Landsrettens dom i sag om overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, jf. § 247, stk. 1 ændres, således at tiltalte dømmes forvaring, og reststraffen i henhold til de uafsonede domme bortfalder
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Liv og legeme;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

UDSKRIFT
AF

HØJESTERETS DOMBOG

HØJESTERETS DOM
afsagt fredag den 18. januar 2008

Sag 452/2007

(2. afdeling)

Rigsadvokaten

mod

Tiltalte

(advokat Anders Boelskifte, e.o.)

I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 15. afdeling den
3. oktober 2007.

I pådømmelsen har deltaget fem dommere: Peter Blok, Børge Dahl,

Jytte Scharling, Thomas Rørdam og Henrik Waaben.

Påstande

Dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om, at

Tiltalte dømmes til forvaring, og at de uafsonede straffe bortfalder i

medfør af straffelovens § 89 a. Anklagemyndigheden har

subsidiært påstået skærpelse af straffen.

Tiltalte har påstået stadfæstelse.

Supplerende sagsfremstilling  

Østre Landsrets dom af 15. marts 1994, hvorved Tiltalte blev

straffet med fængsel i 15 år, omfattede bl.a. følgende forhold:

”1.
Overtrædelse af straffelovens § 244,   



- 2 -

ved i perioden fra marts 1989 – juli 1989 i lejligheden
Adresse 2, i By 1, i flere tilfælde at have udøvet vold mod
Person 1, idet han grev Person 1 om hal-sen og klemte til.   
…

5.
overtrædelse af straffelovens § 261, stk. 2,   ved den 9.
februar 1993 om aftenen i ejendommen Adresse 3 i By 2 for
vindings skyld at have berøvet Person 2 friheden i et par
timer, idet han under trussel med et skydevåben truede
Person 2 til at binde sig selv med tape og forhindrede Person
2 i at forlade ejendommen, ligesom hen berøvede Person 3
friheden i ca. en time, idet han – da hun ankom til huset kl.
22.30 – under trussel med skydevåbnet tvang hende til at
lægge sig på gulvet, hvorefter han bandt hende med tape, og
forhin-drede hende i at forlade ejendommen, under hvilket
forløb tiltalte fratog de pågældende 40.000 kr., 12
præmieobligationer, whisky, glas, sengelinned og en
registreringsattest.   
…

9.
manddrab efter straffelovens § 237,   
ved den 28. februar 1993 om eftermiddagen i lejligheden
Adresse 4, at have dræbt Person 4, idet tiltalte tildelte Person
4 et slag i bag-hovedet med en hammer, hvorved hun pådrog
sig kraniebrud, ligesom han klemte Person 4 om halsen,
herunder ved omsnøring af halsen, således at hun afgik ved
døden.”

Retslægerådet havde til brug for sagen udtalt, at Tiltalte kunne

frembyde en fare som omhandlet i straffelovens § 70.

Efter at Tiltalte den 3. juli 2004 var genindsat til afsoning, blev han

den 12. august 2005 udstationeret til egen bolig på vilkår om

deltagelse i regelmæssige terapeutiske samtaler med personale fra

Anstalten ved Herstedvester. Han var fortsat udstationeret ved

anholdelsen den 2. april 2006.   

Højesterets begrundelse og resultat

Ved landsrettens dom af 15. marts 1994 blev Tiltalte idømt fængsel

i 15 år for bl.a. drab af en kvinde ved slag med en hammer i

hovedet og klemning om, herunder omsnøring af, halsen. Efter

dommen var Tiltalte frihedsberøvet til den 16. juni 2003 og igen fra

den 3. juli 2004, hvorefter han den 12. august 2005 blev

udstationeret til egen bolig.



Efter karakteren af Tiltaltes nu begåede voldsforhold sammenholdt

med hans tidli-gere kriminalitet finder Højesteret, at den tidligere

kriminalitet – uanset den tid, der er gået siden dommen fra 1994 –

må tillægges betydelig vægt. Når tillige henses til grovheden af det



- 3 -

nu begåede voldsforhold og til de lægelige udtalelser om hans

personlighedsmæssige egenart og hermed forbundne farlighed

finder Højesteret, at Tiltalte må antages at udgøre en så

nærliggende fare for andres liv, legeme, helbred eller frihed, at

anvendelse af forvaring i stedet for fængsel er påkrævet.

Højesteret dømmer derfor Tiltalte til forvaring, jf. straffelovens §
70.

Den ikke afsonede del af de straffe, som Tiltalte er idømt,

bortfalder, jf. straffelovens § 89 a.

Thi kendes for ret:

Tiltalte dømmes til forvaring.   

Reststraffen i henhold til de uafsonede domme bortfalder.   

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for Højesteret.