Sag om, hvorvidt sagsøger er klageberettiget i medfør af planlovens § 59, stk. 1, jf. § 58, stk. 1, nr. 3, i forhold til Kommunes vedtagelse af lokalplan
Ret: Retten i Hjørring (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningssag;
Planlægning og byggeregulering (herunder veje);

RETTEN I HJØRRING
DOM

afsagt den 11. december 2018






Sag BS-19930/2018-HJO



Sagsøger
(advokat Flemming Elbæk)



mod



Planklagenævnet
(advokat Britta Moll Bown)




Denne afgørelse er truffet af Dommer.



Sagens baggrund og parternes påstande
Denne sag drejer sig om, hvorvidt Sagsøger; er klageberetti-get i medfør af
planlovens $ 59, stk. I,jf. 8 58, stk. 1, nr. 3,i forhold til Frederiks-havn
Kommunes vedtagelse af Lokalplan nz dagligvarebutik ved Vej, By og
Kommuneplantillæg nr:

Sagsøger har påstået sagsøgte; Planklagenævnets, afgørelse af 24. april 2018
hjemvist til fornyet behandling.

Planklagenævnet har påstået frifindelse.

Sagen er anlagt den 8.juni 2018.

Retten har den 21. august 2018 besluttet; at sagens behandling skulle ske uden
anvendelse af reglerne i retsplejelovens kapitel 39 .

/2
Oplysningerne i sagen
Denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens §
218a, stk. 2.
Af Planklagenævnets  afgørelse af 24. april 2018 fremgår blandt andet følgende:
”…
AFGØRELSE
i klagesag om Frederikshavn Kommunes endelige vedtagelse af Lokalplan nr .,
Dagligvarebutik ved Vej, By, og Kommuneplantillæg nr .
Frederikshavn Kommune har den 20. december 2017 vedtaget Lokalplan nr .,
Dagligvarebutik ved Vej, By, og Kommuneplantillæg nr .. Planklagenævnet  har
modtaget en klage over afgørelserne.
Planklagenævnet  kan ikke behandle klagen, da klageren ikke er klageberettiget.
…
3. Planklagenævnets  bemærkninger og afgørelse
3.1. Generelt om klageberettigelse
Planlovens § 59 fastsætter følgende om klageberettigelse:
§ 59. Klageber ettiget efter § 58 er er hvervsminister en og i øvrigt enhver med r etlig
interesse i sagens udfald, herunder en nationalparkfond opr ettet efter lov om
nationalparker .
Stk. 2. Klageber ettiget efter § 58, stk. l, nr . l, 3, 4 og 5, er endvider e lands-
dækkende for eninger og or ganisationer , der som hovedformål har beskyt-telsen af
natur og miljø eller var etagelsen af væsentlige brugerinter esser indenfor
arealanvendelsen, på betingelse af,
l) at for eningen eller or ganisationen har vedtægter eller love, som
dokumenter er dens formål, og
2) at for eningen eller or ganisationen r epræsenter er mindst 100 med-
lemmer .
Udtrykket "retlig interesse" tillægges forskellig betydning afhængigt af, hvad der
klages over .
I sager om tilvejebringelse af planer og i sager om lokalplanpligt anses i praksis en
ganske vid personkreds for klageberettigede. Denne praksis hænger sammen med
det centrale hensyn i planloven om inddragelse af of fentligheden i planprocessen.

/3
En tilknytning til det pågældende lokalområde som grundejer , beboer , arbejdstager ,
erhvervsdrivende eller lokal forening og lignende anses normalt for tilstrækkeligt.
Personer , foreninger og myndigheder , som efter loven forudsættes inddraget i
tilvejebringelsen af planer , anses som hovedregel for klageberettigede både mht.
overholdelse af procedureregler og mht. andre retlige spør gsmål angående
planlægningen.
Hvis en klager ikke bor inden for planområdet, får afstanden til klagerens ejendom
væsentlig betydning. Der er ikke noget bestemt krav til afstanden; der skal
foretages en konkret vurdering i den enkelte sag. I vurderingen indgår afstanden
set i forhold til planområdets størrelse samt planens hovedindhold og betydning for
nærområdet. T rafikale forhold i lokalom-rådet vil i nogle tilfælde kunne begrunde,
at en klager har en individuel og væsentlig interesse i en sags udfald. En ideel
interesse i overholdelse af planloven er derimod ikke tilstrækkelig.
3.2. Klageberettigelse i den konkrete sag
3.2.1. Klageber ettigelse som beboer i byen
Klageren har i sine supplerende bemærkninger af 18. marts 2018 oplyst, at klagen
er indgivet af klageren som fysisk person. I den oprindelige klage er klagers navn
og private adresse også gengivet. Der er ikke i den forbindelse henvist til klagerens
relation til Ejerforening , virksomheder eller andet.
Planklagenævnet  har derfor vurderet, om klageren som fysisk person og beboer i
By er klageberettiget.
Klageren har adresse ca. 2 km fra lokalplanområdet i fugleflugtslinje.
Planklagenævnet  finder ikke, at klageren er berørt på en måde, der ad-Skiller sig
væsentligt fra påvirkningen for en meget vid kreds af bor gere i området. Nævnet
har navnlig lagt vægt på den store afstand fra klagerens bopæl til
lokalplanområdet, og at påvirkningen ved etablering af en daglig-va-rebutik i
lokalplanområdet vil være den samme for det betydelige antal andre boliger , der
ligger inden for samme afstand fra lokalplanområdet som klagerens bolig.
…
3.2.3. Klageber ettigelse som følge af gener el inter esse
Planklagenævnet  finder ikke, at klagerens ideelle eller mere generelle interesse i, at
kommunen overholder planlovens detailhandelsbestemmelser , og i at kommunen
værner om detailhandelslivet i bymidten, indebærer , at klageren har en retlig
interesse. Klageren er således heller ikke af denne grund klageberettiget.
3.2.4. Klageber ettigelse som følge af udlejning til butikker

