Sag om det retmæssig ejerskab og medlemskab til en andelslejlighed
Ret: Københavns Byret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Boligretssag
Sagsemner: Fast ejendom og pant;

/

Københavns Byret

DOM

Afsagt den 3. maj 2019 i sag nr. BS 41B-2544/2016:

Sagsøger
Adresse 1,
2100 København Ø
mod
Sagsøgte
Adresse 1,
2100 København Ø

Sagens baggrund og parternes påstande

Denne sag, der er anlagt den 10. maj 2016, vedrører retten til en andelslejlig-
hed.

Sagsøger har nedlagt følgende påstande:

Principalt:
1.

Sagsøgte tilpligtes at anerkende, at sagsøger er det retmæssige medlem af
Andelsboligforening 1 samt den reelle ejer af andelslejligheden beliggende
Adresse 1, 2100 Kø-benhavn Ø.

2.
Sagsøgte tilpligtes at fraflytte andelslejligheden beliggende Adresse 1, 2100
København Ø, inden for en af retten fastsat rimelig frist.

Subsidiært:

Sagsøgte tilpligtes at anerkende, at overdragelsen af andelsbeviset til sagsøgte
og Vidne 1, samt Vidne 1's efterfølgende overdra-gelse til sagsøgte er ugyldige
og dermed uden retsvirkninger.

Sagsøgte har nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse.

Sagsøgte har endvidere nedlagt følgende selvstændige påstande:

1.
Sagsøger tilpligtes at fraflytte andelsboligen Adresse 1, 2100 København Ø,
snarest muligt og inden en af retten fastsat rimelig frist.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 2/36

2.
Sagsøger tilpligtes at betale den manglende lejebetaling i perioden fra 1.
februar 2017 og foreløbigt til og med 1. marts 2019, eller i alt 25 måneder á
3.000 kr. pr. måned, med tillæg af procesrenter fra forfaldstidspunktet den 1. i
måneden og indtil betaling sker.

Sagsøger har overfor Sagsøgtes selvstændige påstand 1 nedlagt på-stand om
frifindelse.

Sagsøger har overfor Sagsøgtes selvstændige påstand 2 nedlagt på-stand om
afvisning, subsidiært frifindelse.

Dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens §
218 a.

Oplysningerne i sagen

Sagsøger erhvervede den 25. september 1987 andelslej-ligheden beliggende
Adresse 1, 2100 København Ø for 200.000 kr.

Af kvittering udstedt den 10. marts 1993 af Sagsøger fremgår blandt an-det, at
Sagsøgte har indbetalt 5.000 kr. "som indskud i andel i lejlighe-den 2 sal til
Højre så han kan optages i andelsbeviset som medejer". Der er udstedt en
tilsvarende kvittering vedrørende Vidne 1

Ved påtegning på andelsbeviset af 1. oktober 2001 transporterede Sagsøger
halvdelen af andelsbeviset til sin datter Vidne 1. Af påtegnin-gen fremgår: "For
transporten er jeg fyldestgjort".

Ved påtegning på andelsbeviset af 15. oktober 2002 transporterede Sagsøger
halvdelen af andelsbeviset til sin søn Sagsøgte. Af påtegningen fremgår: "For
transporten er jeg fyldestgjort".

Ved påtegning på andelsbeviset af 21. august 2012 transporterede Vidne 1 med
virkning fra den 15. juni 2012 halvdelen af andelsbeviset til sin bror Sagsøgte
"med de rettigheder og forpligtelser hvormed det har til-hørt sælger: Vidne 1
(50%)".

Ved boligrettens deldom af 30. juni 2017 blev Sagsøgers principale på-stand 1
og 2 afvist, og Sagsøgtes selvstændige påstand 1 blev taget til følge, således, at
Sagsøger blev tilpligtet at fraflytte lejligheden senest den 31. august 2017 kl.
12.00.

Ved Østre Landsrets dom af 14. juni 2018 blev boligrettens dom ophævet, og
sagen hjemvist til boligretten til realitetsbehandling.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 3/36

Forklaringer

Der er afgivet forklaring af Sagsøger, Sagsøgte, Vidne 2, Vidne 3, Vidne 4,
Vidne 5, Vidne 6, Vidne 7, Vidne 8, Vidne 9, Vidne 1 og Vidne 10.

Sagsøger, Sagsøgte, Vidne 1, Vidne 11 og Vidne 12's forklaringer fra
delhovedforhandlingen i byretten og Sagsøgers forklaring fra landsretten er
dokumenteret.

Sagsøger har under delhovedforhandlingen i byretten forklaret:

"...
at hun er momsregistreret og arbejder med at lave blandt andet hjemmesider for
forskellige foreninger og firmaer. Hendes far, Person 1, døde i 2004, men
hendes mor, Person 2, lever fortsat. De var 3 børn i familien. Hun er den
ældste. Hun og søsteren har mest boet i udlandet, hvorfor hendes bror Vidne 11
har overtaget farens virksomhed. Hun har to børn med Vidne 2, Vidne 1 og
Sagsøgte, samt en efternøler Person 3 med Vidne 3. Vidne 10, som nævnes i
sagens akter, er en veninde, der har to sønner, som er tæt på Sagsøgte.

Hun har underskrevet en erklæring om, at hun vil dække sine kreditorer og gøre
op med dem alle sammen. For så vidt angår overdragelsen af lejlighe-den til
Vidne 1 og senere Sagsøgte er der tale om en proforma overdragelse. En bank
havde et krav mod hende på grund af en kaution i forbindelse med hen-des
tidligere virksomhed, men hun hørte ikke noget fra banken. Da hun læ-ste, at
der ville blive mulighed for kreditorforfølgning i andelslejligheder, blev hun
bange for bankens krav og ville skrive sine to hjemmeboende børn, på
andelsbeviset, når de blev 18 år. Så følte hun, at problemet med banken var
løst. Hun købte selv lejligheden for 200.000 kr. Værdien blev sidste år opgjort
til 3,4 mio. kr. Sagsøgte har et lån i lejligheden på 200.000 kr. Der er en
restgæld på dette lån på ca. 140.000 kr. Hun skylder herudover sin mor penge.
Hun transporterede i 2001 halvdelen af lejligheden til Vidne 1, der da var 20 år.
Hun tænkte, at det ville være svært for banken at tage lejligheden, når Vidne 1
også stod på andelsbeviset. I 2001 var Sagsøgte 16 år og derfor ikke gammel
nok. Vidne 1 var ikke særlig tit i Danmark, og hun syntes ikke, at Vidne 1
skulle have magten helt over lejligheden. Sagsøgte fik overdraget den anden
halvdel af lejligheden, da han blev 18 år. I 2012 overdrog Vidne 1 sin halvdel
til Sagsøgte.

Hun har skrevet kvitteringerne af 10. marts 1993, hvoraf det fremgår, at
Sagsøgte og Vidne 1 hver har indbetalt 5.000 kr. som indskud i andel i lejlighe-
den. På dette tidspunkt var børnenes mor, Vidne 2, flyttet til Island og havde
fået et lån af Person 1 til at købe en lejlighed. Person 1 krævede, at der blev
tinglyst et pantebrev i Vidne 2's lejlighed, men det skete ikke. Hun var selv på
dette tids-

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 4/36

punkt bagud med huslejen med ca. 12.000 kr. Person 1 lånte hende herefter
10.000 kr., men krævede at det var børnenes penge. Det blev derfor lavet på
denne måde. Børnene kom ikke på andelsbeviset, da de var børn. Børnene har
været uvidende om disse to dokumenter indtil 2016. Person 1 gik meget op i
retfærdighed. Når han havde lavet en aftale med Vidne 2, skulle der laves en
tilsvarende aftale med hende.

Hun søgte gældssanering i 2001. Dommeren tilbød gældssanering mod, at hun
betalte 5.000 kr. pr. måned i 5 år. Hun var nervøs for sin stilling i Arbejdsplads
og havde desuden en lav løn. Hun var bange for, at hun ikke ville kunne betale
de 5.000 kr. om måneden. Tilbuddet om gældssanering ville tage 70 procent af
hendes indtægter. På det tidspunkt kunne man ikke få udlæg i andelslejligheder.
De talte om situationen i familien. Hun talte også med en veninde, der var
advokatsekretær. Veninden foreslog, at de la-vede overdragelsen af lejligheden
til børnene.

Hun deltog i husmødet den 20. september 2001 hos Vidne 6. Vidne 5 var for-
mand for andelsboligforeningen og de andre tilstedeværende var beboere.
Vidne 1 var med i mødet. Hun var bekymret for den lovændring, der var på vej
vedrørende andelsboliger og kreditorer. Hun ville derfor gerne lave en over-
dragelse hurtigt inden lovændringen, så det ikke ville kunne gøres ugyldigt
efterfølgende. Vidne 6 havde selv problemer, da hans virksomhed var gået kon-
kurs. Flere andre andelshavere var også bange for at miste deres andelslejlig-
heder. Alle var derfor indforstået med overdragelsen til Vidne 1. Lejligheden
var på dette tidspunkt vurderet til 500.000 kr. Gælden til banken var på 4 mio.
kr. Hun var bange for at miste børnenes hjem. Vidne 1 ville gerne hjælpe
hende. Sagsøgte blev ikke involveret i dette. Der var ingen tvivl om, at det var
en proforma aftale. Det skulle rettes senere, så alle 3 børn blev stillet lige. Hun
fortalte også dette til Person 3's mor. I forbindelse med overdragelsen til Vidne
1 og senere Sagsøgte, skete der ingen vurdering af lejligheden. Hun fik teksten
til påtegningen på andelsbeviset af administrator. Det var kun en fo-reløbig
ting, og der skete ingen formel godkendelse af Vidne 1 og Sagsøgte som
andelshavere.

I 2003 var Sagsøgte registreret på adressen. Sagsøgte flyttede til Island i begyn-
delsen af 2004 eller om sommeren. Sagsøgte boede på Island de næste 4 år og
arbejdede der. Hun havde i februar 2005 en chat med Sagsøgtes daværende
kæreste. Hun ville have, at Sagsøgte registrerede sig på adressen, fordi loven
krævede dette. På dette tidspunkt kunne banken tage lejligheden fra hende. Der
var et krav om, at man var registreret i sin andelsbolig, men ingen i fore-ningen
tog det seriøs, idet det var hendes lejlighed.

Hun ønskede løbende at renovere lejligheden, men kunne ikke låne penge til
det. Hun påbegyndte arbejdet, men det endte med at se forfærdelig ud. Vidne 1
og Sagsøgte mente, at arbejdet skulle laves færdigt, inden hun fyldte 50 år. Det
var børnene, der skulle stå for lånet, idet de stod som ejere af lejligheden.
Vidne 1 var meget imod at optage lånet. Det endte med, at Vidne 1 og Sagsøgte
i

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 5/36

2006 lånte 150.000 kr. til at renovere køkkenet. Sagsøgte hjalp med at få elekt-
rikere fra Island. Hun betalte for mad og taxi til håndværkerne. Hun købte også
en del el-ting, der skulle bruges til arbejdet. Hun lavede meget af arbej-det selv.
Hun har haft yderligere udgifter end de bilag, der er fremlagt i bilag 17. Hun
renoverede lejligheden i perioden fra 2005 til 2007. Sagsøgte hjalp med at
skrue køkkenet sammen fra IKEA. Brevet fra Vidne 1 af 26. februar 2006
handler om køkkenlånet. Vidne 1 vidste godt, at hun forsøgte at vedlige-holde
lejligheden, og at det forøgede dens værdi for deres alles skyld.

Lejekontrakten mellem hende og børnene blev indgået i 2007, da det stod klart,
at regeringen ville ændre reglerne om forældelse. Alle kreditorer ville derfor
have nye domme over skyldnere. Banken kontaktede hende for første gang i 20
år med et krav på 4,4 mio. kr. Hun følte sig snydt. Hun ville over-for banken
fremstå med en ikke så god økonomi og ønskede derfor lejefor-holdet
formaliseret. Hun svarede ikke på Nordeas fremsendelse af et forlig vedrørende
de 4,4 mio. kr. Da banken udtog stævningen mod hende, var kra-vet nedskrevet
til 2,2 mio. kr. Det var hendes opfattelse, at beløbet var for-ældet, men hun
mødte ikke op i retten. Hun blev dømt til at betale beløbet.

Hun skrev til andelsboligforeningen, at Vidne 1 og Sagsøgte skulle skrives med
på maillisten. I perioden fra 2001 til 2011 har der ellers ikke været kommu-
nikation mellem børnene og andelsboligforeningen. Sagsøgtes navn står dog på
årsrapporten over andelsboligforeningens regnskab. Hun tog sig af alt med
andelsboligforeningen. Hun prøvede at få børnene til at engagere sig og f.eks.
at spare på el- og vandforbruget. Hun har aldrig været i tvivl om, at hun var ejer
af lejligheden. Hun har stået for alt med andelsboligforeningen. Hun har hjulpet
andelsboligforeningen med mange arbejder, f.eks. renove-ring af kælder,
trappeopgang, etablering af internetadgang, udskiftning af vinduer. Hun var
også aktiv i forbindelse med et altanprojekt, hvilket Person 4's brev af 24. juni
2005 viser. Alle anså hende som andelshaver. Vidne 1 og Sagsøgte var
fremmede mennesker for andelsboligforeningen. Hun har haft fuld
bestemmelsesret over lejligheden og en ejers beføjelser. Hun har dog ikke
kunnet optage lån, da hun ikke har stået som ejer i andelsboligforenin-gen. Hun
har administreret lånet på de 150.000 kr. til renovering af køkke-net. Hun har
også brugt sine egne penge på lejligheden. Hun ved ikke hvor meget, men der
er tale om mange penge. Hun har også bidraget med sin egen arbejdskraft. Hun
fik udbetalt en pensionsopsparing på 90.000 kr., der var etableret af hendes
forældre på Island. Da faren døde, stoppede moren med at betale til
opsparingen. Hun havde ikke selv råd til at gøre det og hæ-vede derfor
pengene. Hun brugte beløbet til at nedbringe lånet på de 150.000 kr. Hun satte
50.000 kr. ind på kassekreditten og 9.000 kr. på budgetkonto-en. Hun kan ikke
forklare, hvorfor hun har kaldt det lån til Vidne 10 og tandlæge, som det
fremgår af kontoudskrifterne.

