for Elkærparken.

Der henvises til de samme anbringender, der gøres gældende over
Sagsøger A/S, jf. pkt. 11.2, side 50, med henvisning til bemærkningerne og den
fremlagte dokumentation ovenfor i pkt. 3.3, side 23, og pkt. 3.7, side 28.

13.2 Ansvarsbegrænsningen i Trækon 2002

Datoselskabet har begrænset mangelsansvaret til fakturaværdien i henhold til i
Trækon 2002, pkt. 11.9, der kan opgøres til kr. 87.887, , jf. ovenfor i pkt. 11.3, side
52.

13.3 Reklamation

Sagsøger A/S reklamerede over for Sagsøgte A/S den 18. september 2015, jf.
mail, EKS side 290 .

Sagsøgte A/S reklamerede over for Datoselskabet ved skønsadcitation af 16. december
2016 til den isolerede bevisoptagelse/syn og skøn, EKS side 297 .

Sagsøgte A/S har ikke godtgjort, at Sagsøgte A/S har reklameret rettidigt over for
Datoselskabet (dvs. uden ugrundet ophold i henhold til Trækon 2002, pkt. 11.4,
eller straks i henhold til købelovens § 52, stk. 1, hvis Trækon 2002 ikke anses for
vedtaget.

Et eventuelt mangelskrav/erstatningskrav er dermed fortabt.

Sagsøgte A/S kan ikke støtte ret på hverken den generelle eller konkrete reklamation,
som Sagsøger A/S afgav over for Datoselskabet.

Det er ubestridt, at Sagsøgte A/S modtog Datoselskabets informationsskrivelse, af 19.
november 2014, EKS side 980 , med oplysning om suspension af salget af
Megapan MgO-plader og opfordring til at stoppe salget af Megapan MGO-plader og
kontakte slutbrugeren med instruks om at stoppe monteringen af



/

105

Megapan MgO-plader, og at Sagsøgte A/S var bekendt med, at Datoselskabet i
februar 2015 traf beslutning om ikke at genoptage salget af MgO-plader.

Det henvises endvidere til, at det i byggebranchen, herunder blandt byggemarkeder,
i begyndelsen af marts 2015 blev almindeligt kendt, at MgO-plader havde
skadegørende egenskaber og var uegnede til brug som vindspærre i facader i det
danske klima, jf. bemærkningerne og den fremlagte dokumentation ovenfor i pkt.
2.10, side 15.

 
 
 
 
 
 

…”

Sagsøgte A/S har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med
påstandsdokument af 6. april 2021, hvori det hedder bl.a.:

”SAGSFREMSTILLING OG ANBRINGENDER:

1. Tilskæring af sagen i forhold til Sagsøgte A/S:

Der er mellem parterne enighed om, at kravet imod Sagsøgte A/S alene vedrører
sagen/projektet ”Elkærparken” , hvorfor de to øvrige projekter omfattet af
nærværende sag er Sagsøgte A/S uvedkommende.

Som sagens bilag A3 (side 273-285) er fremlagt en genudskrift fra Sagsøgte A/S'
bogholderisystem af fakturaer for Sagsøger A/S' indkøb af MgO-plader hos
Sagsøgte A/S for perioden 31. januar 2013 til 10. april 2014.

Sagsøger A/S er gentagne gange opfordret til at dokumentere, at dels i) alle MgO-
plader der fremgår af fakturaerne er anvendt på projektet ”Elkærparken” , og dels
ii) at alle de på projektet ”Elkærparken” udskiftede (anvendte) MgO-plader er
indkøbt hos Sagsøgte A/S.

Begge dele er fortsat udokumenterede, og må komme Sagsøger A/S bevismæssigt til
skade i forhold til krav vedrørende ”Elkærparken” .

Der er mellem parterne enighed om, at nærværende sag grundlæggende omhandler
salg af løsøre (byggematerialer), og at krav om erstatning af udgifter til udskiftning
af eventuelt mangelfulde MgO-plader, skal vurderes efter de køberetlige regler om
mangler ved det solgte.

Det gøres i lighed med det af NPI anførte overordnet gældende, at Sagsøger A/S
ikke har dokumenteret, at MgO-pladerne i relation til Sagsøgte A/S (og/eller NPI)
kan anses som mangelfulde.

2. Ansvarsgrundlaget i relation til Sagsøgte A/S, og vurderingen heraf:

Som nævnt ovenfor er der mellem parterne enighed om, at et eventuelt krav i
forhold til Sagsøgte A/S skal vurderes efter de køberetlige regler om mangler ved
det



/

106

solgte. Som følge heraf skal det inddrages i vurdering af muligt ansvar, hvad der
imellem parterne er aftalt om ansvarsbegrænsninger, rettidig reklamation mv.

Det gøres særligt gældende, at Sagsøger A/S' indkøb af MgO-plader til projektet
”Elkærparken” , er sket på baggrund af salgs- og leveringsbetingelserne DB12
(bilag B3, side 812).

DB12 betingelserne foreskriver, at reklamation skal ske straks efter kendskab til
manglen, og senest 1 år efter, at der er sket levering, jf. pkt. 12.2 ( bilag B3, side 
812).

Alternativt jf. købelovens § 52, der tilsvarende foreskriver, at reklamation skal ske
”straks” i handelskøb.

Hvis reklamationen sker rettidig, så indeholder DB12 betingelserne en bestemmelse
om, at Sagsøgte A/S' ansvar for mangler som mellemhandlende materialeleverandør
er begrænset til fakturaværdien + 10 % af de pågældende produkter (her MgO-
plader), jf. DB 12, pkt. 13.4 (bilag B3, side 812).

2.1. Nærmere ad vedtagelse og gyldighed af Sagsøgte A/S' sædvanlige salgs- og
leveringsbetingelser:

De pågældende standard salgs- og leveringsbetingelser har i sin nuværende form og
med sit nuværende indhold eksisteret siden i hvert fald 2002 (som TUN2002), og
har for så vidt angår reklamationsfrister, ansvarsbegrænsninger mv. i det
væsentligste haft den samme ordlyd igennem godt 20 år.

Til illustration henvises til det fremlagte bilag IAD (side 760) – TUN2002-
betingelserne, der gik forud for DB12-betingelserne.

Betingelserne er udarbejdet af brancheforeningen Danske Byggecentre (tidligere
Trælasthandlerunionen), hvis formål er at varetage branchens interesser. Alle landets
større byggemarkeder og byggemarkedskæder er således samlet under Danske
Byggecentre (jf. også bilag IBB, side 952-957).

DB12 (og før dem TUN2002) afspejler branchens sædvaner og kutymer, og finder
fast og uden undtagelse anvendelse som aftalegrundlag for ethvert indkøb af
byggematerialer hos Danske Byggecentres medlemmer, når sådanne foretages af
byggebranchens professionelle købere.

Betingelserne har et par gange undergået mindre ændringer –eksempelvis efter
nærmere drøftelser med byggebranchens interesseorganisationer såsom Dansk
Byggeri. Afsnit om mangler, herunder reklamationsfrist og ansvarsbegrænsning, er
dog uændret, bortset fra at DB12 indeholder en mindre forbedring for køber i form
af tillæg på 10 % til fakturaværdien i relation til ansvarets maksimale
beløbsmæssige opgørelse.



/

107

Betingelserne er således løbende blevet opdateret, så de afspejler og varetager
markedets behov, ønsker og interesser.

Sagsøgte A/S finder i den forbindelse anledning til at understrege, at TUN2002
betingelserne (og siden TUN12/DB12) har eksisteret i sin nuværende form i næsten
20 år, og at de er anvendt i hundrede-tusindvis af handler med byggematerialer.

Sagsøgte A/S bekendt har betingelserne aldrig været bestridt eller tilsidesat ved en
domstol eller ved voldgift.