/4
Planklagenævnet  har vurderet, om klagerens relation til selskaberne Virksomhed
ApS 1  og til Virksomhed ApS 2 , som udlejer ejendomme til butikker i By, kan
medføre, at klageren er klageberettiget.
En kommune kan ud over bymidter og bydelscentre udlægge arealer til
enkeltstående butikker , jf. planlovens 5 n, stk. l, nr . 2, som det er sket i den
konkrete sag. Planlægningen skal baseres på det lokale kundegrundlag. Det følger
heraf, at der kan og skal lægges vægt på konkurrencemæssige forhold i forbindelse
med planlægning for en enkeltstående butik, og kon-kur -rencemæssige hensyn er
således en værnet interesse i en sådan sag. En klagers interesse i konkurrencen i
området kan derfor efter omstændighederne medføre, at den pågældende er
klageberettiget.
Det er dog fortsat en betingelse, at klagerens interesse er tilstrækkelig konkret og
adskiller sig fra den interesse, som en større kreds måtte have.
Planklagenævnet  bemærker , at klagen i den konkrete sag er indgivet af klageren
som fysisk person og ikke af selskaberne, som er selvstændige juridiske personer i
form af anpartsselskaber . Selvom klageren ejer alle anparterne i selskaberne, finder
Planklagenævnet  ikke, at klageren som fysisk person kan sidestilles med
selskaberne i forhold til spør gsmålet om klageberettigelse. Nævnet har bl.a. lagt
vægt på de særlige hæftelsesforhold, der gælder for selskaber .
Planklagenævnet  finder endvidere ud fra en samlet vurdering, at klageren ikke som
følge af relationerne til selskaberne kan siges at have en sådan interesse i sagen, at
klageren er klageberettiget. Nævnet har i den forbindel-se lagt vægt på, at 3 af
ejendommene har en sådan beliggenhed, at nævnet ikke finder , at butikkerne i
disse ejendomme i sig selv ville kunne være klageberettigede. Nævnet har
endvidere lagt vægt på, at den fjerde af ejendom-mene ( Adresse 1 ) ligger i en
afstand på 760 m i fugleflugts-linje. Nævnet har endelig lagt vægt på, at klagerens
interesse alene har en indirekte karakter , idet den er afledt af, at klageren er
eneanpartshaver i det ene selskab, som er eneanpartshaver i det andet selskab, som
udlejer Adresse 1 , og at klageren er direktør i de to selskaber . Klageren indgår
heller ikke efter det oplyste i ejerkredsen eller ledelsen af selve dagligvarebutik-
ken på Adresse 1 .
…
3.3. Afgør else om klageber ettigelse
Planklagenævnet  finder ikke, at klageren har den fornødne retlige interesse i sagen,
og klageren er således ikke klageberettiget.
På denne baggrund afviser Planklagenævnet  at behandle klagen.
Det indbetalte klagegebyr tilbagebetales. Beløbet vil blive overført til
indbetalerens NemKonto inden for ca. en måned.

/5
Afgørelsen er truf fet af formanden på nævnets vegne, jf. § 4, stk. l, i lov om
Planklagenævnet .
…”
Forklaringer
Sagsøger  har forklaret, at hun er uddannet som tilskærer og senere som
beskæftigelsesvejleder og zoneterapeut. Hun havde klinik i sit eget hjem, indtil hun
solgte huset til sin søn og flyttede til Adresse 2 .
Efter hendes mands død blev hun direktør og eneanpartshaver i Virksomhed ApS 1
og i Virksomhed ApS 2 . Desuden er hun formand for ejerforeningen i den
ejendom, hvor hun bor .
Virksomhed ApS 2  ejer ejendommene Adresse 3 , Adresse 4  og Adresse 1 , alle By.
I ejendommen Adresse 3  er der 13 lejemål, heraf 2 butikslokaler på henholdsvis
120 m² og 77 m². Lokalet på 120 m² er udlejet til tøjbutik. Det andet butikslokale
har været udlejet til en sportsbutik frem til august 2018. Det er endnu ikke lykkes
at leje det ud igen. I ejendommen Adresse 4  er der 6 boliglejemål, og i ejendom-
men Adresse 1  er der 1 lejemål, som er udlejet til Rema 1000 til butik.
Hendes afdøde mands familie har været tilknyttet By gennem generationer , og hun
har selv boet i By siden 1972, hvor hun blev gift med sin mand. Hun og hendes
mand begyndte at købe ejendomme op i By bymidte for ca. 40 år siden for at
bevare de gamle bygninger , som var truet af ombygning til moder -ne stil, og det
syntes de var en skam, så de købte Ejendom 1 , Ejendom 2  og Ejendom 3 .
Ejendommene blev købt sammen med hendes mands bror . Inden hendes mand
døde, delte de ejendommene, og de fik ejendommene Adresse 3 , Adresse 4  og
Adresse 1 .
Hun har personligt en stor interesse i, at så unik en by som By bliver ved med at
have en rigtig dejlig bymidte, der er levende og med butikker . Hvis der først er
butikker , der får lov til at bygge uden for bymidten, så kommer der flere butikker ,
der får lov til at bygge uden for bymidten, og det vil give endnu mere butiksdød
inde i midtbyen. Der er mange butikslokaler , der står tomme inde i midtbyen, også
større lokaler , og nogle i mere end 2 år . Der er ingen af disse lo-kaler , der vil kunne
rumme en Nettobutik, men der er jord i midtbyen, som der kunne lægges en
Nettobutik på, og det ville også være rigtig fint for alle de sej-lere, de har i By, så
sejlerne var fri for at skulle helt op til Adresse 1  for at handle. Det ville være
dejligt, at der kom en Netto til By, men den skal ligge inde i byen. Grunden til, at
hun synes, at det er en god idé, at der kommer en Netto til By, er, at jo flere
butikker der er , jo flere mennesker vil der kom-me til By for at handle. Der er også
et opland til By med mange pensioni-ster , og når de skal flytte og vælge, om de vil
flytte til Dronninglund, By eller