Hun overvejede i november 2008 at sælge lejligheden, fordi Sagsøgte havde
købt en lejlighed på Island og leaset en dyr bil. Sagsøgte boede i et halvt år i
2008 hos hende. Der var mange kreditorer efter Sagsøgte på Island. Sagsøgtes

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 6/36

gæld blev tredobbelt. Sagsøgte gik nedenom og hjem både økonomisk og fø-
lelsesmæssigt. Hun hjalp Sagsøgte økonomisk. Sagsøgte skyldte 750.000 kr. i
bilen. Hun var bange for, at Sagsøgtes kreditorer kom efter lejligheden. Hun
måtte derfor gøre noget. Hun ville sælge lejligheden, før den blev taget fra
hende. Det endte med, at hendes mor købte bilen af leasingselskabet.

Det var mest fornuftigt for hende i forhold til banken, at Sagsøgte stod regist-
reret på adressen og boede der. Dette fremgår også af hendes og Sagsøgtes chat
af 10. november 2008.

I forbindelse med, at Vidne 1 var flyttet ud af lejligheden og ville købe sin egen
lejlighed, blev Vidne 11 meget indblandet. Dette fremgår også af Vidne 11's
mail af 4. februar 2012. Vidne 11 var ellers sur på hende, fordi hun er ateist.
Vidne 11 var på dette tidspunkt meget religiøs og på børnenes side. Vidne 1
men-te selv, at hun intet ejede. Hun ville bare slippe for at stå på
lånedokumentet vedrørende lejligheden. Vidne 1 fik en ny gæld på 600.000 kr.
i sin nye lejlig-hed. Forholdet til Vidne 11 har været meget svingende. De er i
dag tætte sø-skende. Vidne 11 har støttet hende i at få økonomisk hjælp fra
deres mor. Mo-ren har hjulpet hende med penge, fordi der er en værdi i
lejligheden.

I 2006/2007 bad Sagsøgte om hjælp til at finde en lejlighed. I 2010 fik
Sagsøgte tilbudt et kollegieværelse. Første gang hun hørte Sagsøgte sige, at det
var hans lejlighed, var i 2014 eller 2015. Sagsøgte sagde, at han stod på
andelsbeviset, og at det derfor var hans lejlighed. Dette har Vidne 1 aldrig sagt.

Lejekontrakten blev opsagt, fordi Sagsøgte vil tilegne sig lejligheden. Det er et
spil for galleriet at tage lejligheden fra hende. Sagsøgte har aldrig betalt noget
for at erhverve lejligheden. Inden Vidne 1 overdrog sin halvdel til Sagsøgte, var
det hende, der ordnede alt. Herefter inddrog hun Sagsøgte mere. Deres konti
blev flyttet til en anden bank, og lånet blev forøget. I denne forbindelse blev
hun ekskluderet fra at have adgang til kontoen. Sagsøgte har hævet fuld husle-
je fra alle og har ikke selv bidraget med noget til lejligheden.

Det var en bekendt, der fortalte hende, at Sagsøgte stod på døren til ejendom-
men Adresse 2. Hun kontaktede administrator af denne ejendom, der sagde, at
hvis Sagsøgte ikke registrerede sig på adressen, ville han blive eks-kluderet.
Sagsøgte lånte sit værelse ud til en bekendt. Sagsøgtes kæreste flyttede også.
De talte ikke sammen, og der var en dårlig stemning. Pludselig var de væk. Det
var en lettelse. Hun syntes, at det var på tide, at hun tog ansvar for sin lejlighed.
Hun skrev til Sagsøgte, at nu tog hun over med alt med hensyn til lejligheden.
Hun pakkede derfor alle Sagsøgtes ting og sendte dem til opbeva-ring.
Sagsøgte kommer en gang imellem for at hente post. Hun har på ejen-dommen
Adresse 2 konstateret, at Sagsøgtes navn stod ved opgangen den 1. marts 2017.
Den 29. marts 2017 var Sagsøgtes navn fjernet og der stod i stedet kærestens
navn.

Erklæringen på tro og love af 25. april 2016, der blev fremlagt i forbindelse
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 7/36

med retsmødet den 13. juni 2017, er udarbejdet på advokatkontoret af
Advokatfuldmægtig. Hun fik anbefalet at få lavet en sådan erklæring. Hvis
Sagsøgte får lejligheden, vil hendes kreditorer og to andre børn ikke få noget.
Hun skrev under på erklæringen den 25. april 2016. Der er tale om gæld til
hendes forældre de steder, hvor kreditorerne er anført som Person 2 og Person
1. Hendes mor kautionerede for Sagsøgtes køb i 2008 af en lejlighed på Island,
som han stadig har, mod at få del i værdien i andelslejligheden. Sagsøgte er den
eneste, der har fået hjælp af sin farmor. Hun er ansvarlig for lånet. Morens lån
vedrørende Sagsøgtes leasingbil har og-så sikkerhed i andelslejligheden.
Hendes forældres sikkerhed har hele tiden været friværdien i lejligheden.
Gælden stiftet i 1988 til Nordea Bank er gæl-den fra hendes og Vidne 2's
aktieselskab med en oprindelig kaution på 1,5 mio. kr. Hun har altid været
bagud med skattebetalinger. Hun har løbende indbe-talt mange penge til SKAT.
Hun har ikke overblik over den samlede gæld, eller hvornår kravene er opstået.
Før hun underskrev erklæringen af 25. april 2016, havde hun læst i RKI, at
kravet til 3 Mobile på 4.000 kr. ville blive forældet i oktober 2016. Hun ville
ikke betale kravet, da hun syntes kravet var forkert. Gælden til IKEA Finans
vedrørte køb af den første køkkenind-retning i lejligheden. Hun har indgået et
frivillig forlig med IKEA Finans i august eller september 2016. Hun betalte
6.000 kr. ud af kravet på 13.000 kr. IKEA Finans har ikke kendskab til denne
sag.

Hun har i juli 2016 indgået aftale med Nordea Bank om betaling af 160.000 kr.
til fuld og endelig afgørelse. Lånet var oprindelig på 800.000 kr., men blev
senere forhøjet til 1,5 mio. kr. Banken havde pant i deres varelager og fik
løbende betalinger. Hun følte sig snydt af banken. Det er kun indfriet fra
hendes side, og hun er nu fri for kautionsforpligtelsen. Vidne 2 er ikke fri for
sin forpligtelsen. Hun har ikke fortalt Nordea Bank om retssagen. Det ville
have ændret forhandlingsmulighederne med Nordea, hvis hun havde fortalt
dem om denne sag. Hvis hun vinder sagen, vil hun muligvis gå til de to kredito-
rer, men hun føler sig meget dårlig behandlet af dem. Hun fik de 160.000 kr. af
sin mor. Der er ikke tale om et arveforskud. Pengene skal betales tilbage, når
lejligheden bliver solgt, således som det også er aftalt omkring de øvrige
låneforhold. Først her i vinteren er moren begyndt at tale om et arveforskud.
Vidne 11 har hjulpet hende i forbindelse med kontakten med banken.

Listen over kreditorer er udtømmende bortset fra, at der måske er nogle små
personlige ting. Hun vil gerne gøre op med alle sine kreditorer. Kravene til
SKAT er sendt til inddrivelse, hvilket hun har læst på SKATs hjemmeside. Hun
har ikke hørt noget fra inddrivelsesmyndighederne. Det er hendes op-fattelse, at
beløbene i dag er ca. 75.000 kr. større. Hun har ikke betalt noget. Hun har ikke
overblik over, hvad hun tidligere har betalt i afdrag til SKAT. Hun skyldte mest
børnebidrag i år 2000. Ved formuleringen "i videst muligt omfang" mener hun,
at hun vil betale krone for krone. Hun vil gerne blive boende i lejligheden og
vil prøve at få en afdragsordning med SKAT. Ellers vil hun prøve at låne penge.
Hun vil helst undgå at realisere lejligheden.
..."

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 8/36

Sagsøger har under hovedforhandling i landsretten forklaret:

"...
at hvis hun får medhold i retssagen, vil hun sælge andelsboligen og herefter
betale alle kreditorer, som ikke har fået nogen penge endnu. Nogle af kredi-
torerne har allerede fået penge, herunder IKEA Finans. Hun har lånt penge af
sin mor til at betale disse kreditorer. Tro og love-erklæringen fremlagt i sagen
er lavet af hensyn til kreditorerne. Hun føler ikke, at hun har fået en retfærdig
rettergang i byretten. Hun brugte megen tid på at finde beviserne frem,
kontakte vidner mv. Hun blev derfor overrasket over, at hele sagen blot blev
afvist , så hun ikke fik lov til at fremføre alle beviserne. Hun vil gerne have en
reel retssag, så hun kan bevise, at lejligheden er hendes. Hun har boet der i 30
år, og hun har altid fremstået dom den reelle ejer for alle.
..."

Sagsøger har supplerende forklaret, at hun indtil 2002 betalte boligafgift m.v.
fra sin personlige bankkonto. To år efter, at Sagsøgte og Vidne 1 var kom-met
på andelsbeviset blev der oprettet en driftskonto i hendes bank, men i
Sagsøgtes navn. Huslejen blev indbetalt på denne konto, og alle udgifter ved-
rørende lejligheden blev betalt fra kontoen. Hun styrede driftskontoen indtil
2009. I 2006 blev der optaget et lån i Sagsøgtes og Vidne 1's navn til brug for
re-noveringen af køkkenet. Lånet blev optaget som en andelskredit. Der blev
trukket penge fra driftskontoen til andelskreditten.

Lejligheden er en 5-værelses lejlighed på ca. 185 m2, og hun har løbende lejet
værelser ud til venner m.v. Boligafgiften var oprindeligt 1.750 kr. Den steg til
ca. 5.000 kr. i 2006/2007 og er nu ca. 6.000 kr. Lejen fra værelser, der blev lejet
ud, blev indbetalt på driftskontoen. Hun lejede værelser ud for at kunne betale
boligafgiften m.v. Hun tog normalt 3.000 kr. for et værelse. Hun styrede
værelsesudlejningen og bestemte, om et værelse skulle lejes ud. Børnene havde
intet med lejligheden at gøre ud over, at de stod på andelsbe-viset. Det afhang
af hendes økonomi, om hun lejede værelser ud. Hun indgik lejeaftalerne. Lejen
blev betalt forud, og hun bad lejeren om at flytte med kort varsel, hvis hun og
lejeren ikke kunne enes.

Efter overdragelserne af andelene til Sagsøgte og Vidne 1 i 2001/2002 stod hun
fortsat registreret hos forsyningsvirksomheder m.v. Mailen fra 29. august 2011
handler om, at Sagsøgte og Vidne 1 ikke var gode til at betale deres del af
huslejen m.v. De fråsede med vand og varme, og hun ville gøre dem mere
ansvarlige.

Det var først, da hun modtog opsigelsen i 2015, at hun blev klar over, at
Sagsøgte mente, at lejligheden var hans. Indtil da var alle enige om, at lejlighe-
den var hendes. Hun tror, at Sagsøgtes ændrede opfattelse måske hænger sam-
men med, at Sagsøgte i 2015 mødte en ungarsk pige, som vil have hende ud af
lejligheden.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 9/36

Da Vidne 1 i 2012 ikke længere ville stå som andelshaver, drøftede de intern i
familien, hvad de skulle gøre. Hun havde stadig gæld til bl.a. banken, og hun
kunne derfor ikke selv stå som andelshaver. Det blev derfor aftalt, at Sagsøgte
skulle overtage andelen midlertidigt.

I forbindelse med overdragelserne til Vidne 1 og Sagsøgte i 2001/2002 blev der
ikke udarbejdet de dokumenter, der normalt bliver udarbejdet i forbindelse med
overdragelse af en andelsbolig, og Vidne 1 og Sagsøgte blev ikke godkendt af
andelsboligforeningen.

De havde oprindeligt aftalt, at lånet til renoveringen af køkkenet skulle være på
150.000 kr., men Sagsøgte lånte uden hendes viden 200.000 kr., og der blev
tinglyst et ejerpantebrev på 200.000 kr. i lejligheden.

De havde samlede udgifter på 10-12.000 kr. til lejligheden.

Vedrørende tro- og love-erklæringen har hun forklaret, at gældsposterne 1-6
vedrører gæld til hendes familie. De er alle bekendt med denne sag. Hun har
ikke betalt de øvrige kreditorer fuldt ud, da hun har brugt alle sine penge på
denne sag. Hun har også måttet låne penge af sin mor til sagen, da hun ikke har
kunnet få fri proces. De penge, hun skulle have betalt i Skat, er også gået til
sagen, så derfor er hendes skattegæld vokset.

Hun har tidligere været selvstændig, men lever nu af dagpenge.

Hvis hun vinder sagen, vil hun betale sin familie først og nok søge råd hos en
advokat om, hvad hun skal gøre i forhold til IKEA og Nordea Bank. Hun vil
gerne gøre det, der er rigtigt, og tænker, at de to kreditorer har fået lige så
meget, som de ville have fået, hvis hun havde fået gældssanering. Lejlighe-
dens værdi er i dag nok 3,5-4 mio. kr. Nordea Bank ville nok ikke have ind-
gået et forlig, hvis banken havde kendt til andelslejligheden.

Sagsøgte står stadig tilmeldt i Folkeregisteret på Adresse 1, men han har siden
1. februar 2017 boet i Adresse 2.

Overdragelserne af andelene i 2001 og 2002 var begrundet i hendes gæld til
bl.a. Nordea Bank. Hun kontaktede andelsboligforeningens administrations-
kontor i forbindelse med overdragelserne. Administrationskontoret mailede en
tekst, som hun selv skrev på andelsbeviset. Der var alene tale om en over-
dragelse på papiret. Det er rigtigt, at hun har skrevet, at hun var fyldestgjort for
transporten. Det er bare en sætning på et stykke papir, og hun har intet
modtaget fra børnene.