Vedtagelse, indhold og/eller gyldighed har således aldrig tidligere givet anledning til
indsigelser fra de mange professionelle købere - herunder Sagsøger A/S -, der på
dagligt basis igennem to årtier har handlet på de pågældende vilkår.

Det kan lægges til grund af landsretten, at DB12 betingelserne (og før dem
TUN2002 betingelserne) generelt finder anvendelse ved samtlige professionelles
indkøb af byggematerialer hos mellemhandlende byggemarkeder.

Direktør for Danske Byggecentre Vidne 9 vil afgive supplerende forklaring om
blandt andet betingelsernes generelle karakter og udbredelse.

Det er herefter Sagsøgte A/S' påstand, at vedtagelsestærsklen er lav for så vidt angår
DB12 betingelserne, idet der altså er tale om kendte og sædvanlige branchevilkår,
der har været anvendt undtagelsesfrit igennem årtier. Til støtte herfor henvises
eksempelvis til Palle Bo Madsen i U2018B.131 (Materialesamlingens side 16-29)

Yderligere kan henvises til Højesterets afgørelse i U1995.856/2H
(Materialesamlingens side 72-85), der netop omhandlede vedtagelse og gyldighed
af et sæt standard branchebetingelser.

Højesteret fandt i afgørelsen, at det var tilstrækkeligt for vedtagelse og for gyldighed
– både af standardbetingelser generelt men også af de relevante enkelte
bestemmelser der blev udfordret, at der var gjort en fodnote i skrivelser til kunder
omkring anvendelsen af betingelserne, og at der til andre kunder blot var henvist til
betingelserne i en note på prislister.

Den blotte henvisning til standardvilkårene var således tilstrækkeligt for vedtagelse
og gyldighed.

Tilsvarende henvises til afgørelsen U2006.87H (materialesamlingens side 97-109),
der også omhandler vedtagelse af standardvilkår og ansvarsbegrænsning,
og til TBB1998.7 (Materialesamlingens side 86-88) der omhandler vedtagelse af
standardvilkår i trælastbranchen.

I forhold til vedtagelse af salgs- og leveringsbetingelser er i Sagsøgte A/S'
materialesamling medtaget yderligere retspraksis på siderne 89-92, 93-96, 110-
120 og 121-135, hvortil der ligeledes henvises.



/

108

-----ooo000ooo-----

I forhold til Sagsøger A/S' konkrete kendskab til standardbetingelserne, og til støtte
for vedtagelse heraf også i det konkrete aftaleforhold, kan landsretten lægge til
grund, at Sagsøger A/S siden den 21. januar 2009 har været oprettet som
erhvervskontokunde hos Sagsøgte A/S.

I forbindelse med oprettelse af erhvervskundekonto hos Sagsøgte A/S, modtager alle
kontohavere en kopi af de vilkår, som den efterfølgende samhandel sker på.

Sagsøger A/S har således modtaget kopi af TUN2002 allerede ved kontooprettelsen,
og har i den forbindelse generelt accepteret, at parternes samhandel skete på de for
markedet sædvanlige standard salgs- og leveringsbetingelser.

Ved branchens implementering af de opdaterede vilkår DB12 i 2012 modtog alle
kontohavere hos Sagsøgte A/S med posten en kopi af DB12 betingelserne. Dette
gælder også Sagsøger A/S.

Dette vil blive nærmere dokumenteret ved parts- og vidneforklaring.

Som det fremgår af sagens bilag A3 (side 273-285) henviser alle fakturaerne til
Kundenummer – svarende til Sagsøger A/S'
erhvervskontokundenummer hos Sagsøgte A/S.

Det antages således at være ubestrideligt, at Sagsøger A/S har indkøbt de
omhandlende MgO-plader som et led i Sagsøger A/S' faste og mangeårige
samhandelsforhold med Sagsøgte A/S. Et samhandelsforhold hvor TUN2002/DB12,
som nævnt, fast har indgået som standard aftalebetingelser.

Foruden den generelle praksis gældende for kontokunder, blev der for Virksomhed
A/S 2 Koncernen – herunder med Sagsøger A/S – årligt indgået en
samhandelsaftale.

Som sagens bilag G3 (side 862) er til illustration fremlagt en kopi af
handelsbetingelserne for 2015. Som det fremgår af bilag G3 var det udtrykkeligt
anført, at DB12 gjaldt for enhver samhandel mellem Sagsøgte A/S og Sagsøger A/S.

Tilsvarende aftaler blev udsendt og vedtaget for årene 2013 og 2014, hvilket vil
blive dokumenteret ved Sagsøgte A/S' parts- og vidneforklaringer for landsretten.

Til yderligere dokumentation for Sagsøger A/S' kendskab til DB12 som værende de
gældende samhandelsbetingelser, er som bilag H3 (side 910-934) fremlagt
Virksomhed A/S 2 Koncernens oplæg til en samhandels/rammeaftale i 2017.

Som det fremgår af denne, ønskede Virksomhed A/S 2 Koncernen i 2017, at der
skulle være en række punkter, hvorved aftalen skulle fravige de hidtil gældende
DB12 betingelser.



/

109

Da dette var et ultimatum for Virksomhed A/S 2 Koncernen, opsagde Sagsøgte A/S
samarbejdet med Virksomhed A/S 2/Sagsøger A/S i 2017, idet Sagsøgte A/S ikke
ville acceptere en fravigelse af DB12, og dermed ændrede vilkår i forhold til den
tidligere samhandel.

Som bilag I3 (side 935) er fremlagt den e-mail af 15. maj 2017, hvori Sagsøger A/S
blev oplyst, at Sagsøgte A/S ikke ønskede at fortsætte samhandlen, idet de krævede
fravigelser og ændringer til DB12 ikke kunne accepteres.

Det forekommer for Sagsøgte A/S åbenbart, at Sagsøger A/S' ønske om at fravige
DB12 i 2017, fordrer kendskab til betingelsernes eksistens og anvendelse i de
foregående år.

Sagsøgte A/S anser det herefter for ubestrideligt, at det kan lægges til grund, at der
generelt for samhandlen med Sagsøger A/S var aftalt, at denne skete på standard
salgs- og leveringsbetingelserne DB12/TUN12 (og før dem TUN2002), ligesom det
kan lægges til grund, at Sagsøger A/S var bekendte med betingelserne og deres
anvendelse.

Som bilag J3 (side 830-832) er fremlagt en række tilbud fra Sagsøgte A/S til
Sagsøger A/S, som bilag K3 (side 853-861) er fremlagt en række ordrebekræftelser
fra Sagsøgte A/S til Sagsøger A/S, og som bilag L3 (side 263-264) er fremlagt
faktura fra Sagsøgte A/S til Sagsøger A/S – herunder en faktura indeholdende MgO-
plader.

På ethvert fysisk tilbud, ordrebekræftelse og faktura fra Sagsøgte A/S er påtrykt en
henvisning til TUN12/DB12 (og før TUN2002), som findes på bagsiden af
pågældende og/eller kan findes ved at følge et anført link til Sagsøgte A/S'
hjemmeside.

Dette er ganske enkelt en fortrykt opsætning af de papirer, som anvendes til
udskrifter af tilbud, ordrebekræftelser og fakturaer/følgesedler. Ethvert fysisk stykke
papir der udleveres fra Sagsøgte A/S vil således indeholde henvisning til
TUN12/DB12, jf. også det ved bilag J3-L3 illustrerede.

Bilagene tjener herefter som tydelig illustration af, at der på ethvert tilbud,
ordrebekræftelse og faktura til Sagsøger A/S var en klar henvisning til
DB12/TUN12. Bilagene er blot et uddrag af tilbud/ordrer udstedt af Sagsøgte A/S til
projektet ”Elkærparken” .

