Landsretten stadfæster byrettens kendelse om ikke at afskære et vidnes forklaringer som bevis i retten
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

K E N D E L S E
Det forbydes offentligt at gengive navn, stilling eller bopæl eller på anden måde vidnets identitet.

Afsagt den 24. juni 2011 af Østre Landsrets 2. afdeling

(landsdommerne Anne Thalbitzer, Hedegaard Madsen og Kåre Mønsted (kst.)).

2. afd. kære nr. S-1566-11:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte 10 m.fl.

(CPR nr. (Født 1966))

(advokat Michael Juul Eriksen, besk.)

Den for Tiltalte 10 beskikkede forsvarer, advokat Michael Juul Eriksen, har kæret

Københavns Byrets kendelse af 17. maj 2011 (SS 2-15682/2010) vedrørende vidnet

Forurettede 1.

Den beskikkede forsvarer har indgivet kæreskrift og replik.

Anklagemyndigheden har indgivet kæresvarskrift.

Landsretten finder af de af byretten anførte grunde, at det kan lægges til grund, at vicepoli-

tikommissær Vidne 2 og kriminalassistent Vidne 1 i februar 2010 i Ar-resthuset i Roskilde

meddelte Forurettede 1, at det var politiets vurdering, at der var mulige trusler mod ham.

Landsretten lægger endvidere til grund, at de pågældende po-lititjenestemænd i umiddelbar

forlængelse heraf gav Forurettede 1 oplysning om mulighederne for strafnedsættelse og

vidnebeskyttelse.



/

- 2 -

Landsretten lægger yderligere til grund, at det nærmere indhold af mulighederne for straf-

nedsættelse blev uddybet på et møde senere i februar 2010 med chefanklager Person, hvori

også Forurettede 1s beskikkede forsvarer, advokat Bjørn Caning, deltog, ligesom

mulighederne for vidnebeskyttelse blev nævnt og efterfølgende nærmere gennemgået med

polititjenestemænd.   

Landsretten lægger endelig til grund, at Forurettede 1 først herefter afgav forkla-ring til

politiet om sagen.

Landsretten finder ikke grundlag for at anfægte, at politiet ud fra det foreliggende materi-

ale, således som angivet i byrettens kendelse, herunder navnlig indholdet af telefonaflyt-

ningerne, vurderede, at der var et reelt trusselsbillede mod Forurettede 1. Lands-retten

bemærker i den forbindelse, at det havde været rigtigst, at politiet umiddelbart efter

samtalen i Arresthuset havde udarbejdet en politirapport herom.   

På den ovenfor anførte baggrund tiltræder landsretten, at politiet ikke har anvendt løfter,

urigtige foregivender eller trusler som omhandlet i retsplejelovens § 752, stk. 3, 2. pkt.,

ligesom der ikke er anvendt tvang for at få Forurettede 1 til at udtale sig, jf. rets-plejelovens

§ 750, 1. pkt.

Landsretten finder herefter, at det af den beskikkede forsvarer i relation til Den Europæiske

Menneskerettighedskonventions artikel 6 anførte ikke kan føre til et andet resultat.

Landsretten stadfæster derfor byrettens kendelse.

T h i b e s t e m m e s :

Byrettens kendelse stadfæstes.

(Sign.)