Sag om, hvorvidt et lån skal anses for et indirekte lån - og dermed for en skattepligtig hævning - til selskabets eneanpartshaver
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Skat;

/

ØSTRE LANDSRET DOM
afsagt den 13. maj 2022

Sag BS-2203/2021
(11. afdeling)

Sagsøger
(advokat Andreas Salmony)

mod

Skatteministeriet
(advokat Bodil Marie Søes Petersen)

Landsdommerne Nikolaj Aarø-Hansen, Jacob Waage og Kasper Madsen (kst.) har
deltaget i sagens afgørelse.

Sagen, der er anlagt ved Retten i Næstved den 14. juli 2020, er ved kendelse af 18.
januar 2021 henvist til behandling ved Østre Landsret i medfør af retspleje-lovens
§ 226, stk. 1.

Sagen angår spørgsmålet om, hvorvidt et lån, som selskabet Virksomhed ApS 1 i
2014 ydede til Vidne, i medfør af ligningslovens § 16 E, jf. § 16 A, skal anses for
et indirekte lån – og dermed for en skattepligtig hævning – til selskabets
eneanpartshaver Sagsøger, der på lånetidspunktet ventede barn med Vidne.

Påstande
Sagsøger, har nedlagt principal påstand om, at sagsøgte, Skat-teministeriet,
tilpligtes at anerkende, at hendes aktieindkomst i indkomståret 2014 ikke skal
forhøjes med 296.503 kr., subsidiært at sagen hjemvises til fornyet behandling ved
Skattestyrelsen.



/

2

Skatteministeriet har påstået frifindelse.

Sagsfremstilling
Af Landsskatterettens afgørelse af 14. maj 2020 vedrørende Sagsøgers klage over
SKATs afgørelse af 7. juni 2016 fremgår:

”Sagens emne
Klagepunkt SKATs afgø- Klagerens Landsskatteret-

relse opfattelse tens afgørelse
Indkomståret 2014
Aktieindkomst
Lån til hovedanparts-
haverens nærtstående
anset for udbytte 296.503 kr. 0 kr. 296.503 kr.

Møde mv.
Der har været afholdt et retsmøde ved Landsskatteretten, hvor klage-rens
repræsentant har haft mulighed for at udtale sig.

Faktiske oplysnin ger 
Klageren er ejer og direktør i Virksomhed ApS 1.

Selskabets hoveda ktivitet er at drive konsulentvirksomhed, at virke
som holdingselska b samt anden i forbindelse dermed stående virksom-
hed. Selskabet ejer hele anpartskapitalen i Virksomhed ApS 2
og ejede hele anpartskapitalen i Virksomhed ApS 3, der blev opløst ved
erklæring den 4. oktober 2018.

Selskabet udstedte et lån på 296.503 kr. til Vidne i 2014. Det er oplyst af
SKAT, at klageren knap en måned efter långivningen nedkom med
klagerens og Vidnes første barn. Parret flyttede ifølge det oplyste sammen
den 1. oktober 2015.

Der er fremlagt gældsbrev af 17. juni 2014, som er underskrevet samme
dag af Vidne og af klageren på vegne af selskabet.

Af gældsbrevet fremgår, at gælden forrentes med 3 % p.a., som tillæg-ges
lånet på 296.503 kr. Ifølge gældsbrevet kan kreditor til enhver tid kræve
gælden helt eller delvist indfriet med 6 måneders varsel, mens debitor kan
indfri gælden helt eller delvist uden varsel.

Der er i forbindelse med sagens behandling ved Skatteankestyrelsen
fremlagt to gældsbreve med selskabet som kreditor.

Det ene gældsbrev er dateret den 27. august 2014 og vedrører et lån på
25.000 kr. til Person 1. Det andet gældsbrev er ikke dateret. Gældsbrevet
vedrører et lån på 200.000 kr. til Person 2. Rente- og indfrielsesvilkårene
er de samme som ved lånet til Vidne.



/

3

Skatteankestyrelsen har modtaget udskrift af mellemregningskontoen
mellem selskabet og klageren for 2014 (konto 6860, Mellemregning
Virksomhed ApS 1/Sagsøger).

Der var følgende posteringer på mellemregningskontoen fra den 1. ja-nuar
2014 til den 31. december 2014:

Konto 6860 Mellemregning Virksomhed ApS 1/Sagsøger

Dato Bilag Tekst Beløb Saldo
01-01-2014 Primo -128.844,73 -128.844,73
10-06-2014 43 Udbytte 2013 -36.500,00 -165.344,73
01-10-2014 65 Touran solgt 50.000,00 -115.344,73
31-12-2014 Renter -121.120,71

mellemregning -5.775,98
31-12-2014 Saldo ultimo -121.120,71 

SKATs afgørelse
SKAT har forhøjet klagerens aktieindkomst for indkomståret 2014 med
296.503 kr.

Af SKATs afgørelse fremgår bl.a.:

”(…)

SKAT vurderer, at Virksomhed ApS 1 udsteder lån til Vidne be-
grundet i, at Vidne er en særlig nærtstående person til dig som
hovedanpartshaver.

Vidne kan karakteriseres som særligt nærtstående til dig, fordi i er
samlevende, og fordi du knap 1 måned efter långiv-ningen
nedkommer med jeres barn.
Virksomhed ApS 1 udsteder lånet til Vidne til fordel for dig som
selskabets hovedanpartshaver.

SKAT vurderer, at lånet ikke er omfattet af undtagelserne fra be-
skatning jf. LL § 16E, stk. 1, fordi udstedelse af lån til Vidne ikke er
en sædvanlig forretningsmæssig disposition for selska-bet.
Gældsbrevet er ikke udstedt på markedsmæssige vilkår og
dispositionen ses ikke for forretningsmæssig begrundet.

I henhold til LL § 16 E, stk. 1 anses udbetalingen af lånet til din
samlever Vidne for en hævning uden tilbagebetalings-pligt for dig.

På baggrund af, at Virksomhed ApS 1 hovedsageligt er et passivt
selskab, be-skattes lånet som udbytte hos dig jf. LL § 16A, stk. 2.
Udbytte beskattes som aktieindkomst jf. PSL § 4 A, stk. 1 nr. 1.

SKATs konklusion
Det er SKATs vurdering efter at have modtaget din indsigelse, at
ansættelsen fastholdes.



/

4

Der er ikke kommet yderligere oplysninger, der kan begrunde at
ansættelsen skal ændres.

(…)”

Skattestyrelsen har haft følgende bemærkninger til Skatteankestyrelsens
indstilling til Landsskatteretten:

”(…)

Skattestyrelsen er enig i Skatteankestyrelsen indstilling til afgørelse i
sagen. Klager beskattes af selskabets udlån jf. ligningslovens § 16 A.

Klager er hovedanpartshaver og direktør i Virksomhed ApS 1.
Selskabets ho-vedaktivitet i 2014 har været ejerskab i anparter i
datterselskaberne Virksomhed ApS 2 og Virksomhed ApS 3, samt
drift af konsulentvirk-
somhed. Selskabets driver ikke lånevirksomhed og har ingen for-
retningsmæssige relationer til låntager.

Den 17. juni 2014 underskrives gældsbrevet, hvor Vidne låner
296.503 kr. af Virksomhed ApS 1. Knap en måned efter långivningen
nedkommer klager med hendes og låntagers fælles barn.

Lånet er udstedt uden sikkerhedsstillelse, og gældsbrevet indehol-der
ingen afviklingsaftale.

Låntager har den 13. december 2013 fået gældssanering for tidlige-re
gæld. Skattestyrelsen har her en vis formodning om, at klager måtte
have kendskab til dette, hvorfor det virker usædvanligt, at lånet er
ydet uden sikkerhedsstillelse.

På baggrund af ovenstående anser Skattestyrelsen lånet som sket,
udelukkende som følge af klagers bestemmende indflydelse i sel-
skabet. Herefter bærer lånet præg af klager personlige interesser og vi
anser lånet for at have passeret klages økonomi, der beskattes ef-ter
ligningslovens § 16 A.

Den omstændighed, at klager ifølge mellemregningskontoen havde et
tilgodehavende hos selskabet på 165.345 kr. i indkomståret 2014, kan
ikke føre til andet resultat.

(…)”

Klagerens opfattelse
…

Landsskatterettens afgørelse
Der anses ikke at foreligge en sagsbehandlingsfejl. SKATs afgørelse er
gyldig.



/

5

Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktionærer, medregnes som ud-
gangspunkt til den skattepligtige indkomst som udbytte af aktier, jf.
ligningslovens § 16 A, stk. 1 og stk. 2, nr. 1.

Selskabet har ydet et lån på 296.503 kr. til Vidne i indkomstå-ret 2014.
Klageren var på tidspunktet for lånet gravid med
Vidnes barn.

Det er ikke godtgjort, at lånet er forretningsmæssigt begrundet. På det
foreliggende grundlag anses lånet til Vidne at være en følge af klagerens
bestemmende indflydelse i selskabet. Lånet anses for at have passeret
klagerens økonomi.

Klageren er skattepligtig af lånet på 296.503 kr. i indkomståret 2014 som
udbytte, jf. ligningsloven § 16 A.

SKATs afgørelse stadfæstes.”

Der er for landsretten fremlagt lånedokumenter, hvorefter Virksomhed ApS 1 og
Virksomhed ApS 2, som er et af Virksomhed ApS 1 100 % ejet datterselskab, i
årene 2013-2015 har ydet flere lån end dem, der fremgår af Landsskatterettens
afgø-relse. Flere af lånedokumenterne er ikke underskrevne eller daterede. I perio-
den op til lånet til Vidne udgjorde det største af de nævnte udlån 62.500 kr., og i
perioden derefter var det største lånebeløb 200.000 kr. Det er op-lyst, at lånene –
ud over det omtvistede lån til Vidne – er ydet til per-soner, som da havde
ansættelse i koncernen. Lånene er i vidt omfang ydet mod sikkerhedsstillelse i
form af lønindeholdelse til modregning i restgælden i til-fælde af fratrædelse og
alle til en rente på 3 % p.a. De øvrige lånevilkår er i det væsentligste identiske med
lånevilkårene for lånet mellem Virksomhed ApS 1 og Vidne.

Vidne betalte den 2. juni 2015 et afdrag på gælden til Virksomhed ApS 1 på
100.000 kr.