Ovenstående vil blive uddybet nærmere ved parts- og vidneforklaringer fra Sagsøgte
A/S.

Tilsvarende henvisning til branchens sædvanlige standardvilkår fremgår i øvrigt af
tilbud, ordrebekræftelser og fakturaer fremlagt fra Virksomhed A/S 1 i de øvrige to
projekter (bilag IBD og bilag IBG, siderne 833-843, samt bilag IBX, side 847-852
og bilag IBZ side 782-783).

Bilagene tjener som yderligere illustration af, at det som nævnt er normal og fast
praksis, at der handles på DB12 (og tidligere TUN2002) betingelser i branchen.



/

110

Opsummerende kan landsretten efter Sagsøgte A/S' opfattelse lægge til grund som
afgørende i henhold til vedtagelse og gyldighed af de anvendte standard salgs-og
leveringsbetingelser;

At TUN12/DB12 (og før dem tilsvarende TUN2002) anvendes undtagelsesfrit af
alle større danske byggemarkeder, når professionelle aktører køber byggematerialer,

At Sagsøger A/S i forbindelse med oprettelse som erhvervskontokunde hos
Sagsøgte A/S har modtaget en kopi af de vilkår (TUN2002 og senere DB12), hvorpå
den fremtidige samhandel foregik,

At Sagsøgte A/S og Sagsøger A/S tillige årligt indgik en formel samhandelsaftale
via Virksomhed A/S 2 koncernen, og at der i denne, også for så vidt angår
2013/2014 udtrykkeligt blev henvist tilsvarende til, at samhandel foregik på DB12
betingelser,

At Samhandlen blev opsagt det øjeblik, hvor Virksomhed A/S 2 koncernen udtrykte
ønske om fravigelse af DB12 betingelserne (bilag H3-I3, siderne 910-935), og

At Der på ethvert fysisk tilbud, ordrebekræftelse og faktura er påtrykt en henvisning
til TUN12/DB12 (og før da TUN2002), som findes på bagsiden af pågældende
og/eller kan findes ved at følge et anført link til hjemmeside. Dette er ganske enkelt
en fortrykt opsætning af de papirer, som anvendes til udskrifter af tilbud,
ordrebekræftelser og fakturaer/følgesedler. Ethvert fysisk stykke papir der udleveres
fra Sagsøgte A/S vil således indeholde henvisning til TUN12/DB12, jf. også det ved
bilag J3-L3, (side 830-832, side 853-861 og side 263-264) illustrerede.

Som følge heraf gøres det særligt gældende, at DB12 betingelserne (bilag B3, side
812) er vedtaget og finder anvendelse - både for samhandlen mellem Sagsøgte A/S
og Sagsøger A/S generelt, og specifikt for de leverancer, der vedrørte byggeriet
”Elkærparken” .

Det gøres udtrykkeligt gældende, at DB12 betingelserne (og før dem TUN2002)
er/var velkendte for Sagsøger A/S – både generelt og i forhold til samhandlen med
Sagsøgte A/S. Som en af landets største entreprenørvirksomheder er det ganske
enkelt utroværdigt at påstå manglende kendskab til de standardiserede
branchevilkår, hvorunder indkøb af byggematerialer sker.

Sagsøger A/S (og Virksomhed A/S 2) har ikke tidligere end 2017 over for Sagsøgte
A/S haft indsigelser til, eller forsøgt at bestride anvendelsen eller indholdet af,
DB12 (TUN2002). Tilsvarende er ikke tidligere bestridt afvisning af krav eller
reklamationer med henvisning til betingelserne. Hertil understreges det, at vilkårene
har været anvendt i over 20 år i branchen.

Sagsøger A/S har under sagen tilkendegivet, at kopi af de udleverede fakturaer mv.
ikke længere er gemt. Det gøres gældende, at det herefter er Sagsøger A/S, der må
løfte beviset for, at de omhandlende fakturaer mv. ikke indeholdte en henvisning til
standard



/

111

salgs- og leveringsbetingelser – herunder at indkøb af MgO-plader til projektet
”Elkærparken” ikke er sket i henhold til de sædvanlige standard branchevilkår.

2.2. Sagsøger A/S har herefter reklameret for sent:

Sagsøgte A/S gør gældende, at der jf. DB12, pkt. 12.2 (bilag B3, side 812) skulle
have været reklameret over for Sagsøgte A/S senest 1 år regnet fra fakturatidspunkt,
for at reklamation kan anses som rettidig. Dette er ubestrideligt ikke sket, hvorfor
Sagsøger A/S ikke har reklameret inden for den absolutte reklamationsfrist.

NPI har ved sit svarskrift bestridt, at salget fra NPI til Sagsøgte A/S er sket med
”udvidet ansvar” . Såfremt landsretten giver medhold heri, må tilsvarende gælde, at
Sagsøger A/S over for Sagsøgte A/S ikke kan påberåbe sig pkt. 14.1 om udvidet
reklamationsret, hvorfor landsretten i det tilfælde må se bort fra dette vilkår.

I tillæg til den ”absolutte” 1-årige frist gælder samtidig en subjektiv
reklamationsfrist, der pålægger Sagsøger A/S at reklamere straks denne blev eller
burde være blevet bekendt med det forhold, der reklameres over.

Kravet om straks-reklamation følger efter såvel DB12 pkt. 12.2, pkt. 14.1
(byggeleveranceklausulen) som efter købelovens § 52, stk. 1 (handelskøb).

Uanset hvilket aftale- eller regelgrundlag der anvendes, var Sagsøger A/S således
forpligtet til at reklamere straks efter Sagsøger A/S blev bekendt med manglen ved
MgO-pladerne.

Om tidspunktet for denne viden, eller burde viden, skal fremhæves nogle afgørende
datoer:

Sagsøger A/S har under sagen anerkendt, at Sagsøger A/S allerede i november 2014
reklamerede overfor NPI som følge af NPI’s generelle oplysning om potentielle
problemer med MgO-plader. Det gøres gældende, at Sagsøger A/S allerede (senest) i
november 2014 havde en sådan viden om forholdet, at der burde være reklameret
over for Sagsøgte A/S.

Senest i marts 2015 blev byggebranchens aktører – herunder udførende
entreprenører – generelt bekendt med problematikken ved MgO-plader, jf. eks.
Sagsøger A/S' replik, side 18, øverst, (side 61) hvor der er refereret fra
skønsmændenes besvarelse i sagen TBB2018.907 (Materialesamlingens side 46-
68).

Endelig anerkender Sagsøger A/S, at Sagsøger A/S den 15. april 2015 modtog en
konkret reklamation fra bygherren vedrørende anvendelse af MgO-plader i
byggeriet ”Elkærparken” .

Som bilag F3 (side 288-289) er fremlagt den pågældende reklamationsskrivelse.

Allerede af skrivelsens overskrift fremgår det tydeligt, at der reklameres over ”
konstaterede mangler, svigt og skader i bebyggelsen afd. 7, Elkærparken i Tune” .



/

112

Skrivelsen indeholder derefter en detaljeret beskrivelse af de egenskaber/mangler,
der reklameres over, samt de skader mv. der er forvoldt som følge heraf.

Det er ubestrideligt, at Sagsøger A/S først den 18. september 2015, videresendte
reklamationen til Sagsøgte A/S, jf. bilag 26 (side 290-291).

Med udgangspunkt i ovenstående væsentlige datoer, kan det herefter lægges til
grund, at reklamation over for Sagsøgte A/S er sket:

Ca. 1 år og 5 måneder efter fakturadato for sidste køb af MgO-plader til projekter
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

”Elkærparken” .