/6
Frederikshavn, så kunne flere butikker , herunder en Nettobutik, også tiltrække
flere til at bosætte sig i By.
Hun har kun ét NemID, og det er hendes eget, og det bruger hun til det hele, også
vedrørende selskaberne.
Hun valgte at klage som privatperson og ikke på vegne af selskaberne, fordi det er
hende, der gerne vil klage. Selvfølgelig er hun og selskaberne forbundne, men hun
gjorde det som privatperson, også fordi hun bliver ked af det, når hun er nede i
byen, eller når hun er ude ved lejerne, og de siger , hvor er det også ær -gerligt med
alle de tomme butikker , og bare de fik en købmand nede i byen.
Parternes synspunkter (pr ocedur en)
Parterne har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med deres på-
standsdokumenter .
Sagsøger  har til støtte for sin påstand anført følgende i påstandsdoku-ment af 29.
oktober 2018:
”
3. ANBRINGENDER
Sagsøgers anbringender er i det følgende struktureret således, at der i pkt. 3.1.
argumenteres for , hvorledes vurderingen af klageberettigelse i medfør af plan-
loven skal foretages. Herefter ar gumenteres der for sagsøgers klageberettigelse
som følge af dennes tilknytning til lokalplanområdet i pkt. 3.2., for sagsøgers
klageberettigelse som følge af dennes planlægningsmæssige relevante interesse i
pkt. 3.3. og for sagsøgers klageberettigelse som eneanpartshaver i pkt. 3.4. En-
delige foretages sammenfattende opsamling i pkt. 3.5.
Til støtte for den nedlagte påstand gøres følgende gældende:
3.1. Parter og klageberettigelse
Det gøres overordnet gældende, at sagsøger som fysisk person har en væsent-lig,
individuel og retlig interesse i Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. de-
cember 2017 om vedtagelse af Lokalplan nr . og Kommuneplantillæg nr . og dermed
er klageberettiget i medfør af planlovens § 59, stk. 1, jf. § 58, stk. 1, nr . 3.
l sager om planers  tilvejebringelse anerkendes generelt en meget vid kreds af
klageberettigede, idet fysisk planlægning er kendetegnet ved en vid adgang for
offentligheden til at deltage i planproces-sen. Kredsen af klageberettigede efter
planloven er således ikke identisk med vurderingen af, om der foreligger parts-
status efter forvaltningsloven.

/7
Der ikke i planloven – som ved det forvaltningsretlige partsbegreb – identitet
mellem parterne i en sag og kredsen af klageberettigede, idet kredsen af klage-
berettigede traditionelt er betydeligt større end kredsen af parter .
Det fremlagte bilag A og det i punkt 6.2 anførte vedrører alene vurderingen af
partsstatus  for en fysisk person i en sag, hvor den juridiske person (selskabet) al-
lerede er særskilt adressat for en forvaltningsmæssig afgørelse. Indholdet af det-te
bilag har ingen særskilt relevans for nærværende sag og for vurderingen af
sagsøgers klageberettigelse i medfør af planloven. Spør gsmålet om, hvorvidt en
eneanpartshaver også er part i sager , hvor den pågældendes selskaber i forvejen er
part, er således uden relevans for nærværende sag.
Ved fastlæggelsen af klageberettigelsen i sager om tilvejebringelse af plan-
grundlag, herunder lokalplaner , lægges der hovedsageligt vægt på klagers
(geografiske) tilknytning  til planområdet samt klagers planlægningsmæssige re-
levante interesse i sagen i øvrigt.
Der skal foretages en konkret vurdering med udgangspunkt i den berørte plan-
lægningsmæssige interesse, hvor bl.a. afstanden til lokalplanområdet, planens
hovedindhold samt betydning for nærområdet indgår .
I forhold til vurderingen af tilknytningen til lokalplanområdet, bliver det afgø-
rende, at vedtagelsen af plangrundlaget markant ændrer detailhandelsstruktu-ren
for By og dermed har en ef fekt, der rækker langt ud over afgrænsningen af
lokalplanområdet.
Sagsøgers geografiske og planlægningsmæssige relevante interesse i øvrigt i
Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. december 2017 om vedtagelse af
Lokalplan nr . og Kommuneplantillæg nr . for området Vej i By vil blive behandlet i
det følgende.
3.2. Klageberettigelse som følge af tilknytning til lokalplanområdet
Det gøres gældende, at sagsøger har en tilstrækkelig geografisk tilknytning til
ramme- og lokalplan-området, som omfattes af det vedtagne plangrundlag i
Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. december 2017, og at sagsøger har en
planlægningsmæssig relevant interesse i afgørelsen og plangrundlaget. Sagsø-ger
er således klageberettiget, jf. planlovens § 59, stk. 1, jf. § 58, stk. 1, nr . 3.
Som fastslået i bl.a. afgørelse af 21. juli 2017 (NMK-33-04167) skal sagsøgers
geografiske tilknytning til lokalplanområdet bedømmes ud fra en samlet  vurde-
ring, hvor afstanden set i forhold til plan-områdets størrelse samt planens hove-
dindhold og betydning for nærområdet indgår . Beboere bosiddende uden for et
berørt lokalplanområde kan i forbindelse med vurderingen også anses for kla-
geberettigede.

/8
Sagsøgers private bopæl er beliggende blot ca. 2 km fra lokalplanområdet, mens de
udlejningsejendomme, der udgør sagsøgers virksomhed, herunder ejendom-mene
som udlejes til detailhandelsfor -mål, er beliggende i en afstand på mellem ca. 750
meter til ca. 1,7 km i fugleflugtslinje fra lokalplan-området, jf. bilag 8.
Sagsøger har som følge heraf en retlig interesse i, at detailhandlen ikke flyttes ud
af bymidten.
Flyttes detailhandlen ud af bymidten, kan dette afstedkomme, at erhvervsloka-ler i
centrum ligger øde hen, og at bylivet derved langsomt dør ud med væsent-lig
negative konsekvenser til følge for både sagsøger samt byens øvrige beboe-re.
Den bebyggelses- og planlægningsmæssige sammenhæng mellem planområdet
som indeholdt i Lokalplan nr . og Kommuneplantillæg nr . og sagsøgers ejendomme
i bymidten tilsiger , at den beskedne afstand mellem sagsøgers bopæl og
lokalplanområdet i sig selv er tilstrækkeligt til at statuere sagsøgers
planlægningsmæssige relevante interesse i afgørelsen og planområ-det og dermed
klageberettigelse, jf. planlovens § 59, stk. 1, jf. § 58, stk. 1, nr . 3. Hertil kommer , at
sagsøger ejer en række ejendomme i bymidten tæt på plan-området, hvilket
understøtter , at sagsøger som fysisk person er klageberettiget.
3.3. Klageberettigelse som følge af planlægningsmæssig relevant interesse
Udover at afstanden til lokalplanområdet er tilstrækkeligt til at statuere den for -
nødne tilknytning og dermed klageberettigelse for sagsøger , er der andre mo-
menter , som ud fra en samlet vurdering af den berørte interesse i forbindelse med
vedtagelsen af plangrundlaget tilsiger , at sagsøger har en så planlægnings-mæssig
relevant interesse i Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. december 2017, at
sagsøger er klageberettiget.
Foruden at være beboer i By udøver sagsøger som nævnt erhvervsaktivitet  i By
bymidte med udlejning af fast ejendom til detailhandels- og boligformål. Den af
sagsøger udøvede erhvervsaktivitet er for den dels vedkommende iden-tisk med
indholdet af det plangrundlag, som blev vedtaget med Frederikshavn Kommunes
afgørelse af 20. december 2017, hvorefter der gives tilladelse til op-førelse af en
detailhandelsbutik uden for By bymidte. Dette berører detail-handelslivet i
bymidten og dermed sagsøgers interesser direkte.
Af afgørelsen MAD 201 1.2682 (Natur - og Miljøklagenævnets afgørelse af 18/1 1
2011, NMK-33-00190) fremgår det eksplicit, at der er et særligt hensyn at tage til
inddragelsen af of fentligheden ved planlægning til butiksformål og navnlig i de
tilfælde, hvor kommuneplanens hovedstruktur for detailhandel ændres.
Der er ingen tvivl om, at sammenfaldet mellem det vedtagne plangrundlags ho-
vedindhold (detailhandel) og den af sagsøger udøvede erhvervsaktivitet i by-
midten - samt plangrundlagets betydning for hele nærområdet i By med den