Det fremgår af en adressesøgning for Adresse i København, at Vidne var tilmeldt
adressen i perioden fra den 4. de-cember 2004 til den 1. oktober 2015. Derudover
har Person 3 væ-ret registreret på adressen i perioden fra den 28. august 2012 til
den 24. februar 2013, Person 4 i perioden fra den 17. marts 2013 til den 18. august
2016 og Person 5 i perioden fra den 31. oktober 2014 til den 15. august 2016.

Det fremgår af en artikel af 19. marts 2020 fra Sjællandske Medier, at coronakri-
sen midlertidigt forårsagede lukning af Virksomhed ApS 2, Virksomhed 1 og
Virksomhed 2, og at Sagsøger informerede medarbejderne på Virksomhed ApS 2
og Virksomhed 1, mens ”hendes mand, Vidne,” kørte til Søn-derborg for at
overbringe nyheden.



/

6

Forklaringer
Vidne har afgivet forklaring.

Vidne har forklaret blandt andet, at han er 50 år gammel og har fire
børn. Han har to børn sammen med Sagsøger. Han har derudover to ældre børn
med en anden kvinde, som han blev skilt fra i 2011. Han beskæftiger sig med
rådgivning af ejerledede virksomheder.

I 2014 boede han i lejligheden i Adresse, i København, hvor han betalte en
månedlig leje på cirka 12.000 kr. I 2012 lejede han et værelse ud til Person 3 for
3.300 kr. om måneden. I 2013 flyttede Person 4 ind i stedet for Person 3, der havde
anbefalet ham som ny lejer. Person 4 boede på samme vilkår og betalte samme
leje. Person 5 flyttede senere også ind, og hun var kæreste med Person 4.

Han lånte i 2014 penge af Virksomhed ApS 1. Han havde netop fået
gældssanering, og han var bange for at komme til at glemme et afdrag, hvorved
hele gælden kun-ne bringes til live igen. Derfor ønskede han lånet for at kunne
betale alle kredi-torerne endeligt ud på én gang. Han er ikke sikker på, om han
også kunne være bevilget et tilsvarende lån i et pengeinstitut, men han tror det
ikke. Han kunne derimod nok have lånt beløbet privat et andet sted.

Da han lånte beløbet, havde han og Sagsøger i cirka halvandet år haft en relation,
hvor de jævnligt skiftede mellem at være kærester og ikke kærester. De boede ikke
sammen på det tidspunkt. Et af børnene fra hans ægteskab har et handicap, der
gjorde, at det var nødvendigt for ham at fokusere på at give bar-net tryghed og en
fast base. Dette var også årsagen til, at han beholdt sin lejlig-hed i København,
hvor de store børn kunne være hos ham hver anden uge. Sagsøger og han har
begge temperament og er store personligheder, og det slog nogle gange gnister
mellem dem. Det var ikke planlagt, at Sagsøger blev gravid, og de var på trods af
fødslen i Dato 2014 ikke klar til at flytte sammen. Da der senere faldt mere ro på
hos hans ekshustru, kunne han og Sagsøger flytte sammen. De bor sammen i dag.
De er ikke gift.

Han betalte Virksomhed ApS 1 et afdrag på 100.000 kr. i 2015. Han har haft
midlerne til efterfølgende at afdrage yderligere, men hans revisor har frarådet ham
at gøre det på grund af denne sag.

Sagsøger har ikke ønsket at afgive forklaring i landsretten, da hun er meget berørt
af sagen. Hun føler, at der bliver stillet spørgsmål ved hendes integritet.

Retsgrundlag
Ligningsloven



/

7

Ligningslovens § 2, stk. 1 og 2, lyder:

”§ 2. Skattepligtige,
1) hvorover fysiske eller juridiske personer udøver en bestem-

mende indflydelse,
2) der udøver en bestemmende indflydelse over juridiske perso-ner,
3) der er koncernforbundet med en juridisk person,
4) der har et fast driftssted beliggende i udlandet,
5) der er en udenlandsk fysisk eller juridisk person med et fast

driftssted i Danmark, eller
6) der er en udenlandsk fysisk eller juridisk person med kulbrinte-

tilknyttet virksomhed omfattet af kulbrinteskattelovens § 21, stk.
1 eller 4,

skal ved opgørelsen af den skatte- eller udlodningspligtige indkomst
anvende priser og vilkår for handelsmæssige eller økonomiske transak-
tioner med ovennævnte parter i nr. 1-6 (kontrollerede transaktioner) i
overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået, hvis transaktio-
nerne var afsluttet mellem uafhængige parter.
Med juridiske personer i nr. 1 og stk. 3 sidestilles selskaber og forenin-ger
m.v., der efter danske skatteregler ikke udgør et selvstændigt skat-
tesubjekt, men hvis forhold er reguleret af selskabsretlige regler, en
selskabsaftale eller en foreningsvedtægt.
Stk. 2. Ved bestemmende indflydelse forstås ejerskab eller rådighed
over stemmerettigheder, således at der direkte eller indirekte ejes me-
re end 50 pct. af aktiekapitalen eller rådes over mere end 50 pct. af
stemmerne. Ved bedømmelsen af, om den skattepligtige anses for at
have bestemmende indflydelse på en juridisk person, eller om der
udøves en bestemmende indflydelse over den skattepligtige af en
juridisk eller fysisk person, medregnes aktier og stemmerettigheder,
som indehaves af koncernforbundne selskaber, jf. stk. 3, af personlige
aktionærer og deres nærtstående, jf. ligningslovens § 16 H, stk. 6, eller
af en fond eller trust stiftet af moderselskabet selv eller af de nævnte
koncernforbundne selskaber, nærtstående m.v. eller af fonde eller tru-
ster stiftet af disse. Tilsvarende medregnes ejerandele og stemmeret-
tigheder, som indehaves af andre selskabsdeltagere, med hvem sel-
skabsdeltageren har en aftale om udøvelse af fælles bestemmende ind-
flydelse. Tilsvarende medregnes ejerandele og stemmerettigheder,
som indehaves af en person eller et dødsbo, i fællesskab med nærtstå-
ende eller i fællesskab med en fond eller trust stiftet af den skatteplig-
tige eller dennes nærtstående eller fonde eller truster stiftet af disse.
Som nærtstående anses den skattepligtiges ægtefælle, forældre og
bedsteforældre samt børn og børnebørn og disses ægtefæller eller
dødsboer efter de nævnte personer. Stedbarns- og adoptivforhold si-
destilles med oprindeligt slægtskabsforhold.”

Bestemmelsens stk. 2, 5. og 6. pkt., fik sin nuværende ordlyd ved § 11 i lov nr. 458
af 9. juni 2004 om ændring af forskellige skatte- og afgiftslove m.fl. Af for-
arbejderne til den nævnte lovændring, jf. de almindelige bemærkninger i lov-
forslag nr. L 126 af 14. januar 2004, fremgår blandt andet:

”Almindelige bemærkninger
…
2. Lovforslagets enkelte dele
…



/

8

Harmonisering af begrebet »bestemmende indflydelse« i skattelov-
givningen
Formålet med forslaget er, at skabe en ensartet begrebsanvendelse med
hensyn til den indflydelse, som en fysisk person har over en juri-disk
person eller en juridisk person har over en anden juridisk person. Det
foreslås, at der opereres med to hovedbegreber:

a. Bestemmende indflydelse
b. Kontrollerer eller har væsentlig indflydelse

Endvidere vil forslaget præcisere de krav, der stilles, for at en fysisk eller
juridisk person kan siges at have en bestemmende indflydelse el-ler
kontrollere eller have væsentlig indflydelse i relation til de enkelte
lovbestemmelser. Formålet hermed er, at begreberne fremstår tydeli-gere i
lovgivningen samtidig med, at der opnås en større grad af gen-
nemsigtighed. En mere konsekvent anvendelse af de to begreber vur-deres
endvidere at føre til en forenkling og en større gennemskuelig-hed for
skatteyderne.
…
Herudover defineres det ofte ikke direkte i bestemmelserne, hvilke krav -
f.eks. størrelsen af aktiebesiddelsen - der skal opfyldes, for at der
foreligger bestemmende indflydelse eller kontrol. I visse bestem-melser
fremgår kravene af praksis, eller af bemærkningerne til den lov hvorved
bestemmelsen blev indført. Dette er hverken brugervenligt eller
hensigtsmæssigt. Lovforslaget vil derfor dels sikre, at der alene anvendes
to hovedbegreber i relation til den indflydelse, som en fysisk person kan
have over en juridisk person eller en juridisk person kan have over en
anden juridisk person og dels, at det direkte i de enkelte lovbestemmelser
fremgår, hvilke krav der stilles til personerne, for at de bliver omfattet af
bestemmelsen.
…
Herudover er der i en del af bestemmelserne ikke nogle holdepunkter for
at vurdere, hvilke krav der stilles til en fysisk eller juridisk person, for at
pågældende vil være i besiddelse af en indflydelse, der bevirker, at
personen omfattes af særreglerne. I flere bestemmelser nævnes kri-terierne
for vurderingen slet ikke eller også er begrebet alene defineret via praksis
eller i bemærkningerne til den lov, hvor bestemmelsen op-rindelig blev
indsat. Det gør lovgivningen svært tilgængelig, at ind-holdet af begreberne
ikke fremgår direkte af loven, men alene kan fin-des ved at gennemgå
praksis og bemærkningerne til lovenes oprinde-lige bestemmelser.
…
Herved sikres en større klarhed og ensartethed i begrebsanvendelsen
indenfor skattelovgivningen samtidig med, at bestemmelserne gøres mere
overskuelige og brugervenlige til glæde for såvel borgere som
virksomheder og rådgivere” .

Ligningslovens § 16 A, stk. 1 og stk. 2, nr. 1, har følgende ordlyd:

”  § 16 A. Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst medregnes
udbytte af aktier, andelsbeviser og lignende værdipapirer, jf. dog stk. 4.



/

9

Stk. 2. Til udbytte henregnes:

1) Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller an- 
delshavere, jf. dog stk. 3, og afståelsessummer omfattet af § 16 B, stk.
1.”