Ca. 10 måneder efter Sagsøger A/S reagerede overfor NPI på dennes skrivelse om
mulige problemer med de anvendte plader, hvilket som minimum udgør en burde
viden i forhold til Sagsøger A/S' leverandør af plader i form af Sagsøgte A/S.
Særligt når henses til, at Sagsøger A/S allerede på dette tidspunkt var selvstændigt
bekendt med MgO-plade problematikken.

Ca. 6 måneder efter byggebranchens aktører ifølge skønsmændene blev bekendte
med problemerne med MgO-plader.

Ca. 5 måneder efter Sagsøger A/S konkret fik kendskab til en reklamation på et
navngivent byggeprojekt (”Elkærparken”), samt til det omhandlende produkt og de
mangler, der blev reklameret over.

De gøres herefter gældende, at der er forløbet ca. 1 år og 5 måneder fra fakturadato
på sidste levering, og/eller 10 måneder fra Sagsøger A/S burde viden om manglerne
– alternativt som minimum 5 måneder fra Sagsøger A/S sikre viden om manglerne –
til Sagsøger A/S de facto reklamation til Sagsøgte A/S.

Sagsøgte A/S skal fra retspraksis henvise til afgørelserne U1963.644V (reklamation
efter 2 måneder var ikke straks, Materialesamlingens side 136-137), U1967.245H
(reklamation efter 2 ½ uge var ikke straks, Materialesamlingens side 138-140),
U2009.1857H (reklamation efter 12 dage var ikke straks, Materialesamlingens

 
side 143-152) og U1996.1083V (reklamation efter 7 dage var ikke straks,
Materialesamlingens side 141-142).

På baggrund heraf gøres det særligt gældende, at Sagsøger A/S' reklamation over for
Sagsøgte A/S ikke er sket inden for den i DB12 nævnte 1-årige frist, og/eller ikke er
sket straks, hvorfor reklamationen ikke er afgivet rettidigt.

Som følge heraf er ethvert krav imod Sagsøgte A/S bortfaldet.

2.3. I tilfælde af rettidig reklamation er Sagsøger A/S' krav begrænset til
fakturaværdi + 10 %:



/

113

Skulle landsretten finde, at der er reklameret rettidigt, vil Sagsøger A/S' krav
beløbsmæssigt være begrænset til fakturaværdien af de pågældende varer + 10 %, jf.
DB12, pkt. 13.4, (bilag B3, side 812) svarende til DKK 125.155 + 10 %.

Med henvisning til ovenstående afsnit 2.1 gøres det gældende, at vilkåret er vedtaget
og gældende imellem Sagsøger A/S og Sagsøgte A/S.

3. Ad Sagsøger A/S' forudgående kendskab til, og anvendelse af, MgO-plader, samt
Sagsøgte A/S' ”rolle som mellemhandlende byggemarked i projektet ”Elkærparken”
(Produktmaterialet, markedsføringsansvar mv.):

Overordnet gøres det gældende, at Sagsøgte A/S ikke ifalder ansvar for oplysninger
i datablade/produktmateriale (herunder heller ikke på baggrund af
”markedsføringsansvar”), som følge af manglende undersøgelser, som følge af
ansvar for byggematerialers egnethed, og/eller som følge af grov uagtsomhed.

Påstandene forekommer udokumenterede og bestrides.

Når Sagsøger A/S' egen rolle i forbindelse med indførelsen af MgO-plader på det
danske marked, herunder de nærmere omstændigheder i byggesagen ”Lilletoften”
(TBB2017.779), er særdeles relevant, så skyldes det, at langt størstedelen af de
MgO-plader der er anvendt i ”Elkærparken” , er identiske med den type MgO-
plader, som Sagsøger A/S på eget initiativ havde indkøbt/importeret til brug i
tidligere
byggerier – herunder ”Lilletoften” .

Det er ubestridt, at den korrespondance og produktinformation mv. fremlagt som
bilag IC – IM (siderne 656-699, 749-755, 1067-1087) er indhentet og fremlagt af
Sagsøger A/S selv til bygherren i ”Lilletoften” , og at disse bilag udgør grundlaget
for Sagsøger A/S' egen anbefaling af produktet til bygherre på projektet
”Lilletoften” .

Af afgørelsen TBB2017.779 (Materialesamlingens side 30-45) fremgår det
nærmere, hvordan Sagsøger A/S altså selv indhentede oplysninger om produktet,
foreslog det anvendt over for bygherre og derefter indledningsvis indkøbte det
direkte hos en udenlandsk grossist.

Det gøres gældende, at projektet ”Lilletoften” var det første større projekt i
Danmark, hvor MgO-plader blev anvendt som vindspærreplader.

Landsretten kan efter Sagsøgte A/S' opfattelse lægge til grund ved sin vurdering af
nærværende sag, at Sagsøger A/S var den første større entreprenørvirksomhed, der
benyttede MgO-plader som vindspærreplader, og at Sagsøger A/S allerede inden juli
2010 (hvor NPI overtog forhandlingen) havde truffet en generel beslutning om, at
anvende MgO-plader som vindspærreplader på renoveringsprojekter mv.

Der henvises til NPI’s udførlige redegørelse herom, og tilsvarende gøres gældende
af Sagsøgte A/S. Herunder gøres det særligt gældende, at Sagsøger A/S' rolle i
forbindelse med MgO-pladers indførelse og anvendelse på det danske marked,



/

114

skal tillægges afgørende betydning ved vurdering af mangels- og/eller
erstatningsansvar i nærværende sag.

Som det fremgår af eksempelvis sagsfremstillingen i TBB 2018.907
(Materialesamlingens side 46-68), hvortil Sagsøger A/S gentagne gange har
henvist, var det også Sagsøger A/S, der over for bygherren på projektet
”Elkærparken” foreslog at anvende MgO-plader, og det var Sagsøger A/S, der i
foråret/sommeren 2013 traf beslutningen om, at anvende vindspærreplader af typen
MgO Megapan i byggeriet.

Det bestrides overordnet, at Sagsøgte A/S har ydet specifik rådgivning, eller på
anden måde tilskyndet til valget af MgO-plader til projektet ”Elkærparken” .
Tilsvarende bestrides det, at Sagsøgte A/S har tilsikret specifikke egenskaber ved
MgO-pladerne.

Sagsøger A/S har ved besvarelse af opfordring j3 fremlagt det produktmateriale
(bilag ICB/23, siderne 708-709 og 747-748) og bilag 25/IBQ/ICH, side 738-739),
som påstås udleveret af Sagsøgte A/S i forbindelse med projektet ”Elkærparken” ,
og Sagsøger A/S anfører i processkrift III om Elkærparken:

” Det fastholdes, at spørgsmålet om NPI og Sagsøgte A/S' ansvar, herunder
hvilke oplysninger, som NPI og Sagsøgte A/S afgav i forbindelse med købet af
MgO-pladerne til dette projekt, skal vurderes på baggrund af bilag 23 og
25/IBQ.” (min

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 

understregning)

Om disse bilag skal fra Sagsøger A/S' egen sagsfremstilling i processkrift II
fremhæves:

Som bilag 24 fremlægges e-mailkorrespondance af 7. juli 2011 mellem NPI og
Virksomhed A/S 1 vedrørende pladerne anvendt på Brøndby Strand. Sagsøger
A/S er cc. Ovennævnte
datablad var vedhæftet denne e-mail (bilag 23). (min understregning)

Herefter kan landsretten lægge til grund, at Sagsøgte A/S ikke har afgivet
oplysninger i form af produktdatabladet fremlagt som bilag 23/ICB, idet dette bilag
altså allerede var i Sagsøger A/S' besiddelse, og havde været det siden 2011, hvor
bilaget var modtaget i forbindelse med projektet ”Brøndby Strand” .