Hun havde adgang til både driftskontoen og andelskreditten. Hun trak penge til
at dække udgifter til renoveringen fra andelskreditten. Renoveringen ko-stede
mere end lånet, og hun har selv lagt penge ud til renoveringen. Hun

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 10/36

har ikke brugt penge fra lånet til at købe andre ting, heller ikke en båd.

Tro- og love-erklæringen er skrevet på anbefaling fra Aumento Advokatfir-ma,
der ikke ville tage sagen med mindre, hun skrev erklæringen. Erklærin-gen er
skrevet til brug for byretssagen. Hun har underskrevet erklæringen den 25. april
2016. Det er rigtigt, at hun har indgået forlig med Ikea og Nor-dea Bank i juni
og juli 2016, det vil sige efter, at hun skrev erklæringen. Hun har ikke oplyst de
pågældende kreditorer om denne sag eller om erklærin-gen. Ikea og Nordea
Bank er derfor ikke længere hendes kreditorer.

Det er hendes ønske, at hendes 3 børn skal have lige meget, når hun dør. Det er
rigtigt, at Person 3 aldrig har boet i lejligheden.

Sagsøgte har under delhovedforhandlingen i byretten forklaret:

"...
at han først har set kvitteringerne af 10. marts 1993 for nogle år siden, men der
er blevet talt om disse, så længe han husker. Det er altid blevet talt om,
at det var hans og Vidne 1's lejlighed, og at de ville komme på andelsbeviset,
når de var gamle nok. Sagsøger talte om, at det var forskudsarv. Siden de var
børn, har de fået at vide, at de skulle passe på lejligheden, fordi det var der-es.
Sagsøger har altid talt om, at det var deres lejlighed. Han har boet i lejlighe-den
fra 1998 til 1999, fra december 2001 til december 2004 og igen fra 2007 og til
nu. Fra 2004 til 2007 boede og arbejdede han på Island, fordi det var umuligt at
bo sammen med Sagsøger. I forbindelse med underskrivelsen af på-tegningerne
på andelsbeviset i oktober 2001 og oktober 2002 fik de at vide,
at når de havde underskrevet, så var lejligheden deres. Sagsøger sagde, at der
ik-ke var brug for flere dokumenter. Sagsøger skulle ordne nogle småting og
heref-ter rejse. Sagsøger ville først til USA. Herefter var der tale om Thailand,
Holland og Island, men der var intet, der blev til noget. Han var i oktober 2002
lige blevet 18 år og stolede på Sagsøger. Sagsøger havde aldrig penge. Der blev
ikke talt om, at det var for at slippe for Sagsøgers kreditorer. Sagsøger sagde
ikke, at det var tidsbegrænset eller midlertidigt. Det var kun midlertidigt, at
Sagsøger skulle bo i lejligheden, indtil hun rejste. Overdragelsen af lejligheden
var ikke en aftale uden indhold. Sagsøger havde ikke lyst til, at kreditorerne
skulle tage hendes ting. Sagsøger har altid været bekymret for sin økonomi.
Hun havde aldrig pen-ge. Han kendte ikke til Sagsøgers kreditorer eller
omfanget af gælden i 2001 og 2003. Han husker ikke, hvornår han fik
kendskab til gælden til IKEA. Han har ikke haft kendskab til bankgælden i
hverken 1998, 2001 eller 2003. I 2012 vidste han, at Sagsøger havde en gæld til
en bank.

Han var registreret på Island, da han boede der. Han tror ikke, at han regist-
rerede sig i Danmark efter chatsamtalen i februar 2005. Han talte ikke med
andelsboligforeningens bestyrelse om, at han var på Island.

Han spurgte Sagsøger i en chat i januar 2006 om muligheden for en ny lejer,
for-di hun stod for driften, da både han og Vidne 1 var på Island. Det var det
sam-

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 11/36

me ved chatten i marts 2006. Ved chatten i september 2006 var det en kam-
merat, der spurgte om hjælp til en lejlighed. Han har ikke derved anerkendt, at
det var Sagsøgers lejlighed.

Han har kendskab til de bilag, der er fremlagt som bilag 17. Lejligheden var
begyndt at falde sammen og det var ikke muligt at leje værelser ud. Sagsøger
var derfor nødt til at renovere lejligheden. Sagsøger skulle dokumentere de
udgifter, hun havde, idet det var ham og Vidne 1, der stod for lånet. Det var
aftalt, at Sagsøger kunne bruge af lånet til renovering af lejligheden, men
Sagsøger brugte og-så penge til andre ting. Sagsøger stod på det tidspunkt for
driften af lejligheden og kunne derfor tage overskuddet fra driften til andet
formål. Han og Vidne 1 boede der ikke. Han betaler fortsat af på lånet. Ellers
har han ikke bidraget til renoveringen.

Han husker deres chat den 13. august 2007. Der blev indgået en lejekont-rakt,
der nu er fremlagt delvist som bilag I. Sagsøger ville ikke have, at der var en
kopi af lejekontrakten. Vidne 1 skrev lejekontrakten under, og han skrev og-så
under på en side.

Da han chattede med Sagsøger den 10. november 2008, havde de skændtes i
lang tid. Sagsøger ville sælge lejligheden, men det kunne hun ikke, da det var
deres lejlighed. De var tvunget til at bo med Sagsøger, fordi hun ikke flyttede
væk. På det tidspunkt havde Sagsøger stået for driften af lejligheden i lang tid.

De samlede udgifter til lejligheden var ca. 11.000 kr. pr. måned. Sagsøger
havde bestemt, at i familien betalte en person 3.000 kr. pr. måned og et par
4.000 kr. Andre personer betalte mere. De havde ikke lyst til at betale mere end
Sagsøger. Sagsøger har betalt 3.000 kr. pr. måned i leje siden 2002/2003, først
til den fælles driftskonto og siden til ham. Sagsøger har ikke betalt husleje
siden januar 2017. Sagsøger betalte næsten aldrig sin husleje. Der har altid
været minimum 1-3 måneder pr. år, hvor Sagsøger ikke betalte. Der kom på et
tidspunkt penge ind på driftskontoen fra Sagsøger for penge, som hun havde
taget fra driftskontoen. Han har betalt for driften af lejligheden siden november
2012, hvor Vidne 1 flyttede. Vidne 1 og han havde indtil da haft en fælles
konto. Han skiftede bank i samme forbindelse til Lån & Spar Bank. Han fik
ændret registrerin-gen i DONG til sit navn, idet der var kommet nogle rykkere
til Sagsøger, som han ikke havde kendskab til. Han åbnede ikke Sagsøgers
post.

Der var konstant konflikt, når man boede med Sagsøger. Man bliver helt
psykisk nedbrudt. Der var ikke brug for at kommentere Vidne 1's mail af 29.
august 2011. Han har ikke drøftet med Vidne 1, at Sagsøger var ejer af
lejligheden. De havde svært ved at smide Sagsøger ud af den lejlighed, som
hun havde givet dem. Vidne 1 havde brug for et andet sted og bo. Der har
aldrig været betalt noget for overdragelsen af Vidne 1's halvdel til ham. De har
stadig en mundtlig aftale om et delt ejerskab til lejligheden. Hvis lejligheden en
dag bliver solgt, skal han finde ud af det økonomiske med Vidne 1. De har
aftalt at dele. Han skal også have betalt sin gæld til sin farmor. Det er både hans
og Vidne 1's

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 12/36

lejlighed.

Vidne 11 har også givet udtryk for, at han ikke vidste, hvem der ejede lejlighe-
den. Han chattede med Vidne 1 og Vidne 11 den 12. april 2012 vedrørende
Sagsøger. De havde prøvet at finde en løsning. Sagsøger betalte ikke husleje og
kunne ikke passe på sig selv. Sagsøger nægtede at flytte. Sagsøger ville i gang
med en gældssa-nering og troede så, at hun kunne få lejligheden tilbage. Det
var han ikke enig i. Det var først i 2007/2008, da lejligheden begyndte at stige,
at Sagsøger pludselig ændrede historie til, at hun skulle tilbage til lejligheden
som an-delshaver.

Sagsøger angreb hans kæreste Person 5 i december 2015, og siden har Person 5
ikke turdet været alene i lejligheden. Person 5 fik tilbud om at købe lejligheden
på Adresse 2. Han har hjulpet økonomisk, idet han er meddebitor på lå-net.
Person 5 er andelshaver alene. Han er meget hos Person 5, idet han ikke har
lyst til at være sammen med Sagsøger. Sagsøger har sat kameraer op i
lejligheden. Sagsøger har endvidere taget flere af hans ting. Han måtte have
fogedens hjælp til at komme tilbage i lejligheden.

Han ved ikke, hvad gælden vedrørende ham handler om i oversigten til bilag
44. Sagsøger har ikke betalt noget for ham vedrørende hverken lejlighed på Is-
land eller bil.

Han kom i andelsboligforeningens bestyrelse i 2008 eller 2011. Han er i dag
formand for bestyrelsen.
..."

Sagsøgte har supplerende forklaret, at han var registreret på Island, når han
boede der, og på Adresse 1, når han boede i Danmark.

Om korrespondancen med Sagsøger vedrørende udlejning af værelser i
lejlighe-den har han forklaret, at det var aftalt med Sagsøger, at hun stod for
driften af lejligheden, herunder for udlejningen af værelser, mens han boede på
Island.

Lejekontrakten med Sagsøger fra 2007 blev i følge Sagsøger udarbejdet for at
be-skytte ham og Vidne 1, så fogedretten ikke skulle tage deres ting. Det er kun
Sagsøger, der har lejekontrakten. Sagsøger ville ikke have, at han skulle have
en ko-pi. Han underskrev derfor kontrakten på Island, og den blev taget med
tilba-ge til Danmark.

Det var Vidne 1 og vidnet, der optog andelskreditlånet i 2007. Planen var, at
køkkenet i lejligheden skulle renoveres. Han og Vidne 1 ville helst bare optage
et almindeligt lån, men Sagsøger ville have en kassekredit. De gjorde som
Sagsøger ville, men til gengæld skulle, der være kvittering for alle udgifterne til
reno-veringen. Sagsøger brugte penge fra andelskreditten til at tilbagebetale
forskelli-ge private lån, og køkkenet blev aldrig gjort færdigt. Der blev revet
nogle vægge ned og lavet gulvvarme, men køkkenet er stadig ikke færdigt, og
lej-

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 13/36

ligheden er ubeboelig i dag. Der bor én lejer i lejligheden, men den pågæl-
dende benytter ikke køkkenet. Han er i dag selv tilmeldt Folkeregisteret på
adressen, men bor der ikke.

Han har ikke accepteret, at Sagsøger ville sælge lejligheden. Han skrev "Gør
hvad du vil" i mailen af 10. november 2008, da det er nytteløst at diskutere med
Sagsøger, og da han vidste, at Sagsøger ikke ville kunne sælge lejligheden, da
hun ikke står som ejer.

Han bor sammen med sin kæreste Person 5 i dennes andelslejlighed på Adresse
2. Efter at han havde sendt den første opsigelse til Sagsøger, blev Sagsøger me-
get aggressiv, og den 28. december 2015 overfaldt hun Person 5 i lejligheden.
De talte herefter ikke sammen i mere end 2 år, selv om de alle boede i lejlig-
heden. Til sidst kunne Person 5 ikke holde det ud, og hun købte derfor lejlighe-
den på Adresse 2. Han kunne ikke selv købe lejligheden, da han allerede ejede
en andelslejlighed. Han står som meddebitor på lånet i Lån & Spar Bank. Det
var en fejl, at hans navn kom på dørtelefonen. Efter Sagsøgers mail til
andelsboligforeningen, kontaktede de varmemesteren og fik det rettet.

Han betaler boligafgift, el og varme for lejligheden i Adresse 1.

Han kontaktede andelsboligforeningens administration, da Vidne 1 ville over-
drage sin andel til ham i 2012. Administrator fortalte ham, hvordan han skulle
gøre rent praktisk. Vidne 1 ville starte sit eget liv. Han betragter stadig Vidne 1
som medejer.

I forbindelse med overdragelsen i 2002 sagde Sagsøger, at der ikke var brug for
at udarbejde papirer til forsyningsselskaber m.v. Det var Sagsøger, der stod for
det praktiske.

Lejerne betaler 3.500 kr. i leje for et værelse. Sagsøger har ikke betalt leje siden
januar 2017.

Det var Vidne 1, der fandt lejligheden på Adresse 2. Han stod muligvis an-ført
som andelshaver på de oprindelige papirer. Det var en fejl fra admini-strators
side. Han husker ikke, om han skrev under som andelshaver. Han var med
Person 5 i banken i forbindelse med købet af lejligheden. Han skulle kun stå
som meddebitor på lånet, da han allerede ejede en andelsbolig.

Hvis han vinder sagen, vil han flytte tilbage til lejligheden sammen med Person
5 og deres søn. Lejligheden på Adresse 2 er kun 41 m2, og den er købt som en
midlertidig bolig.

Han rejste til Island i 2004, da han ikke kunne bo sammen med Sagsøger. Han
boede på Island indtil 2007. Han og Sagsøger har brugt mange år på at forsøge
at løse denne konflikt, og hele familien har været involveret. I 2008 begyndte
han at fortælle Sagsøger, at hun skulle flytte. Han har ikke skrevet mails om
det,

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 14/36

da de boede i samme lejlighed. Han og Vidne 1 har siden, de var børn, fået at
vide, at det var deres lejlighed, og Sagsøger kaldte det for forskudsarv. Der er
ik-ke lavet gavebreve i forbindelse med overdragelserne, hverken i 2001/2002
eller i 2012.

Hvis han vinder sagen, må han finde en løsning med Vidne 1. De har ikke ind-
gået nogen aftaler ud over, at de skal dele det hele.

