Tiltalte straffes med fængsel i 6 år. I øvrigt stadfæstes byrettens dom. Påstand om erstatning
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forurettede og vidner;
Liv og legeme;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 9. februar 2022 af Østre Landsrets 24. afdeling

(landsdommerne Steen Mejer, Peter Mørk Thomsen og Thomas Petersen (kst.)   med

nævninger).

24. afd. N nr. S-1591-21:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

(CPR nr. 1)

(advokat Martin Andersen, beskikket)

Retten i Nykøbing Falsters dom af 25. maj 2021 er anket af tiltalte med endelig påstand om

frifindelse i forhold 1, 2, 4, 6 og 7 og i øvrigt til formildelse af straffen.

Anklagemyndigheden har nedlagt endelig påstand om skærpelse.

Forurettede 2 har gentaget sin erstatningspåstand for byretten om betaling af helbredsud-

gifter med 1.800 kr., svie og smerte med 16.380 kr. og godtgørelse efter erstatningsan-

svarslovens § 26, stk. 3, med 25.000 kr. Kravet er efter det oplyste fremsat over for tiltalte i

forbindelse med retsmødet i byretten den 18. maj 2021.

Forklaringer

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnerne Vidne 3, Forurettede

2, Vidne 2 og Vidne 5.   

De i byretten af vidnerne Forurettede 1, Vidne 4 og Vidne 1 afgivne forkla-ringer er

dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 923.



/

- 2 -

Tiltalte har forklaret supplerende vedrørende forhold 1 til 4 blandt andet, at han boede i

Institution i juni 2020. Forurettede 1 havde truet en af tiltaltes venner. Forurettede 1 er større

end tiltal-tes ven. Tiltalte var vred på Forurettede 1 og ville have ham til at forstå, at han ikke

skulle true vennen. Tiltalte har tre grader af vrede. Først siger han tingene normalt til folk,

herefter hæver han sin stemme, og hvis det ikke virkede i forhold til Forurettede 1, ville han

sige til ham, at han kunne ”tage dansen med ham” . Hvis Forurettede 1 havde truet tiltalte,

ville han give ham ”nogen på snotten” . Tiltalte var ophidset på det pågældende tidspunkt, og

det var nok ham, man kunne høre i baggrunden fra opkaldet til alarmcentralen. Han ville have

vist Forurettede 1 sin ene kniv, idet Forurettede 1 også var interesseret i blankvåben, og da

kniven var speciel. Han viste ikke Forurettede 1 knivene. Han bankede på Forurettede 1's

vindue den pågældende dag. Hvis han ville have haft en fysisk konfrontation med Forurettede

1, ville han være gået ind ad døren. Jor-den foran vinduet skrår nedad, så han kan kun lige nå

op til vinduet. Da Forurettede 1 åbnede vinduet, forklarede han ham, at han ikke skulle gå

rundt og true andre. Da Forurettede 1 ikke hørte efter, hævede han stemmen. Forurettede 1

sagde, at han var ligeglad, hvorefter tiltalte sagde til ham, at han kunne ”tage dansen med

ham” . Forurettede 1 havde stukket sit hoved lidt ud ad vinduet, da de talte sammen. Han

vidste ikke, at der blev ringet efter politiet. Han truede ikke Forurettede 1 med at ville slå ham

ihjel. Han var kun henne ved Forurettede 1's vindue en gang. Da han var der anden gang, talte

han slet ikke med Forurettede 1. Han var oppe ved Forurettede 1's vindue anden gang, men

Forurettede 1 åbnede ikke vinduet.

Tiltalte har vedrørende forhold 6 og 7 supplerende forklaret blandt andet, at Forurettede 2

forud for episoden havde opsøgt ham, men tiltalte var skuffet over Forurettede 2 og havde

sagt til ham, at han ikke ville tale med ham. Forurettede 2 havde sagt noget, som ikke

passede, så tiltalte øn-skede ikke at tale med ham. Han havde ikke talt med nogen om Person

1's hund den dag. Hunden havde ikke været der i omkring 14 dage. Tiltalte drak kaffe hos

Vidne 2, da de hørte larm fra Person 1's bolig ved siden af. Det var anden dag i træk, at der

var larm fra Person 1's bolig. Støjen var meget generende. Tiltalte havde drukket øl, men ikke

indtaget hash. Han havde indtaget alkohol i et omfang, så han kunne fungere normalt. Han

havde været hos Vidne 2 i omkring 30 til 45 minutter forud for konfrontationen med

Forurettede 2. De råbte til hin-anden gennem væggen. Forurettede 2 kaldte Vidne 2 en fed

møgluder. Han råbte til Forurettede 2, at han ikke skulle tale til en dame på den måde.

