Landsrettens dom ændres, således at appelindstævnte Popermo Forsikring G/S skal betale 828.000 kr. til appellanten.
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forsikring;

HØJESTERETS DOM
afsagt onsdag den 12. maj 2021

Sag BS-29825/2020-HJR
(2. afdeling)

Appellant, tidligere Sagsøger
(advokat Karsten Høj, beskikket)

mod

Popermo Forsikring G/S
(advokat Nicolai Mailund Clan)

I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 19. afdeling den 2. juli 2020
(BS-17723/2018-OLR).

I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Jens Peter Christensen, Michael
Rekling, Hanne Schmidt, Lars Apostoli og Rikke Foersom.

Påstande
Appellant, tidligere Sagsøger, har gentaget sine påstande.

Indstævnte, Popermo Forsikring G/S, har påstået stadfæstelse.

Supplerende sagsfremstilling
Af Arbejdsskadestyrelsens méntabel af 1. januar 2012 fremgår under punkt 4 og 5
bl.a.:

”4. Forudbestående og konkurrerende sygdomme/skader At der er en
eller flere forudbestående sygdomme eller skader i forhold til den skade,
der skal vurderes, kan få forskellig betydning, når Ar-
bejdsskadestyrelsen træffer afgørelse om størrelsen af et varigt mén.



2

4.1. Forudbestående sygdom forværrer skadens følger

Hvis de medicinske følger af en arbejdsskade bliver større på grund af
invaliditet eller et handicap, som tilskadekomne har i forvejen, kan der
blive tale om at fastsætte en højere ménprocent end den, der fremgår af
méntabellen.

Et eksempel kunne være, at der gives en højere ménprocent for tab af en
tommelfinger, hvis den anden hånd mangler i forvejen…

4.2. Samme område rammes – fradrag

Hvis arbejdsskaden rammer et område, der i forvejen er varigt skadet,
kan det bevirke et fradrag i ménvurderingen, hvis det er overvejende
sandsynligt, at den forudbestående sygdom/skade er medvirkende til den
nuværende tilstand.

Fradrag i ménprocenten kan kun ske, hvis sygdommen/skaden har væ-ret
symptomgivende før arbejdsskaden og der er lægelig dokumenta-tion for
dette, eller der foreligger en sikker prognose for, at sygdom-men/skaden
ville have givet symptomer, selv om arbejdsskaden ikke var sket.

Ved afgørelsen om fradrag vil Arbejdsskadestyrelsen overveje, om

1) der skal fastsættes en samlet ménprocent og derefter skønsmæssigt
fastsættes en procent for den del af ménet, der skyldes skaden,

eller

2) der kan ses helt bort fra den forudbestående skade eller sygdom ved
fastsættelsen af ménet for skaden
…

4.3. Traumets eller påvirkningens sværhedsgrad og den tidsmæssige og
medi-cinske sammenhæng

Fastsættelsen af et varigt mén vil i et vist omfang bero på, hvor svært
traumet eller påvirkningen har været. Den tidsmæssige og medicinske
sammenhæng mellem en arbejdsskade og en påvirkning vil indgå i vur-
deringen af det varige mén.

5. Reglen om ”parrede organer”



3

Ved en arbejdsskade på et af de såkaldte parrede organer (eksempelvis
øjne, hørerorganer, lunger og nyrer) vil ménet blive beregnet efter mén-
procenterne i tabellen.

Hvis der ved den aktuelle arbejdsskade sker tab af det ene organ og der i
forvejen er tab af det andet organ, bliver ménet udmålt som forskellen
mellem den samlede ménprocent for tab af begge organer og ménpro-
centen for det forudbestående tab af det ene organ.

Hvis for eksempel et øje i forvejen er blindt af en anden årsag end den
aktuelle arbejdsskade og det andet øje bliver blindt på grund af arbejds-
skaden, vil ménprocenten for det arbejdsskadede øje blive beregnet så-
ledes:

100 procent (tab af syn på begge øjne svarende til tabellens punkt
A.5.12.) minus 20 procent (tab af syn på ét øje svarende til tabellens
punkt A.5.9.) = 80 procent mén for det arbejdsskadede øje.