Vidne 2 har forklaret, at hun og Sagsøger var samlevende fra 1978 til 1989. De
har Sagsøgte og Vidne 1 sammen. De boede på Island, da de mødtes. De flyt-
tede til Sverige i 1983 og boede der til 1988. De havde sammen firmaet
"Virksomhed". I 1987/1988 flyttede de til Danmark. Sagsøger tog til
København i i forve-jen. De flyttede ind i lejligheden på Adresse 1. De boede
sammen i lejligheden, indtil de blev skilt i 1989. Vidnet og Sagsøger ejede et
hus i Sverige. Huset stod i hendes navn. De solgte huset for at kunne købe
lejligheden i København. Det var kun Sagsøgers navn, der kom på
andelsbeviset, da hun var taget i forvejen. Vidnet flyttede tilbage til Island,
hvor hun har boet siden. Vidnet og Sagsøger var i sommeren 1989 på ferie
sammen med børnene på Is-land. Vidnet sagde til Sagsøger, at hun ville blive
på Island sammen med børne-ne. Sagsøger tog begge børnene med tilbage til
Danmark i efteråret 1989. Sagsøger stævnede hende for at få børnene. Hun
rejste til Danmark for at hente børne-ne og deltage i en retssag. Sagsøger fik
børnene, og hun fik ikke lov til at komme ind i lejligheden. Efter dommen
fortalte hun Sagsøger, at hun ville rejse tilbage til Island, og de aftalte, at
lejligheden skulle overgå til Sagsøgte og Vidne 1. Person 3 var ikke født på det
tidspunkt. De talte ikke om, hvordan lejligheden skulle tilfalde børnene. Hun
tror ikke, at de tænkte nærmere over det. Hun har først set kvitteringerne fra
1993 i går. Hun tror, at det er starten på, at lej-ligheden skulle overgå til
børnene. Hun har aldrig hørt, at overdragelserne til Sagsøgte og Vidne 1 i
2001/202 alene var proformaoverdragelser. Hun har talt med Sagsøgte og
Vidne 1 om sagen, men hun har ikke set alle bilagene. Hun har måske set nogle
af bilagene i sagen for 2 år siden. De tog et lån for at købe huset i Sverige. De
havde et hus på Island og arbejdede begge. Hun troede, at de begge var på
andelsbeviset. Hun bad på et tidspunkt om at komme på andelsbeviset, men de
arbejdede begge to meget, så det blev ikke til noget. Hun gjorde ikke en sag ud
af at tage lejligheden i forbindelse med skilsmis-sen, og den var ikke en del af
skiftet. Der blev aldrig talt om, at børnene skulle betale noget for lejligheden.
Hun kan ikke svare på, hvor Sagsøger skal flytte hen, hvis Sagsøgte vinder
sagen. Planen var oprindeligt, at de alle skulle bo sammen i lejligheden.
Børnene flyttede op til hende på Island i 1989. De flyttede tilbage til
København, da de blev teenagere, og boede hos Sagsøger, ind-til de flyttede
videre.

Vidne 3 har forklaret, at hun og Sagsøger sammen har Person 3, der blev født i
1994. De var mødtes i sommeren 1993, men gik fra hinanden, før Person 3 blev
født. Vidnet er kommet i lejligheden i Adresse 1, siden Person 3
blev født. Det er Sagsøger, der ejer lejligheden. Det fortalte Sagsøger, da de
mødtes.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 15/36

Sagsøger fortalte på et tidspunkt, at hun havde overdraget lejligheden til
Sagsøgte og Vidne 1, fordi hun havde en gæld. Aftalen blev indgået for, at
banken ikke skulle kunne gøre indsigelse. Børnene boede på det tidspunkt i
lejligheden, og aftalen skulle sikre, at de kunne blive boende. Hun opfattede det
sådan, at aftalen kun skulle gælde for en periode. Det var noget med et
lovforslag. Hun har ikke hørt, at det var en gave eller forskud på arv. Det er
hendes op-fattelse, at alle tre børn skal arve til sin tid. Det ville overraske
hende, hvis Sagsøgte og Vidne 1 skulle have en særstatus. Sagsøger sagde, at
Person 3 ikke kunne blive skrevet på andelsbeviset, fordi hun ikke var gammel
nok. Sagsøgte og Vidne 1 boede i lejligheden. Det kunne være, at Sagsøger på
et tidspunkt flyttede fra lejligheden til et andet land, og så kunne de 3 børn bo
sammen i lejlighe-den. Sagsøgers vision var, at de alle tre skulle kunne bo i
lejligheden, hvis Sagsøger ikke boede der. Hun tror ikke, at Sagsøger har tænkt
på, at børnene på et tids-punkt fik deres egne familier. Vidne 1 og Person 3 ser
hinanden jævnligt, og de har et udmærket forhold til hinanden. Hun tror, at
Person 3 ser Sagsøgte. Person 3 har valgt ikke at ville involveres i sagen.
Person 3 er kommet i lejligheden, mens hun var barn. Person 3 og Sagsøger ser
ikke hinanden så meget i dag.

Vidne 4 har forklaret, at hun er uddannet advokatsekretær. Hun har arbejdet på
advokatkontor i 22 år med insolvensret som speciale. Hun er nu selvstændig
bogholder. Hun har kendt Sagsøger siden 2000, hvor de lærte hinan-den at
kende i et chatroom. De blev ret gode venner. Hun vidste, at Sagsøger havde en
andelslejlighed i Adresse 1. Indtil 2013 er hun kommet i lejligheden et par
gange om måneden. I starten af deres venskab talte Sagsøger ikke om
lejligheden, men i 2002 blev Sagsøger ked af det og deprimeret. I den
forbindelse fortalte hun, at hun havde økonomiske problemer, fordi hun hav-de
kautioneret for en kassekredit i forbindelse med, at hun i 1980'erne havde ejet
en butik, der gik konkurs. Kreditor var på nakken af hende, og hun hav-de søgt
om gældssanering. Sagsøger spurgte vidnet til råds, og vidnet opfordrede
Sagsøger til at sælge lejligheden. Sagsøger sagde, at det kunne hun ikke, da hun
hav-de overdraget den, så banken ikke kunne gøre udlæg i den. Da Sagsøgers
økono-miske forhold var kaotiske, vidste vidnet, at hun ikke ville kunne få
gælds-sanering, og hun foreslog derfor Sagsøger, at hun skulle få styr på sit liv,
før hun søgte gældssanering. Sagsøger fortalte, at overdragelsen af lejligheden
var sket proforma. I 2004 blev vidnet ansat i Ret & Råd, og i 2006 blev hun
head-huntet til deres ejendomsadministrationsafdeling, der også administrerede
den andelsboligforening, hvor Sagsøgers lejlighed er beliggende. I den forbin-
delse hørte hun ofte, at Sagsøger havde ringet om forskellige forhold, herunder
om henstand med boligafgiften. Det var også altid Sagsøger, der deltog i gene-
ralforsamlinger i andelsboligforeningen. Vidnet og Sagsøger talte flere gange
om gældssanering, og om at Sagsøger ville sælge lejligheden for at købe en båd
eller et hus på landet. I 2007/2008 begyndte banken igen at røre på sig i forbin-
delse med, at reglerne om forældelse blev ændret, og vidnet foreslog Sagsøger,
at hun solgte lejligheden og indgik en akkordaftale med banken. Lejligheden
var Sagsøgers pensionsopsparing. Sagsøgte flyttede ind i lejligheden i
2007/2008 og boede der til 2014/2015. På et tidspunkt kom Sagsøger på besøg
hos vidnet og talte igen om gældssanering, idet hun overvejede at købe et
gartneri på

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 16/36

Als. Det var Sagsøger, der kunne sælge lejligheden, da børnene ikke havde
noget med den at gøre. I 2007 blev der lavet en lejekontrakt, fordi banken rørte
på sig. Sagsøger ville gerne have gældssanering, men det kunne hun ikke få,
hvis der ikke var nogen lejekontrakt. Vidnet fik derfor Sagsøger til at udarbejde
en le-jekontrakt, og de lavede et budget til brug for en ansøgning om
gældssane-ring. Vidnet har nok i sin underbevidsthed tænkt over, at det kunne
være strafbart, men hun valgte at prioritere sin veninde. Vidnet hørte første
gang om, at der var problemer med ejerskabet for et par år siden. I 2016/2017
kom Sagsøger hjem til vidnet. Sagsøger var ulykkelig og fortalte, at hun og
Sagsøgte var blevet uvenner, og at Sagsøgte krævede lejligheden. Vidnet
kender ikke til overdragelsesaftalerne fra 2001/2002, da de er udarbejdet før
hendes tid. Vidnet har ikke deltaget i møder i skifteretten i forbindelse med
Sagsøgers an-søgninger om gældssanering. I forbindelse med den første
ansøgning om gældssanering var der ikke møde i skifteretten.

Vidne 5 har forklaret, at han har boet i andelsboligforeningen fra 1996 til 1.
januar 2011. Han har været medlem af bestyrelsen i alle årene, herunder
formand i en del år. Der var ca. 2 møder i foreningen om året. Sagsøger boede i
foreningen, da han flyttede ind.

Foreholdt referatet af husmødet den 20. september 2001 har vidnet forklaret, at
han var til stede på mødet. Sagsøgers bekymringer om økonomien handlede
om, at det var på tale at ændre andelsboligforeningsloven, så der kunne gø-res
udlæg i andelsboliger. Sagsøger havde en gæld, og hun var bange for, at an-
delsboligen ville kunne blive gjort til genstand for udpantning. Der var ikke
andre andelshavere, der havde denne bekymring. Han fik den opfattelse, at
Sagsøger ville dele lejligheden med datteren, og snakken gik på, at det var i or-
den, hvis det foregik internt, det vil sige uden, at andelsboligforeningen blev
involveret. Hvis der var tale en en reel handel, skulle andelsboligforeningen
involveres, og lejligheden skulle vurderes m.v. Den anden overdragelse til
Sagsøgte foregik på samme måde.

Efter vidnets opfattelse var der ikke tale om en reel handel. Der boede man-ge
mennesker i lejligheden, men det var Sagsøger der boede der fast og tog sig af
lejligheden. Der var en del ombygningsprojekter i andelsboligforeningen, og i
den forbindelse samarbejdede han en del med Sagsøger, der tog aktivt del i pro-
jekterne. Sagsøger deltog normalt ikke i møder i andelsboligforeningen, men
hun tog aktivt del i arbejdsopgaverne. Han husker ikke, om Vidne 1 boede i
lejlig-heden. Der var en del flytten ind og ud. Det var Sagsøger, der boede
permanent i lejligheden. Sagsøgte begyndte at komme i lejligheden på et
tidspunkt, men han husker ikke noget nærmere om det. Han vil ikke betegne
overdragelser-ne som reelle, da det stadig var Sagsøger, der havde kontakten til
andelsboligfo-reningen. Han erindrer ikke, at Sagsøgte har taget del i
andelsboligforeningens arbejde. Han ved ikke, hvad han skal svare til, om
overdragelserne efter hans opfattelse er proforma. Det er svært at sige, da der er
tale om en familieting.

Vidnet var formand for bestyrelsen i 2011. Det, der blev besluttet på husmø-
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 17/36

det i 2001, var, at overdragelsen til Vidne 1 skulle gå formelt korrekt til. De
overlod dette til administrator. Det må være Person 6 fra administra-
tionskontoret, der har lavet påtegningerne på andelsbeviset i forbindelse med
overdragelserne. Dette må tages som udtryk for, at andelsboligforeningen har
godkendt overdragelserne. I hans tid i foreningen har der været to over-
dragelser til udenforstående og én familieoverdragelse. Han er ikke bekendt
med, hvordan familieoverdragelsen fandt sted.

Vidnet og Sagsøger sås som naboer. Man kan måske godt sige, at han og
Sagsøger er venner. Han har talt med Sagsøger om, at han er indkaldt som
vidne, men de har ikke drøftet sagen. Han har ikke talt med Sagsøgte og Vidne
1 om sagen. Han mener, at det er Sagsøger, der har været til
generalforsamlingerne i perioden ef-ter 2001/2002. Han husker ikke at have set
Sagsøgte eller Vidne 1 til generalfor-samlinger. Sagsøgte har ikke været i
bestyrelsen i hans tid.

Vidne 6 har forklaret, at han har boet i andelsboligforenin-gen siden 1971. Han
var med til at indstille Sagsøger til lejligheden i 1987. Der har været ca. et
møde om året i andelsboligforeningen.

Foreholdt referatet af husmødet den 20. september 2001 har vidnet forklaret, at
han er "Vidne 6". Om sætningen "Sagsøger var bekymret for sin økonomi" har
han forklaret, at det eneste han ved er, at Sagsøger havde ejet en skotøjsbutik
på Adresse 3, og at der vist var økonomiske problemer. Han erindrer ikke,
hvorfor Sagsøger ønskede sin datter på andelsbeviset. Vidnet kender ikke til
ejerforholdene til andelslejligheden ud over, hvad der står i årsregnskaberne. I
andelsboligforeningens årsregnskab for 2002 står Sagsøger som ejer, og i års-
regnskaberne for 2003 og 2004 står Sagsøgte som ejer. Han går ud fra, at
Sagsøgte også står som ejer i årsregnskaberne for 2005-2011, men han har ikke
disse regnskaber. Vidnet har intet kendskab til overdragelserne af andelen fra
Sagsøger til børnene. Sagsøgte har været formand for andelsboligforeningens
bestyrelse de seneste år. Så vidt han ved, kan man ikke være formand uden at
være andelshaver. Han ved ikke, om Sagsøgte bor i lejligheden. Han er be-
kendt med, at Sagsøgte i perioder har været i udlandet, bl.a. i Tjekkiet. Der er
ikke nogen i foreningen, der har gjort indsigelse over, at Sagsøgte ikke har bo-
et i lejligheden. På spørgsmål om, hvem der efter hans opfattelse ejer andels-
lejligheden har vidnet forklaret, at han kun ved, hvad der står i årsregnska-bet.

Vidne 7 har forklaret, at hun har boet i lejligheden på Adresse 1 fra januar 2005
til januar 2006. Hun kom i kontakt med Sagsøger via en kollega, der kendte
Sagsøger. Hun manglede et sted at bo i København og le-jede et værelse i
lejligheden. De talte ikke om, hvem der ejede lejligheden, men hun fik
opfattelsen af, at det var Sagsøgers lejlighed bl.a. i forbindelse med, at de
lavede mindre renoveringsopgaver i lejligheden. Lejen blev aftalt med
Sagsøger. I starten lejede hun værelset i en uge ad gangen, men senere blev det
en fast aftale. Hun havde ikke kendskab til, at der var andre ejere af lejlighe-
den. På et tidspunkt fortalte Sagsøger, at hun havde indgået en proforma aftale

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 18/36

om overdragelse af lejligheden til børnene. Sagsøgte kom på besøg i lejlighe-
den et par gange, men han boede der ikke. Vidne 1 boede heller ikke i lejlighe-
den. Hun ved ikke, hvor Sagsøgte og Vidne 1 boede. Hun har ikke talt med
Sagsøgte og Vidne 1.

