Højesteret stadfæster landsrettens dom med den ændring, at Tiltalte anbringes i psykiatrisk afdeling. Der fastsættes ingen længstetid
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

UDSKRIFT
AF

HØJESTERETS DOMBOG

HØJESTERETS DOM
afsagt mandag den 10. august 2009

Sag 385/2008

(2. afdeling)

Rigsadvokaten

mod

Tiltalte

(advokat Anders Boelskifte, beskikket)

I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 15. afdeling den 17. oktober 2008.

I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Peter Blok, Asbjørn Jensen, Jon Stokholm, Poul

Dahl Jensen og Jens Peter Christensen.

Påstande
Dommen er anket af Tiltalte med påstand om frifindelse for påstanden om udvisning.

Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse med den ændring, at Tiltalte anbringes i

psykiatrisk afdeling.

Tiltalte har heroverfor påstået stadfæstelse.

Anbringender
Til støtte for påstanden om, at Tiltalte skal anbringes i psykiatrisk afdeling, har anklage-
myndigheden henvist til de oplysninger, der er fremkommet i speciallæge i psykiatri Læge 1's
erklæring af 18. juni 2009 og i Retslægerådets erklæring af 14. juli 2009.



- 2 -

Supplerende sagsfremstilling

Speciallæge i psykiatri Læge 1 har i en erklæring af 18. juni 2009 udtalt bl.a.:

”Samlet kan det konkluderes at Tiltalte befinder sig i en sindssygelig tilstand, der aktuelt
har været åbenlyst til stede i mere end fire uger. Man kan på nuværende tids-punkt ikke
udtale sig sikkert om hvorvidt der er tale om en forbigående tilstand, men symptomerne
synes at være stabile i deres indhold og karakter, den synes ikke at være udløst af
forudgående belastning eller traume, og den synes ikke at være udløst af mis-brug.

Undertegnede mener fortsat ikke, jf. erklæring af 4. juni, at udviklingen i Tiltaltes tilstand
ikke kan give anledning til at betvivle konklusionen af mentalerklæring af 13. marts 2008
samt Retslægerådets efterfølgende udtalelse af 16. april 2008.
Der synes ikke at være tvivl om at Tiltalte er omfattet af straffelovens § 16, men den
seneste udvikling giver anledning til tvivl om hvorvidt han mest sandsynligt lider af en
vedva-rende sindssygdom, eller om hans begavelse - der formentlig ligger øverst i
grænseom-rådet mellem sinkestadiet og debilstadiet - i kombination med hans afvigende
personlige egenart gør at han mest sandsynligt er i en blivende tilstand der ganske må
sidestilles med mental retardering.”

Retslægerådet har den 14. juli 2009 udtalt:

”Med sagens tilbagesendelse skal Retslægerådet på baggrund af tilsendte akter, herun-der
retspsykiatrisk erklæring af 13.03.08 ved Læge 2, Justitsministeriet, Retspsykiatrisk
Klinik, med supplerende erklæringer af 18.03.09, 28.05.09, 04.06.09 og
- særligt - 18.06.09 ved Læge 1, udtale, at Tiltalte aktuelt er mere vedvarende sindssyg og
sandsynligvis var det på tidspunktet for det på-sigtede. Han er formentlig mentalt
retarderet, men i øvrigt uden tegn på organisk hjer-nelidelse. Han var muligvis påvirket af
hash på tidspunktet for det påsigtede, men der er intet, der tyder på en abnorm rustilstand.
...

Ved den retspsykiatriske undersøgelse i 2008 har man vurderet, at klager over hørelses-
hallucinationer kunne have karakter af simulation. Det skal bemærkes, at Tiltalte
ved denne undersøgelse var i behandling med moderate doser antipsykotisk virkende
medicin. Han er ved undersøgelsen, herunder psykologisk testning af de intellektuelle
evner, fundet mentalt retarderet i let til moderat grad og personlighedsmæssigt forstyrret
med umodenhed, manglende empati, affektlabilitet og impulsivitet. Der er stort behov for
struktur og støtte i faste rammer.