Hvis der tidligere er givet godtgørelse for en arbejdsskade på det ene af
de parrede organer og det andet bliver skadet, vil sagen kunne genop-
tages, og godtgørelsen for den oprindelige arbejdsskade vil blive fastsat
efter reglen for parrede organer, selv om den anden skade ikke er en ar-
bejdsskade.

Som eksempel kan nævnes en person, der har fået tilkendt 20 procent for
tab af synet på et øje efter en arbejdsskade, og som senere bliver blind på
det andet øje af anden årsag. Sagen kan i dette tilfælde blive genoptaget,
og ménprocenten vil blive beregnet som i det nævnte ek-sempel.”

Anbringender
Appellant, tidligere Sagsøger har supplerende anført bl.a., at punkt 7.7 i Popermo
For-sikrings betingelser ikke indeholder en tilstrækkelig klar fravigelse af den al-
mindelige regel i méntabellens punkt 5 om parrede organer. Dette understøttes
bl.a. af, at flere forsikringsselskaber har valgt at forlade den generelt formule-rede
fravigelse af méntabellen ved udtrykkeligt at angive, at ulykkesforsikrin-gen
dækker efter méntabellens regel om parrede organer. En sådan præcisering af, at
reglen om parrede organer er en del af de aftalte vilkår, fremgår af en række
forsikringsselskabers forsikringsbetingelser. Der er ikke tale om, at disse
forsikringsselskaber har givet en tillægsdækning mod ekstra betaling. De har blot
fundet anledning til at præcisere, at henvisningen til méntabellen betyder, at
denne også gælder ved skade på et parret organ. Der er derimod eksempler på, at
enkelte forsikringsselskaber giver mulighed for mod merpræmie at få en



4

bedre dækning for skade på parrede organer end den dækning, der følger af
méntabellens regel om parrede organer.

Popermo Forsikring har supplerende anført bl.a., at de fremlagte eksempler på
ulykkesforsikringsbetingelser fra andre forsikringsselskaber ikke kan tillægges
nogen betydning i sagen. Det er således ikke muligt ud fra de foreliggende op-
lysninger at foretage en sammenligning af forsikringsbetingelser og præmie-
størrelser. De andre forsikringsselskabers forsikringsbetingelser viser i øvrigt, at
Popermo Forsikrings betingelser, herunder vilkåret i punkt 7.7, er helt sædvan-
lige. Der er eksempler på udvidende og indskrænkende dækning i forhold til
Popermo Forsikrings betingelser, men det bekræfter blot, at Popermo Forsik-rings
betingelser er markedskonforme.

Højesterets begrundelse og resultat
Appellant, tidligere Sagsøger mistede ved et ulykkestilfælde den 6. april 2014
synet på højre øje. Ved et ulykkestilfælde den 18. december 2014 mistede hun
synet på venstre øje.

Appellant, tidligere Sagsøger var på skadestidspunkterne omfattet af en
ulykkesforsik-ring tegnet hos Popermo Forsikring G/S. Det fremgår af punkt 7.3 i
Popermo Forsikrings betingelser, at méngraden fastsættes efter den
tilskadekomnes me-dicinske méngrad uden hensyntagen til forsikredes specielle
erhverv og på grundlag af Arbejdsskadestyrelsens méntabel, der i uddrag er
gengivet i punkt 8.1. Af punkt 8.1 fremgår bl.a.: ”Ved følgende skader ansættes
méngraden såle-des: Tab af begge øjne eller synet på begge øjne 100 %. Tab af
øje 25 %. Tab af synet på et øje 20 %” .

Punkt 5 i Arbejdsskadestyrelsens méntabel fra 2012 indeholder en regel om
”parrede organer” , for eksempel øjne, ører, lunger og nyrer. Det fremgår af denne
regel, at ménet bliver udmålt som forskellen mellem den samlede mén-procent
for tab af begge organer og ménprocenten for det forudbestående tab af det ene
organ, hvis der ved den aktuelle skade sker tab af det ene organ, og der i forvejen
er tab af det andet organ.