Vidne 8 har forklaret, at hun har boet i lejligheden på Adresse 1 fra den 22.
august 2006 til februar 2008. Hun arbejdede på det tidspunkt i Appels butik i
Island sammen med Sagsøgte. Hun var blevet opta-get på Uddannelse i
København og skulle flyttet til København med kort varsel. Sagsøgte kendte et
sted, hvor hun kunne leje et værelse. Det var Sagsøgte, der formidlede
lejeaftalen. Hun fik blot en adresse, hvor værelset var belig-gende. Hun mødte
først Sagsøger, da hun kom til lejligheden. Det var Sagsøger, der boede i
lejligheden. Sagsøgte havde fortalt, at lejen var på 4.900 kr. om måne-den, men
efter et kort stykke tid ændrede Sagsøger lejen til 3.800 kr. Hverken Sagsøgte
eller Vidne 1 boede i lejlighenden i den periode, hvor vidnet boede der.
Sagsøgte kom i lejligheden i perioder af 2-3 uger. Han kom som regel fra Is-
land. Vidne 1 kom også på besøg, og hun var med til at sætte lejligheden i
stand. Hverken Sagsøgte eller Vidne 1 havde et værelse i lejligheden. Der var
an-dre lejere, hvoraf de fleste kom fra Island. Vidnet fik opfattelsen af, at det
var Sagsøger, der ejede lejligheden. Sagsøgte sagde ikke på noget tidspunkt, at
det var hans lejlighed. Hun fandt først senere ud af, at Sagsøger var Sagsøgtes
far. Det var Sagsøger, der stod for det praktiske vedrørende lejligheden.

Vidne 9 har forklaret, at han har været bestyrelsesformand for
Andelsboligforening 2, der er beliggende på Vej, i 6 år. Han står for
godkendelsen af 99,99 % af de nye andelshavere. Så vidt han husker stod kun
Sagsøgtes navn på det oprindelige andelsbevis vedørende lej-ligheden Adresse
2. Lejligheden blev overdraget pr. 1. februar 2017. Det er Datea, der har
udarbejdet overdragelsespapirerne. Andelsbolig-foreningen har åbent den 1.
mandag i måneden, hvor nye potentielle andels-havere kan møde op. Han
mener, at Sagsøgte mødte op sammen med en kære-ste. I starten af marts fik
vidnet en mail fra en person, der udgav sig for at være Sagsøgtes mor. Det kan
godt passe, at det er mailen i ekstrakten på side 702. Han forstod ikke helt
henvendelsen, men det var noget med, at Sagsøgte ikke havde skiftet adresse til
Adresse 2. Han bad Datea skrive til Sagsøgte om, at han skulle skifte adresse,
idet han ellers ikke ville kunne bo i andels-lejligheden. Han tror, at Sagsøgtes
kæreste herefter overtog lejligheden. Papi-rerne vedrørende overdragelsen er
lavet af Datea. Så vidt han husker, blev der i anden omgang kun lavet en
overdragelse vedrørende halvdelen af ande-len, så måske har Sagsøgtes kæreste
også stået på de oprindelige overdragel-sespapirer. Det er Sagsøgtes kæreste,
Person 5, der i dag står som ejer af lejlighe-den.

Vidne 1 har under delhovedforhandling i byretten forklaret:

"...
at Sagsøger overdrog lejligheden for at sikre hende et hjem. Det var altid
menin-

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 19/36

gen, at det skulle være hendes og Sagsøgtes lejlighed. Det var noget, de talte
om. Sagsøgte var ikke gammel nok i 2001, da hun fik sin halvdel. Der blev ik-
ke lavet andre skriftlige aftaler end selve overdragelsen på andelsbeviset. Der
blev ikke betalt noget. Sagsøger sagde, at det ikke var nødvendigt. Sagsøger
ville sikre, at lejligheden var deres. Sagsøger var bange for at miste lejligheden.
Kvit-teringerne af 10. marts 1993 har Sagsøger lavet for at sikre, at de fik
lejligheden. Hun var på det tidspunkt 12 år og vidste ikke dengang, at
dokumenterne blev lavet. Der blev altid talt om, at det var deres lejlighed. Hun
hørte om dokumenterne på et tidspunkt. Hun ved ikke, hvornår hun så
dokumenterne første gang.

Hun deltog i husmødet den 20. september 2001 sammen med Sagsøger. Det var
det første skridt til, at hun kom ind som ejer. Sagsøger ville sikre, at der var no-
get til dem efter hende. Der blev ikke talt om, at overdragelsen var proforma
eller midlertidig. Sagsøger var altid bange for sin økonomi. På det tidspunkt
hav-de Sagsøger et IKEA-lån, der var slemt. Det havde ingen sammenhæng
med overdragelsen til hende. Sagsøger har altid haft få penge. Hun kendte ikke
til størrelsen af Sagsøgers økonomiske problemer. Sagsøger ville sikre, at der
var en arv til hende og Sagsøgte. Der har altid været talt om, at de skulle arve
lejligheden og have et hjem. Overdragelsen til hende og Sagsøgte var ikke
midlertidig. Sagsøger var glad for, at hun efterlod noget til dem. Sagsøger var
glad for, at hendes gæld ikke tog deres hjem. Sagsøger ville i 2002 være fri og
rejse. Efter nogle år ændrede det sig. Det var måske i 2005 eller 2006. Det var
på det tidspunkt, hvor lejlighedens værdi begyndte at stige. Sagsøger ændrede
sine planer om at flytte fra lejligheden. De gange, hun er flyttet tilbage til
lejligheden, har det været meningen, at Sagsøger skulle flytte. Sagsøger
flyttede imidlertid ikke.

Da hun skrev til Sagsøger i februar 2006, følte hun presset. Hun ville gerne selv
bo i lejligheden, men det kunne hun ikke, når Sagsøger boede der. Hun boede
da selv på Island. Med ordene "... Jeg ved, at dette er din lejlighed..." mente
hun, at det var fordi, at Sagsøger boede i den. Sagsøger flyttede ikke ud, som
det var aftalt og gjorde derved lejligheden til sin. På dette tidspunkt havde hun
flere gange bedt Sagsøger om at flytte. Hun boede på Island fra 2003 til 2009.
Sagsøger prøvede at presse hende til at optage lån. Hun ville hellere selv
renovere lej-ligheden. Hun følte sig magtesløs, når det kom til Sagsøger. Alt,
hvad hun gjorde og sagde, var forkert i følge Sagsøger. Deres forhold var rigtig
dårligt. Sagsøger er meget manipulerende. Man kan ikke have sit eget syn og
får ikke lov til at bestemme noget. Man kan kun gøre noget, hvis det er for
Sagsøgers skyld.

Da hun skrev mailen af 29. august 2011, boede hun selv i lejligheden og havde
overtaget det økonomiske ansvar. Hun stod for det hele. Hun betalte alle
regninger fra 2009. DONG sagde, at Sagsøger blot kunne vedblive med at stå
med bruger. Alle betalte husleje undtagen Sagsøger. Sagsøgte boede der også
med sin kæreste Person 5. Sagsøger skulle betale 3.000 kr. pr. måned. Hun var
dybt frustreret, fordi Sagsøger følte, at det var hende, der ejede lejligheden.
Ordene, "... Det betyder at selv om Sagsøger ejer lejligheden så må hun
alligevel betale huslejen...", var ren sarkasme. Man var nødt til at presse
Sagsøger på grund af



/

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 20/36

den måde, hun opførte sig på. De følte stor magtesløshed overfor Sagsøger. De
kunne intet gøre overfor Sagsøger.

Dialogen i chatten med Sagsøger den 27. februar 2012 handler om, at hun var
gravid, og at hun ikke længere kunne bo i lejligheden. Der var ikke gode for-
hold i lejligheden. Det er skrevet i ren afmagt. Hun og Sagsøgte var endt med
at sige ja til at optage et lån til, at Sagsøger kunne renovere køkkenet. Hun
boede på Island, så Sagsøger havde fået lov til at styre lånet. Hun følte ikke, at
hun hav-de magt over noget. Da hun var flyttet ind i lejligheden, var det
meningen, at Sagsøger skulle flytte ud. Først skulle Sagsøger flytte til USA for
at færdiggøre sin kandidat. Sagsøger flyttede ikke som aftalt og var
manipulerende. Hun havde brug for at tage et lån på 30.000 kr. til en ny
lejlighed, men det kunne hun ikke på grund af lejligheden. Hun havde ikke
økonomi til at vise banken, at hun kunne dække to lån. Hun kunne heller ikke
stå som ejer af to andelslej-ligheder. Det var måske noget, som banken sagde.
Der blev ikke lavet andre papirer end påtegningen på andelsbeviset af 21.
august 2012. Banken ordne-de resten. Hun kunne på denne måde starte et nyt
liv. Hun overtalte Sagsøgte til at overtage hendes del af lejligheden og ansvaret.
De har dog aftalt mundtligt at dele ejerskabet og ansvaret for lejligheden. Hvis
der på et tids-punkt kommer penge ud af lejligheden, skal de dele det, og hvis
der er gæld, skal de også dele dette. De regner med, at der er friværdi i
lejligheden. Hun mener, at lejligheden aktuelt er 2,8 mio. kr. værd.

Mailen af 20. oktober 2014 til Sagsøger var et forsøg på at få en dialog med
Sagsøger om, hvad planerne var for hendes liv. Sagsøger har talt om at sejle og
at bo i en båd. Hun prøvede, om hun kunne forstå Sagsøger og se det fra hendes
side. Sagsøger gjorde ingenting. Der kom ingen reaktion fra Sagsøger.

Person 5 har nu købt sin egen andelslejlighed med økonomisk hjælp fra
Sagsøgte. Person 5 købte lejligheden for at være sikker på, at hun ikke længere
behøvede at bo sammen med Sagsøger.

Hun har ikke vidst, at Sagsøger skyldte SKAT penge. Hun har haft kendskab til
bankgælden, men ikke hvor stor denne har været. Sagsøger har altid haft gæld.
..."

Vidne 1 har supplerende forklaret, at hun flyttede til Danmark i ef-teråret 2001.
Hun skulle bo i - og overtage - lejligheden på Adresse 1. Sagsøger ville året
efter flytte fra lejligheden. Sagsøgte skulle året efter skri-ves på andelsbeviset.
Det har altid været planen, at de skulle overtage lejlig-heden.

Foreholdt referat af husmødet den 20. september 2001 har hun forklaret, at hun
husker mødet. Der blev ikke talt om, at hun alene skulle på andelsbevi-set
proforma. Det var ikke på tale, at overdragelsen kun skulle være midler-tidig.
Sagsøger ville være fri af lejligheden, og hun havde planer om at rejse til USA,
Thailand eller Sydamerika. Lejligheden ville hun overlade til vidnet

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 21/36

og Sagsøgte, så de havde et trygt hjem. Det var ikke meningen, at Sagsøger
skulle blive boende i lejligheden. Det er ikke muligt at bo sammen med
Sagsøger. Hun kan ikke huske grunden til, at Sagsøger var bekymret for sin
økonomi, men hun var bekendt med, at Sagsøger altid har haft en anstrengt
økonomi. Sagsøger stod for det praktiske i forbindelse med overdragelsen,
herunder kontakten til admi-nistrator og bestyrelse. Vidnet ved ikke, hvorfor
hun ikke skulle betale noget i forbindelse med overdragelsen. Det undrede
hende ikke dengang, da de al-tid havde talt om, at lejligheden er arven fra deres
far. Sagsøger ejede ikke andet, der kunne gå i arv. Lejligheden var måske
500.000 kr. værd dengang. Sagsøger stod også for det praktiske i forbindelse
med overdragelsen til Sagsøgte.

Om driftskontoen har vidnet forklaret, at Sagsøger stod for opkrævningen af
leje fra de andre lejere. I 2009 tog vidnet styringen over kontoen, fordi der var
for mange transaktioner, der ikke havde noget med driften at gøre. Der var ikke
helt styr på, hvad der gik ind og ud af kontoen. Kontoen stod i hendes og
Sagsøgtes navn. Andelskreditten stod også i deres navn.

Foreholdt mailkorrespondancen fra 2006 (ekstrakten side 425 ff) har vidnet
forklaret, at hun endte med at acceptere optagelsen af lånet, idet Sagsøger over-
skred hendes grænser.

Foreholdt mailkorrespondancen fra 29. august 2011 har vidnet forklaret, at hun
stod for driften af lejligheden på det tidspunkt. Sagsøger havde på det tids-
punkt ikke betalt leje m.v. i et stykke tid. De boede alle tre i lejligheden på det
tidspunkt. Vidnet kunne ikke holde ud at bo i lejligheden. Hun kontakte-de en
psykolog og var til sidst nødt til at finde et andet sted at bo. Hun blev også
gravid. Hun flyttede i en lejebolig i efteråret 2011. I foråret 2012 prøve-de hun
at købe en andelslejlighed, men hun kunne ikke låne penge til købet i banken,
da hun allerede stod som ejer af en andelsbolig. I 2012 bad hun der-for
Sagsøgte om, at han overtog hendes andel, så hun kunne låne penge til en
lejlighed. Sagsøgte betalte ikke noget i forbindelse med overdragelsen. Det var
ikke en reel overdragelse, men en proforma overdragelse mellem hende og
Sagsøgte. De har aftalt, at de skal dele friværdien/gælden i lejligheden. Hun
ved ikke, hvor meget lejligheden er værd i dag. Hun har stadig et ønske om at
bo i lejligheden.

Sagsøger skulle sikre sig selv et hjem. Sagsøger havde altid drømt om at rejse,
og Sagsøger ville ikke bo i lejligheden på tidspunktet for overdragelserne i
2001/ 2002.