Ligningslovens § 16 E blev indført ved § 1, nr. 2, i lov nr. 926 af 18. september
2012 om ændring af ligningsloven, kursgevinstloven, skattekontrolloven og kil-
deskatteloven. Bestemmelsen fik følgende ordlyd:

”§ 16 E. Hvis et selskab m.v. omfattet af selskabsskattelovens § 1, stk. 1,
nr. 1 eller 2, og tilsvarende selskaber m.v. hjemmehørende i udlan-det
direkte eller indirekte yder lån til en fysisk person, behandles lånet efter
skattelovgivningens almindelige regler om hævninger uden til-
bagebetalingspligt, forudsat at der mellem långiver og låntager er en
forbindelse omfattet af § 2. 1. pkt. finder ikke anvendelse på lån, der ydes
som led i en sædvanlig forretningsmæssig disposition, på sæd-vanlige lån
fra pengeinstitutter eller på lån til selvfinansiering som nævnt i
selskabsloven § 206, stk. 2. 1. og 2. pkt. finder tilsvarende an-vendelse på
sikkerhedsstillelser og på midler, der stilles til rådighed.

Stk. 2. Ved tilbagebetaling af lån m.v., der er beskattet efter stk. 1,
medregnes det tilbagebetalte ikke ved opgørelsen af selskabets skat-
tepligtige indkomst.”

Af ændringslovens § 5, stk. 5, om lovens ikrafttræden fremgår, at § 1, nr. 2, har
virkning for lån, der ydes, for sikkerheder, der stilles, og for midler, der stilles til
rådighed, fra og med den 14. august 2012.

Af forarbejderne til ligningslovens § 16 E, jf. de almindelige bemærkninger i
lovforslag nr. L 199 af 14. august 2012, fremgår blandt andet:

”3. Lovforslagets enkelte elementer
3.1. Beskatning af aktionærlån
Lovforslaget har til formål at fjerne de eksisterende skattemæssige in-
citamenter til at optage aktionærlån som skattefrit alternativ til at hæ-ve
løn eller udbytte i selskabet. SKATs compliance-undersøgelser og
indsatsprojekter har vist, at optagelse af ulovlige aktionærlån ofte an-
vendes til finansiering af privatforbrug. De ulovlige aktionærlån træ-der
reelt i stedet for løn eller udbytte, fordi det ikke har været hensig-ten at
tilbagebetale lånene. Det foreslås derfor, at aktionærlån skal be-skattes
allerede ved optagelsen af lånet, således at der ikke opnås en skattemæssig
fordel ved at omdøbe sådanne hævninger, der reelt er løn eller udbytte, til
lån.
Lovforslaget omfatter alene aktionærer m.v. med en kvalificeret til-
knytning til selskabet. Lovforslaget er således begrænset til aktionærer
m.v., der har bestemmende indflydelse i selskabet, eller hvor der mel-lem
selskabet og aktionæren er koncernforbindelse eller en anden nær relation
omfattet af ligningslovens § 2. Derved omfatter lovforslaget



/

10

ikke alle ulovlige aktionærlån, idet det selskabsretlige forbud mod ak-
tionærlån ikke er begrænset til aktionærer med en kvalificeret tilknyt-ning
til selskabet. Omvendt omfatter lovforslaget også aktionærlån, der ikke er
omfattet af et selskabsretligt forbud, idet lovforslaget ikke skelner mellem
aktionærlån fra danske selskaber og aktionærlån fra udenlandske
selskaber, hvor aktionærlån i en række lande er lovlige. Det foreslås
endvidere at rette op på nogle uhensigtsmæssigheder, der opstår i
forbindelse med lån, der ydes i forbindelse med transaktioner mellem et
selskab og dets aktionærer. Det foreslås, at aktionærer be-skattes ved
bortfald af gæld til selskabet f.eks. som følge af aktionæ-rens insolvens.
Endelig foreslås det præciseret, at påtagelse af en beta-lingsforpligtelse,
der skal ophæve udbyttebeskatning m.v. i forbindel-se med en
armslængderegulering efter l igningslovens § 2, kun kan ophæve
udbyttebeskatningen, hvis den påtagne betalingsforpligtelse i sig selv er
på armslængdevilkår, dvs. at den har en reel økonomisk værdi og betales
inden rimelig tid.

3.1.2. Beskatning af aktionærlån
3.1.2.1. Gældende ret
…
De skattemæssige konsekvenser af optagelse af aktionærlån er således
begrænset til mindre justeringer i de tilfælde, hvor markedsrenten ik-ke er
opfyldt. Der sker dog ifølge praksis beskatning af aktionærlån på
udbetalingstidspunktet, hvis det allerede på dette tidspunkt står klart, at
aktionæren ikke vil være i stand til at tilbagebetale lånet som følge af
insolvens. Insolvensbedømmelsen er imidlertid vanskelig at hånd-tere,
fordi den kræver, at SKAT skal foretage en dybtgående undersø-gelse af
aktionærens samlede økonomi, hvor det nødvendige materiale kan være
svært at fremskaffe.
Er aktionæren solvent på lånetidspunktet, kan der ikke ske beskatning af
lånebeløbet, uanset at aktionæren bliver insolvent på et senere tids-punkt,
og dette medfører, at lånet ikke tilbagebetales.
I praksis viser dette sig f.eks. i forbindelse med tvangsopløsning af
selskabet. En tvangsopløsning af selskabet kan være resultatet af et
økonomisk sammenbrud hos både aktionæren og selskabet. Hovedak-
tionæren vil i disse situationer være insolvent, hvorved fordringen i
praksis afskrives som uerholdelig. Lånet beskattes ikke, og tvangsop-
løsningen af selskabet kan tilmed medføre et fradragsberettiget aktie-tab
hos aktionæren.
SKATs compliance-undersøgelser og løbende indsatsprojekter har vist, at
selskabslovens forbud mod aktionærlån i vidt omfang ikke ef-terleves.
Ifølge SKATs beregninger skønnes der i 2010 at være udestå-ende
ulovlige aktionærlån på ca. 4 mia. kr.
SKATs skøn over omfanget af ulovlige aktionærlån bestyrkes yderli-gere
af en undersøgelse foretaget af FSR - danske revisorer i 2011. Denne
undersøgelse viser, at der i 2010 var over 15.000 ulovlige aktio-nærlån,
hvilket er en fordobling i forhold til 2006. Det vil kræve bety-delige
ressourcer at håndhæve det selskabsretlige forbud mod aktio-nærlån over
for et så stort antal ulovlige aktionærlån. Disse omstæn-digheder bevirker,
at det for de fleste har været næsten risikofrit at op-tage ulovlige
aktionærlån.
Aktionærlån kan således anvendes som maskeret løn eller udbytte, og et
medvirkende incitament hertil må antages at være, at det som følge



/

11

af manglende skattemæssige konsekvenser udgør en økonomisk for-del at
hæve løn og udbytte i form af skattefri lån.

3.1.2.2. Forslagets indhold
Det foreslås, at aktionærlån beskattes på udbetalingstidspunktet for
dermed at fjerne de skattemæssige fordele ved at omdøbe løn og ud-bytter
til lån. Aktionærlånet skal ved indkomstopgørelsen behandles efter
skattelovgivningens almindelige regler om hævninger uden til-
bagebetalingspligt. En hævning uden tilbagebetalingspligt vil alt efter de
konkrete omstændigheder være skattepligtig som løn, udbytte eller tilskud
m.v. Dette medfører, at beskatningen skal ske efter de eksiste-rende regler
for den type indkomst, der i den konkrete situation vil være tale om.
Hvis et aktionærlån er omfattet af den foreslåede bestemmelse i lig-
ningslovens § 16 E, vil det i alle skattemæssige relationer blive lagt til
grund, at der foreligger en hævning uden tilbagebetalingspligt. Ved
anvendelsen af skattelovgivningen vil der ikke være tale om en for-dring
henholdsvis gæld.
For at undgå dobbeltbeskatning ved en eventuel tilbagebetaling af lå-net
til selskabet foreslås det, at det tilbagebetalte beløb ikke skal med-regnes
ved opgørelsen af selskabets skattepligtige indkomst. En tilba-gebetaling
vil dog ikke ophæve beskatningen af låntager.
Det foreslås, at der generelt skal ske beskatning, hvis en aktionær med
bestemmende indflydelse i selskabet ydes et lån. Det er således ikke
afgørende for beskatningen, om der er tale om et ulovligt aktionærlån.
F.eks. er lån ulovlige efter selskabsloven, uanset om låntager har be-
stemmende indflydelse over selskabet eller ej, ligesom lån til ledel-
sesmedlemmer er ulovlige efter selskabsloven, men ikke nødvendigvis
skattepligtige efter den forslåede § 16 E.
Tilsvarende findes der en række lande, hvor aktionærlån ikke er ulov-lige.
Det bør ikke være afgørende, om lånet er ydet af et dansk eller et
udenlandsk selskab.
Det foreslås, at beskatning skal ske i de situationer, hvor der ydes lån,
stilles sikkerhed eller på anden måde stilles midler til rådighed for
personer, der har bestemmende indflydelse over selskaber og andre
juridiske personer. Den skattepligtige personkreds er afgrænset til dem,
der har den i ligningslovens § 2 beskrevne interesseforbindelse med det
långivende selskab. Herved sikres, at der sker beskatning i de situationer,
hvor aktionæren har mulighed for at vælge, om selskabet skal yde et lån i
stedet for udbetaling af løn eller udbytte. Der skal dog ikke ske beskatning
i de tilfælde, hvor lånet udgør en sædvanlig for-retningsmæssig situation
f.eks. via almindelige reguleringer af mel-lemregningskonti.
…
4. Økonomiske konsekvenser for det offentlige
…
4.2. Beskatning af aktionærlån
Med lovforslaget indføres beskatning af visse aktionærlån. Hermed fjernes
incitamentet til at optage aktionærlån uden hensigt om at beta-le lånet
tilbage som et skattefrit alternativ til løn eller udbytter. Be-skatningen sker
på udbetalingstidspunktet og sker som beskatning af løn, udbytte, tilskud
m.v. afhængigt af låntagers tilknytningsforhold til selskabet.



/

12

…
Med forslaget forventes hovedparten af det nuværende optag af ulov-lige
aktionærlån at blive konverteret til enten løn eller udbytter.”