Forurettede 2 råbte til ham, at han skulle komme ud, hvis han turde. Han frygter ikke nogen,

så han valgte at gå ud for at høre, hvad Forurettede 2 ville. Han havde regnet med, at

Forurettede 2 ville svine ham til og ikke andet. Forurettede 2 plejede at være stor i munden.



/

Da han kom ud, stod Forurettede 2 ved døren til nr. 32 G. Det var først, da han kom helt tæt

hen til Forurettede 2, at han så sværdet. Han vidste ikke, at der var et sværd hos



/

- 3 -

Person 1. Forurettede 2 huggede mod ham med sværdet. Han blev ramt af sværdet nogle

gange på venstre side af jakken. Han havde ikke nogen kniv med i første omgang. Da han

blev ramt på hånden, begyndte han at bløde. Adspurgt på ny forklarede tiltalte, at han under

den før-ste episode kun blev ramt på hånden, mens han under den anden episode blev ramt på

ar-men. Han gik eller løb tilbage til sin egen bolig, hvor han tog en kniv fra køkkenbordet.

Han tænkte ikke over, hvilken kniv han tog. Han kan ikke sige, hvor lang tid der gik, fra han

hentede kniven, og indtil han fandt Forurettede 2 igen. Han tænkte, at Forurettede 2 ville slå

ham ihjel, så han var klar til at forsvare sig. Han ville hente en kniv for at forsvare sig selv.

Han vidste ikke, om Forurettede 2 var fulgt efter ham. Han overvejede ikke at blive i sin bolig

og låse døren. I princippet kunne Forurettede 2 være lige bag ved ham. Det ville være nemt

for Forurettede 2 at komme ind i hans bolig. Han så ikke, hvad Forurettede 2 gjorde, da

tiltalte løb til sin bolig. Han følte ikke, at Forurettede 2's angreb mod ham var afsluttet. Han

kan hverken sige, at det var afslut-tet, eller at det fortsatte. Han havde på det tidspunkt ikke

rigtigt Vidne 2 i sine tanker. Det hele gik så hurtigt. Da han kom ud, stod Forurettede 2 fortsat

ved døren til nr. 32 G. Forurettede 2 svingede igen ud efter hans hoved med sværdet. Han

greb sværdbladet og stak Forurettede 2 en enkelt gang med kniven. Han mener ikke, at der

var tale om et dybt stik. Han husker kun at have stuk-ket en gang med kniven. Han tænkte

ikke over, om han stak med kniven over eller under bæltestedet. Det var tilfældigt, at han

ramte ham, som han gjorde. Han husker ikke, hvad han sagde til politiet eller

ambulancefolkene. Han mener, at han blot sagde, at han håbede, at Forurettede 2 ikke havde

det godt. De skader, han fik på sin læderjakke, stammer fra Forurettede 2's brug af sværdet

mod ham. Han har i dag et ar på højre albueled. Det stammer fra episoden. Det var under den

anden episode, at han blev ramt af sværdet på armen. Han ønskede ikke at dræbe Forurettede

2. Hvis han ville have dræbt Forurettede 2, ville han ikke have stoppet. Han stop-pede, da

Forurettede 2 stoppede. Hans plan med at tage kniven var at få Forurettede 2 til at droppe

svær-det. Han ville vise Forurettede 2, at han ikke var bange for ham, og at han var klar til at

forsvare sig selv. Han så ikke nogen bambuspind eller nogen skede til sværdet. Han var meget

over-rasket over at blive anholdt, idet han blot havde forsvaret sit liv.   

Vidne 3 har forklaret supplerende blandt andet, at tiltalte kom med en række udta-lelser

undervejs i ambulancen. Hun talte ikke med tiltalte, men lyttede blot til ham. Tiltalte havde

vist nok tre skader på hænderne og en skade på højre arm. Tiltalte sagde flere gange, at han

håbede, at Forurettede 2 ville dø. De bad ham stoppe med at sige det, men han blev ved med

spontant at udtale det. Tiltalte sagde også, at Forurettede 2 havde angrebet ham med et sværd,

ligesom han flere gange gentog, at hans læderjakke havde reddet hans liv. Tiltalte har sikkert

også udtalt, sådan som det står anført i politirapporten, at han havde hentet en



/

- 4 -

kniv for at forsvare sig selv, men hun husker det ikke i dag. Tiltalte nævnte også ordet

”hævn” .