/9
ændrede detailhandelsstruktur til følge - medfører , at en langt større person-kreds
end blot beboerne i lokalplanområdet eller beboerne i umiddelbar nær -hed heraf er
omfattet af kredsen af de klageberettigede i den konkrete sag.
Det er udgangspunktet i planloven, at detailhandel skal placeres i bymidter og
bydelscentre, jf. planlovens § 5 m, stk. 1, idet etablering af detailhandel i bydels-
centre kræver et indbyggertal på mindst 20.000 indbyggere, hvorfor dette ikke er
relevant for By. Bestemmelsen har følgende ordlyd:
§ 5 m.  Arealer til butiksformål skal udlægges i den centrale del af en by
(bymid-ten). I byer med 20.000 indbygger e og der over kan der udlægges
arealer til butiks-formål i den centrale del af en bydel (bydelscenter).
Lokalcentre kan dog udlægges som sket ved Lokalplan nr . og Kommuneplantillæg
nr., jf. planlovens § 5 n, stk. 1, nr . 2:
§ 5 n.  Ud over bymidter og bydelscentr e kan der 1) udlægges ar ealer til
aflast-ningsområder i byer , hvor der er et tilstrækkeligt kunde-grundlag, bl.a.
for at give plads til butikker , som ikke uden vider e kan placer es i bymidten, 2)
udlægges ar ealer til butiksformål i et lokalcenter eller placer es enkeltstående
bu-tikker , som alene tjener til lokalområdets daglige forsyning, […..]
Etableringen af lokalcentre udgør således, jf. ordlyden til § 5 n, stk. 1, en undta-
gelse til udgangspunktet om, hvor der kan planlægges for detailhandel. Lokal-
centre kan dog kun udlægges, såfremt planlovens nærmere betingelser herfor er
opfyldt. Det grundlæggende krav er , at der er et konkret opland til lokalcen-tret,
hvilket efter sagsøgers opfattelse ikke er tilfældet i den foreliggende sag.
Det følger videre af lovforarbejderne til planlovens §§ 5 m-5 n (Lovforslag L148
af 6. februar 2007, Almindelige bemærkninger):
” Hermed fastholdes det, at butikkerne som hovedr egel skal lokaliser es i
bymidterne, og at planlovens formål om at fastholde en varier et
butiksforsyning i de mindr e og mellemstor e byer understøttes. I modsætning
hertil ville en øget adgang til place-ring af butikker uden for bymidten i højer e
grad r educer e muligheden for fortsat at opr etholde en varier et butiksforsyning
i de mindr e byer i oplandet.”
Samt af lovforarbejderne til ændringerne af planlovens § 5 l (Lovforslag L121 af
25. januar 2017, Specielle bemærkninger til nr . 15 og 16):
” At ar ealer til butiksformål fortrinsvis skal udlægges i bymidter og
bydelscentr e. Bydelscentr e, aflastningsområder og lokalcentr e bør ikke
placer es på en sådan må-de, at de samlet set vil medfør e en
funktionsudtømning af bymidten.”

/10
Det er således fortsat hensigten, trods indførelsen af nye bestemmelser og æn-dring
af eksisterende, at værne om den planlægningsmæssige interesse i at lo-kalisere
butikker i bymidterne for at undgå funktionsudtømning.
Plangrundlaget som vedtaget af Frederikshavn Kommune den 20. december 2017
medfører en markant ændring af detailhandelsstrukturen for By, idet der - som
anført - gives mulighed for etablering af et lokalcenter uden for af-grænsningen af
bymidten, hvilket berører beboere og erhvervsdrivende med in-teresser (aktivitet) i
bymidten i væsentlig større grad end de umiddelbare nabo-er til selve
dagligvareforretningen. Enhver med fornøden tilknytning til bymid-ten mv . sådan
som sagsøger vil derfor være umiddelbart klageberettigede i for -hold til
etableringen af lokalcentre, der har en direkte og afledt ef fekt på ejen-dommene i
bymidten (den værnede interesse).
Ovennævnte bestyrkes af, at den samlede detailhandelsomsætning for daglig-
varebutikkerne i hele By by skønsmæssigt udgør ca. 272,5 mio. kr .
Den årlige gennemsnitsomsætning for en NETT O-dagligvarebutik estimeres til ca.
40 mio. kr . En forventet årlig omsætning fra en Netto-dagligvarebutik på 40 mio.
kr. vil skønsmæssigt betyde, at ca. 14,67 % af den samlede detailhandels-
omsætning flyttes væk fra bymidten. Dette vil i denne sammenhæng indebære en
væsentlig påvirkning af detailhandelsstrukturen for By.
Støttebilag med opgørelse over detailhandelsomsætningen for dagligvarebutik-
kerne i By for 2017 samt den gennemsnitlige omsætning for Netto-daglig-va-
rebutikkerne på landsplan i 2016 er fremlagt som sagens bilag 9.
Frederikshavn Kommune har således med sin afgørelse af 20. december 2017
vedtaget et plangrundlag, der væsentligt  ændrer strukturen for detailhandlen i By.
Der er med Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. december 2017 sket en
væsentlig forrykkelse af detailhandelsstrukturen i By og sagsøger har , ud over den
fornødne geografiske tilknytning, en væsentlig og individuel planlæg-ningsmæssig
relevant interesse i Frederikshavn Kommunes afgørelse af 20. de-cember 2017, der
er værnet af planloven, hvorfor sagsøger er klageberettiget.
I afgørelsen MAD 2014.183 (Natur - og Miljøklagenævnets afgørelse af 16/6 2014)
er det fastslået, at opførelsen af et butikscenter (Fields) på Amager havde en sådan
effekt  på detailhandelslivet i hovedstadsområdet, at en større kreds, herunder en
erhvervsdrivende med en butik i en afstand på 1,5 km fra lokalpla-nområdet, var
klageberettiget.
3.4. Klageberettigelse som eneanpartshaver
3.4.1. Over ordnet