Af de specielle bemærkninger til samme lovforslag fremgår blandt andet:

”Til § 1
…
Til nr. 2
Det foreslås at beskatte lån m.v. til aktionærer, der har bestemmende
indflydelse i det långivende selskab. Formålet hermed er at fjerne det
skattemæssige incitament til at optage sådanne lån. Den foreslåede be-
stemmelse i ligningslovens § 16 E skal således imødegå, at aktionærlån
anvendes som skattefrit alternativ til hævning af skattepligtigt udbytte
eller løn.
Det foreslås, at låneforholdet i skattemæssig henseende behandles ef-ter
skattelovgivningens almindelige regler om hævninger uden tilba-
gebetalingspligt. Forslaget medfører, at aktionærlånet beskattes alle-rede
på udbetalingstidspunktet.
Hvis en person i sin egenskab af aktionær med bestemmende indfly-delse
modtager et lån m.v. fra selskabet, skal der efter forslaget ske be-skatning
på samme måde, som hvis låntageren modtog en udbetaling fra selskabet
uden tilbagebetalingspligt. En sådan udbetaling vil som udgangspunkt
skulle beskattes som maskeret udlodning. Hvis aktio-næren er ansat i
selskabet, og udbetalingen kan anses for en rimelig af-lønning for
arbejdsindsatsen, kan der dog i stedet ske beskatning som løn.
En låntager, som ikke selv har bestemmende indflydelse i selskabet, men
er nærtstående - f.eks. ægtefælle - til en aktionær med bestem-mende
indflydelse, omfattes i kraft af henvisningen til ligningslovens § 2 også af
forslaget. Hvis en sådan låntager hverken er aktionær eller ansat i
selskabet, kan vedkommende ikke beskattes af maskeret udbyt-te eller løn.
En hævning uden tilbagebetalingspligt til en sådan person kan efter
praksis anses for at have passeret den nærtstående aktionær med
bestemmende indflydelse. I en sådan situation vil der skulle ske
beskatning hos aktionæren af udbytte eller løn. Mellem ægtefæller vil der
ikke skulle ske yderligere beskatning, men i andre tilfælde vil det
afhængigt af relationen mellem parterne kunne forekomme, at også
låntageren bliver skattepligtig, som hvis låntageren havde modtaget et
beløb uden tilbagebetalingspligt fra selskabet.
…
Hvis et lån er omfattet af den foreslåede bestemmelse i ligningslovens §
16 E, vil det i alle skattemæssige relationer blive lagt til grund, at der
hverken hos långiver eller låntager foreligger et lån. Udover at lånebe-
løbet beskattes som en hævning, betyder det, at låntager ikke vil kun-ne
fradrage sine eventuelle renteudgifter på lånet, ligesom eventuelle
renteindtægter vil blive beskattet som et skattepligtigt tilskud hos sel-
skabet.
Selv om der civilretligt fortsat kan være tale om et ulovligt aktionær-lån,
der skal tilbagebetales, vil en tilbagebetaling af det ulovlige lån ikke føre
til en genoptagelse af beskatningen af lånet hos aktionæren.



/

13

Dette svarer til, at det ikke er muligt at ophæve beskatningen ved til-
bagebetaling af løn eller udbytte.
…
Til § 16 E, stk. 1
Efter den foreslåede § 16 E, stk. 1, skal der ske beskatning i de tilfælde,
hvor et selskab direkte eller indirekte stiller midler til rådighed for, yder
lån til eller stiller sikkerhed for en fysisk eller juridisk pe rson, der har den
i ligningslovens § 2 nævnte forbindelse til selskabet.
Det gælder, uanset om lånet m.v. sker på markedsvilkår, og uanset om der
stilles betryggende sikkerhed for lånet.
Beskatning efter den foreslåede § 16 E, stk. 1, omfatter således en del af
de lån, der er i strid med selskabslovens § 210, stk. 1. Det gælder f.eks. lån
til hovedaktionærer, mens f.eks. lån til mindretalsaktionærer og
ledelsesmedlemmer ikke nødvendigvis vil være omfattet af den fo-
reslåede § 16 E.
Bestemmelsen omfatter også lån, der ikke er ydet direkte til en aktio-nær.
Lån kan f.eks. opstå ved, at selskabet overtager en fordring mod en ak-
tionær, køber et pantebrev udstedt af en aktionær eller låner til nært-
stående personer, f.eks. ægtefæller eller børn.
…
Beskatning finder kun sted i de tilfælde, hvor der mellem långiver og
låntager er en forbindelse, der er omfattet af ligningslovens § 2. Dette er
f.eks. tilfældet, hvor låntager alene, sammen med sine nærtstående eller
sammen med andre aktionærer, med hvem låntager har en aftale om
udøvelse af fælles bestemmende indflydelse, direkte eller indirekte ejer
mere end 50 pct. af aktiekapitalen eller råder over mere end 50 pct. af
stemmerne i det långivende selskab.
…
Til § 16 E, stk. 2
Lån, der er beskattet efter den foreslåede bestemmelse i § 16 E, anses som
nævnt ikke for et lån i skattemæssig forstand. Tilbagebetaling af lån, der
er beskattet efter den foreslåede bestemmelse i § 16 E, stk.1, skal derfor
skattemæssigt behandles som et tilskud til selskabet, idet der ikke
skattemæssigt anses at foreligge et lån. For at undgå dobbelt-beskatning
foreslås det, at en eventuel tilbagebetaling ikke skal med-regnes ved
opgørelsen af selskabets skattepligtige indkomst.”

Forud for lovforslagets fremsættelse for Folketinget sendte Skatteministeriet den 2.
juli 2012 et udkast til lovforslaget i høring. I § 1, nr. 2, i det oprindelige udkast til
lovforslag til indførelse af ligningslovens § 16 E var bestemmelsen foreslået
affattet således:

”§ 16 E. Hvis et aktie- eller anpartsselskab yder lån i strid med selskabs-
lovens § 210, stk. 1, behandles lånet efter skattelovgivningens alminde-
lige regler om hævninger uden tilbagebetalingspligt. For så vidt angår lån
til selskaber m.v., finder 1. pkt. anvendelse, uanset om lånet er om-fattet af
selskabslovens §§ 206-209 eller §§ 211-14, medmindre det lån-tagende
selskab er hjemmehørende i en stat, der er medlem af EU, eller
udbyttebeskatningen skulle være frafaldet eller nedsat efter bestemmel-
serne i direktiv 90/435/EØF eller dobbeltbeskatningsoverenskomsten med
den pågældende stat, Færøerne eller Grønland.



/

14

…”
Af udkastets bemærkninger til lovforslagets enkelte bestemmelser fremgik blandt
andet:

”Til § 1
…
Til nr. 2
Det foreslås at beskatte ulovlige aktionærlån. Formålet hermed er at fjerne
det skattemæssige incitament til at optage sådanne lån. Den fore-slåede
bestemmelse i ligningslovens § 16 E skal således imødegå, at ak-tionær-
og ledelseslån anvendes som skattefrit alternativ til hævning af
skattepligtigt udbytte eller løn.
…
Til § 16 E, stk. 1
…
Forbuddet i selskabslovens § 210, stk. 1, gælder penge og pengeeffekter,
dvs. f.eks. obligationer og aktier, der lånes ud, stilles til sikkerhed eller
stilles til rådighed for aktionærerne, dvs. personer eller selskaber, der ejer
mindst én aktie i selskabet, eller ledelsesmedlemmer i selskabet, dvs.
direktører eller bestyrelsesmedlemmer.
Det gælder, uanset om lånet m.v. sker på markedsvilkår, og uanset om der
stilles betryggende sikkerhed for lånet.
Lån m.v., der er omfattet af forbuddet, er f.eks.:
…
Lån til nærtstående personer, f.eks. samlevere eller søskende.”

Dansk Told & Skatteforbund, Skatte- og Afgiftsudvalget, afgav den 30. juli 2012
et høringssvar, hvorved udvalget anførte, at det var ”af den opfattelse, at det vil
være en god idé at præcisere i lovforslaget, lån til hovedaktionærens ægtefælle /
samlever / børn, også er omfattet af personkredsen og de nye regler” .

Den 14. august 2012 orienterede skatteministeren ved fremsendelse af hørings-
skema samt de modtagne høringssvar Folketingets Skatteudvalg om de enkelte
høringssvar og Skatteministeriets kommentarer hertil. Det fremgår af hørings-
skemaet, at Skatteministeriets kommentar til høringssvaret fra Dansk Told &
Skatteforbund, Skatte- og Afgiftsudvalget var således:

”Lovforslaget er på dette punkt ændret, idet der i den foreslåede § 16 E
ikke længere henvises til selskabsloven § 210 og den heri omtalte per-
sonkreds. Der henvises nu til personkredsen i ligningsloven § 2.”

Under behandlingen i Folketingets Skatteudvalg af det den 14. august 2012
fremsatte lovforslag stillede Danske Advokater den 28. august 2012 en række
spørgsmål vedrørende lovforslaget. Den 30. august 2012 oversendte skattemini-
steren til Folketingets Skatteudvalg sine kommentarer hertil. Det fremgår heraf
blandt andet:



/

15

”Lån til aktionærer i familieforhold
Bemærkningerne indeholder i venstre spalte midt på side 27 følgende
tekst:

”En låntager, som ikke selv har bestemmende indflydelse i selskabet, men
er nærtstående - f.eks. ægtefælle - til en aktionær med bestem-mende
indflydelse, omfattes i kraft af henvisningen til ligningslovens § 2 også af
forslaget. Hvis en sådan låntager hverken er aktionær eller ansat i
selskabet, kan vedkommende ikke beskattes af maskeret udbyt-te eller løn.
En hævning uden tilbagebetalingspligt til en sådan person kan efter
praksis anses for at have passeret den nærtstående aktionær med
bestemmende indflydelse. I en sådan situation vil der skulle ske
beskatning hos aktionæren af udbytte eller løn. Mellem ægtefæller vil der
ikke skulle ske yderligere beskatning, men i andre tilfælde vil det
afhængigt af relationen mellem parterne kunne forekomme, at også
låntageren bliver skattepligtig, som hvis låntageren havde modtaget et
beløb uden tilbagebetalingspligt fra selskabet.”

Det er uklart, hvad der vil ske, hvis ægtefællen i eksemplet ejer én ak-tie i
det långivende selskab. Forslaget synes at indebære, at ægtefællen (med
én aktie), som modtager lånet, selv bliver udbyttebeskattet af lå-net, men
bliver ægtefællen med den bestemmende indflydelse fortsat (også)
beskattet, og vil resultatet blive et andet, hvis der er tale om en
nærtstående uden for ægteskab (eksempelvis mellem en far og dennes
datter)? Da bemærkningerne indeholder det nævnte eksempel, bør
retsstillingen i de nævnte relationer tydeliggøres.

