Kendelse om lovligheden af Justitsministeriets afgørelse om udlevering til straffuldbyrdelse i Rumænien
Ret: Retten i Næstved (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Internationalt samarbejde;
Udlændinge;

RETTEN I NÆSTVED

Udskrift af dombogen

K E N D E L S E

afsagt den 28. april 2016

Rettens nr. 2218/2016
Politiets nr. 1900-99982-00004-16

Anklagemyndigheden
mod
Arrestant
CPR nr. (Født 1975)

Sagens oplysninger
Arrestant blev i henhold til europæisk arrestordre (EAW) af 27. marts 2014
anholdt den 25. februar 2016, kl. 18.59, og fremstillet i grundlovsfor-hør den
26. februar 2016 med henblik på tilbageholdelse indtil Justitsministe-riets
afgørelse om eventuel udlevering. Arrestant blev og er fortsat
varetægtsfængslet efter udleveringslovens § 18 b, stk. 2, jf. retsplejelovens §
762, stk.1, nr. 1, for at sikre udleveringen.

Justitsministeriet har ved afgørelse af 5. april 2016 i medfør af udleveringslo-
vens § 18b, stk. 5, truffet beslutning om, at Arrestant skal udleveres til
straffuldbyrdelse i Rumænien, hvor han ved Galati appelrets dom af 14. marts
2014 efter den rumænske straffelovs artikel 244 og 367 er idømt 4 år og 6
måneders fængsel bl.a. for bedrageri og deltagelse i kriminel organisati-on.
Arrestant har efter egne oplysninger været til stede under sagen behandling i
Rumænien. Det hedder i Justitsministeriets afgørelse bl.a.:

"1. Ved europæisk arrestordre af 27. marts 2014 har de rumænske
myndigheder anmodet om, at den rumænske statsborger Arrestant, Født
1975, udleveres til straffuldbyrdelse i Rumænien af en dom på fire år og
seks måneders fængsel for bl.a. bedrageri.

Udleveringsbegæringen er omfattet af reglerne i udleveringslovens ka-
pitel 2 a og 3 a om udlevering af lovovertrædere til medlemsstater i Den
Europæiske Union, jf. lovbekendtgørelse nr. 833 af 25. august 2005 om
udlevering af lovovertrædere, som senest ændret ved lov nr. 428 af 1. maj
2013.

Ved brev af 7. marts 2016 har Sydsjællands og Lolland-Falsters Politi i
medfør af udleveringslovens § 18 b, stk. 5, forelagt spørgsmålet om
udlevering af Arrestant for Justitsministeriet til afgørelse.

2. Det fremgår af sagen, at Arrestant ved dom afsagt den 14. marts 2014
af en appeldomstol i Galati er idømt fire år og seks måned-

Std 75270



side 2

ers fængsel.

Det fremgår endvidere af sagen, at Arrestant blev anholdt i Danmark den
25. februar 2016, og at Retten i Næstved den 26. februar 2016 afsagde
kendelse om varetægtsfængsling af Arrestant med henblik på udlevering
til de rumænske myndigheder.

Arrestant har ikke ønsket at meddele samtykke til udlevering til
Rumænien.

3. Idet betingelserne for udlevering findes opfyldt, bestemmer Justits-
ministeriet hermed i medfør af udleveringslovens § 18 b, stk. 5, at
Arrestant skal udleveres til de rumænske myndigheder til straffuld-
byrdelse for det i udleveringsbegæringen anførte forhold.

Justitsministeriet bemærker, at betingelserne i udleveringslovens § 10 a er
opfyldt, herunder at det forhold, som Arrestant er dømt for, er omfattet af
udleveringslovens § 10 a, stk. 1, og efter rumænsk ret kan straffes med
fængsel i 5 år. Justitsministeriet har endvidere lagt vægt på, at der efter
det oplyste ikke foreligger forhold, som, jf. udle-veringslovens § 10 c-10
i, kan begrunde afslag på anmodningen om ud-levering.

Arrestants forsvarer har ved e-mail af 29. februar 2016 til Syd-sjællands-
og Lolland-Falsters Politi anført, at der er uklarhed om, hvor
gerningsstedet skulle være for den forbrydelse, som hans klient søges
udleveret for.

Justitsministeriet skal i den forbindelse bemærke, at ministeriet ikke fin-
der, at der er grundlag for at afslå udlevering under henvisning til u-
klarhed om gerningsstedet for den forbrydelse, som Arrestant begæres
udleveret for, jf. udleveringslovens § 18 a, stk. 1. Ministeriet bemærker i
den forbindelse, at Arrestant er begæret udleveret til straffuldbyrdelse af
en dom for bedrageri, at han ifølge egne oplys-ninger har været til stede
ved samtlige retsmøder i sagen, og at de be-drageriforhold, som han er
dømt for, er begået over for rumænske sels-kaber bl.a. ved udstedelse af
dækningsløse checks og til dels er foregå-et over internettet. Det forhold,
at en domstol i England tidligere skulle have afslået udlevering af
Arrestant for samme forhold med henvisning til uklarhed om
gerningsstedet, findes ikke have betydning for denne vurdering.