Foreholdt sin tidligere forklaring (ekstraktens side 10 øverst), om at "Sagsøger
var glad for, at hendes gæld ikke tog deres hjem" har vidnet forklaret, at hun
var klar over, at Sagsøger havde en gæld, men hun vidste ikke, om gælden var
begrundelsen for overdragelserne af andelen. De havde ikke i 2001/2002 tænkt
på, hvad der skulle ske med lejligheden, når hun og Sagsøgte stiftede fa-milie.
Overdragelsen skete for at sikre deres arv og deres hjem på det tids-punkt. Hun
ved ikke, hvorfor det ikke kunne ske på et senere tidspunkt. Hun

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 22/36

har ikke planer om at flytte tilbage til lejligheden, hvis Sagsøgte vinder sagen.
Hun ved ikke, om Sagsøger i givet fald har et sted at bo. Sagsøgte er
velkommen til at flytte tilbage til lejligheden. De deler arven, når det bliver
aktuelt. De har ikke talt om hvornår. Vidnet har ikke brug for penge på
nuværende tids-punkt. Vidnet og Sagsøger har talt om, at lejligheden er vidnets
og Sagsøgtes, og hun mener også, at hun har skrevet det til Sagsøger. Hendes
interesse for lejlig-heden har intet at gøre med, at lejligheden er steget i værdi.

Hun har ikke noget forhold til Sagsøger i dag. Hun flyttede tilbage til Island i
pe-rioder mellem 2001 og 2011, fordi hun var psykisk nedbrudt. Hun boede i
lejligheden fra 2001-2003 og fra 2009-2011. Fra 2003-2009 boede hun på
Island. Hun erindrer ikke, hvornår Sagsøgte har boet i lejligheden. Sagsøgte bor
nu mest hos Person 5 i dennes lejlighed. Sagsøgte har hjulpet Person 5 med
indskud-det til lejligheden.

Der er ikke lavet et skatteregnskab eller andet i forbindelse med udlejningen af
værelser i lejligheden.

Hun har deltaget aktivt i andelsboligforeningen og var i bestyrelsen fra 2010-
2011. Hun har været til generalforsamlingen i 2001, 2009, 2010 og 2011.

Vidne 10 har forklaret, at hun har kendt Sagsøger siden 1990, hvor vidnet
flyttede fra Island til Danmark. Hun kender Sagsøgers familie. Hun er kommet
i lejligheden i Adresse 1 siden 1990. Hun har boet i lej-ligheden i kortere
perioder. Sagsøger ejede lejligheden allerede, da vidnet og Sagsøger lærte
hinanden at kende. På det tidspunkt var Sagsøgte og Vidne 1 kun børn. Hun er
bekendt med, at Sagsøger har indgået en proforma aftale om overdragelse af
lejligheden til Sagsøgte og Vidne 1 i forbindelse med, at Sagsøger havde en
gæld til en bank. Proforma aftalen blev indgået for, at banken ikke kunne tage
lej-ligheden. Så vidt hun ved stammede gælden fra en virksomhed, som
Sagsøger har haft. Sagsøger havde tillid til, at børnene ville være ærlige om
aftalen. Vid-net var selv i tvivl, da Sagsøgte har vist sig ikke at være helt ærlig.
Der blev al-tid henvist til, at aftalen var proforma, indtil Sagsøger havde fået
orden på gæl-den til banken.Sagsøger har altid ageret som om, hun er ejer af
lejligheden. Sagsøgte og Vidne 1 boede i lejligheden i perioder. På et tidspunkt
flyttede Sagsøgte til Island, men han flyttede senere tilbage i lejligheden. Vidne
1 boede i lej-ligheden, mens hun gik i skole i København. Sagsøger har boet
permanent i lej-ligheden i 30 år. Hun hørte første gang om, at Sagsøger og
børnene ikke var eni-ge om ejerskabet til lejligheden, da Sagsøgte bad
Sagsøger om at flytte. Både Sagsøger, Sagsøgte og Vidne 1 har fortalt, at
overdragelserne af andelsbeviset var indgået proforma. Forevist tro- og love-
erklæring af 5. maj 2016 har vidnet forklare-de, at hun har underskrevet
erklæringen, Hun husker ikke, om hun selv har formuleret erklæringen, eller
om hun har formuleret den sammen med Sagsøger. Hun var ikke til stede i
forbindelse med overdragelserne i 2001, 2002 og 2012, men det, der står i
erklæringen har hun fået fortalt af Sagsøger, Sagsøgte og Vidne 1. Alle var
bekendt med, at aftalen var proforma og kun skulle gælde,

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 23/36

indtil Sagsøger havde afviklet gælden til banken.

Vidne 11 har under delhovedforhandlingen i byretten forklaret:

"...
at Sagsøger altid har haft økonomiske problemer i Danmark. Før der kom nye
regler, kunne banken ikke tage lejligheden fra Sagsøger. På grund af de nye
reg-ler ville Sagsøger sætte børnene på lejligheden. Han husker ikke, om han
selv talte med børnene om det dengang. Han talte meget med Sagsøger om det.
Det var deres opfattelse, at hvis børnene stod på andelsbeviset, kunne banken
ik-ke tage lejligheden.

Da Sagsøgte boede på Island, havde han økonomiske problemer vedrørende en
leasingbil. Det var før krisen i 2007. Han hørte fra Sagsøger, at Sagsøgte også
hav-de andre problemer. Sagsøger betalte op til 100.000 kr. af Sagsøgtes gæld.
Sagsøgte skyldte mellem 350-450.000 kr. på bilen. Det endte med, at farmor
hjalp med betaling af 350.000 kr. De var bange for, at banken begærede
Sagsøgte konkurs, og at de opdagede lejligheden i Danmark. Dette ville de ikke
risi-kere. Der blev indgået en aftale med banken. Bilen er ikke blevet solgt, og
Sagsøgte har ikke betalt sin farmor tilbage. De har set det som Sagsøgers
ansvar. Der var ingen, der kunne hjælpe Sagsøger økonomisk, da hendes gæld
var for stor.

Vidne 1 ville i 2012 ingenting have med lejligheden at gøre. Han udledte af
Vidne 1's mail, at det var Sagsøgers lejlighed. Sagsøgte blev herefter 100% ejer
af den. Ingen i familien har dog været i tvivl om, at Sagsøger er den retmæssige
ejer af lejligheden. Når børnene har talt om, at Sagsøger skulle ud af
lejligheden, har han sagt, at det var Sagsøgers lejlighed. Sagsøger snakkede
altid om gældssane-ring, men han ved ikke, om hun rent faktisk fik det. Han
ved ikke, hvorfor Sagsøgte siger, at det er hans lejlighed. De taler ikke
sammen.

Han har hele tiden talt med Sagsøger om, at hun ville sikre lejligheden og bo i
den. Børnene ville arve lejligheden efter Sagsøger. Han var ikke med til at lave
dokumenterne, men Sagsøger fortalte ham om det. Hans forhold til Sagsøger er
i dag godt. De har også haft det dårligt med hinanden. Før denne sag startede,
talte de ikke sammen i 2 år. Han hjælper ikke Sagsøger økonomisk. De kan
ikke sam-arbejde, da han er meget præcis, og det er Sagsøger ikke. Sagsøgers
økonomi er ikke god.

Både Sagsøgte og Vidne 1 har sagt, at de ville af med lejligheden. Det, at han i
mailen af 4. februar 2012 til Sagsøger, Vidne 1 og Sagsøgte skriver "... Jeg
troede ba-re at Sagsøger var ejeren...", skal ikke forstås således. Han var sikker
på, at det var Sagsøgers lejlighed. Sagsøger skyldte dengang banken penge, og
hvis hun fik penge, ville banken tage dem. Det var bare en midlertidig løsning,
at lejlig-heden stod i børnenes navn.

Deres mor har for et år siden hjulpet Sagsøger med et arveforskud, således at
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 24/36

Sagsøger kunne betale banken 300.000 kr. til fuld og endelig afgørelse af deres
mellemværende. Den samlede gæld til banken var 3 mio. kr. Der er ingen gæld
til banken i dag. Der er også lavet en aftale om, at de penge, som Sagsøger
skylder deres mor, skal betales via arven. I dag vil Sagsøger kunne sælge lejlig-
heden og beholde pengene. Han har ikke en personlig interesse i sagen. Han
har forsøgt at få Vidne 1 og Sagsøgte til at indgå en aftale med Sagsøger. Han
har he-le tiden sagt, at det var Sagsøgers lejlighed, men at Vidne 1 og Sagsøgte
skulle have en del af lejligheden økonomisk.

Vidne 12 har under delhovedforhandlingen i byretten forklaret:

"...
at hun er barndomsveninde med Vidne 1, fra de var 10 år gamle. Hun er kom-
met i lejligheden, der tilhørte Sagsøger indtil 2001. Her fortalte Vidne 1, at hun
og Sagsøgte havde fået lejligheden overdraget i deres navn. Hun tænkte "fedt",
og
at det var dejligt, at Sagsøger overholdt aftalen. Hun havde således hele tiden
hørt, at det skulle være Vidne 1's og Sagsøgtes lejlighed. Hun tænkte, at det var
godt for dem alle sammen. Der var på det tidspunkt tale om, at Sagsøger
ønskede
at få en kønsskifte operation i Thailand. Hun talte selv kun med Vidne 1. Hun
troede, at det var en permanent løsning, at Vidne 1 og Sagsøgte fik lejligheden.
Vidne 1 sagde ikke noget om betaling for lejligheden. Sagsøger blev boende i
lej-ligheden. Hun tror ikke, at man kan smide sine forældre ud af en lejlighed.
Vidne 1 flyttede fra lejligheden, fordi hun selv fik mand og børn.
..."

Sagsøger har supplerende forklaret, at hun kontaktede Aumento Advoka-ter i
forbindelse med opsigelsen fra Sagsøgte. Hvis hun vinder sagen, vil hun
kontakte alle sine kreditorer, herunder de kreditorer, som hun har indgået forlig
med, og forklare, at situationen har ændret sig. Hun oplyste ikke om sagen, da
hun indgik forlig med kreditorerne, da situationen på det tidspunkt var usikker.
Hun vil betale alle sine kreditorer krone for krone. Hun vil eventuelt skaffe
pengene ved at realisere lejligheden. Hun ved ikke, hvor hun så vil flytte hen.
Hun vil dog helst blive boende i lejligheden. Hun er-klærede, at
saldokvitteringerne fra de kreditorer, som hun har indgået forlig med, herunder
Nordea Bank, således er afgivet under urigtige forudsætnin-ger, og at
kreditorerne derfor ikke er bundet af saldokvitteringerne.

Parternes synspunkter

Sagsøger har i påstandsdokument af 4. marts 2019 bl.a. anført følgende:

"...
ANBRINGENDER:
1.0 Aftale
1.1 Proformaoverdragelse
Til støtte for de af sagsøger nedlagte påstande gøres det gældende, at sagsø-ger
har haft betydelige økonomiske vanskeligheder og at dette i sammen-

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 25/36

hæng med nævnte lovændring, og det gøres derfor gældende, at sagsøger har
haft et klar motivering for at proformaoverdrage andelslejligheden, for at undgå
kreditorforfølgning.

Det gøres videre gældende, at sagsøger, sagsøgte og sagsøgers datter, Vidne 1
som følge af deres familiemæssige tilknytning har så nær personlig og
økonomisk tilknytning, at sagsøgte og sagsøgers datter, Vidne 1, uden videre
har været bekendt med sagsøger økonomiske vanskeligheder og sagsøgers
motiv for en proformaoverdragelse.

Det gøres desuden gældende, at sagsøger tillige gentagne gange har oplyst
sagsøgte og sag-søgers datter, Vidne 1, om sin økonomi samt hvilke
konsekvenser dette ville have for sagsøgers ejerskab af andelslejligheden.

Videre gøres det gældende, at sagsøger har anmodet sagsøgte om, at regist-rere
sig på andelslejligheden, således at sagsøgers kreditorer ikke kunne gøre udlæg
i andelslejligheden.

Det gøres derfor gældende, at sagsøgte fuldt ud har været bekendt med og
accepteret, at der alene har været tale om en proformaoverdragelse, og at det
formålet med denne proformaoverdragelse hele tiden har været, at sagsøger
igen skulle stå som ejer på andelsbeviset.

Idet både sagsøger og sagsøgte har været bekendt med og accepteret profor-
maaftalens karakter og vilkår, gøres det gældende, at der er indgået en ende-lig
proformaaftale, hvorfor sagsøger kan støtte ret på indholdet heraf.

Det gøres endvidere gældende, at sagsøger har og sagsøgte har indgået aftale
om proformaoverdragelse i umiddelbar tilknytning til den offentlige dialog
vedrørende ændring af andelsboligloven, der gjorde muligt for kreditorer at
foretage udlæg i andelslejligheder.

Det gøres derfor gældende, at den tidsmæssige sammenhæng netop er udtryk
for, at der alene er indgået aftale om proformaoverdragelse.

Det gøres yderligere gældende, at der i forbindelse med proformaoverdragel-
sen af den 15. oktober 2002 ikke er sket overdragelse af købesum, hverken til
sagsøger eller andelsboligforeningen, ligesom det gøres gældende, at sag-søgte
ikke er indstillet eller godkendt af bestyrelsen som krævet efter andels-
boligloven § 6, stk. 2.

1.2 Reel og faktisk råden over andelslejligheden
I samme forbindelse gøres det gældende, at sagsøgte har gjort klart, at det er
sagsøger der har ansvaret for renovering, vedligeholdelse og udbedringer af
andelslejligheden.

Det gøres derfor gældende, at sagsøger uden undtagelse under hele forløbet
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 26/36

har haft den formelle bestemmelsesret, og at sagsøgte på intet tidspunkt har
gjort indsigelser herimod. Sagsøgte har derimod handlet ud fra, at dette var en
selvfølge, og har således været bekendt med og fuldt ud accepteret, at sagsøger
er den reelle ejer af andelslejligheden.