Bilag 25/IBQ/ICH er som oplyst af NPI ved processkrift 3 først udarbejdet i januar
2014, og kan altså ikke være udleveret af Sagsøgte A/S ved et møde i oktober 2012,
eller i forbindelse med ”Elkærparken” som fejlagtigt anført af Sagsøger A/S.

Det er herefter ikke korrekt i forhold til Sagsøgte A/S, at bilag 23/ICB eller bilag
25/IBQ/ICH har virket bestemmende for Sagsøger A/S' valg af MgO-plader til
projektet Elkærparken, idet ingen af nævnte bilag er udleveret af Sagsøgte A/S.

Det er da også påfaldende, at indkøbet af MgO-plader til projektet ”Elkærparken”
skete allerede fra januar 2013 (bilag A3, side 273-285), mens beslutningen først
”officielt” blev truffet i foråret/sommeren 2013, jf. Sagsøger A/S' egen
sagsfremstilling og TBB 2018.907 (Materialesamlingens side 46-68).



/

115

Dette illustrerer efter Sagsøgte A/S' opfattelse, at der som anført af Sagsøgte A/S og
NPI generelt var truffet en beslutning hos Sagsøger A/S om, at MgO-plader blev
anvendt på projekter som vindspærreplader, og at hverken bilag 23/ICB eller
25/IBQ/ICH (eller andre) har virket bestemmende for Sagsøger A/S' materialevalg.

Det bestrides på det kraftigste, at det som anført af Sagsøger A/S ved processkrift V
kan lægges til grund, at Sagsøgte A/S har videregivet materiale som fremlagt ved
bilag ICB, ICC og ICD.

Postulatet er udokumenteret og i øvrigt i strid med Sagsøger A/S' egen processuelle
opfyldelse af provokation j3. Dertil kommer, at man selvsagt ikke blot kan drage
egne konklusioner/slutninger af, hvad en modparts besvarelse af provokationer skal
betyde for landsrettens bedømmelse af sagen.

Sagsøgte A/S har anført – og skal fastholde – at provokationerne 12-15 og 22 er
sagen uvedkommende, men ikke desto mindre kan de opfyldes under parts- og
vidneforklaring fra Sagsøgte A/S.

Det bestrides endvidere på det kraftigste, som anført af Sagsøger A/S ved
processkrift V, at det kan lægges til grund, at Sagsøgte A/S solgte MgO-plader forud
for Sagsøger A/S' anvendelse og beslutning om anvendelse af disse på projektet
Lilletoften, at Sagsøgte A/S solgte MgO-plader til andre større entreprenører end
Sagsøger A/S forud for Sagsøger A/S' anvendelse og beslutning om anvendelse af
disse på projektet Lilletoften, samt at Sagsøgte A/S' salg af MgO-plader havde et
sådant omfang at Sagsøgte A/S må have haft et indgående kendskab til produktet.

Der er under nærværende sags skriftlige forberedelse redegjort udførligt for,
hvordan Sagsøger A/S var afgørende for MgO-pladernes anvendelse og udbredelse
på det danske marked.

At Sagsøgte A/S ikke forud for projektet ”Lilletoften” solgte MgO-plader til andre
entreprenører, og/eller havde kendskab til pladerne, vil blive dokumenteret ved
parts- og vidneforklaringer for Landsretten.

Sagsøgte A/S' rolle i forhold til projektet ”Elkærparken” er herefter begrænset til
salg og fakturering af et produkt, der specifikt blev ordret af Sagsøger A/S.

Sagsøger A/S har ikke dokumenteret, at Sagsøgte A/S har ydet rådgivning eller
udleveret produktmateriale til Sagsøger A/S, og/eller at dette på nogen måde har
virket bestemmende for Sagsøger A/S' valg af MgO-plader til ”Elkærparken” ,
hvorfor ethvert påstået ansvar på den baggrund bestrides.

---ooo000ooo-----

Det skal for alle tilfældes skyld understreges, at Sagsøgte A/S under alle
omstændigheder ikke har gjort andet eller mere end at oplyse om, hvilke produkter
der fandtes i Sagsøgte A/S' sortiment, hvilket ikke kan anses som
ansvarspådragende.



/

116

Sagsøgte A/S fungerer alene som mellemhandlende sælger af byggematerialer, og
giver i den forbindelse naturligvis på forespørgsel sine kunder vejledning om, hvilke
varer/materialer der findes i sortimentet.

Sagsøgte A/S har generelt en berettiget forventning om, at den professionelle
håndværker selv er i stand til at vurdere egnetheden af de solgte byggematerialer.

Denne fremgangsmåde er helt sædvanligt i en branche, der er præget af, at der sker
en løbende, hyppig, almindelig udskiftning af sortimentet, og det er ikke
ansvarspådragende for en materialesælger at orientere og vejlede professionelle
købere om de muligheder der er, eller henlede opmærksomheden på alternative
produkter.

Sagsøgte A/S yder ikke selvstændig rådgivning om byggematerialer, eller anbefaler
disse, i et sådant omfang, så det kan medføre et selvstændigt erstatningsansvar.

Det er selvsagt vigtigt at understrege, at der i nærværende tilfælde er sket salg til en
professionel entreprenørvirksomhed, der havde et indgående kendskab til produktet
i forvejen.

Hertil kommer også, at mellemhandlere kan tillade sig at stole på de oplysninger,
som producenten giver om produktet, jf. også skønsmændenes tilkendegivelse i
sagerne TBB2017.779 og TBB2018.907 (eks. materialesamlingens side 54 og side
60).

Endelig skal det påpeges, at såfremt det mod forventning lægges til grund, at
Sagsøgte A/S har ydet Sagsøger A/S rådgivning om de anvendte MgO-plader eller
anbefalet brugen af disse, så følger det udtrykkeligt af de aftalte salgs- og
leveringsbetingelsers (bilag A3) pkt. 2.5, (side 812):

” Sælger påtager sig intet ansvar for eventuel vederlagsfri mundtlig eller
skriftlig vejledning, måltagning, beregning mv., som en medarbejder måtte
yde i forbindelse med køb af Varer fra Sælger” .

På samme måde kan Sagsøgte A/S i øvrigt ikke gøres ansvarlig for indholdet af
eksempelvis datablade eller monteringsvejledninger fra leverandører af
byggematerialer, jf. salgs- og leveringsbetingelsernes pkt. 2.4.

Det gøres herefter gældende, at selv hvis det findes bevist, at Sagsøgte A/S har
udleveret produktmateriale til sagsøger, og at dette var bestemmende for sagsøgers
valg af produktet, så er Sagsøgte A/S ikke ansvarlig for de oplysninger eller
tilsikringer, der er indeholdt i leverandørens produktmateriale.

Det skal sluttelig nævnes, at det er ubestrideligt, at Sagsøgte A/S ikke selvstændigt
har udarbejdet salgsmateriale eller produktbeskrivelser om MgO-plader.

-----ooo000ooo-----



/

117

Konkluderende gøres det særligt gældende i relation til produktoplysninger,
”markedsføringsansvar” eller ansvar efter de almindelige erstatningsretlige
betingelser, at landsretten kan lægge til grund, at Sagsøger A/S spillede en helt
central rolle i forbindelse med, at MgO-plader af typen Megapan blev introduceret
på det danske marked.

Forinden NPI i juli 2010 overtog importen/leverancen af de pågældende plader til
det danske marked, anvendte Sagsøger A/S således allerede MgO-pladerne som
vindspærreplader i byggerier.

Sagsøger A/S indkøbte blandt andet pladerne direkte fra en belgisk importør.

NPI har som nævnt udførligt redegjort for Sagsøger A/S' rolle i forbindelse med
udbredelsen af MgO-plader – herunder Sagsøger A/S' kendskab til, og anvendelse
af, MgO-plader på byggeprojekter.