/11
Spørgsmålet om sagsøgers klageberettigelse som eneanpartshaver drejer sig i det
væsentligste om, hvorvidt en eneanpartshaver i et selskab, der ejer ejen-domme til
boligformål og detailhandels-formål i bymidten, har en retlig interes-se i selskabets
sag i forbindelse med gennemførelse af en detailhandelsstruktur , hvor
skønsmæssigt ca. 14,67 % af detailhandelsomsætningen flyttes væk fra by-midten i
By i forbindelse med etableringen af et lokalcenter .
At sagsøger har den fornødne planlægningsmæssige retlige interesse og der -med er
klageberettiget som eneanpartshaver , redegøres der for i det følgende.
3.4.2.  Fuld identitet mellem eneanpartshaver og ejerskabet til dennes selskab  
Der er fuld identitet mellem sagsøger som fysisk person og ejerskabet til selska-
berne Virksomhed ApS 1  og Virksomhed ApS 2 , idet sagsøger er eneejer af begge
selskaber , og sagsøger har derfor den fornødne retlige interesse i Frede-rikshavn
Kommunes afgørelse af 20. december 2017 til at være klageberettiget.
At sagsøger har valgt at udøve udlejningsvirksomhed gennem en selskabskon-
struktion skal ikke tillægges betydning i nærværende sammenhæng og kan ik-ke i
sig selv – som anført af sagsøgte, jf. bilag 1 - afskære sagsøger i egenskab af fysisk
person fra at være klageberettiget.
Det er sagsøger i egenskab af fysisk person og eneejer af selskaberne, som i sid-ste
ende berøres af afgørelsen af 20. december 2017, hvorefter der tilvejebringes et
lokalcenter uden for bymidten i strid med planlovens detailhandelsbestem-melser ,
hvorfor sagsøger også som følge heraf er klageberettiget.
Den berørte interesse - ikke de selskabsretlige forhold - er afgørende i forhold til
vurderingen af spør gsmålet om klageberettigelse.
Sagsøgers ejerskab af samtlige anparter i holdingselskabet Virksomhed ApS 1  og
dermed af ejendommene i driftsselskabet Virksomhed ApS 2  afføder en direkte og
væsentlig interesse for ejeren (den fysiske person) i relation til, at der ikke
gennemføres fysisk planlægning i strid med planlovens detailhandelsbe-
stemmelser . Denne interesse er værnet af planloven. Det bemærkes i den for -
bindelse, at det fremgår af planlovens § 59, stk. 1, at enhver  er klageberettiget,
hvorfor der ikke skal sondres mellem, hvorvidt sagsøger driver virksomhed i
selskabsform eller ej.
3.4.3.  Faktisk r epræsentation af selskaber  
Ved stiftelse af kapitalselskaber kan en eneanpartshaver , såfremt denne er en fysisk
person, vælge at benytte dennes private NemID til brug for repræsenta-tion og
tegning af selskabet fremfor at bestille en medarbejdersignatur . Som do-
kumentation herfor vedlægges registreringsbekræftelse (bilag 10) samt advise-ring
(bilag 1 1) modtaget fra Erhvervsstyrelsen den 5. juni 2018 i forbindelse

/12
med stiftelsen af selskabet ” Virksomhed ApS 3 ” med sagsøger som eneanparts-
haver .
Af advisering modtaget fra Erhvervsstyrelsen den 5. juni 2018 fremgår følgen-de:
” Bemærk, da det kun er dig selv , der tegner virksomheden, kan du bruge din
priva-te NemID og behøver altså ikke at opr ette en NemID
medarbejdersignatur (også selvom det måtte fr emgå af andr e henvendelser fra
Erhvervsstyr elsen.) ”
[Min fr emhævelse]
Det forhold, at sagsøger som eneanpartshaver kan repræsentere sine selskaber ved
sin personlige digitale signatur (NemID) understreger den væsentlige og direkte
interesse, en eneanpartshaver har i dennes selskabers forhold.
Det anerkendes således, at der i forhold til repræsentatione  n af selskabet er iden-
titet mellem en eneanpartshaver og selskabet, hvilket også betyder , at sagsøger er
klageberettiget på vegne af sine selskaber i forhold til sagsøgtes afgørelse af 24.
april 2018 efter de samme kriterier som sagsøger som fysisk person.
Sagsøgtes sondring mellem selskabet som juridisk person og sagsøger som fy-sisk
person er således helt forskellig fra Erhvervsstyrelsens praksis på området.
Sondringen mellem en eneanpartshaver og dennes selskab(er) er ikke i overens-
stemmelse med den måde, hvorpå en eneanpartshaver af et selskab rent faktisk
repræsenterer selskabet på i forskellige sammenhænge.
Eneanpartshaveren tilgår på vegne af anpartsselskabet (den juridiske enhed) så-vel
E-boks som VIRK.DK via sit personlige NemID. En klagesag oprettet på
Planklagenævnets  klageportal af eneanpartshaveren vil således typisk også ske ved
anvendelsen af dennes personlige NemID, selvom der klages på vegne af
selskabet.
Som det fremgår af bilag 1 1, kan sagsøger som eneanpartshaver i enhver hense-
ende repræsentere selskaberne ved benyttelse af dennes personlige NemID. Ad-
skillelsen mellem selskaberne og eneanpartshaveren i forbindelse med vurde-
ringen af den berørte interesse og afgrænsningen af kredsen af de klageberetti-gede
bliver derved kunstig.
I forhold til vurderingen af spør gsmålet om klageberettigelse bør det derfor ik-ke
tillægges afgørende betydning, hvordan (og om) klager er selskabsmæssigt
organiseret, når der er tale om en eneanpartshaver i et selskab.
Dette vil – som i den konkrete sag – føre til helt vilkårlige og uhensigtsmæssige
resultater i afgrænsningen af kredsen af de klageberettigede sammenholdt med
Erhvervsstyrelsens praksis i forhold til, hvordan en eneanpartshaver i egenskab af
fysisk person kan repræsentere sit selskab.