Forurettede 2 har forklaret supplerende blandt andet, at han kan vedstå de forklaringer, han

har afgivet i sin egen sag. Han havde et anspændt forhold til tiltalte forud for episoden. Hvis

ikke man gjorde, som tiltalte sagde, så kunne der godt komme konsekvenser. Han havde ikke

forud for episoden haft en truende adfærd over for tiltalte. Han havde sagt til tiltalte, at han

ikke havde syntes om, at tiltalte havde truet med at slå en hund ihjel. Person 1's hund var den

pågældende dag stukket af. Tiltalte havde løbet efter den. Han var bange for, at tiltalte ville

slå hunden ihjel, så han gik selv ud for at lede efter hunden. Han sagde til tiltalte, at han

skulle lade hunden være. Tiltalte sagde, at hunden bare skulle dø. Tiltalte havde en kniv på

sig hele tiden. Han gik tilbage til Person 1 med hunden, da han havde fun-det den. Han er

sikker på det, han har forklaret om hunden. Han kan ikke huske, at Person 1 og ham var

blevet bedt om at dæmpe sig. Da døren ind til Person 1's bolig ikke kunne låses, gik han ud

igen. Person 1 er handicappet, og han ønskede ikke, at tiltalte skulle komme ind i Person 1's

bolig. Han husker ikke, hvornår han tog sværdet. Han betragtede det ikke som et sværd, men

som en bambusstok, som Person 1 og han ikke har kunnet skille ad. Han stod ved

nedløbsrøret til bolig nr. 32 G. Han havde da stokken eller sværdet med sig, idet han havde

set tiltalte med en kniv. Tiltalte kom gående mod ham i en truende positur med ar-mene ud til

siden. Tiltalte havde en kniv i hver sin hånd. Han husker, at Vidne 2 sagde til til-talte, at

tiltalte skulle ”tage ham” . Han prikkede til tiltalte med bambusstokken eller svær-det for at

holde tiltalte på afstand. Sværdet var da fortsat i skeden, hvorfor han opfattede det som en

stok. Hvis der havde været tale om et sværd, ville det være gået igennem tiltal-te. På et

tidspunkt faldt skeden til sværdet væk. Det skete, da han forsøgte at holde tiltalte væk med

stokken. Skeden gled blot af. Da han holdt tiltalte væk med stokken eller sværdet, trådte

tiltalte til side og huggede kniven i ham to gange. Luften forsvandt ud af ham. Han sagde til

tiltalte, at han havde fået nok. Det var for at undgå at blive slået ihjel. Han husker ikke, om

tiltalte gik tilbage til sin bolig på noget tidspunkt. Han husker meget lidt fra ger-ningsdagen,

da han blev sløv efter at være blevet ramt med kniven. Han havde drukket et glas likør forud

for episoden. Han var ikke fuld. Han har ikke et dagligt forbrug af alkohol. Han havde måske

drukket alkohol nogle dage i forvejen. Han blev stukket to gange med kniven. Han ved ikke,

hvor tiltalte sigtede med kniven. Tiltalte forsøgte at slå ham ihjel. Tiltalte havde to knive med

sig, da tiltalte stak ham. Det er han sikker på. Den ene kniv ligger nok stadig i området. Han

husker ikke, om han hele tiden har forklaret, at tiltalte havde to knive. Han syntes, det er

beklageligt, at skeden til sværdet ikke er blevet fundet. Det må være fordi, at politiet ikke har

gjort deres arbejde godt nok. Det kan godt være, at



/

- 5 -

tiltalte holdt fast i bladet på sværdet på et tidspunkt, men han husker det ikke længere. Til-

talte havde købt sit tøj i en genbrugsbutik. Tøjet havde huller i forvejen.   

Vidne 2 har forklaret supplerende blandt andet, at hun drak morgenkaffe med tiltalte den

pågældende dag. Hun husker ikke, om de drak andet end kaffe. Hun havde nok røget en joint.

Tiltalte havde muligvis drukket en øl, men hun husker det ikke. Ingen af dem var påvirkede.

Der var meget larm fra Person 1's bolig, hvilket fik hende til stille og roligt at banke på

væggen og bede dem om at skrue lidt ned. Der blev talt lidt frem og til-bage. Forurettede 2

råbte til tiltalte, at han bare skulle komme, og at han ville slå tiltalte ihjel. Hun opfattede også

truslen som rettet mod hende. Da hun hørte Forurettede 2's trussel, tænkte hun ikke på blot at

låse døren. Tiltalte gik ud, og hun fulgte efter. Tiltalte løb hen mod nr. 32 G, hvor Forurettede

2 stod ved hjørnet. Da hun så, at Forurettede 2 havde et sværd, løb hun tilbage til sin bolig.