Sagsøgte A/S kan til fulde tilslutte sig det anførte, og gør de samme anbringender
som NPI gældende i relation hertil.

Henset til Sagsøger A/S' helt centrale rolle i forbindelse med introduktionen af
MgO-plader af typen Megapan på det danske marked, samt Sagsøger A/S indgående
kendskab til og anvendelse af produktet forinden Sagsøger A/S i forbindelse med
byggeriet ”Elkærparken” foreslog anvendelse af Megapanplader, forekommer det
temmelig søgt at påstå, at Sagsøger A/S' anvendelse af pladerne og/eller manglende
undersøgelser beror på andet end Sagsøger A/S' egne forhold.

På samme baggrund forekommer det Sagsøgte A/S som et synspunkt konstrueret til
lejligheden, når Sagsøger A/S påstår, at udlevering af produktdatablade for et
produkt Sagsøger A/S havde indgående kendskab til i forvejen, skulle have virket
bestemmende for Sagsøger A/S' valg af MgO-plader som vindspærreplade i
projektet ”Elkærparken” .

I den forbindelse må tillige fremhæves, at såvel projektet ”Lilletoften” (2010),
”Brøndby Strand” (2011-2012), som ”Sundhedshuset” (afleveret juli 2013) ligger
tidsmæssigt før i tid end ”Elkærparken” , og at der altså i alle disse projekter var
anvendt MgO-plader som vindspærreplade.

Som det fremgår af Sagsøger A/S' egen sagsfremstilling i eksempelvis processkrift
V (side 234), blev beslutningen om at anvende MgO-plader som vindspærreplade
truffet henholdsvis den 29. november 2010 for projektet ”Brøndby Strand” og den
25. marts 2013 for ”Sundhedshuset” , men først den 17. juni 2013 for
”Elkærparken” .

Det bestrides herefter, at oplysninger der eventuelt måtte være modtaget fra
Sagsøgte A/S på nogen måde skulle have betydning for Sagsøger A/S' valg af MgO-
plader som vindspærre, ligesom det bestrides, at Sagsøgte A/S på nogen måde skulle
kunne ifalde ansvar for, eller på baggrund af, produkt/markedsføringsmateriale og
det heri anførte.



/

118

4. Sagsøger A/S' ansvar over for bygherre (”Elkærparken”) og egen
skyld/medvirken:

NPI har udførligt redegjort for, at Sagsøger A/S ikke i tilstrækkelig grad har
dokumenteret, at Sagsøger A/S over for bygherre ifalder et mangelsansvar, som kan
videreføres mod Sagsøgte A/S og/eller NPI.

Sagsøgte A/S har tilsluttet sig ethvert anbringende herom, og skal fastholde dette
med henvisning til det af NPI anførte.

Tilsvarende er gjort gældende, at Sagsøger A/S har udvist egen skyld/medvirken
som følge af Sagsøger A/S rolle i udbredelsen af MgO-plader på det danske marked.
Dette fastholdes med henvisning til det af NPI anførte, der til fulde tilsluttes af
Sagsøgte A/S.

Konkluderende står således tilbage, at Sagsøger A/S tidligere har importeret MgO-
plader til Danmark, at Sagsøger A/S har anvendt MgO-plader i andre projekter før
og efter ”Elkærparken” , og at Sagsøger A/S egen tidligere import og anvendelse af
MgO-plader er sket efter egne undersøgelser og indhentelse af informationer om
pladerne.

Det gøres gældende, at disse forhold må tillægges afgørende betydning ved
Landsrettens bedømmelse af sagen.

5. Tabsopgørelsen (Elkærparken):

Sagsøgte A/S gør tilsvarende anbringender gældende som anført af NPI vedrørende
tabsopgørelsen, der herefter bestrides som udokumenteret og/eller uberettiget.

6. Nærmere ad friholdelsespåstanden overfor NPI:

Overordnet gøres det gældende, at ethvert krav som Sagsøgte A/S måtte blive
tilpligtet af afholde som følge af leverancen af MgO-plader, kan videreføres mod
NPI.

Sagsøgte A/S' køb af MgO-plader hos NPI skete på baggrund af samhandelsaftale
nr. 23444 (gældende for 2013) og samhandelsaftale nr. 23897 (gældende for 2014).

Samhandelsaftalerne er fremlagt som bilag D3 (side 865-886) og bilag E3 (side
887-908). For god ordens skyld bemærkes, at der er tale om genudskrifter fra
nuværende system.

Som det fremgår af samhandelsaftalerne (bilag D3, pkt. 4.1.1-4.1.3), og bilag E3,
pkt. 5.2.1-5.2.3) indestår leverandøren (her NPI) over for Sagsøgte A/S og Sagsøgte
A/S' andelshavere for (her Sagsøgte A/S), at det solgte produkt er mangelfri.

Såfremt det ikke er tilfældet, kan ethvert krav der udspringer af en mangel ved det
leverede produkt videreføres mod leverandøren (her NPI), jf.
samhandelsaftalens bestemmelser.



/

119

Det gøres gældende, at aftalevilkårene om fuldstændig friholdelse i
samhandelsaftalerne kan påberåbes over for NPI, og at NPI således skal friholde
Sagsøgte A/S for ethvert krav, som Sagsøgte A/S måtte blive tilpligtet at betale
Sagsøger A/S.

Sagsøgte A/S gør gældende, at der overfor NPI er sket rettidig reklamation i det
indbyrdes forhold, og på den baggrund at ethvert mangelskrav som Sagsøgte A/S
måtte blive tilpligtet at afholde, kan videreføres mod NPI, som ultimativt må
afholde udgifterne/kravet.

Såfremt landsretten skulle finde, at der ifaldes ansvar som følge af markedsførings-
og produktmateriale og/eller som følge af tilsikringer om produktets egenskaber,
gøres det særligt gældende, at Sagsøgte A/S som mellemhandler alene har
videregivet materiale om produktets egenskaber mv. modtaget fra NPI.

Sagsøgte A/S har som mellemhandlende byggemarked ikke udarbejdet
markedsføringsmateriale eller produktdatablade omhandlende MgO-
vindspærrepladerne; Sagsøgte A/S har blot haft NPIs produkt i sit sortiment, fordi
der var (stor) efterspørgsel herpå.

Sagsøgte A/S er som mellemhandler af byggematerialer berettiget til at stole på de
oplysninger, som blev modtaget fra grossisten og/eller fra producenten af
produkterne.

Ifaldes der ansvar på baggrund af nogle dele af markedsføringsmaterialet og/eller
produktdatablade- eller vejledninger, skal det således i det indbyrdes forhold
imellem de sagsøgte være NPI, der bærer det endelige ansvar.
…”

Landsrettens begrundelse og resultat
Sagens baggrund og hovedspørgsmål
Sagsøger A/S anvendte i forbindelse med tre renoveringsprojekter (Brøndby
Strand Parkerne, Sundhedshuset og Elkærparken) i perioden februar 2011 til april
2014 såkaldte MgO-plader som vindspærreplade på de pågældende bygningers
facader. Efterfølgende viste det sig, at MgO-pladerne er uegnede til at blive
anvendt som vindspærre i det danske klima, hvorefter Sagsøger A/S udskiftede
MgO-pladerne på de tre renoveringsprojekters facader. Efter det oplyste påtog
Sagsøger A/S sig ansvaret over for de respektive bygherrer for anvendelsen af
MgO-pladerne og afholdt udgifterne til udskiftningen. I den forbindelse har
Sagsøger A/S for så vidt angår Elkærparken henvist til en voldgiftskendelse af 14.
september 2018, der er gengivet i TBB 2018.907, hvor voldgiftsretten fastslog, at
Sagsøger A/S er ansvarlig over for bygherren for anvendelsen af MgO-pladerne
og derfor blev pålagt at betale for udskiftningsomkostningerne mv. For så vidt
angår Brøndby Strand Parkerne og Sundhedshuset har Sagsøger A/S henvist til, at
Sagsøger A/S på baggrund af den nævnte voldgiftskendelse indgik forlig med de
respektive bygherrer og ligeledes påtog



/

120

sig ansvaret for anvendelsen af MgO-pladerne og afholdt udgifterne til
udskiftningen.