Kommentar
Beskatningen af aktionærlån skal ske efter skattelovgivningens almin-
delige regler om hævninger uden tilbagebetalingspligt. Det vil sige, at
beskatningen skal ske på samme måde, som hvis den pågældende person
havde modtaget et tilsvarende kontant beløb fra selskabet. De anførte
bemærkninger er udtryk for, at praksis om beskatning af mas-keret
udlodning vil være vejledende. Der kan derfor ikke gives en udtømmende
beskrivelse af retsstillingen, da der i sager om maskeret udlodning indgår
en konkret en konkret vurdering af alle omstændig-heder i sagen. Der er
fra domspraksis eksempler på beskatning af så-kaldt skævdeling af en
udlodning, hvis udlodningen ikke er sket i samme forhold, som
aktionærerne ejer kapitalen i selskabet. I så fald beskattes alle aktionærer,
der må anses for at have medvirket til dis-positionen, af en
forholdsmæssig andel af udlodningen, og den efter-følgende skævdeling
skal endvidere anses for at være videregivet som gave m.v. til de endelige
modtagere. Denne praksis kan alt efter om-stændighederne også være
relevant i forbindelse med aktionærlån.”

Ved § 6, nr. 4, i lov nr. 459 af 31. maj 2000 om ændring af forskellige skattelove,
lov om en arbejdsmarkedsfond og lov om Arbejdsmarkedets Tillægspension
(Hovedaktionærer med fleres personalegoder og udbytter) blev ligningslovens nu
tidligere bestemmelse i § 16 A, stk. 10, indført.



/

16

Af forarbejderne til den nævnte ændringslov, jf. de almindelige bemærkninger i
lovforslag nr. L 237 af 29. marts 2000, fremgår blandt andet:

”1. Gældende regler
…
Udbytte beskattes efter reglerne i ligningslovens § 16 A, stk. 1. Af denne
bestemmelse fremgår, at aktionæren mv. skal beskattes af alt, hvad denne
modtager af økonomisk værdi fra selskabet. Har hovedak-tionæren bolig i
en ejendom, der tilhører selskabet, vil der foreligge maskeret udbytte,
såfremt lejen er fastsat til et beløb, der er mindre end, hvad der kunne
opnås ved udleje til en uafhængig tredjemand. Bestemmelsen indeholder
ingen specifik værdiansættelsesregel, hvor-for goder som stilles til
rådighed for en hovedaktionær, så som et sommerhus, en lystbåd eller en
helårsbolig ansættes til markedsvær-dien.
Det betyder, at et udbytte i form af at der stilles en bolig til rådighed for
hovedaktionæren, værdiansættes til markedslejen. Markedslejen skal svare
til, hvad selskabet kunne opnå ved at udleje boligen til en uafhængig
tredjemand. Ved bedømmelsen af markedslejen må der ta-ges hensyn til,
om det lejede omfatter lys, varme, rengøring, vedlige-holdelse mv., idet
lejebetalingen må rette sig efter, hvad lejemålet om-fatter.
Stiller selskabet en sommerbolig eller en lystbåd til rådighed for hove-
daktionæren, er det værdien af den faktiske benyttelse, der beskattes. Efter
reglerne om beskatning af udbytte er det ikke et krav, at det er
hovedaktionæren selv, der opnår den økonomiske fordel. Hvis forde-len
tilgår andre, så som en af hovedaktionærens nærtstående mv. eller
virksomheder hvori hovedaktionæren har personlige interesser, er det i
flere afgørelser blevet fastslået, at udbyttet skal anses for at have pas-seret
hovedaktionærens økonomi. Som et eksempel herpå kan nævnes
Højesteretsdommen refereret i Tidsskrift for Skatter og Afgifter 1999,
728, hvor et beløb betalt af eneanpartshaverens selskab til en fodbold-
klub, hvori eneanpartshaveren var ulønnet direktør, ansås som maske-ret
udlodning til eneanpartshaveren. Afgørelserne bygger på det synspunkt, at
det var i aktionærens og ikke i selskabets interesse, at fordelen tilfaldt de
berørte.
Er en hovedaktionær også ansat i selskabet eventuelt som direktør, vil et
maskeret udbytte efter praksis kunne anses som en del af den sam-lede
løn. Det afgørende er, om det samlede vederlag til aktionæren ef-ter den
eksisterende praksis om løn til aktionærer ikke er af en sådan størrelse, at
aflønningen må anses for at indeholde et maskeret udbyt-te. Praksis for
aflønning af aktionærer lægger rimelig vide rammer for, hvilken løn der
kan tillades. Med den konsekvente beskatning af ud-bytter og
aktieavancer opstår der ikke ofte tvister om fordelingen af løn og
udbytte.”

Af de specielle bemærkninger til samme lovforslag, hvor bestemmelsen var om-
fattet af lovforslagets § 6, nr. 5, fremgår blandt andet:

”Til § 6
…



/

17

Til nr. 5
…
Som beskrevet ved de gældende regler kan aktionæren også beskattes af
maskeret udbytte, selvom fordelen ikke tilfalder denne personligt, men til
en person, en virksomhed eller organisation, hvori aktionæren har en
personlig interesse. Det betyder, at det ikke er et krav, at det er
hovedaktionæren selv, der bebor eller bruger det gode, selskabet stil-ler til
rådighed. Hvis det er en person, en virksomhed eller organisa-tion, hvori
hovedaktionæren har en personlig interesse, der har rådig-heden over
godet, kan hovedaktionæren også beskattes efter de her foreslåede regler.
Ved vurderingen af hvorvidt godet anses for at have passeret
hovedaktionærens økonomi, indgår en afvejning af, om sel-skabet har en
selvstændig økonomisk interesse i at stille godet til rå-dighed for en
virksomhed mv. eller person med tilknytning til hoved-aktionæren.
De specielle beskatnings- og værdiansættelsesregler skal kun finde
anvendelse, såfremt der enten er tale om en sommerbolig, en lystbåd eller
en helårsbolig. For alle andre goder, der udloddes til hovedaktio-næren,
anvendes de almindelige værdiansættelsesprincipper, hvilket vil sige
markedsværdien. For en gennemgang af værdiansættelsesreg-lerne
henvises til bemærkningerne til lovforslagets § 6, nr. 2-4.”

Selskabsloven
Selskabslovens dagældende § 210, stk. 1, havde følgende ordlyd:

” Et kapitalselskab må ikke direkte eller indirekte stille midler til rå-
dighed, yde lån eller stille sikkerhed for kapitalejere eller ledelsen i
selskabet, jf. dog §§ 211-214. Tilsvarende gælder i forhold til kapitale-jere
eller ledelsen i selskabets moderselskab og i andre virksomheder end
moderselskaber, der har bestemmende indflydelse over selskabet. 1. pkt.
gælder også personer, der er knyttet til en person, som er om-fattet af 1.
eller 2. pkt. ved ægteskab, ved slægtskab i ret op- eller nedstigende linje,
eller som på anden måde står den pågældende sær-lig nær.”

Af forarbejderne til tilblivelsen af selskabsloven (lov nr. 470 af 12. juni 2009), jf.
de specielle bemærkninger i lovforslag nr. L 170 af 25. marts 2009, fremgår blandt
andet:

”Til § 210
Efter de gældende regler i aktieselskabsloven og anpartsselskabsloven er
udlån eller sikkerhedsstillelse fra et dansk selskab til blandt andet dets
kapitalejere forbudt.
…
For at imødegå misbrug af de foreslåede regler om lån til et selskabs
ledelsesmedlemmer og ejere mv. skal betingelserne være opfyldt, hvis den
økonomiske bistand ydes til personer, der har særlig nær tilknyt-ning til
den i stk. 2, nr. 1, opregnede personkreds.
Bestemmelsen om de særligt nærtstående personer tager fortrinsvis sigte
på samlevere. Andre nærtstående, som f.eks. søskende, kan i vis-se
tilfælde være omfattet af bestemmelsen. Dette vil altid bero på en



/

18

konkret vurdering. Her vil det være relevant at vurdere, om transak-tionen
alene gennemføres på grund af det nære forhold, eller om sel-skabet
gennemfører tilsvarende transaktioner med uafhængige parter. I
forbindelse med dispositioner i denne sammenhæng henvises til for-
slagets § 127 og de generelle ansvarsregler i forslagets kapitel 23.”

Anbringender
Sagsøger har til støtte for sine påstande procederet i det væsentlige i over-
ensstemmelse med sit påstandsdokument, hvoraf fremgår blandt andet:

”ANBRINGENDER

Til støtte for den principielle påstand gøres det gældende, at der ikke er
hjemmel til at beskatte Sagsøger efter ligningsloven § 16 E af lånet ydet
fra Virksomhed ApS 1 til Vidne.

Relationen til Vidne

I afsnittet nedenfor redegøres for, hvorfor betingelserne for beskatning
efter ligningsloven § 16 E ikke er opfyldt, mens der i dette afsnit rede-
gøres for, hvad Sagsøgers (og dermed Virksomhed ApS 1's) relation til
Vidne var.

Uagtet at Sagsøger var gravid med Vidnes barn på det tids-punkt, hvor
Virksomhed ApS 1 ydede lånet til Vidne, skal Sagsøger og Vidne ikke på
tidspunktet for ydelsen af lånet anses som nærtstående i skattemæssig
forstand.

På tidspunktet for ydelsen af lånet var Sagsøger og Vidne ik-ke
nærtstående eller samlevende, og det bemærkes, at der forløb mere end 15
måneder efter, at lånet blev ydet, inden parterne flyttede sam-men.

Hvis parret havde et nært forhold, havde det været naturligt, at Vidne var
flyttet sammen med Sagsøger på et tidligere tidspunkt, da Sagsøger
nedkom med parrets barn den Dato 2014, således at parret i fællesskab
kunne tage vare på det nyfødte barn.

Det var imidlertid ikke tilfældet. Først den 1. oktober 2015 – da barnet
altså var mere end 14 måneder – flyttede Vidne sammen med Sagsøger, og
først fra dette tidspunkt var parret samlevende.