Ved de senere observationer under opholdet på den sikrede afdeling for personer med
vidtgående mentale handicap, Kofoedsminde, har der vedvarende været truende og kor-
porlig aggressiv adfærd. Tiltalte er blevet set regelmæssigt af afdelingens psykiatri-



- 3 -

ske konsulent, der har søgt at reducere doseringen af antipsykotisk virkende medicin.
Tiltalte er over en længere periode fundet åbenlyst sindssyg med komplekse vrang-
forestillinger af forfølgelseskarakter og formelle tankeforstyrrelser. Disse symptomer er
mest sandsynligt led i en skizofreni. Såfremt det er tilfældet, har Tiltalte med stor
sandsynlighed været sindssyg på tidspunktet for det påsigtede.

Tiltalte er herefter med altovervejende sandsynlighed omfattet af straffelovens § 16, stk. 1,
og af samme lovs § 16, stk. 2. Såfremt han findes skyldig i det påsigtede, skal
Retslægerådet, jævnfør straffelovens § 68, 2. pkt., som mest formålstjenlig foranstalt-ning
anbefale dom til anbringelse i psykiatrisk afdeling.”

Tiltalte har under en supplerende afhøring den 11. marts 2008 i henhold til udlændinge-lovens §

26 oplyst bl.a., at han sidst har besøgt Tyrkiet i 2001, at han taler flydende kurdisk, og at hans

familie i By har et hus, som tilhører hans mor.

Højesterets begrundelse og resultat

I overensstemmelse med Retslægerådets anbefaling i erklæringen af 14. juli 2009 finder Hø-

jesteret, at foranstaltningen i medfør af straffelovens § 68 bør ændres, således at Tiltalte

anbringes i psykiatrisk afdeling. Der fastsættes ingen længstetid for foranstaltningen, jf. § 68 a,

stk. 2.

Vedrørende spørgsmålet om udvisning udtaler fire dommere – Asbjørn Jensen, Jon Stokholm,

Poul Dahl Jensen og Jens Peter Christensen – følgende:

Tiltalte, der nu er 24 år, kom til Danmark fra Tyrkiet som 6-årig. Han har haft sin skole-gang i

Danmark og har sin nærmeste familie, der består af mor og fire søskende, i Danmark. Han er

ugift og har ingen børn. Han modtager førtidspension og er ikke integreret i det danske samfund

i øvrigt. Han taler kurdisk og har under sin opvækst i Danmark været i Tyrkiet 5-10 gange af 2

måneders varighed for at besøge familie, og han har senest været i Tyrkiet i 2001, hvor hans mor

ejer en ejendom.

Under hensyn til forbrydelsens karakter og grovhed finder vi på den anførte baggrund, at der

ikke foreligger forhold, som afgørende taler mod udvisning, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2,

og at udvisning ikke vil være i strid med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions

artikel 8.



- 4 -

Vi stemmer derfor for at stadfæste dommens bestemmelse om udvisning.

Dommer Peter Blok udtaler:

Tiltalte kom til Danmark som 6-årig, og han har således haft størstedelen af sin opvækst og hele

sin skolegang i Danmark, hvor også hele hans nærmeste familie – hans mor og fire søskende –

bor. Indtil faderens død var han adskillige gange på besøg i Tyrkiet, men siden 2001 har han

ikke besøgt landet. Han har ikke kontakt med slægtninge eller andre personer med bopæl i

Tyrkiet. Han taler kurdisk, men ikke tyrkisk.

Jeg finder herefter, at Tiltalte har en så stærk tilknytning til Danmark og en så beskeden

tilknytning til Tyrkiet, at der – uanset grovheden af den begåede kriminalitet – foreligger for-

hold, som afgørende taler mod udvisning, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2. Jeg stemmer der-for

for at frifinde Tiltalte for påstanden om udvisning.

Afgørelsen om udvisning træffes efter stemmeflertallet.

Højesteret stadfæster herefter landsrettens dom med den ændring, at Tiltalte anbringes i

psykiatrisk afdeling.

Thi kendes for ret:

Landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at Tiltalte anbringes i psykiatrisk afde-ling. Der

fastsættes ingen længstetid.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for Højesteret.