Desuden har forsvareren ved brev af 4. marts 2016 til Sydsjællands- og
Lolland-Falsters Politi gjort gældende, at der er uklarhed om, hvorvidt
hans klient søges udleveret til strafforfølgning eller strafafsoning, og at
udlevering derfor ville kunne være i strid med princippet om ne bis in
idem, såfremt hans klient risikerer at blive strafforfulgt på ny for for-



side 3

hold, han tidligere er dømt for.

Hertil skal Justitsministeriet bemærke, at oplysningerne i den europæis-ke
arrestordre af 27. marts 2014, som skal lægges til grund ved be-
handlingen af spørgsmålet om udlevering, ikke giver anledning til tvivl
om, at der er tale om udlevering til straffuldbyrdelse af en dom og ikke
strafforfølgning. Det forhold, at det af den foreliggende A-formular, som
bruges i forbindelse med efterlysningen af personer, fejlagtigt fremgår, at
der er tale om udlevering til strafforfølgning, giver derfor ikke grundlag
for al antage, at en udlevering vil være i strid med prin-cippet om ne bis
in idem (udleveringslovens § 10 d), som anført af for-svareren.

Endelig har forsvareren i brevet af 4. marts 2016 henvist til bl.a. en
rapport fra 2014 fra Europarådets Komité til Forebyggelse af Tortur og
Umenneskelig eller Nedværdigende Behandling eller Straf (CPT) om
fængselsforholdene i Rumænien, og at det bør vurderes, om en ud-
levering af hans klient til Rumænien vil udgøre en krænkelse af EMRK’s
artikel 3.

Justitsministeriet skal i den forbindelse bemærke, at den pågældende
rapport, som er udarbejdet på baggrund af besøg i et antal udvalgte
fængsler i Rumænien, ikke findes at give grundlag for at antage, at
fængselsforholdene i Rumænien generelt er af en sådan karakter, at ud-
levering til Rumænien vil være i strid med udleveringslovens § 10 h, stk.
2, eller Danmarks forpligtelser efter EMRK. Det bemærkes endvi-dere i
den forbindelse, at de rumænske myndigheder i forbindelse med
rapporten har anført en række initiativer, som er iværksat for at forbe-dre
de forhold, som blev fundet kritisable at CPT.

Justitsministeriet finder endvidere ikke, at der er påvist konkrete for-hold
i den foreliggende sag, der giver grundlag for at antage, at der ved
udlevering af Arrestant til Rumænien er en reel risiko for, at han vil blive
udsat for tortur eller anden umenneskelig eller nedværdi-gende
behandling, jf. udleveringslovens § 10 h, stk. 2.

Udleveringen sker på de vilkår. der er angivet i udleveringslovens § 10 j,
jf. § 10."

Afgørelsen er forkyndt og oversat for Arrestant den 6. april 2016, hvor han
samtidigt anmodede om, at Justitsministeriets afgørelse blev ind-bragt for
domstolene efter udleveringslovens § 16.

Retsmødebegæring er modtaget i retten den 7. april 2016, og retsmøde har
været berammet til den 18. april 2016, hvor sagen blev udsat til den 21. april
2016 på indhentelse og oversættelse af relevante bilag.



side 4

Under retsmødet har Arrestant forklaret bl.a., at han ved, at der var tale om en
besværlig sag, der var under behandling i 3 år. Han ved ikke, hvorfor han er
beskyldt for noget eller kender til omstændighederne i sagen i øvrigt. Han har
kun læst arrestordren. I sagen blev der talt om nogle falske checks, men de
tilhørte et andet firma. I 2011 var han den første i sagen, der blev anholdt i
Rumænien. Efter 4 måneder i arresten, hvor man konstaterede, at der ikke var
noget bevis, blev han frikendt. Gennem de 3 år var han i to forskellige retter,
men der blev aldrig ført noget bevis for, at han havde gjort noget kriminelt. Han
har under sagen forklaret alt, hvad han ved om sagen. Han har læst den
rumænske arrestordre, og deri er der ingen beskrivelse af, hvad det er, der er
gjort forkert. Han har kone og barn, der er bosat i Sveri-ge. Han bor i Danmark
og i England. Han kører lastbil for Virksomhed mellem England, Danmark og
Sverige. Hver 10. dag er han hjemme i Sverige hos hans kone og barn. Sagen er
en konstrueret sag, der er bygget på falske præmisser, og han har ikke begået
nogen kriminalitet. Han prøvede at fortæl-le tingene, som de var, da han var i
Rumænien. I Rumænien arbejdede han med finansiering af film, men han
kunne ikke arbejde videre efter, at han blev løsladt. Han ønsker at arbejde i
Danmark og forsørge sin familie.

Anklagemyndigheden har navnlig henvist til Justitsministeriets afgørelse af 5.
april 2016.