Hun stod ud for det midterste vindue, da hun så, at Forurettede 2 havde et sværd. Tiltalte var

da tæt henne ved Forurettede 2. Hun så ikke tiltalte have nogen kniv på noget tidspunkt. Hun

var kun udenfor i ganske få sekunder. Hun opfattede det sådan, at tiltalte var løbet ud for at

beskytte hende. Hun husker ikke, om nogen af dem sagde noget, mens hun var udenfor. Hun

så ikke, om tiltalte gik eller løb frem mod Forurettede 2. Hun husker ikke, om hun så

Forurettede 2 løbe ind for at hente et sværd. Hun mener, at Forurettede 2 havde et sværd fra

begyndelsen af. Der var ingen skede på sværdet. Forurettede 2 svingede med sværdet i

retning mod tiltalte. Hun har ikke råbt til tiltalte, at han skulle tage Forurettede 2. Da hun kom

ind til sig selv, hørte hun ikke råben eller skrigeri udenfor. Person 1 har en hund, men den har

aldrig boet på hans adresse. Person 1 havde ikke sin hund på besøg den dag. Hun har selv en

hund. Hun er sik-ker på, at der ikke var andre hunde den dag. Tiltalte har en mobiltelefon,

men han bruger den aldrig. Han låner af og til hendes telefon. Hun så først tiltalte igen, da

hun hørte ham skrige og gik ind til ham. Tiltalte var kommet til skade med sin tommelfinger.

Hun har ikke talt med tiltalte, siden han blev anholdt. Forurettede 2 var ofte påvirket af

medicin og kunne finde på at gå ind i hendes lejlighed uden hendes tilladelse. Det hændte, at

han af og til troede, at hun havde taget hans ting. Hun var og er meget bange for Forurettede

2. Hun er stadig nabo til Forurettede 2. Hun har ingen relation til ham. Hun har talt med ham

en gang siden episo-den, hvor han viste hende sine ar.   

Vidne 5 har forklaret supplerende blandt andet, at episoden, hvor der var uro, tog 5 til 10

minutter. Han så, at Forurettede 2 var på vej i retning mod markerne, og at tiltalte løb efter.

Han kunne ikke se, om manden gik ud mod markerne eller ind ad indgangen i rækkehuset

længst mod markerne. Vidnet stod omkring 15 til 20 meter fra mændene, der skændtes. De

forsvandt om bag hækken, hvorefter han ikke kunne se dem mere. Han kunne ikke høre,



/

- 6 -

hvad der blev sagt. Kvinden var til stede i hele den periode, hvor han stod og kiggede. Han så

ikke nogen hund.

Personlige oplysninger

Der er til brug for ankesagen foretaget mentalundersøgelse af tiltalte.

Tiltalte er foruden de afgørelser, der er gengivet i byrettens dom, straffet ved dom af 23.

september 2020 med en bøde på 5.000 kr. for overtrædelse af knivlovens § 7, stk. 1, jf. § 1,

og § 2, stk. 1, nr. 3.

Tiltalte har været frihedsberøvet under anken.

Landsrettens begrundelse og resultat

Bevisvurderingen

Af landsrettens kendelse vedrørende skyldspørgsmålet fremgår:

”Alle nævninger og dommere udtaler:

Forhold 1, 2 og 4

Også efter bevisførelsen for landsretten findes tiltalte – med samme begrundelse som

byretten – skyldig i forhold 1, 2 og 4.

Forhold 6 og 7

Som anført af byretten kan det lægges til grund, at Forurettede 2 udøvede vold mod

tiltalte ved at ramme tiltalte flere gange med et sværd. Efter oplysningerne i sagen kan

det endvidere lægges til grund, at Forurettede 2 af tiltalte blev tildelt to stiksår med en

kniv i maven, hvoraf det ene stik gik gennem bughinden og medførte læsioner i

tyndtarmen. Ifølge oplysningerne i personundersøgelsen har knivstikkene bragt

Forurettede 2 i livsfare, og han ville uden akut, kompetent lægehjælp næppe have

overlevet.

Bevisspørgsmålene for landsretten angår i første række, om tiltalte havde forsæt til at

dræbe Forurettede 2 med kniven, og i anden række om tiltaltes angreb er straffrit efter

straffelovens bestemmelser om nødværge, jf. straffelovens § 13, stk. 1 eller 2.