Sagen angår Sagsøger A/S' videreførelse af de omhandlede udskiftningsudgifter
mv. for de tre nævnte renoveringsprojekter som friholdelseskrav over for
Selskabet af 30. august 2002 A/S (tidligere NPI Pladeimport A/S, herefter NPI),
der importerede og forhandlede MgO-pladerne på det danske marked til
byggemarkeder. Endvidere angår sagen Sagsøger A/S' videreførelse af
udskiftningsudgifterne mv. vedrørende Elkærparken som et friholdelseskrav over
for byggemarkedet Sagsøgte A/S, der havde købt MgO-pladerne af NPI og
videresolgt dem til Sagsøger A/S. Sagen angår derimod ikke Sagsøger A/S'
eventuelle friholdelseskrav over for Virksomhed A/S 1, der også havde købt
MgO-pladerne af NPI og videresolgt dem til Sagsøger A/S til brug for Brøndby
Strand Parkerne og Sundhedshuset, idet disse to parter har indgået en
suspensionsaftale.

Der er ikke noget kontraktforhold mellem Sagsøger A/S og NPI, og i forhold til
Sagsøger A/S' krav over for NPI – der som anført vedrører udskiftningsudgifter
mv. for alle tre renoveringsprojekter – rejser sagen således spørgsmålet, om
Sagsøger A/S efter principperne om direkte krav kan gøre et krav gældende over
for NPI, eller om Sagsøger A/S kan gøre et krav gældende over for NPI ved at
indtræde i henholdsvis Sagsøgte A/S og Virksomhed A/S 1's sted over for NPI. I
forhold til Sagsøger A/S' krav mod Sagsøgte A/S angår sagen, om Sagsøger A/S
kan gøre et køberetligt mangelskrav gældende vedrørende Elkærparken.

Brøndby Strand Parkerne (Sagsøger A/S' krav over for NPI)
Ved bedømmelsen af, om Sagsøger A/S vedrørende Brøndby Strand Parkerne –
hvor MgO-pladerne blev leveret af Virksomhed A/S 1 i perioden februar til
december 2011 – kan gøre et krav gældende over for NPI efter principperne om
direkte krav, må der efter bevisførelsen lægges vægt på bl.a., at Sagsøger A/S i
2010 i forbindelse med det tidligere renoveringsprojekt, Lilletoften i Skovlunde,
som hovedentreprenør havde stillet forslag om at anvende Megapan MgO-plader
som vindspærre i facaderne, og at Sagsøger A/S derefter fra det belgiske firma
VC Wood i foråret 2010 importerede MgO-pladerne til brug som vindspærre på
den første del af Lilletoften. Sagsøger A/S var i den forbindelse ikke bekendt med,
om andre entreprenørselskaber havde anvendt MgO-plader som vindspærre i
Danmark, og Sagsøger A/S indhentede ikke en godkendelse fra VC Wood i
forhold til en sådan anvendelse af pladerne.

Endvidere må det efter bevisførelsen lægges til grund, at Virksomhed A/S 3 –
efter Sagsøger A/S' import af MgO-pladerne på den



/

121

første del af Lilletoften – på baggrund af en henvendelse fra Sagsøger A/S
forespurgte NPI, om NPI via VC Wood ville importere mv. MgO-pladerne til
Sagsøger A/S (gennem Virksomhed A/S 3) til brug for den sidste del af
Lilletoften, hvilket NPI påtog sig og i juli 2010 indgik en forhandleraftale med
VC Wood for det nordiske marked. Herefter leverede Virksomhed A/S 3 i
perioden fra juli 2010 og frem til februar 2011 MgO-pladerne til brug for den
sidste del af Lilletoften.

I forlængelse af det anførte må der lægges vægt på, at MgO-pladernes anvendelse
i det daværende produktblad – som var relevant især i forhold til brugen af MgO-
pladerne på Lilletoftens første del i foråret 2010 – med Timberyard Limited
(Person 5) som udsteder var beskrevet bl.a. således, at ”Megapan® anvendes
hovedsagelig til beklædning af vægge og lofter, og byder på utallige
anvendelsesmuligheder indenfor design af byggeri som dekorations- eller
beklædningspaneler…” .

Der må også lægges vægt på, at det i NPI’s produktblad – hvis udarbejdelse efter
det oplyste blev påbegyndt i oktober 2010, og som således var udgivet i hvert fald
på det tidspunkt, hvor Sagsøger A/S anvendte MgO-pladerne på Brøndby Strand
Parkerne i 2011 – anføres bl.a., at ”Megapan®’s primære anvendelsesområde er
beklædning af vægge og lofter” . Hertil kommer, at Skønsmand i sin
skønserklæring af 2. februar 2018 vedrørende Kisum Parken 4-62 i Brøndby
Strand i svaret på spørgsmål IB vedrørende det nævnte produktblad fra NPI
anfører, at det af produktbladet ”fremgår, at pladen er velegnet til både indendørs
og udendørs anvendelse, dog fremgår det ikke direkte heraf, at MgO-pladen kan
anvendes som vindspærreplade” , og at ”MgO-plader (foråret/sommeren 2011)
var et relativt nyt og til dels uafprøvet produkt, hvor der ikke forelå
videnskabelige og tekniske undersøgelser af pladematerialets egenskaber i forhold
til fugt i det danske klima” .

Herudover må der lægges vægt på, at på det tidspunkt, hvor Sagsøger A/S hos
Virksomhed A/S 1 foretog køb af MgO-pladerne til brug for Brøndby Strand
Parkerne i perioden februar til december 2011, havde NPI alene udarbejdet det
ovennævnte produktblad, og at NPI’s først ved en montagevejledning fra februar
2012 markedsførte MgO-pladerne som vindspærreplader. Endvidere må der
lægges vægt på, at der for projektet Brøndby Strand Parkerne oprindeligt var
foreskrevet anvendelse af en 8 mm fibercementplade, men at Sagsøger A/S
allerede under et byggemøde den 24. november 2010 vedrørende Dyringparken
(Brøndby Boligselskab, afd. 608) udleverede prøve på en Megapan MgO-plade.

På den anførte baggrund – og uanset at NPI var bekendt med Sagsøger A/S'
påtænkte anvendelse af MgO-pladerne som vindspærre på



/

122

Strand Parkerne – finder landsretten, at Sagsøger A/S ikke har godtgjort, at NPI
har udvist sådanne forhold, at der er grundlag for, at Sagsøger A/S vedrørende
Brøndby Strand Parkerne kan gøre et krav gældende over for NPI efter
principperne om direkte krav.

I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt Sagsøger A/S vedrørende Brøndby Strand
Parkerne kan gøre et krav gældende over for NPI ud fra et indtrædelsessynspunkt,
bemærkes, at det må forudsætte, at Sagsøger A/S kan gøre et køberetligt
mangelskrav gældende over for Virksomhed A/S 1, som Sagsøger A/S havde købt
de omhandlede MgO-plader hos, og som Virksomhed A/S 1 herefter kan rette
mod NPI. På baggrund af det, der er anført ovenfor, finder landsretten, at
Sagsøger A/S ikke har godtgjort, at der forelå en køberetlig mangel ved MgO-
pladerne, hvorfor Sagsøger A/S allerede af denne grund ikke kan gøre et krav
gældende over for NPI ud fra et indtrædelsessynspunkt.