/13
Der er fuld identitet mellem sagsøger som fysisk person og ejerskabet af sagsø-
gers selskaber i forhold til vurderingen af spør gsmålet om klageberettigelse. Det
afgørende er herefter alene, om der foreligger en af planloven værnet inter -esse.
3.4.4.  Hæftelsesfor hold 
I afgørelsen af 24. april 2018 foretager sagsøgte en fuldstændig adskillelse mel-
lem sagsøger (klager) som fysisk person og selskaberne og henviser i denne for -
bindelse bl.a. til de ”særlige hæftelsesforhold” , der gælder for selskaber .
Det bestrides ikke, at der i en materiel, hæftelsesmæssig henseende skal sondres
mellem et selskab og dettes (ene)anpartshavere. Selskabers hæftelsesmæssige
forhold er dog ikke relevante for denne sag, som vedrører spør gsmålet om kla-
geberettigelse i medfør af planloven.
Det fastholdes således, at der skal foretages en samlet vurdering af, hvorvidt der i
den konkrete sag foreligger en af planloven værnet interesse, der bliver be-rørt i
forbindelse med vedtagelsen af plan-grundlaget, hvilket sagsøgte ikke har gjort i
sin afgørelse.
3.4.5.  Øvrige omstændigheder  
Planloven har til formål at beskytte de samfundsmæssige interesser i forbindel-se
med arealanvendelse, mens den sædvanligvis ikke tager højde for ejerfor -hold og
selskabsforhold.
Adskillelsen mellem sagsøger som fysisk person og selskaberne i forhold til af-
grænsningen af kredsen af klageberettigede er endvidere ikke i overensstem-melse
med administrativ praksis, hvor det i sager om planers tilvejebringelse al-
mindeligvis antages, at en meget vid kreds er klageberettiget, da der er et sær -ligt
hensyn at tage til offentlighedens  inddragelse i planprocessen.
Hverken planloven eller administrativ praksis skaber hjemmel til at foretage en
fuldstændig adskillelse mellem sagsøger som fysisk person og ejerskabet til sel-
skaberne som eneanpartshaver i forhold til afgrænsningen af kredsen af klage-
berettigede.
Det afgørende i afgrænsningen af kredsen af klageberettigede er , om der fore-
ligger en af planloven værnet interesse for eneanpartshaveren (den fysiske per -
son), der bliver berørt  i forbindelse med vedtagelsen af plangrundlaget i strid med
planlovens detailhandelsbestemmelser .
I en sag som den foreliggende, hvorefter Frederikshavn Kommune har vedtaget et
plangrundlag i strid med planlovens detailhandelsbestemmelser , og hvoref-ter
anslået 14,67 % af detailhandlen flyttes væk fra bymidten, er sagsøger grun-

/14
det sin tilknytning og sine aktiviteter i By, herunder udlejning til detailhan-
delsformål i bymidten, klageberettiget efter planlovens regler . Dette være sig både
i relation til sine selskabers interesser i sagen grundet sagsøgers egenskab af
eneanpartshaver i disse selskaber og som fysisk beboer i By med tilknyt-ning til
planområdet. Både grundejere, lejere og erhvervsdrivende i et område kan være
klageberettigede efter planloven, hvorfor sagsøger i sin egenskab af
eneanpartshaver også af den årsag er klageberettiget i sagen.
Sammenfattende kan det ikke tillægges selvstændig betydning for vurderingen af
den berørte interesse og klageberettigelsen i nærværende sag, at sagsøgers in-
teresser til ejendommene i bymidten udøves igennem ejerskabet af anparterne i
selskaberne forankret i By, hvor sagsøger er eneejer og direktør . Sagsøger er
således også af disse årsager klageberettiget, jf. planlovens § 59, stk. 1, jf. § 58,
stk. 1, nr . 3.
3.5. Sammenfattende
Sagsøger har som følge af sin bopæl og erhvervsaktivitet med ejendomme i by-
midten en væsentlig, individuel interesse i at sikre, at der ikke vedtages et plan-
grundlag i strid med planlovens detailhandelsbestemmelser , hvilket vil være til
skade for denne som beboer og erhvervsdrivende i By.
I sager om planers tilvejebringelse anses en vis lokal tilknytning  til det pågælden-
de lokalplanområde som beboer eller som erhvervsdrivende sædvanligvis for
tilstrækkeligt til at begrunde klageberettigelse i medfør af planloven.
Sagsøger har derfor en væsentlig, individuel og retlig interesse i Frederikshavn
Kommunes afgørelse af 20. december 2017 om vedtagelse af Lokalplan nr . og
Kommuneplantillæg nr . og er således klageberettiget, jf. planlovens § 59, stk. 1, jf.
§ 58, stk. 1, nr . 3. Som følge heraf skal sagsøgtes afgø-relse hjemvises til fornyet
behandling.”
Planklagenævnet  har til støtte for sin påstand anført følgende i påstandsdoku-ment
af 24. oktober 2018:
”Anbringender
Overordnet anbringende – klageberettigelse efter planloven T il støtte for den
nedlagte påstand om frifindelse gøres det gældende, at Planklagenævnets  afgørelse
af 24. april 2018 (bilag 1) er lovlig og gyldig. Afgø-relsen er ikke behæftet med
mangler , der medfører afgørelsens ugyldighed.
Nærværende sag omhandler alene spør gsmålet om, hvorvidt Planklagenævnet  med
rette har afvist at behandle sagsøgers klage som følge af manglende klage-
berettigelse.