Forsvareren har på vegne Arrestant navnlig gjort gældende, at Justits-
ministeriets afgørelse af 5. april 2016 om udlevering skal tilsidesættes, da den
europæiske arrestordre ikke opfylder betingelserne i udleveringslovens § 18 a,
bl.a. fordi gerningstid og -sted ikke er fornødent beskrevet, og fordi det er
uklart om udlevering skal ske til strafforfølgning eller -afsoning, hvilket kan
komme i konflikt med ne bis in idem-princippet. Hertil vil udlevering være i
strid med EMRK art. 3, jf. udleveringslovens § 10 h, da Arrestant vil blive
udsat for umenneskelig eller nedværdigende behandling ved fængsling i
Rumænien.

Rettens begrundelse og afgørelse

Arrestant er ved Galati appelrets dom af 14. marts 2014 idømt en fængselsstraf
på 4 år og 6 måneder for bedrageri og deltagelse i kriminel or-ganisation,
hvorfor betingelserne for udlevering efter udleveringslovens § 10 a, stk. 1 og 3,
jf. stk. 4, som udgangspunt er opfyldt.

De oplysninger, der danner grundlag for udleveringsanmodningen i øvrigt, skal
vurderes samlet på baggrund af den europæiske arrestordre og a-formu-laren, jf.
bl.a. punkt 3.5 i Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 26. feb-ruar 2013
om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelses-
foranstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformati-
onssystemet (SIS II), jf. Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden gene-
ration af Schengeninformationssystemet (SIS II) (1), særlig artikel 8, stk. 4,



side 5

og artikel 9, stk. 1.

Det fremgår af den europæiske arrestordre og a-formularen, at forholdene, som
Arrestant er dømt for, blev begået i november-december 2009. Det fremgår af
A-formularen, at gerningstederne var forskellige navngivne lokationer i
Rumænien. Endelig fremgår det af den europæiske arrestordre, at der er tale om
en udlevering med henblik på fuldbyrdelse af en frihedsstraf.

Retten finder således, at der ikke er sådanne mangler ved udleveringsanmod-
ningen, at det kan føre til, at anmodning om udlevering skal nægtes, jf udle-
veringslovens § 18 a, ligesom det af Arrestant om sagens gennemfø-relse i
Rumænien ikke kan føre til andet resultat.

Arrestant har anført, at han ved udlevering til afsoning i Rumænien vil blive
udsat for nedværdigende og umenneskelig behandling, henset til forhol-dene i
fængslerne i Rumænien. Arrestant har til støtte herfor fremlagt Europarådets
seneste rapport (CPT/Inf (2015) 31) vedrørende Europarådets Komité til
forebyggelse af tortur og umenneskelig eller vanærende behand-ling eller strafs
gennemførte besøg i 3 rumænske fængsler i perioden 5. til 17. juni 2014.

Uanset, at de beskrevne forhold viser, at der på tidspunktet for komitéens be-
søg i de 3 besøgte fængsler ikke leves op til de anbefalinger, som komitéen har
givet de rumænske myndigheder, finder retten imidlertid ikke, at det fore-lagte
materiale giver tilstrækkeligt grundlag for at antage, at Arrestant efter en
udlevering ikke vil blive udsat for umenneskelig og nedværdigen-de behandling
i strid med forbuddet i menneskerettighedskonventionens arti-kel 3 og
udleveringslovens § 10 h, stk. 2.

Endelig finder retten heller ikke, at det forhold, at Arrestant har arbej-de her i
landet og har kone og barn bosat i Sverige, kan føre til, at udlevering bør
nægtes, jf. udleveringslovens § 10 i.

Herefter kendes Justitsministeriets afgørelse om udlevering for lovlig.

Retten bemærker særligt vedrørende sagsbehandlingen, at Arrestant er anholdt
den 25. februar 2016 og Justitsministeriets afgørelse er truffet den 5. april 2016.
Sagen om prøvelse af Justitsministeriets afgørelse er modtaget i retten den 7.
april 2016, og der har været berammet retsmøde til behandling heraf den 18. og
21. april 2016. Det påhviler anklagemyndigheden at under-rette rette
udstedende myndighed i Rumænien om, at endelig afgørelse om udlevering
ikke foreligger inden 60 dage fra anholdelsen, jf. udleveringsloven § 18 d, jf.
Rådets rammeafgørelse af 13. juni 2002 om den europæiske arre-stordre og om
procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (2002/ 584/RIA) art. 17.
Retten finder dog, at det forhold, at endelig afgørelse ikke er truffet inden 60
dage fra anholdelsen, * ) ikke kan føre til, at udlevering nægtes.



side 6

Det bestemmes

Justitsministeriets afgørelse af 5. april 2016 om, at Arrestant skal ud-leveres til
straffuldbyrdelse i Rumænien, stadfæstes som lovlig.

Statskassen betaler sagens omkostninger.

Dommer

*) Berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221.

Retten i Næstved, den 31. maj 2016

Dommer