Til støtte for at lånet ikke er ydet som følge af, at parret skulle være
nærtstående eller have et interessefællesskab, bemærkes, at der fra
Virksomhed ApS 1-koncernen er blevet ydet andre lån til fysiske person
på lignende vilkår.

Det må derfor konkluderes, at Sagsøger ikke var samlevende eller nært-
stående med Vidne på det tidspunkt, hvor lånet blev ydet.

Reelt låneforhold



/

19

Herudover gøres det gældende, at låneforholdet mellem Virksomhed ApS
1 og Vidne er reelt, hvilket blandt andet underbygges af, at Vidne i juni
2015 betalte et afdrag på kr. 100.000 på lånet.

Dette afdrag blev betalt inden, at Skattemyndighederne opstartede lig-
ningssagen, som mundende ud i afgørelsen truffet af SKAT i juni 2016.

Såfremt der ikke havde været realitet i låneforholdet, har det formod-
ningen imod sig, at Vidne afdrog på gælden inden, at skatte-
myndighederne interesserede sig for forholdet.

Da der er tale om et reelt lån, skal lånet ikke kvalificeres som et indirek-te
lån efter ligningsloven § 16 E.

Beskatning efter ligningsloven § 16 E

Af Ligningsloven § 16 E, stk. 1 fremgår det, at:

[Citeret ovenfor].

Det er efter ordlyden således en klar forudsætning for beskatning, at der
mellem långiver og låntager er en forbindelse omfattet af Lignings-loven
§ 2, hvilket også følger af de specielle bemærkninger til Lignings-loven §
16 E (lovforslag nr. L 199 af 14. august), hvori det det er anført, at:

[Citeret ovenfor].

Af Ligningsloven § 2, stk. 2, 5. og 6. pkt. fremgår, at:

[Citeret ovenfor].

Det er således i ligningsloven § 2 udtømmende anført, hvilke personer, der
skal anses som nærtstående, hvorfor par, der venter barn sammen eller
som er samlevende, ikke er nærtstående i Ligningsloven § 2’s for-stand.

Som redegjort ovenfor var Sagsøger og Vidne på tidspunktet for ydelsen
af lånet hverken samlevende eller nærtstående, og selvom retten mod
forventning skulle finde, at Sagsøger og Vidne var samlevende eller
nærtstående i øvrigt, ville parret ikke være nærtståen-de efter
Ligningsloven § 2, som jo netop ikke omfatter samlevende men alene
ægtefæller, hvorfor der ikke kan ske beskatning efter Ligningslo-ven §
16E.

Den gældende ordlyd af ligningsloven § 2, stk. 2, 5. og 6. pkt. blev ind-sat
ved § 11 i lov nr. 458 af 9. juni 2004, og intet sted i forarbejderne til denne
lov er der holdepunkter, der underbygger en udvidede fortolk-ning af
begrebet nærtstående.

Tværtimod fremgår det af de almindelige bemærkninger til lovforslaget
omkring begrebet nærtstående, at:



/

20

[Citeret ovenfor].

Såfremt lovgiver havde ønsket muligheden for en udvidet fortolkning af
begrebet nærtstående, havde lovgiver ikke anført, at man netop præ-
ciserede bestemmelsen med det formål, at begreberne skulle fremstå
tydeligere og med større grad af gennemsigtighed.

Hvis lovgiver havde ønsket en udvidende fortolkning af begrebet, hav-de
lovgiver eksempelvis kunne tilføjet ordene ”m.v.” eller ”o. lign” i be-
stemmelsen.

Det gøres yderligere gældende, at det ikke har været lovgivers inten-tion,
at et lån fra et selskab til hovedaktionærens samlever skulle udløse
beskatning efter ligningsloven § 16 E, hvilket kan udledes af forarbej-
derne til bestemmelsen.

Inden lovforslaget blev fremsat for Folketinget den 14. august 2012 blev
et udkast til lovforslag sendt i høring til eksterne parter den 2. juli 2012. I
dette udkast blev det anført, at der skulle ske beskatning af lån i strid med
selskabsloven § 210 stk. 1, hvilket eksempelvis omfattede ”Lån til
nærtstående personer, f.eks. samlevere eller søskende ” […].

Dette blev dog kritiseret af nogle af høringsparterne, hvorfor denne passus
udgik af det lovforslag som blev fremsat for Folketinget.

[… der blev] under den eksterne høringsprocessen og inden lovforsla-get
blev fremsat for Folketinget påpeget fra Dansk Told & Skattefor-bunds
Skatte- og Afgiftsudvalg, at det vil være en god idé, at præcisere i
lovforslaget, at lån til hovedaktionærens samlever også var omfattet af
personkredsen og de nye regler.

Hertil bemærkede Skatteministeriet i sit høringsskema […], at lovfor-
slaget var ændret på dette punkt, så der blev henvist til personkredsen i
ligningsloven § 2, hvilket ikke omfatter samlevende.

Skatteministeriet har således i det lovforberedende arbejde positivt ta-get
stilling til, at lån til samlevende ikke skal udløse beskatning efter
bestemmelsen.

Hvis Skatteministeriet havde ønsket, at lån til en hovedaktionærs sam-
lever skulle udløse beskatning, burde dette være præciseret i lovforsla-get,
som Dansk Told og Skatteforbund netop opfordrede til. I stedet valgte
Skatteministeriet, at der skulle henvises til personkredsen i lig-ningsloven
§ 2, som ikke omfatter samlevende.

Herudover følger det også af praksis, at henvisning til ligningsloven § 2 er
udtømmende, og som eksempel kan nævnes, at Skatterådet ved et
bindende svar offentliggjort i SKM2020.180.SR har taget stilling til,
hvorvidt en hovedaktionær skulle beskattes efter ligningsloven § 16 E af
et lån ydet fra hovedaktionærens selskab til hovedaktionærens broder.



/

21

Skatterådet fandt, at der ikke skulle ske beskatning af hovedaktionæren
efter ligningsloven § 16 E, da der ikke var tale om en relation omfattet af
personkredsen i ligningsloven § 2.

Når der ikke skal ske beskatning ved udlån til en broder, bør der natur-
ligvis ej heller ske beskatning i denne sag.

Afgørelsen afsagt af byretten, som blev offentliggjort i SKM2021.19.BR,
kan ikke tjene som præcedens i nærværende sag, da skatteyderen først
under selve hovedforhandlingen gjorde gældende, at samlevende ikke var
omfattet af definition nærtstående i ligningslovens § 2. Det må såle-des
antages, at skatteyderen ikke havde inddraget væsentlige fortolk-
ningsbidrag som lovforarbejder m.v., hvorfor retten i den pågældende sag
ikke kan have medtaget dette ved sin afgørelse.

Endvidere syntes der også i den juridiske litteratur at være enighed om, at
beskatning forudsætter en forbindelse efter ligningsloven § 2 mellem
låntager og hovedaktionæren eller mellem låntager og det långivende
selskab, og der henvises til artiklerne SR.2020.187 samt SR.2020.343.

Endelig bemærkes, at da der er tale om et reelt lån, som redegjort for i
afsnittet ovenfor, kan der ikke være tale om et ”indirekte lån” fra
Virksomhed ApS 1 til Sagsøger omfattet af ligningsloven § 16 E.

Da der ikke er en relation omfattet af ligningsloven § 2 mellem Vidne
(som er låntager) og Sagsøger (eller det långivende selskab), er der
således ikke hjemmel til beskatning efter ligningsloven § 16 E.

Til støtte for den subsidiære påstand om hjemvisning, gøres det gæl-
dende, at SKAT i sin afgørelse har lagt faktum til grund, som er objek-tivt
forkert – nemlig at Sagsøger og Vidne var samlevende – og dette burde
have været SKAT bekendt, idet dette kunne fremfindes ved et opslag i
adresseregisteret. Alene af den grund er SKAT’s afgørel-se ugyldig,
hvorfor der bør ske en hjemvisning.

Afgørelsen fra Landsskatteretten kan ej heller anses for gyldig, idet af-
gørelsen alene er begrundet med en henvisning til ligningsloven § 16 A,
idet det bemærkes, at Sagsøgte ved sit Processkrift B af 9. februar 2022
udtrykkeligt har frafaldet netop dette anbringende. Der bør således og-så
af den grund ske en hjemvisning.”

Skatteministeriet har til støtte for sin påstand procederet i det væsentlige i over-
ensstemmelse med sit påstandsdokument, hvoraf fremgår blandt andet:

”3. ANBRINGENDER

3.1 Lånet til Vidne er et indirekte lån til Sagsøger, jf. §
16 E.

Det gøres overordnet gældende, at lånet fra Virksomhed ApS 1 til Vidne
udgør et indirekte lån til Sagsøger, der er omfattet af ligningslo-vens § 16
E.



/

22

Det følger af ligningslovens § 16 E, at hvis et selskab direkte eller indi-
rekte yder lån til dets hovedaktionær, eller andre fysiske personer om-
fattet af personkredsen i ligningslovens § 2, behandles lånet efter skatte-
lovgivningens almindelige regler om hævninger uden tilbagebetalings-
pligt, medmindre der er tale om en sædvanlig forretningsmæssig dis-
position. Bestemmelsen indebærer, at hævninger i selskabet skal beskat-
tes på udbetalingstidspunktet, uanset at der civilretligt er tale om et lån,
der skal tilbagebetales på et senere tidspunkt. En aktionærs hævning i
selskabet uden tilbagebetalingspligt har karakter af udbytte omfattet af
ligningslovens § 16 A, og et lån, der er omfattet af bestemmelsen, har
således karakter af udloddet udbytte, der beskattes efter § 16 E, jf. § 16 A.

Det fremgår udtrykkeligt af lovforslagets almindelige bemærkninger (pkt.
3.1 i lovforslag nr. 199 af 14. august 2012), at formålet med be-
stemmelsen er, at aktionærer mv. helt undlader at optage aktionærlån, jf.
herved også Østre Landsrets dom af 21. maj 2021 i sag BS-17363/2020-
OLR, SKM2021.422.VLR (anket) og SKM2021.596.VLR (an-ket).

Det fremgår af § 16 E, at lån alene beskattes, hvis der mellem selskab og
låntager er en forbindelse omfattet af ligningslovens § 2. Det indebærer, at
alene aktionærer med bestemmende indflydelse i det långivende sel-skab
omfattes af § 16 E, og efter § 2, stk. 2, medregnes ved vurderingen heraf
ejerandele og stemmerettigheder, som indehaves af bl.a. nærtstå-ende,
som dette er defineret i bestemmelsen.