Sundhedshuset (Sagsøger A/S' krav over for NPI)
Som nævnt ovenfor har Sagsøger A/S gjort gældende, at friholdelseskravet over
for NPI vedrørende Sundhedshuset – hvor MgO-pladerne blev leveret af
Virksomhed A/S 1 i perioden marts til april 2013 – er baseret på et forlig, som
Sagsøger A/S indgik med den pågældende bygherre efter afsigelsen af
voldgiftskendelsen, der er gengivet i TBB 2018.907, vedrørende Elkærparken.

Landsretten finder efter bevisførelsen – og som sagen er forelagt – at Sagsøger
A/S ikke har godtgjort et grundlag for det omhandlede krav.
Landsretten har herved lagt vægt på, at det af det forlig af 5. oktober 2018 og
tillægsforliget af 14. december 2018, der er fremlagt for landsretten, fremgår, at
den pågældende bygherre skal betale Sagsøger A/S for udskiftningen af MgO-
pladerne. Kravet er heller ikke dokumenteret derved, at det fremgår af
arbejdsbeskrivelsen af 1. november 2012 for Sundhedshuset, at der som
vindspærre skulle anvendes ”Cementspånplade, Amroc (HBC)” , mens det af
Sagsøger A/S' mail af 22. marts 2013 til bygningskonstruktør Person 20, der var
bygherrerådgiver, følger, at Megapan Windbreaker blev godkendt som
vindspærreplade. Kravet kan heller ikke anses for dokumenteret ved Sagsøger
A/S' mail af 24. september 2019 til bygherrens advokat, hvoraf fremgår bl.a., at
omkostningerne til udskiftningen af vindspærrepladerne beløb sig til 652.140,22
kr., at ”Iht indgået forligsaftale skal vi tilbagebetale renter af det beløb som
udskiftningen har kostet Sagsøger A/S” , og at ”De videre forligsmæssige aftaler
vil Torben [Steffensen] vende tilbage om” . Heller ikke den af Vidne 3 afgivne
forklaring for landsretten er i sig selv eller i sammenhæng med det i øvrigt anførte
tilstrækkeligt til at dokumentere Sagsøger A/S' krav over for NPI.



/

123

Allerede fordi Sagsøger A/S på den anførte baggrund ikke har godtgjort et
grundlag for det omhandlede krav vedrørende Sundhedshuset, finder landsretten,
at Sagsøger A/S ikke kan gøre et krav gældende over for NPI, hverken efter
principperne om direkte krav eller ud fra et indtrædelsessynspunkt.

Elkærparken (Sagsøger A/S' krav over for NPI og Sagsøgte A/S)
Ved bedømmelsen af, om Sagsøger A/S vedrørende Elkærparken, hvor MgO-
pladerne blev leveret af Sagsøgte A/S i perioden januar 2013 til april 2014, kan
gøre et krav gældende over for NPI efter principperne om direkte krav, må der på
den ene side lægges vægt på, at NPI på det anførte tidspunkt i
montagevejledningerne og produktbladene vedrørende de til brug for Elkærparken
leverede MgO-plader (Megapan® Windbreaker fra VC Wood og MgO-
Windbreaker fra Bestwood) markedsførte MgO-pladerne som vindspærreplader.
Hertil kommer, at det må lægges til grund, at en leverandør/importør (NPI) i
almindelighed må kunne dokumentere de egenskaber, der fremgår af et
produktblad, og at modtagerne af et produkt (Sagsøger A/S) skal kunne stole på
oplysningerne i et produktblad om det pågældende produkt.

Heroverfor må der imidlertid lægges vægt på navnlig, at Sagsøger A/S forud for
NPI’s udstedelse af montagevejledningerne og produktbladene, hvori MgO-
pladerne blev markedsført som vindspærreplader, i foråret 2010 selv havde
importeret MgO-plader fra det belgiske firma VC Wood til brug som vindspærre
på den første del af Lilletoften. Endvidere må det tages i betragtning, at
Virksomhed A/S 2-koncernen (og Sagsøger A/S som en del heraf) i perioden
2010-2014 anvendte MgO-plader i en del renoveringsprojekter, hvoraf
hovedparten var PowerBoard-plader, der blev indkøbt fra Person 1, herunder
gennem hans danske og udenlandske selskaber.

På den anførte baggrund må det lægges grund, at de nævnte montagevejledninger
og produktblade ikke konkret har virket bestemmende for Sagsøger A/S'
beslutning om også i forhold til Elkærparken at anvende MgO-pladerne som
vindspærre.

Landsretten finder herefter efter en samlet vurdering – og uanset det anførte om,
at en leverandør/importør i almindelighed må kunne dokumentere de egenskaber,
der fremgår af et produktblad, og at modtagerne af et produkt skal kunne stole på
oplysningerne i et produktblad om det pågældende produkt – at Sagsøger A/S
ikke i tilstrækkeligt omfang har godtgjort, at NPI har udvist sådanne forhold, at
der er grundlag for, at Sagsøger A/S vedrørende Elkærparken kan gøre et krav
gældende over for NPI efter principperne om direkte krav.



/

124

I forhold til spørgsmålet om, hvorvidt Sagsøger A/S vedrørende Elkærparken kan
gøre et krav gældende over for NPI ud fra et indtrædelsessynspunkt, må det
forudsætte, at Sagsøger A/S kan gøre et køberetligt mangelskrav gældende over
for Sagsøgte A/S, som Sagsøger A/S havde købt de omhandlede MgO-plader hos,
og som Sagsøgte A/S herefter kan rette mod NPI.

I den forbindelse bemærkes, at Elkærparkens bygherre, Greve Boligselskab,
reklamerede den 15. april 2015 over for Sagsøger A/S, og at Sagsøger A/S ved
mail af 18. september 2015 reklamerede over for Sagsøgte A/S. Landsretten
finder, at Sagsøger A/S henset til dette – og til bl.a., at Sagsøger A/S allerede i
november 2014 reklamerede over for NPI, og at byggebranchens aktører i marts
2015 blev bekendt med problemerne med MgO-pladerne – ikke reklamerede
straks efter, at Sagsøger A/S fik kendskab til manglen ved MgO-pladerne, hvorfor
der ikke er reklameret rettidigt. Dette gælder uanset, om det er DB12-
betingelserne eller købelovens § 52, stk. 1, der finder anvendelse, da det følger af
begge regelsæt, at Sagsøger A/S var forpligtet til at reklamere straks. Allerede
derfor finder landsretten, at Sagsøger A/S ikke kan gøre et eventuelt mangelskrav
gældende over for Sagsøgte A/S, og at Sagsøger A/S som konsekvens af dette
ikke kan gøre et krav gældende over for NPI ud fra et indtrædelsessynspunkt.

Konklusion
Efter det anførte tager landsretten NPI’s og Sagsøgte A/S' frifindelsespåstande
over for Sagsøger A/S til følge.

Landsretten tager også NPI’s frifindelsespåstand over for Sagsøgte A/S til følge.

Sagsomkostninger
Efter sagens udfald, karakter, omfang og værdi skal Sagsøger A/S til dækning af
udgifter til advokatbistand betale Sagsøgte A/S 250.000 kr. ekskl. moms.

Efter omstændighederne ved sagens opkomst samt dens karakter og forløb findes
sagsomkostningerne i forholdet mellem NPI og Sagsøgte A/S at burde ophæves.

I øvrigt skal hver part bære egne udgifter, herunder til advokat, retsafgifter og syn
og skøn.

THI KENDES FOR RET:



/

125

Selskabet af 30. august 2002 A/S frifindes.

Sagsøgte A/S frifindes.

I sagsomkostninger skal Sagsøger A/S inden 14 dage betale 250.000 kr. til
Sagsøgte A/S. Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

I øvrigt skal ingen part betale sagsomkostninger til nogen anden part.