Yderligere gøres det gældende, at sagsøgte konsekvent har ageret således, at
det er tydeligt for omverden, at det er sagsøger, der er udlejer. Det gøres der-for
gældende, at sagsøgte anså sagsøger for at være reel ejer af andelslejlig-heden,
hvorfor det gøres gældende, at sagsøgte hele tiden har været bekendt med og
fuldt ud accepteret, at overdragelsen alene var proforma.

Det gøres desuden gældende, at sagsøgte har ageret som ejer af andelsboli-gen
i forbindelse med bl.a. indkøb af hårde hvidevarer til andelslejligheden samt
afholdelse af udgifter til strøm, telefon o.l.

1.3 Sagsøgtes anerkendelse af, at sagsøger er den reelle ejer af andelslejlig-
heden
Det gøres derudover gældende, at sagsøgte siden proformaoverdragelsen og
frem til nu, har omtalt sin situation som, at sagsøgte bor hos sagsøger, og ik-ke
omvendt. I samme forbindel-se gentages, at sagsøgte har gjort klart, at det er
sagsøger der har ansvaret for renovering, vedligeholdelse og udbedringer af
andelslejligheden.

Det gøres derudover gældende, at sagsøgte af flere omgange har givet klart
udtryk for, at sagsøgte var bekendt med, at parterne alene indgik en profor-ma
aftale, og at denne alene skulle være midlertidig, herunder både i forbin-delse
med registrering på ejendommen, optagelse og underskrivelse af lån, omtale af
proforma lejeaftale.

Det gøre endvidere gældende, at ikke kun sagsøgte men tillige den resteren-de
del af familien var bekendt med, at sagsøger og sagsøgte havde indgået en
proforma aftale.

Det gøres dernæst gældende, at sagsøgte har erhvervet en ny andelsbolig, og i
den forbindelse ikke har sat andelslejligheden til salg. Det gøres derfor
gældende, at sagsøgte har været klar over, at sagsøgte ikke har adkomst til at
sælge andelslejligheden, idet sagsøgte ikke er rette adkomsthaver.

Det gøres i forlængelse heraf gældende, at sagsøgte har forsøgt at skjule de
faktiske forhold vedrørende erhvervelse af ny andelsbolig, med det formål at
kunne give urigtige oplysninger i nærværende sag.

Det gøres i alle tilfælde gældende, at sagsøgte proforma har modtaget halv-
delen af andelslejligheden fra sagsøger, og at sagsøgte i e-mailkorrespondan-
cer har anerkendt, at denne ikke er eller på noget tidspunkt har været den ret-
mæssige ejer af andelslejligheden, hverken helt eller delvist, og derfor ikke har
kunne eller kan overdrage denne materielt.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 27/36

Det gøres derfor gældende, at en aftale mellem sagsøgte og sagsøgtes søster
vedrørende overdragelse af sidstnævntes andel ikke har retsvirkninger, idet
samtlige parter har været bekendt med og accepteret proforma aftalens ka-
rakter, hvorfor hverken sagsøgte eller sagsøgtes søster kan støtte ret på afta-len,
idet denne ikke har retsvirkninger efter sit indhold.

1.4 Samlet
Det gøres derfor gældende, at sagsøger og sagsøgte har indgået en proforma
aftale om overdragelse af andelslejligheden, og at sagsøgte var fuldstændig
bekendt med dette og fuldt ud accepteret dette, hvorfor det gøres gældende at
sagsøgte ikke har været i god tro, hvorfor aftalelovens regler herom ikke finder
anvendelse. Derfor gøres det gældende, at det reelle, formelle og fak-tiske
ejerskab af andelslejligheden Adresse 1, 2100 Kø-benhavn Ø alene tilkommer
sagsøger.

Herudover gøres det gældende, at sagsøger med den omfattende skriftlige
dokumentation som er fremlagt i sagen, har løftet bevisbyrden for, at der var
indgået en proformaaftale.

Det gøres gældende, at sagsøger har underskrevet en tro og love erklæring,
hvorefter sagsøger erklærer at ville fyldestgøre sine kreditorer, hvorfor det
gøres gældende, at sagsøger ikke har eller gør sig skyldig i skyldnersvig ef-ter
straffelovens § 283.

Endvidere gøres det gældende, at betaling af kreditorer må anses som et
anerkendelsesværdigt formål, hvorfor det gøres gældende, at sagsøgers krav
har et anerkendelsesværdigt og rimeligt hensyn, og at straffeloven § 283 om
skyldnersvig ikke har nogen betydning i forhold til rettens afgørelse af sagen i
det lys.

Det gøres i forlængelse heraf, gældende, at overdragelsens proforma karak-ter i
dette særlige tilfælde må opretholdes.

I samme forbindelse gøres det gældende, at sagsøgte tillige har været med-
virkende til at begå strafbare forhold, hvorfor der ikke foreligger et særligt
hensyn at tage til sagsøgte i relation hertil.

Det gøres gældende, at sagsøgte har accepteret proforma overdragelsens ka-
rakter, hvorfor denne vil blive uberettiget beriget, dersom denne ikke tilba-
gelevere det formelle ejerskab til andelslejligheden. Det gøres derfor gæl-
dende, at sagsøgte har været i ond tro om overdragelsens karakter og aftale-
lovens bestemmelser herom finder derfor ikke anvendelse.

Det gøres i forlængelse heraf gældende, at sagsøgtes opsigelse af sagsøger som
lejer, er helt uden betydning, idet sagsøgte er lejer og i sagens natur ik-ke kan
opsige udlejer/den retmæssige ejer af andelsboligen.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 28/36

Det gøres desuden gældende, at det har formodningen imod sig, at sagsøger
alene ville tilgodese to ud af sine tre børn i forbindelse med en reel overdra-
gelse af medlemskabet til andelsboligen.

Det gøres endeligt gældende, at sagsøgte ikke har besvaret samtlige af sag-
søgers provokationer, og at dette skal tillægges processuel skadevirkning.

Medhold til sagsøger og DL 5-1-2

Videre gøres det gældende, at sagsøger har underskrevet en erklæring på tro og
love om, at sagsøger vil fyldestgøre sine kreditorer. Det gøres derfor gæl-
dende, at sagens behandling ikke giver anledning til forhold, der strider mod
lov og ærbarhed.

Endvidere gøres det gældende, at sagen drejer sig om ejerskabet af andels-
lejligheden, og det gøres gældende, at sagsøgte vil blive begunstiget urime-ligt,
såfremt retten ikke behandler spørgsmålet om det reelle ejerforhold.

Yderligere gøres det gældende, at sagsøgte har været fuldt ud bekendt med
sagsøgers økonomiske forhold og baggrund for at ville proformaoverdrage
andelslejligheden, hvorfor det igen gøres gældende, at sagsøgte ligeledes har
medvirket til at begå strafbart forhold. Det gøres i den forbindelse, for erind-
ringens skyld, gældende at medvirken tillige er strafbart.

Det gøres herudover gældende, at det forhold at sagsøger har fået et nedslag i
noget af gælden ikke medfører, et resultat i strid med DL 5-1-2, såfremt denne
får medhold.

Det gøres således gældende, at sagen ikke bør afvises.

2.0 De af sagsøgte selvstændigt nedlagte påstande
Det gøres gældende, at sagsøger er den reelle og retmæssige ejer af andels-
boligen, hvorfor sagsøgte ikke kan udsætte sagsøger af andelsboligen.

Det gøres dernæst gældende, at sagens bilag I er mangelfuldt, og at billeder der
ikke har påvist sammenhæng med hinanden ikke er tilstrækkeligt til at bevise,
at der foreligger en reel lejekontrakt. Det gøres desuden gældende, at bilag I
ikke viser den påståede lejekontrakt i sin fulde form og derfor ikke viser
eventuelle vilkår, herunder for opsigelse eller opkrævning af leje. Det gøres
derfor gældende, at sagens bilag I er uden betydning.

Det gøres desuden gældende, at både sagsøger, sagsøgte og Vidne 1 al-le var
bekendte med og fuldt ud accepterede at parterne alene skulle indgå en
proformalejekontrakt, jf. sagens bilag 27. Det gøres derfor gældende, at såfremt
bilag I viser en egentlig lejekontrakt, er denne alene indgået profor-ma.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 29/36

Videre gøres det gældende, at hverken sagsøgte eller Vidne 1 efter de påståede
lejekontrakt skulle være indgået primo 2007 har ageret som om det var en reel
kontrakt. Det gøres i sammen forbindelse gældende, at hverken sagsøgte eller
Vidne 1 i forbindelse med drøftelser om lejekontrakt har gjort indsigelser mod,
at sagsøger er den reelle ejer af andelslejligheden.

Det gøres desuden gældende, at sagsøger hele tiden har ageret som lejer, og det
gøres i forlængelse heraf gældende, at hverken sagsøgte eller Vidne 1 har gjort
indsigelser imod dette før nærværende retssag.

Det gøres gældende, at dette viser, at sagsøgte og Vidne 1 var bekendte med og
accepterede, at der mellem parterne alene var indgået proformaaftaler.

Det gøres dernæst gældende, at hverken sagsøgte og Vidne 1 har folke-
registeradresse på andelslejligheden på tidspunktet for den påståede leje-
kontrakts indgåelse og at andelslejligheden ikke har været registreret som
udlejningsejendom, og videre gøres det gældende at der ligeledes ikke har
været tale om fremleje.

Det gøres derfor gældende, at såfremt sagsøgte var den reelle ejer af andels-
lejligheden ville sagsøgte have haft bopælspligt der, hvilket han ikke har op-
fyldt. Det gøres derfor igen gældende, at sagsøger er den reelle ejer af an-
delslejligheden, og at både sagsøgte og Vidne 1 var bekendt med dette.

Det gøres videre gældende, at sagsøgte i 2008, efter den påståede lejekont-rakt
skulle være indgået, ikke har modsat sig sagsøger ønske om at sælge an-
delslejligheden, og det gøres derfor gældende, at sagsøgte var bekendt med og
accepterede, at sagsøger var og er den reelle ejer af andelslejligheden, idet kun
den reelle ejer af en ejendom har adkomst til at sælge den pågæl-dende
ejendom.

Endvidere gøres det gældende, at sagsøgte bl.a. i 2009, efter den påståede le-
jekontrakt skulle være indgået, anmodede sagsøger om at fastsætte lejen for
lejere i andelslejligheden. Det gøres derfor gældende, at sagsøgte har handlet
og ageret ud fra og som om sagsøger var og er den retmæssige ejer af an-
delslejligheden. Det gøres derfor gældende, at sagsøgte var bekendt med og
fuldtud accepterede, at sagsøger var og er den reelle ejer af andelslejelighe-den.

Det gøres desuden gældende, at sagsøgte ikke før december 2016 har forsøgt at
opkærvet påstået leje. Det gøres derfor gældende, at sagsøgte alene har
fremsendt påstået lejeopkrævninger til sagsøger for at kunne fremvise bilag i
nærværende sag, og det gøres endvidere og derfor gældende, at bilag H er uden
betydning.

Det gøres yderligere og generelt gældende, at sagsøger har afholdt udgifter
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 30/36

til bl.a. fællesudgifter og renovering af andelslejligheden i et omfang, der langt
overstiger, det af sagsøgte påstede skyldige beløb.

Det gøres desuden gældende, at tilkendte sagsomkostninger i allerede af-gjorte
sager skal inddrives ved fogedretten efter de almindelige inddrivelses-regler, og
således ikke gøres til en del af nærværende sag, idet tidligere sags-
omkostninger ikke er af betydning for dedømmelsen af det reelle ejerskab.

Videre gøres det gældende, at såfremt bilag I anses for at være tilstrækkelig
dokumentation for en egentlig lejekontrakt, har sagsøger allerede løftet be-
visbyrden for, at der alene er tale om en proformalejekontrakt.

Det gøre derfor endeligt gældende, at sagsøger er den reelle ejer af andelslej-
ligheden og under ingen omstændigheder er sagsøgte noget beløb skyldigt.

3.0 Anbringender ugyldighed

Til støtte for de nedlagte påstande gøres det gældende, at sagsøger er den
retmæssige adkomsthaver til hele andelsboligen beliggende Adresse 1, 2100
København Ø. Hertil gøres det gældende, at sagsøger har ageret som ejer af og
haft bestemmelsesretten over andelsboligen uden indsigelser fra sagsøgte, samt
at overdragelsen af andelsbeviset til sagsøgte og Vidne 1 alene er sket proforma
med henblik på at undrage den omtvistede andelsbolig fra sagsøgers kreditorer.

I forlængelse heraf gøres det gældende, at sagsøgte er og hele tiden har væ-ret
vidende om overdragelsesaftalens proforma-karakter, herunder at andels-
boligen alene blev overdraget med henblik på at unddrage boligen fra sagsø-
gers kreditorer, hvorfor sagsøgte ikke var eller er i god tro herom. Hertil gø-res
det gældende, at det tydeligt fremgår af ovenstående fremstilling og de tidligere
processkrifter, at både Vidne 1 og Vidne 11 ligeledes har været vidende om
overdragelsens proforma-karakter, hvilket skaber en formodning for og
underbygger den omstændighed, at sagsøgte har haft samme viden.

Det gøres endvidere gældende, at sagsøger og sagsøgte har indgået en ugyl-dig
proformaaftale, som ikke kan tillægges retsvirkning. Hertil gøres det gældende,
at sagsøger og sagsøgte er enige om, at overdragelsen af andels-boligen er sket
med henblik på at unddrage sagsøgers kreditorer, og at en så-dan aftale er en
proformaaftale og dermed en nullitet.

I forlængelse heraf gøres det gældende, at aftalens proforma-karakter er et
anbringende, som ikke kan frafaldes, jf. retsplejelovens § 338, idet retten er
med til at opretholde et domsresultat, som vil stride mod lov og ærbarhed,
dersom denne ikke finder proforma-aftalen ugyldig.

Det gøres endvidere gældende, at sagsøgte har accepteret aftalens proforma-
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 31/36

karakter, hvorfor overdragelsen er ugyldig i medfør af aftalelovens § 36, idet
sagsøgte tillige ikke har betalt vederlag for erhvervelsen til sagsøger, hvorfor
sagsøgte vil blive uberettiget beriget, dersom sagsøgte ikke tilbageleverer det
formelle ejerskab til andelslejligheden.