Der er i den foreliggende sag enighed om, at Vidne og Virksomhed ApS 1
ikke har en forbindelse omfattet af ligningslovens § 2. Såfremt det var
tilfældet, ville lånet være skattepligtigt hos Vidne selv. Der er imidlertid
samtidig enighed om, at der mellem Virksomhed ApS 1 og Sagsøger er en
forbindelse omfattet af ligningslovens § 2, og da det må lægges til grund,
at lånet er ydet til Vidne som følge af Sagsøgers relation til Vidne -
sammenholdt med Sagsøgers bestemmende indflydelse i Virksomhed ApS
1, jf. herved § 2 - skal lånet anses for en hævning uden
tilbagebetalingspligt for Sagsøger, som derfor skal beskattes af lånet efter
§ 16 E, jf. § 16 A.

Som nævnt fremgår det af ordlyden, at bestemmelsen omfatter såvel lån,
der ydes direkte, som lån der ydes indirekte.

Af de specielle bemærkninger til ligningslovens § 16 E (lovforslag nr. 199
af 14. august 2012, § 1, nr. 2) fremgår således blandt andet følgende
vedrørende direkte og indirekte lån:

[Citeret ovenfor].

Ifølge bestemmelsens ordlyd er et lån til en aktionær omfattet af lig-
ningslovens § 16 E, selv om lånet sker indirekte – og efter forarbejderne
omfatter dette også f.eks. udlån til nærtstående personer. I en sådan si-
tuation beskattes hovedaktionæren af maskeret udlodning (eller løn) ef-ter
ligningslovens § 16 E, jf. § 16 A.

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 



/

23

I overensstemmelse med forarbejderne er det i såvel administrativ praksis
som domstolspraksis fastslået, at lån til nærtstående personer anses for et
indirekte lån til hovedaktionæren omfattet af ligningslovens

 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
§ 16 E, jf. SKM2018.556.LSR (hovedaktionærens far),
SKM2019.377.ØLR (ægtefællens selskab), Landsskatterettens afgørelse
af 19. maj 2020 i j.nr. 17-0005888 (hovedaktionærens svigerfar),
SKM2021.19.BR (samlever -anket) og SKM2021.357.ØLR (ægtefællen).

Tilsvarende fremgår det af Skatteretten 2 (9. udgave, 2021, side 558) af
Jan Pedersen m.fl.:

”[…] Er en nærtstående ikke selv aktionær, vil en hovedaktionær
være omfattet af LL § 16 E, såfremt långivningen sker på dennes
foranledning, idet selskabets ydede lån anses for at »have passeret
hovedaktionærens økonomi« (jf. nedenfor afsnit 2.1.6). […]”

3.1.1 Hvem kan anses for nærtstående i relation til § 16 E?

Som citeret ovenfor under pkt. 3.1 omtaler forarbejderne ægtefæller og
børn som eksempler på nærtstående personer til hovedaktionæren.
Forarbejderne indeholder altså ikke en udtømmende angivelse, hvilket
understøtter, at også personer med en anden (nær) relation til hovedak-
tionæren kan være omfattet.

Det fremgår netop ikke af forarbejderne, at det er en forudsætning for at
statuere indirekte lån til hovedaktionæren, at lånet ydes til en person, der
har en relation til hovedaktionæren, som omhandlet af ligningslo-vens §
2– det vil sige ægtefælle, forældre, bedsteforældre, børn, børne-børn og
disses ægtefæller eller dødsboer efter den nævnte personer.

Den foreliggende praksis, hvorefter lån til hovedaktionærens far, hove-
daktionærens svigerfar og hovedaktionærens samlever, er blevet anset for
lån til hovedaktionæren i medfør af § 16 E, understøtter, at gengivel-sen i
forarbejderne alene udgør eksempler. Den omstændighed, at lån til
hovedaktionærens svigerfar og samlever efter praksis udgør indirek-te lån
til hovedaktionæren viser, at forarbejderne er blevet fortolket så-dan, at
der foreligger et indirekte lån til hovedaktionæren, selv om den
nærtstående ikke er omfattet af ligningslovens § 2. En svigerfar og sam-
lever fremgår nemlig ikke af personkredsen i ligningslovens § 2.

Hvis der ydes et lån til en person, og det må lægges til grund, at det er
relationen mellem hovedaktionæren og låntager, der er baggrunden for
lånet, så er lånet efter ministeriets opfattelse omfattet af ligningslovens §
16 E, med den følge, at hovedaktionæren skal beskattes. De hensyn, som
ligningslovens § 16 E tilsigter at varetage, gør sig helt tilsvarende
gældende i en sådan situation.

Der er da heller ingen reale grunde, der tilsiger, at en person, som ho-
vedaktionæren venter barn med, ikke skulle være omfattet af denne
personkreds. En sådan person er nærtstående til hovedaktionæren, uanset
om denne person deler bopælsadresse med hovedaktionæren.



/

24

En retsstilling, hvorefter et lån til hovedaktionærens nærtstående er om-
fattet af ligningslovens § 16 E og anses for udlodning til aktionæren er
både velbegrundet og nødvendig set i forhold til formålet med lignings-
lovens § 16 E og af hensyn til at afskære muligheden for omgåelse.

Vigtigheden af at undgå omgåelse af reglen i ligningslovens § 16 E be-
lyses også af Skatteministerens svar af 28. august 2012 på et spørgsmål,
som Folketingets Skatteudvalg stillede den 20. august 2012 vedrørende
lån mellem koncernforbundne selskaber (spm. 1 til L 199).

”Lovforslagets formål er at fjerne incitamentet til at optage aktio-
nærlån i stedet for at udbetale skattepligtig løn eller udbytte. Mål-
gruppen for beskatningen er først og fremmest personer, der kan
udnytte deres bestemmende indflydelse til at vælge, om løn eller
udbytte skal udbetales i form af skattefri lån.

[…]

Jeg agter derfor at fremsætte et ændringsforslag, således at selska-ber
ikke bliver omfattet af beskatningen af aktionærlån. Det vil fortsat
være muligt at ramme omgåelsestilfælde og beskatte lån til en
personlig hovedaktionær, der indskyder ét eller flere selskaber
mellem sig og det långivende selskab, idet beskatningen også om-
fatter lån, der indirekte ydes til en personlig aktionær med be-
stemmende indflydelse i selskabet.

Ændringsforslaget vil medføre, at der ikke er noget samspil mellem
ligningslovens § 16 E og selskabsskattelovens regler om beskatning
af tilskud.” […].

Ministerens besvarelse angår ikke den situation, hvor der ydes et lån til
hovedaktionærens nærtstående, men svaret belyser formålet med, at
ligningslovens § 16 E også omfatter indirekte lån; nemlig at undgå om-
gåelse af lovbestemmelsen og sikre varetagelsen af de hensyn, der lig-ger
til grund for bestemmelsen.

Som nævnt anses et lån fra et selskab til en aktionær med bestemmende
indflydelse som en hævning uden tilbagebetalingspligt og dermed som
skattepligtigt udbytte efter ligningslovens § 16 A. Videregives lånet til en
person, der modtager lånet som følge af hovedaktionærens bestem-mende
indflydelse i selskabet, har lånet passeret hovedaktionærens økonomi, og
situationen svarer for så vidt angår formålet med § 16 E helt til, hvis
hovedaktionæren selv - i sidste ende - havde modtaget lå-net. I
overensstemmelse hermed anføres det i de specielle bemærknin-ger til
lovforslaget, at hvis en nærtstående låntager ikke er aktionær i selskabet,
kan vedkommende ikke beskattes af maskeret udbytte, mens hævningen
efter omstændighederne efter praksis kan anses for at have passeret den
nærtstående aktionær med bestemmende indflydelse, hvorfor der i denne
situation vil skulle ske beskatning hos aktionæren af udbytte eller løn.

Beskatningen af Sagsøger er helt i overensstemmelse med fast rets-praksis
vedrørende maskeret udlodning efter ligningslovens § 16 A,



/

25

hvor et formuegode anses for at have passeret aktionærens økonomi i
situationer, hvor formuegodet tilfalder en anden end aktionæren selv.
Dette gælder også tilfælde, hvor formuegodet tilgår en kæreste
(SKM2010.263.VLR), en bror (UfR 2008.1199 H) og en fodboldklub
(TfS 1999, 728 H). Afgørende er blot, at dispositionen er begrundet i
hoved-aktionærens personlige interesser, som det også udtrykkes i
forarbej-derne til lov nr. 459 af 31. maj 2000 om ændring af forskellige
skattelove (Hovedaktionærens m.fl. personalegoder og udbytter).

Af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (lovforslag nr. 237 af 29.
marts 2000) fremgår:

[Citeret ovenfor].

I overensstemmelse hermed fremgår det af Skatteretten 2 (9. udgave,
2021, side 558) af Jan Pedersen m.fl.:

”Det er heller ikke nogen betingelse, at den økonomiske fordel til-
falder aktionæren direkte. Vilkårlige overførsler til aktionærens børn,
hustru eller øvrige nærtstående, som er betinget af aktionæ-rens
indflydelse, anses som udbytteudlodning til aktionæren. [...]. Selvom
aktionæren rent faktisk ikke har oppebåret udbytte, siges det »at have
passeret aktionærens økonomi«.

Tilsvarende gælder for selskabets vilkårlige overførsler til udenfor-
stående, hvis overførslerne er betinget af aktionærens dominerende
indflydelse og ikke vedrører selskabets drift eller forhold i øvrigt.
Statuering af maskeret udbytte hos aktionæren kan således komme på
tale, hvis selskabet påtager sig at afholde aktionærens private udgifter
f.eks. ved ydelse af gaver til aktionærens venner, der er bogført i
selskabet som repræsentationsudgift eller driftsomkost-ning.” […]

Også i relation til § 16 E må det afgørende være, om det er relationen
mellem hovedaktionæren og låntageren, der er baggrunden for lånet, idet
lånet i så fald må anses for at være ydet som følge af hovedaktio-nærens
personlige interesser og bestemmende indflydelse, med den følge, at lånet
må anses for at være et indirekte lån til hovedaktionæren, jf. § 16 E. Det er
derimod ikke afgørende, om den pågældende deler adresse med
hovedaktionæren, eller om den pågældende er gift med hovedaktionæren.