Hovedspørgsmålet i sagen er, om Appellants, tidligere Sagsøger méngrad efter
forsik-ringsbetingelserne skal vurderes for hvert ulykkestilfælde for sig, eller om
de to ulykkestilfælde skal vurderes efter reglen om parrede organer.

Popermo Forsikring har i overensstemmelse med udtalelser fra Arbejdsskade-
styrelsen vurderet, at skaden på højre øje har medført et varigt mén på skøns-
mæssigt 18 %, og at skaden på venstre øje har medført et varigt mén på skøns-
mæssigt 20 %. Popermo Forsikring har ikke anvendt reglen om parrede orga-ner,
men har foretaget en isoleret vurdering af méngraden for hvert ulykkestil-



5

fælde. Selskabet har herefter udbetalt méngodtgørelse til Appellant, tidligere
Sagsøger med 124.200 kr. for skaden på højre øje og 138.000 kr. for skaden på
venstre øje.

Højesteret tiltræder, at henvisningen til Arbejdsskadestyrelsens méntabel i for-
sikringsbetingelsernes punkt 7.3 også omfatter méntabellens almindelige ret-
ningslinjer og vejledning, herunder vejledningens punkt 5 om parrede organer.
Henvisningen i forsikringsbetingelserne til Arbejdsskadestyrelsens méntabel in-
debærer således, at méngraden som udgangspunkt skal ansættes efter reglen om
parrede organer.

Spørgsmålet er, om dette udgangspunkt er fraveget ved forsikringsbetingelser-nes
punkt 7.7. Efter punkt 7.7 berettiger mén, der er til stede før ulykkestilfæl-det,
ikke til erstatning, og et bestående mén kan ikke medføre, at erstatningen
ansættes højere, end hvis et sådant mén ikke havde været til stede. Der er i den
forbindelse ingen omtale af parrede organer.

Efter forsikringsbetingelsernes punkt 8.1 medfører ”tab af begge øjne eller synet
på begge øjne” , at méngraden ansættes til 100 %. Der er ikke i den forbindelse
taget forbehold om, at dette alene gælder, hvis den skadelidte mister begge øjne
eller synet på begge øjne ved samme ulykke.

Højesteret finder herefter, at forsikringsbetingelsernes punkt 7.7 indebærer en
undtagelse fra vejledningen i punkt 4.1 i Arbejdsskadestyrelsens méntabel om
forhøjet ménprocent på grund af invaliditet eller handicap, som tilskadekomne
har i forvejen. Det fremgår derimod ikke med tilstrækkelig klarhed, om punkt 7.7
tillige indebærer en undtagelse fra reglen i punkt 5 om parrede organer.

På den anførte baggrund finder Højesteret, at forsikringsbetingelserne skal for-
tolkes på den måde, som er mest gunstig for den sikrede, således at reglen om
parrede organer finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.

Da det alene er ulykken den 18. december 2014, som efter reglen om parrede or-
ganer medførte en méngrad på 30 % eller mere, er det kun denne ulykke, som
berettiger til tillægserstatning på 100 % efter forsikringsbetingelsernes punkt 7.5.
Tillægserstatningen udgør herefter 483.000 kr., og Appellants, tidligere Sagsøger
restkrav er dermed 828.000 kr.

Højesteret tager herefter Appellants, tidligere Sagsøger subsidiære påstand til
følge.

T H I  K E N D E S  F O R  R E T :



6

Popermo Forsikring G/S skal betale 828.000 kr. til Appellant, tidligere Sagsøger
med til-læg af renter i medfør af forsikringsaftalelovens § 24 fra den 8. august
2015.

Popermo Forsikring G/S skal i sagsomkostninger for landsret og Højesteret be-
tale i alt 150.000 kr. til Appellant, tidligere Sagsøger. Sagsomkostningsbeløbet
skal ind-betales til Højesteret, der efter dækning af udgifterne til fri proces
afregner med retshjælpsforsikringen.

De idømte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsi-
gelse.

Sagsomkostningsbeløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.