For så vidt angår aftalens ugyldighed gøres det ydermere gældende, at pro-
formaaftalen er ugyldig i medfør af aftalelovens § 33, idet proformaaftalen er
indgået med henblik på at unddrage sagsøgers kreditorer, hvorfor profor-
maaftalen er i strid med almindelig hæderlighed.

Såfremt retten finder, at proformaaftalen mellem sagsøger og sagsøgte er
gyldig, gøres det gældende, at sagsøger ikke er bundet heraf, idet aftalen så-
ledes har fået et andet indhold end tilsigtet, hvilket sagsøgte er vidende om, jf.
aftalelovens § 32.
..."

Sagsøgte har i påstandsdokument af 4. marts 2019 anført følgende:

"...
Til støtte for de nedlagte påstande gøres det gældende:
at en eventuel proformaaftale om overdragelse af andelsboligen vil være i

strid med lov og ærbarhed, jf. Danske Lov 5-1-2, idet aftalen i så fald kun
har haft til formål at unddrage sagsøgers ejendele fra at tjene hen-des
kreditorer til fyldestgørelse,

at sagsøgers påstand derfor ikke kan tages under påkendelse af boligret-ten,
jf. bl.a. U 2000.1413 V,

at sagsøgers erklæring på tro og love af 25. april 2016 (bilag 44) om at ville
fyldestgøre sine kreditorer i videst mulige omfang med værdien af
andelslejligheden, såfremt sagsøger skulle få medhold i sagen, ikke kan
føre til andet resultat,

at sagsøgers tro og love erklæring (bilag 44) i øvrigt reelt set er uforpligt-
ende, og at det desuden ikke er muligt at forpligte sig selv,

at sagsøger ikke bør kunne støtte ret på - eller drage fordel af - en påstået
proforma retshandel, som sagsøger har oplyst at have indgået med hen-
blik på at unddrage sine ejendele fra at kunne tjene sine fordringshavere til
fyldestgørelse, hvilket både vil være urimeligt og i strid med lov og
ærbarhed, jf. bl.a. straffelovens § 283 om skyldnersvig,

at der derfor ikke ses at være et anerkendelsesværdigt eller rimeligt hen-syn
at tage til sagsøger,

at den delvise overdragelse af andelsboligen fra sagsøger til sagsøgte i ok-
tober 2002 i øvrigt ikke kan karakteriseres som en proforma aftale,

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 32/36

at den tidligere delvise overdragelse af andelsboligen fra sagsøger til sag-
søgtes søster i oktober 2001 ej heller kan karakteriseres som en profor-ma
aftale,

at det i den forbindelse bemærkes, at der ved en proforma aftale forstås en
disposition, der foregiver at skabe en bestemt retsvirkning, som de i dis-
positionen involverede parter på forhånd har givet afkald på,

at bevisbyrden for, at der har været tale om proforma-aftaler om overdra-
gelse af andelsboligen henholdsvis i oktober 2001 og oktober 2002 i det
hele påhviler sagsøger,

at denne bevisbyrde ikke er løftet af sagsøger, hvorved i øvrigt bemærkes,

at de af sagsøger fremlagte oplysninger, der angiveligt skulle dokumente-re,
at der var tale om proforma aftaler, hvilket bestrides af sagsøgte, alle
vedrører tidspunkter lang tid efter overdragelsen af andelsboligen fandt
sted,

at de af sagsøger fremlagte oplysninger derfor hverken dokumenterer eller
sandsynliggør, at parterne på tidspunktet for overdragelsen af andelsbo-
ligen skulle have givet afkald på retsvirkningen heraf således som på-stået
af sagsøger,

at en eventuel proforma-aftale mellem sagsøger og sagsøgtes søster om
overdragelse af andelsboligen i oktober 2001 under alle omstændighe-der
er uden betydning for sagsøgte, da sagsøgte var i god tro om denne
overdragelse,

at den efterfølgende aftale mellem sagsøgte og sagsøgtes søster om over-
dragelse af hendes andel af andelsboligen til sagsøgte i juni 2012 derfor
stadig har retsvirkning efter sit indhold, og

at boligretten bør tage sagsøgtes påstand om afvisning og subsidiært fri-
findelse over for sagsøgers påstand til følge.

Til støtte for sagsøgtes selvstændige påstand 1 gøres det endvidere gældende

at sagsøgte dermed fortsat må anses som den retmæssige indehaver af an-
delsbeviset og andelshaver af andelsboligen Adresse 1, København Ø,

at sagsøger samtidig må anses som lejer i sagsøgtes andelsbolig, jf. bl.a.
bilag I,

at sagsøgers lejemål ved brev af 18. januar 2016 (bilag 13) er blevet op-
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 33/36

sagt til fraflytning pr. 1. marts 2016,

at sagsøgtes opsigelse er gyldig og berettiget,

at sagsøgers lejemål endvidere i brev af 7. december 2016 (bilag H2) er
blevet ophævet ex tuto som følge af betalingsmisligholdelse fra sagsø-gers
side,

at sagsøgte derfor er forpligtet til at fraflytte lejemålet og andelsboligen, og

at boligretten samtidig bør tage sagsøgtes selvstændige påstand 1 til følge, og
fastsætte en rimelig frist for sagsøgers fraflytning fra andelsboligen.

Til støtte for sagsøgtes selvstændige påstand 2 gøres det endelig gældende

at sagsøger ikke siden januar 2017 har betalt den mellem parterne aftalte leje
på kr. 3.000 pr. måned,

at sagsøgte derfor skal tilpligtes at betale leje med kr. 3.000 om måneden i
perioden fra 1. februar 2017 og foreløbigt til og med 1. marts 2019, el-ler i
alt 25 måneder á kr. 3.000 pr. måned, med tillæg af procesrenter fra
forfaldstidspunktet den 1. i måneden og indtil betaling sker, og

at boligretten derfor ligeledes bør tage sagsøgtes selvstændige påstand 2 i
sagen til følge.

..."

Parterne har i det væsentligste procederet i overensstemmelse hermed.

Rettens begrundelse og afgørelse

To dommere (Boligdommer 1 og Dommer) udtaler

Sagsøgers principale påstand 1:
Sagsøger har gjort gældende, at lejligheden blev overdraget proforma til sag-
søgte og sagsøgtes søster, og at overdragelserne alene skete midlertidigt med
henblik på at unddrage lejligheden fra at tjene hendes kreditorer til fyldest-
gørelse.

Sagsøgte har bestridt, at der var tale om proformaoverdragelser.

Det må efter bevisførelsen lægges til grund, at sagsøger på tidspunktet for
overdragelserne i 2001 og 2002 havde en større gæld, herunder til Nordea
Bank, og at gælden oversteg værdien af andelslejligheden, der var hendes
eneste aktiv, således at hun var insolvent, jf. herved også referatet af husmø-det
den 20. september 2001.

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 34/36

Overdragelserne til sagsøgte og sagsøgtes søster skete alene ved påtegninger på
andelsbeviset, og det er ubestridt, at der i forbindelse med overdragelser-ne
hverken er sket betaling eller udarbejdet gældsbreve, gavebreve eller lig-nende.

Det må endvidere lægges til grund, at sagsøger siden overdragelserne til sta-
dighed har boet i lejligheden og rådet over denne, at sagsøgte og dennes sø-ster
alene har boet i lejligheden i perioder, og at hverken sagsøgte eller den-nes
søster aktuelt bor i lejligheden og ikke har gjort det siden henholdsvis 1.
februar 2017 og 2011.

Selv om sagsøgte og denne søster har bidraget til betalingen af boligafgift m.v.,
er den endelige fordeling af udgifterne mellem parterne uklar.

Efter bevisførelsen, herunder mailkorrespondancen herom fra 2007, lægger vi
til grund, at den lejeaftale, der blev indgået i 2007 mellem sagsøger og sagsøgte
og dennes søster ikke var reel, men alene blev indgået af hensyn til sagsøgers
ansøgning om gældssanering.

Af Vidne 1's mail af 26. januar 2007 fremgår, at Vidne 1 ikke ønsker, at der
optages lån i lejligheden i hendes navn, og at hun "ved, at dette er din
[Sagsøgers] lejlighed". I Vidne 1's mail af 29. august 2011 fremgår, at "selv om
det er Sagsøgers lejlighed, så skal hun alligevel betale hus-leje", og af Vidne
1's indlæg på facebook den 20. oktober 2014 fremgår, at "det er på tide at du
[Sagsøger] registrerer lejligheden igen for dig selv... Det skulle være en
kortsigtet løsning på et kortsigtet problem som er stadigvæk i gang". Af Vidne
1's facebookmeddelelser fra den 27. februar 2012 fremgår, at Vidne 1 "vil
frigøres fra denne lejlighed" og "jeg har ingenting, selv om mit navn står på
lånet og papirer...".

Af Sagsøgtes chat med Sagsøger i forbindelse med Sagsøgers ønske om at
sælge lejligheden udtaler Sagsøgte: "gør bare som du vil" og "ligesom du
tvinger mig til at bo her".

På den anførte baggrund og efter en samlet vurdering af omstændighederne i
forbindelse med aftalens indgåelse og parternes efterfølgende ageren, finder vi,
at det må lægges til grund, at ovedragelsen af andelene til sagsøgte og dennes
søster i 2001 og 2002 var proformaretshandler, der alene havde til formål at
unddrage lejligheden fra at tjene til fyldestgørende for sagsøgerens kreditorer,
og at dette har stået klart for både sagsøgte og dennes søster.

At der var tale om proformaretshandler, der alene skulle være midlertidige,
indtil sagsøger igen havde fået styr på sin økonomi, er endvidere bekræftet helt
eller delvist ved vidnerne Vidne 11, Vidne 3, Vidne 10, Vidne 4 og Vidne 5's
forklaringer, og af at sag-søgte i forbindelse med overdragelsen af søsterens
andel til ham i 2012 ikke

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 35/36

har erlagt nogen modydelse, selv om andelen efter det oplyste er mindst 3-4
mio. kr. værd.

Da aftalen mellem parterne er indgået proforma, er der ikke ved de nævnte
overdragelser sket nogen reel ændring af ejerforholdet til andelslejligheden, og
Sagsøger er som følge heraf fortsat ejer af denne.

Herefter, og da en part som anført af landsretten hverken i medfør af DL 5-1-2,
efter retspraksis eller på andet grundlag er afskåret fra under en retssag at
påberåbe sig, at en aftale ikke skal have virkning efter sit indhold med den
begrundelse, at den er indgået proforma, stemmer vi for at tage Sagsøgers
principale påstand 1 til følge.

Sagsøgers principale påstand 2:
Da Sagsøgte ikke bor i lejligheden, og efter det oplyste ikke har boet i
lejligheden siden 2017, er der ikke grundlag for at tage Sagsøgers prici-pale
påstand 2 til følge.

Sagsøgtes selvstændige påstande:
Da Sagsøgte ikke er ejer af lejligheden, jf. bemærkningerne ovenfor, og da vi
ikke har mulighed for på det foreliggende grundlag at forholde os til parternes
eventuelle økonomiske mellemværende, stemmer vi for at frifinde Sagsøger for
Sagsøgtes selvstændige påstande.

En dommer (Boligdommer 2) udtaler:

Sagsøger har i sine påstandsdokumenter af 24. maj 2017 og 4. marts 2019 om
baggrunden for overdragelsen af andelslejligheden til sine to myndige børn
anført: "Sagsøger frygtede derfor, at kreditorerne ville søge fyldest-gørelse i
andelslejligheden, således at sagsøger ville miste sin bolig. Sag-søger ønskede i
sagens natur at beholde sin bolig og ønskede tillige, at lejligheden i fremtiden
ville blive en del af arven til sagsøgers børn, således at sagsøger på den måde
kunne tilgodese samtlige af sine børn."

Sagsøgers egen sagsfremstilling angiver således, at overdragelsen af
andelslejligheden til sagsøgte ikke udelukkende var et proforma-arrangement,
ifølge hvilket sagsøger til enhver tid ville kunne kræve ejerskabet til
andelslejligheden tilbageført.

Sagsøger ses ikke under bevisførelsen at have ført bevis for, at sagsøgte på
tidspunktet for overdragelsen var bekendt med, at overdragelsen var et
proforma-arrangement, ifølge hvilket sagsøger til enhver tid ville kunne kræve
ejerskabet til andelslejligheden tilbageført.

Overdragelsen af andelslejligheden findes på denne baggrund at have været
reel.

At sagsøger efterfølgende i vidt omfang har rådet over lejligheden og har
STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83



/

Side 36/36

truffet beslutninger vedrørende denne, gør ikke forskel heri, da sagsøger som
forælder til sagsøgte hermed blot har handlet på vegne af sagsøgte, dels i
henhold til aftale, dels i henhold til en stiltiende accept.

Jeg stemmer herefter for at frifinde sagsøgte og give sagsøgte medhold i de af
sagsøgte nedlagte påstande.

Der afsiges dom efter stemmeflertallet.

Sagsomkostninger:
Boligretten finder, at sagsomkostningerne efter sagens karakter bør ophæ-ves,
jf retsplejelovens § 312, stk. 3, da særlige grunde taler herfor. Retten lægger
herved vægt på, at Sagsøger - selv om hun har fået medhold - ved at indgå
proformaretshandler om overdragelse af andelslejligheden for at unddrage sig
fyldestgørelsen af sine kreditorer selv har bidraget til tvivl-somheden af
retsforholdet vedrørende ejerskabet til andelslejligheden.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte skal anerkende, at Sagsøger er det retmæssige medlem af
Andelsboligforening 1 samt den reelle ejer af andelslejlig-heden beliggende
Adresse 1, 2100 København Ø.

Sagsøgte frifindes for Sagsøgers påstand om, at han tilpligtes at fraflytte
andelslejligheden beliggende Adresse 1, 2100 København Ø inden for en af
retten fastsat rimelig frist.

Sagsøger frifindes for Sagsøgtes selvstændige påstande.

Sagen omkostninger ophæves.

Boligdommer 2 Dommer                     Boligdommer 1

STD061446-S01-ST02-K194.01-T3-L01-M00-\D83