Der kan herved også henvises til selskabslovens § 210 og forarbejderne
hertil. Bestemmelsen blev oprindeligt vedtaget ved lov nr. 470 af 12. ju-ni
2009 om aktie- og anpartsselskaber (selskabsloven). Dengang havde
bestemmelsen følgende ordlyd:

[Citeret ovenfor].

Af de specielle bemærkninger til bestemmelsen fremgår blandt andet
(lovforslag nr. 170 af 25. marts 2009 om aktie- og anpartsselskaber):

[Citeret ovenfor].



/

26

Her nævnes såvel samlevere som søskende som nærtstående, og de samme
betragtninger fører netop til, at det afgørende i relation til lig-ningslovens
§ 16 E er, om lånet må anses for ydet på grund af det nære forhold mellem
aktionæren og den, der i sidste ende har modtaget lå-nebeløbet. Er dette
tilfældet, har lånet i overensstemmelse med fast retspraksis om maskeret
udbytte passeret aktionærens økonomi. I til-knytning hertil bemærkes, at
det afgørende ved den vurdering efter fast retspraksis er, om ydelsen af det
pågældende lån er sket i selskabets in-teresse, hvilket ikke er tilfældet.
Herefter må det netop lægges til grund, at lånet er ydet på grund af
relationen mellem Sagsøger og Vidne.

Det bemærkes iøvrigt, at Sagsøger ikke – trods opfordring […] hertil – har
fremlagt lejekontrakter med de personer, som havde registreret bopæl
samme sted og på samme tid som Vidne. Der forelig-ger heller ikke
oplysninger om, at Sagsøger skulle have forsøgt at til-vejebringe kopi af
lejekontrakterne ved at rette henvendelse til de på-gældende personer.
Efter ministeriets opfattelse kan det på den bag-grund ikke anses for
godtgjort, at der alene var tale om udlejning af en-kelte værelser og ikke
hele lejligheden. Bevismæssigt kan det derfor ik-ke lægges til grund, at
Vidne – uanset den manglende regi-strering – ikke havde samme bopæl
som Sagsøger på tidspunktet for lånet. Under alle omstændigheder kan det
ikke lægges til grund, at de ikke (også) på det pågældende tidspunkt havde
et forhold, ligesom det i hvert fald ikke kan lægges til grund, at lånet ikke
netop blev ydet af Virksomhed ApS 1 på grund af relationen mellem
Sagsøger og Vidne.

3.2 Ikke grundlag for at hjemvise sagen
Det er Sagsøgers synspunkt […], at sagen bør hjemvises, idet Skat-
testyrelsen har lagt til grund, at Sagsøger og Vidne var samlevende.

Det bemærkes herved, at såfremt dette må anses for en sagsbehand-
lingsfejl, hvilket bestrides, har fejlen ikke haft betydning for SKATs af-
gørelse, eftersom SKAT – uanset om Sagsøger og Vidne var samlevende
eller ej – ville have fundet, at lånet skulle beskattes hos Sagsøger. Det
bemærkes herved, at Sagsøger – i forbindelse med Landsskatterettens
behandling af sagen – anførte, at hun ikke var sam-levende med Vidne.
Dette ændrede imidlertid ikke SKATs opfattelse af, at Sagsøger var
skattepligtig […].

Under alle omstændigheder er en eventuel sagsbehandlingsfejl netop
repareret, eftersom Landsskatteretten ikke har lagt til grund, at Vidne og
Sagsøger var samlevende. Landsskatteretten fandt desu-agtet, at Sagsøger
skulle beskattes.

Det er derudover Sagsøgers synspunkt […], at Landsskatterettens
afgørelse ikke kan anses for gyldig, idet afgørelsen alene er begrundet
med henvisning til ligningslovens § 16 A. Det bestrides, at der er tale om
en sagsbehandlingsfejl, ligesom det bestrides, at en eventuel sags-
behandlingsfejl kan begrunde, at der skal ske hjemvisning.



/

27

Landsskatteretten fandt, at Sagsøger skulle beskattes af lånet med
henvisning til ligningslovens § 16 A, mens Skatteministeriet er af den
opfattelse, at Sagsøger skal beskattes af lånet efter § 16 E, jf. § 16 A.

Sagsøgers synspunkt indebærer, at Skatteministeriet skulle være af-skåret
fra under domstolsbehandlingen at fremkomme med nye an-bringender,
hvilket imidlertid ikke er tilfældet. Det fremgår af fast rets-praksis, at
Skatteministeriet kan fremkomme med nye anbringender under
domstolsbehandlingen, jf. herved UfR 2011.1616 H og
SKM2017.534.ØLR (stadfæstelse af SKM2017.5.BR).

Det bemærkes desuden, at Sagsøgers subsidiære påstand alene om-handler
hjemvisning til Skattestyrelsen og ikke til Landsskatteretten. En eventuel
sagsbehandlingsfejl fra Landsskatteretten kan ikke begrunde, at sagen
hjemvises til Skattestyrelsen. Også af den grund kan Sagsøger ikke få
medhold i sin subsidiære påstand.”

Landsrettens begrundelse og resultat
Virksomhed ApS 1 ydede den 17. juni 2014 et lån på 296.503 kr. til Vidne, som
Sagsøger på daværende tidspunkt ventede barn med. Skatteministeriet har gjort
gældende, at beløbet i medfør af ligningslovens § 16 E, jf. § 16 A, er skat-tepligtigt
for Sagsøger, idet det må anses for indirekte at være ydet til hende.

Efter ligningslovens § 16 E, stk. 1, behandles et selskabs udlån, der direkte eller
indirekte ydes til en fysisk person, som udgangspunkt efter skattelovgivnin-gens
almindelige regler om hævninger uden tilbagebetalingspligt, hvis der mel-lem
långiveren og låntageren er en forbindelse, der er omfattet af ligningslo-vens § 2.

Sagsøger er eneanpartshaver i Virksomhed ApS 1 og har således den i
ligningslovens § 2 omhandlede bestemmende indflydelse på Virksomhed ApS 1.
Lånet er ydet til Vidne, der ubestridt ikke har en relation som omhandlet i
bestemmelsen til hverken Sagsøger eller Virksomhed ApS 1. Spørgsmålet er
herefter, om lånet som an-ført af Skatteministeriet i medfør af ligningslovens § 16
E, stk. 1, kan anses for at være et indirekte ydet lån fra Virksomhed ApS 1 til
Sagsøger.

Sagsøger har herved gjort gældende, at ligningslovens § 16 E alene omfatter lån til
hovedanpartshaveren selv samt til personer, der har den i ligningslovens § 2, stk. 2,
5. og 6. pkt., nævnte relation til hovedanpartshaveren i det långiven-de selskab, og
at lånet til Vidne ikke samtidig kan anses som et indi-rekte lån til hende, idet der er
realitet i låneforholdet.

Det fremgår af forarbejderne til ligningslovens § 16 E, stk. 1, at bestemmelsen
også omfatter lån, der ikke er ydet direkte til en aktionær, og at lån ”f.eks. [kan]
opstå ved, at … selskabet låner til nærtstående personer, f.eks. ægtefæller eller
børn” .



/

28

De angivne eksempler kan ikke anses for en udtømmende beskrivelse af, i hvil-ke
tilfælde et indirekte lån kan anses for ydet til en hovedanpartshaver. Der er således
hverken i bestemmelsens ordlyd eller forarbejder støtte for en antagelse om, at
indirekte lån til en hovedanpartshaver alene kan ske ved, at der ydes et lån til den
pågældendes nærtstående som omhandlet i ligningslovens § 2, stk. 2, 5. og 6. pkt.

Ved vurderingen af, om det omtvistede lån herefter kan anses for indirekte at være
ydet til Sagsøger, lægges det efter bevisførelsen til grund, at Vidne på
lånetidspunktet netop havde opnået gældssanering, og at lånet blev ydet uden
sikkerhedsstillelse og til en rente på kun 3 % p.a. Det kan endvidere lægges til
grund, at Sagsøger og Vidne i cirka halvandet år op til da havde været i et
kærestelignende forhold, at Sagsøger den Dato 2014 ned-kom med sin og Vidnes
søn, og at de fik fælles folkeregisteradresse den 1. oktober 2015.

Landsretten finder, at lånet, der ubestridt ikke vedrører selskabets drift eller forhold
i øvrigt, ikke kan anses for en sædvanlig forretningsmæssig disposition, og at det
ikke er ydet i selskabets interesse. Det må herefter lægges til grund, at lånet alene
er ydet i kraft af Sagsøgers personlige relation til Vidne. Det forhold, at Sagsøger
og Vidne ikke boede sammen på tids-punktet for lånets afgivelse, kan ikke føre til
en anden vurdering.

Landsretten finder på denne baggrund, at det omtvistede lån skal anses for at have
passeret Sagsøgers økonomi og dermed for også at være ydet indirekte til hende.
Lånet skal derfor behandles efter skattelovgivningens almindelige regler om
hævninger uden tilbagebetalingspligt, og Sagsøger er derfor skat-tepligtig af
beløbet, jf. ligningslovens § 16 E, stk. 1, 1. pkt., jf. § 16 A, stk. 1 og stk. 2, nr. 1.

Det kan ikke føre til en anden vurdering, at det pågældende lån reelt er ydet til
Vidne og er delvist tilbagebetalt. Det bemærkes herved, at det frem-går af
forarbejderne til ligningslovens § 16 E, at der skal ske beskatning, uanset om lånet
sker på markedsvilkår, og uanset om der stilles betryggende sikkerhed for lånet, og
at skattepligten indtræder allerede i forbindelse med lånets udbeta-ling.

Der er ikke grundlag for at hjemvise sagen til fornyet behandling ved Skattesty-
relsen.

Landsretten tager herefter Skatteministeriets frifindelsespåstand til følge.



/

29

Efter sagens udfald skal Sagsøger i sagsomkostninger betale 35.000 kr. til
Skatteministeriet til dækning af udgifter til advokatbistand inkl. moms. Ud over
sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget hensyn til sa-gens
forløb og hovedforhandlingens varighed.

THI KENDES FOR RET:

Skatteministeriet frifindes.

I sagsomkostninger skal Sagsøger inden 14 dage betale 35.000 kr. til Skatte-
ministeriet. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.



/