/15
Det er bestemt i planlovens § 59, stk. 1, at erhvervsministeren og enhver med ”
retlig inter esse i sagens udfald”  er klageberettiget efter § 58.
Hvorvidt der foreligger retlig interesse i en sags udfald er altid en konkret vur -
dering, og de interesser , der er værnet – og dermed kan begrunde retlig interes-se i
en sag – kan variere efter sagsområde.
Klageberettigelse som beboer i byen
Sagsøger har efter det oplyste adresse ca. 2 km fra lokalplanområdet i fugle-
flugtslinje.
Planklagenævnet  har fundet, at sagsøger ikke er berørt på en måde, der adskil-ler
sig væsentlig fra påvirkningen for en meget vid kreds af bor gere i området.
Nævnet har herved navnlig lagt vægt på den store afstand fra klagerens bopæl til
lokalplanområdet, og at etableringen af en dagligvarebutik vil have samme
påvirkning på sagsøger som for et betydeligt antal andre beboere, der bor inden for
samme afstand til lokalplanområdet som sagsøger .
Planklagenævnet  har således med rette fundet, at sagsøger ikke alene med bag-
grund i sin bopæl har retlig interesse i vedtagelsen af Lokalplan nr .,
Dagligvarebutik ved Vej, By.
Klageberettigelse som eneanpartshaver
Sagsøger er eneanpartshaver i selskabet Virksomhed ApS 1 , der er modersel-skab
til Virksomhed ApS 2  (datterselskabet). Datterselskabet driver efter det oplyste
virksomhed med udlejning af erhvervslokaler/-ejendomme.
Sagsøger har som eneanpartshaver i holdingselskabet en økonomisk interesse i
datterselskabets resultat. Dette betyder imidlertid ikke, at der er identitet mel-lem
den fysiske person og moder - og/eller datterselskab. Et kapitalselskab er en
selvstændig juridisk enhed, og der er som det helt klare udgangspunkt ikke
identitet mellem selskabet og selskabets ejer . Dette følger da også af reglerne om
begrænset hæftelse for kapitalselskaber . Sagsøgers anbringende om forvalt-
ningslovens inhabilitetsregler kan ikke føre til andet resultat.
Folketingets Ombudsmand har i sin Myndighedsguide (bilag A) anført følgen-de
om ejerkredsens selvstændige partstatus:
” 6.2. Juridiske personer
En juridisk person, som f.eks. et aktieselskab, kan vær e adr essat for en
afgør else. I så fald er den juridiske person part i afgør elsessagen. Den
juridiske personspartsbe-føjelser udøves af de personer , der har fuldmagt til
at handle på vegne af den juridiske person.
Fysiske personer , herunder f.eks. nuvær ende eller tidliger e medlemmer af
ejerkr ed-sen eller ledelsen i et selskab, kan efter omstændighederne have
selvstændig parts-status i selskabets sag.  Om det er tilfældet, afhænger af en
konkr et vur dering af, om

/16
de pågældende har en væsentlig, individuel og r etlig inter esse i sagens udfald.
Det vil vær e undtagelsen, at medlemmer af ejerkr edsen har en så væsentlig og
direkte inter esse i sagens udfald, at de kan betragtes som parter . Det samme
gælder for medlemmer af selskabets ledelse  .”  [min understregning]
Planklagenævnet  har foretaget en vurdering af, om klagers relation til de nævn-te
selskaber og selskabernes interesse i lokalplanen kan medføre klageberetti-gelse.
Dette er efter Planklagenævnets  opfattelse ikke tilfældet. Planklagenæv-net  har i
den forbindelse lagt vægt på, at tre af ejendommene i datterselskabet har en sådan
beliggenhed, at nævnet ikke finder , at lejerne i disse ejendomme
(dagligvarebutikkerne) i sig selv ville være klageberettiget. Planklagenævnet  har
endvidere lagt vægt på, at den fjerde ejendom ( Adresse 1 ) ligger i en afstand af
760 meter . Planklagenævnet  har i forhold til denne ejendom vur -deret, at sagsøgers
interesse som ejer af holdingselskabet, der ejer et selskab, der
udlejer  butikslokalerne, er af en sådan indirekte karakter , at der ikke herved fo-
religger en sådan individuel og væsentlig interesse i sagens udfald, at sagsøger har
den fornødne retlige interesse i sagens udfald. Det bemærkes, at sagsøger efter det
oplyste ikke indgår i ejerkreds eller ledelse af selve dagligvarebutikken på Adresse
1.
Planklagenævnet  har på den baggrund fundet, at sagsøger ikke i det konkrete
tilfælde har en sådan interesse som privatperson, at hun må anses som klagebe-
rettiget i sin egenskab af enekapitalejer og direktør i Virksomhed ApS 1  eller som
direktør i Virksomhed ApS 2 . Planklagenævnets  afgørelse er i overens-stemmelse
med det af Folketingets Ombudsmand anførte, jf. ovenfor , og den juridiske
litteratur i øvrigt, hvorefter det er udgangspunktet, at der ikke er identifikation
mellem et kapitalselskab og den/de personer , der indgår i ejer -kredsen.
Heller ikke muligheden for som eneanpartshaver at tilgå statens digitale plat-forme
med sit personlige NemID er ensbetydende med, at der er sammenfald i identiteten
mellem den juridiske person og den fysiske person.
Adgangen til at tilgå disse platforme med sit personlige NemID må anses for at
være en praktisk foranstaltning, der skal smidiggøre den digitale proces. Denne
mulighed kan ikke anses for afgørende for , hvem der er klageberettiget eller har
partsstatus efter de of fentligretlige regler .
Sagsøger har til støtte for sin påstand om sammenfald påberåbt sig det i bilag 1 1
fremlagte brev fra Erhvervsstyrelsen. Det bestrides, at bilaget er udtryk for det af
sagsøger anførte. Som det fremgår af brevet, er sagsøger tiltrådt som både di-rektør
og legal ejer . Erhvervsstyrelsen anfører herefter følgende:
”Bemærk, da det kun er dig selv , der tegner virksomheden, kan du bruge dit
private NemID og behøver ikke opr ette et NemID medarbejdersignatur […]”
 [min under -stregning]