/

- 7 -

For så vidt angår spørgsmålet om tiltaltes forsæt bemærker landsretten, at det efter

tiltaltes egen forklaring må lægges til grund, at tiltalte havde opfattet den indledende

situation, hvor han blev ramt af et sværd, som faretruende, og at han hentede en kniv,

idet han var parat til i givet fald at tage kampen op mod Forurettede 2. Tiltalte stak

herefter Forurettede 2 to gange i maveregionen med en stor køkkenkniv. I hvert fald det

ene stik har været afgivet med en sådan styrke, at det gik igennem bughin-den. Som

følge af knivstikkene har Forurettede 2 været i livsfare. Tiltalte udtalte flere gange

umiddelbart efter episoden blandt andet, at han håbede, at Forurettede 2 ville afgå ved

døden. Under disse omstændigheder finder landsretten det godt-gjort, at tiltalte i hvert

fald må have indset, at det var sandsynligt, at forurettede kun-ne dø af de to knivstik, og

at han på gerningstidspunktet har forholdt sig psykologisk accepterende til muligheden

for, at hans knivstik ville være dødbringende. På denne baggrund tiltræder landsretten,

at tiltalte har haft det fornødne forsæt til at dræbe Forurettede 2.   

Som anført ovenfor har landsretten – som byretten – lagt til grund, at tiltalte indled-

ningsvis blev angrebet af Forurettede 2 med et sværd, og at tiltalte i den forbindel-se

blev ramt af sværdet. I stedet for at forlade området eller søge tilflugt, gik tiltalte til sin

bopæl, hvor han hentede en kniv, hvorefter han på ny opsøgte Forurettede 2, der fortsat

var i besiddelse af et sværd. Selv om det ikke kan udelukkes, at Forurettede 2 fortsatte

med at udøve vold eller forsøgte at udøve vold mod tiltalte ved brug af sværdet, finder

landsretten, at det ikke var nødvendigt for tiltalte at gå tilbage til den faretruende

situation med en kniv for at modstå eller afværge et angreb imod ham. Allerede på

denne baggrund findes tiltaltes knivstik mod Forurettede 2 ikke omfattet af

straffelovens § 13, stk. 1.   

Straffelovens § 13, stk. 2, omhandler den situation, hvor nogen overskrider grænser-ne

for lovligt nødværge, idet en sådan overskridelse efter omstændighederne kan væ-re

straffri, hvis overskridelsen er rimeligt begrundet i den ved angrebet fremkaldte skræk

eller ophidselse. Henset til at Forurettede 2's indledningsvise angreb mod til-talte må

anses for ophørt, da tiltalte besluttede at gå tilbage til sin bopæl for at hente en kniv,

finder landsretten, at straffelovens § 13, stk. 2, ikke kan begrunde straffri-hed.   

Tiltaltes forsøg på at dræbe Forurettede 2 er derfor ikke straffrit efter straffelovens

bestemmelser om nødværge.



/

- 8 -

Tiltalte findes herefter skyldig som fastslået ved byrettens dom.”

Sanktionen

Tiltalte er fundet skyldig i navnlig forsøg på drab efter straffelovens § 237, forsøg på grov

vold efter straffelovens § 245, stk. 1, i gentagelsestilfælde samt trusler efter straffelovens §

123, stk. 1, og § 266.

Der er afgivet 17 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 6 år og 1 stemme for fæng-sel

i 5 år.

Flertallet har ved straffens fastsættelse taget hensyn til karakteren af den begåede krimina-

litet, hvorunder der tillige er henset til forløbet forud for drabsforsøget og omstændighe-derne

ved de begåede forhold i øvrigt.

Mindretallet kan ved sin begrundelse for strafudmålingen henvist til begrundelsen for by-

retten.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at tiltalte straffes med fængsel i 6 år.

Straffen fastsættes efter de bestemmelser, der er gengivet i byrettens dom, idet der tillige

citeres ”, jf. til dels § 89.”

Erstatning

Af de grunde, der er anført af byretten, finder landsrettens juridiske dommere, at tiltalte skal

betale en tortgodtgørelse til Forurettede 2 på 20.000 kr. Beløbet forrentes efter er-

statningsansvarslovens § 16 fra den 18. juni 2021.

Landsretten tiltræder, at Forurettede 2's øvrige erstatningspåstande ikke er taget under

påkendelse.   

Konklusion

Straffen forhøjes til fængsel i 6 år og tortgodtgørelsen, der rettelig skal forrentes fra den 18.

juni 2021, forhøjes til 20.000 kr.

I øvrigt stadfæstes byrettens dom.



/

- 9 -

T h i k e n d e s f o r r et :

Tiltalte straffes med fængsel i 6 år.

Tiltalte skal inden 14 dage til Forurettede 2 betale 20.000 kr. med pro-cesrente fra den 18.

juni 2021.

I øvrigt stadfæstes byrettens dom.

Tiltalte betaler sagens omkostninger for landsretten,



/