/17
Der er således alene tale om en praktisk foranstaltning, hvor den, der er enebe-
rettiget til at tegne selskabet, tillige kan bruge sit NemID hertil.
For så vidt angår spør gsmålet om konkurrencemæssige hensyn, har Planklage-
nævnet  fundet, at konkurrencemæssige hensyn er en værnet interesse, der skal
tages i betragtning ved vurderingen af spør gsmålet om klageberettigelse. En
klagers interesse i konkurrencen i et område kan derfor efter omstændigheder -ne
medføre, at den pågældende er klageberettiget. Det er imidlertid fortsat en
betingelse, at klagers interesse er tilstrækkelig konkret og adskiller sig fra den
interesse, som en større kreds måtte have.
Klageberettigelse som følge af værnet interesse
De selskaber , som sagsøger er eneanpartshaver i, driver udlejningsvirksomhed.
Sagsøgers virksomhed påvirkes således højest på et indirekte plan. Sagsøger
opfylder dermed efter Planklagenævnets  opfattelse ikke betingelsen om væ-sentlig
individuel interesse. Planklagenævnet  har i den forbindelse vurderet, at de
dagligvarebutikker , der lejer de lokaler , som sagsøger udlejer , formentlig ik-ke
engang ville være klageberettiget som følge af afstanden mellem de eksisterende
og den nye dagligvarebutik.
Planklagenævnet  har således med rette afvist at realitetsbehandle sagsøgers kla-ge
som følge af manglende klageberettigelse.”
Rettens begrundelse og r esultat
Denne sag drejer sig om, hvorvidt Sagsøger  er klageberettiget som pri-vatperson,
herunder som eneanpartshaver i selskaberne Virksomhed ApS 1  og Virksomhed
ApS 2 , og/eller som følge af en værnet interesse i form af en konkurrencemæssig
interesse/erhvervsaktivitet.
Det kan som ubestridt lægges til grund, at Sagsøger  ikke er grundejer , beboer eller
erhvervsdrivende i det lokalområde, der er omfattet af den om-handlede lokalplan.
Det er under sagen oplyst, at Sagsøger  har adresse ca. 2 km i fugle-flugtslinje fra
lokalplanområdet.
Henset til afstanden sammenholdt med lokalområdets størrelse og formålet med
lokalplanen, at etablere en dagligvarebutik i lokalplanområdet, finder ret-ten, at
Sagsøger  som privatperson ikke er berørt på en måde, der adskil-ler sig væsentligt
fra påvirkningen for en meget vid kreds af bor gere, der har bolig inden for samme
afstand fra lokalplanområdet som Sagsøger . Ret-ten finder derfor ikke, at Sagsøger
som privatperson under henvisning til sin tilknytning til lokalplanområdet har en
væsentlig og individuel interesse, og hun har derfor ikke den fornødne retlige
interesse og dermed heller ikke kla-geberettigelse jf. planlovens § 59, stk. 1.

/18
Sagsøgers  interesse som privatperson i, at detailhandlen forbliver i by-midten, er
en interesse af ideel og generel karakter , som ikke kan føre til et an-det resultat.
Det kan som ubestridt lægges til grund, at Sagsøger  har indgivet klagen som
privatperson og ikke på vegne af selskaberne. Retten finder ikke, at der i relation
til spør gsmålet om klageberettigelse er identifikation mellem Sagsøger  og
selskaberne. Retten har herved lagt vægt på, at selskaberne er selvstændige
juridiske enheder , herunder med begrænset hæftelse. Den om-stændighed, at
Sagsøger  som eneanpartshaver kan bruge sit personlige NemID i forhold til
selskaberne kan ikke føre til et andet resultat, idet der er ta-le om en praktisk
foranstaltning vedrørende en digital proces, som ikke ændre på, at selskaberne er
selvstændige juridiske enheder .
Retten finder heller ikke, at den omstændighed, at Sagsøger  er direktør og
eneanpartshaver i selskaberne indebærer , at hun er klageberettiget som pri-
vatperson.
Retten har herved lagt vægt på, at ingen af selskabernes ejendomme er belig-gende
i det lokalområde, der er omfattet af den omhandlede lokalplan. Retten har
endvidere lagt vægt på, at selskaberne ikke selv driver detailhandel fra
ejendommene, ligesom retten har lagt vægt på det af Planklagenævnet  anførte om,
at afstanden fra ejendommene Adresse 4  samt Adresse 3  til lokalplanområdet
medfører , at lejerne i disse ejendomme ikke i sig selv ville være klageberettiget,
hvorfor heller ikke selskaberne ville være klageberettiget vedrørende disse
ejendomme. For så vidt angår ejendommen på Adresse 1  har retten lagt vægt på, at
der fra selskabets side alene er tale om udlejning af lokaler til detailhandel, hvorfor
selskabets interesse, som anført af Planklage-nævnet , er af en sådan indirekte
karakter , at den ikke kan begrunde klagead-gang for selskaberne, og allerede af
den grund heller ikke for Sagsøger .
Retten finder heller ikke, at Sagsøger  er klageberettiget, som følge af et
konkurrencemæssigt hensyn/erhvervsaktivitet. Retten har herved lagt vægt på det
ovenfor anførte om afstandsvurdering, og på at der i givet fald alene er tale om en
indirekte interesse. Sagsøger  har derfor heller på dette grundlag en sådan væsentlig
og individuel interesse, at hun er klageberettiget.
Som følge heraf tages Planklagenævnets  frifindelsespåstand til følge.
Som følge af sagens resultat skal Sagsøger  betale sagsomkostninger til
Planklagenævnet  med 62.500,00 kr . Beløbet vedrører Planklagenævnets  udgift til
advokatbistand og indbefatter moms. V ed fastsættelsen af beløbet har retten lagt
vægt på sagens karakter og omfang, herunder at sagens værdi ikke er op-gjort eller
anslået, og at hovedforhandlingen havde en varighed af under 3 ti-mer .
T H I  K E N D E S  F O R  R E T :

/19
Sagsøgte, Planklagenævnet , frifindes.
Inden 14 dage skal Sagsøger , betale sagsomkostninger til sagsøgte,
Planklagenævnet , med 62.500,00 kr .
Sagsomkostningsbeløbet forrentes i medfør af rentelovens § 8a.

/

/