Sag om, hvorvidt de sagsøgte er erstatningsansvarlige over for sagsøgeren, som følge af at de købte en olielast af staten São Tomé og Príncipe, som staten havde konfiskeret fra sagsøger
Ret: Vestre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;

/

VESTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 3. marts 2020

Sag BS-888/2016-VLR
(10. afdeling)

Stena Oil AB
(advokat Mikkel Mathias Steinø og advokat Anders A. Fournais)

mod

Monjasa A/S
Monjasa Holding A/S
Monjasa Chartering ApS
Monjasa DMCC
Energizer Shipping ApS
Sagsøgte 1
Sagsøgte 2
(advokat Jacob Skude Rasmussen og advokat Christian Roepstorff Rasmussen)

Landsdommerne Peter Buhl, Astrid Bøgh og Christian Parbo (kst.) har deltaget i
sagens afgørelse.

Sagen er anlagt ved Retten i Kolding den 19. oktober 2016. Ved kendelse af 14.
november 2017 er sagen henvist til behandling ved landsretten efter retspleje-
lovens § 226, stk. 1.

Sagen drejer sig om, hvorvidt de sagsøgte, Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S,
Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1
og Sagsøgte 2, er erstatningsansvarlige over for sagsøgeren, Stena Oil AB, som
følge af, at de købte en olielast af staten São Tomé og Príncipe, som staten havde
konfiskeret fra Stena Oil AB.



/

2

Påstande
Stena Oil AB har nedlagt påstand om, at Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S,
Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1
og Sagsøgte 2 in solidum, subsidiært hver for sig, skal betale 6.631.315,06 $,
subsidiært 6.411.794 $, til Stena Oil AB med sædvanlig proces-rente fra den 22.
oktober 2013.

Mere subsidiært har Stena Oil AB påstået, at de sagsøgte solidarisk eller hver for
sig skal betale et mindre beløb fastsat af retten med tillæg af renter som fast-sat af
retten.

Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC,
Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 har påstået afvis-ning,
subsidiært frifindelse og mere subsidiært frifindelse for tiden.

Sagsfremstilling
Den 15. marts 2013 skulle skibet Duzgit Integrity mødes med skibet Marida Me-
lissa i farvandet ud for østaten São Tomé og Príncipe (herefter São Tomé) i Ve-
stafrika. Duzgit Integrity skulle på værft i Las Palmas, og skibets last af olie skulle
derfor overføres til Marida Melissa. Begge skibe var befragtet af Stena Oil AB
(herefter Stena Oil), der ejede olien. Duzgit Integrity var ejet af DS Tankers
Limited, et maltesisk selskab, mens Marida Melissa var ejet af MT Marida Me-
lissa Schifffartsgesellschaft GmbH & Co KG, der var hjemmehørende på Mars-hall
Islands.

Mens skibene befandt sig i São Tomés territorialfarvand og var ved at forberede
overførslen af olie, blev de af kystvagten bedt om at sejle i havn, da de ikke hav-de
tilladelse til at foretage en sådan overførsel. Der udspandt sig herefter et længere
forløb, hvor skibene og besætningen blev tilbageholdt, kaptajnerne og rederierne
blev straffet, og Stena Oils olie, ca. 8 mio. metriske ton heavy fuel oil (HFO) og ca.
1.1 mio. metriske ton marine gas oil (MGO) til en opgjort værdi på mere end 6
mio. $, blev konfiskeret af São Tomé. Der blev fra flere sider pro-testeret mod
disse sanktioner. Stena Oil anerkendte ikke konfiskationen og gjor-de gældende, at
olien fortsat tilhørte dem. I oktober 2013 købte Monjasa DMCC, som var bekendt
med Stena Oils synspunkt angående ejendomsretten til olien, olien af São Tomé til
en pris, der var betydeligt lavere end markedsprisen.

Der har efterfølgende været ført en voldgiftssag i New York mellem Stena Oil AB
og Monjasa A/S, hvor der blev truffet afgørelse den 12. september 2014 (New
York-kendelsen), og en sag mellem Malta som flagstat for Duzgit Integri-ty og São
Tomé ved Den Permanente Voldgiftsret i Haag, der traf afgørelse den 5. september
2016 (Den Permanente Voldgiftsrets kendelse).

Arresten af Duzgit Integrity og Marida Melissa



/

3

I dagene 11.-14. marts 2013 var der mailkorrespondance mellem Stena Oil og
kaptajnerne på Duzgit Integrity og Marida Melissa, hvor der blev opgivet for-
skellige koordinater til et mødested, hvor olien kunne overføres ved en ”Ship-to-
Ship” (STS)-overførsel. Den 14. marts 2013 kl. 12.01 angav Person 1 fra Stena Oil
en position, der lå uden for São Tomés territorialfarvand. Han skrev samtidig til
kaptajnen for Marida Melissa, at han skulle koordinere med Duzgit Integrity, og at
de skulle blive enige om en position, der ikke ville forsin-ke Duzgit Integrity.
Kaptajnerne aftalte herefter en position, og det er oplyst, at denne position lå 7
sømil fra São Tomé og dermed i dette lands territorialfar-vand. Kopi af mailen blev
sendt til Stena Oil.

Den 15. marts 2013 kl. 7:05 blev Duzgit Integrity kontaktet af en båd fra
kystvagten, da skibet lå ca. 7 sømil fra kysten, og kaptajnen på Duzgit Integrity
havde en samtale med chefsergenten fra kystvagten. Kaptajnen fortalte, de ville
lave en ”Ship-to-Ship transfer” , at de ikke skulle i havn, og at de kunne ”proce-ed
offshore” , hvis det var et problem, men at de ville blive, hvis sergenten ville give
tilladelse. Samtalen er gengivet således i Den Permanente Voldgiftsrets kendelse
punkt 66:

“The transcript of the radio conversation provides in the relevant part:

CB: Coast Guard Boat Officer
DI: Duzgit Integrity Master

…

CB: Good morning sir, I want to talk with, I need you speak, what you
make the here over?

DI: I commence drifting, drifting about 15 miles north of your island and
we will meet with M/T Marida Melissa for some equipment transfer, hose
and fender. We will meet here if possible. If you not give permis-sion we
will proceed to offshore.

CB: Yes OK. We talk with you. My English is not very good. You have
any guys in your ship speak Spanish, Spanish or French is good over.

DI: Negative, negative. We can speak just Turkish, English and Russian.
Do you know these languages?

CB: OK, you, can you tell me you have, you have [authorisation/repre-
sentation] in Sao Tome or your agency in Sao Tome.



/

4

…

DI: We will not port contact: we will not port contact of Sao Tome. We
will make just Ship-to-Ship transfer. Ship-to-Ship transfer. And I will
proceed offshore again. I will not visit your port. I will not visit your port.

CB: OK, thank you for us. I congratulate your [collaboration/coopera-
tionJ. Goodmorning sir.

DI: Thank you very much, thank you very much. If any problem STS
operation on here we can proceed offshore. If you give permission I want
to make operation here. Here sea condition very well for Ship-to-Ship
transfer.

CB: OK thank you, good morning, good job.

DI: Thank you very much, thank you very much for your good cooper-
ation. You are welcome and your information and navy boat is very well.
We are thinking safety in here. Thank you.  ”55

Kl. 8:25 var Marida Melissa ankommet, og skibene lå ved siden af hinanden og
gjorde klar til overførslen. Kl. ca. 9:20 ankom kystvagten igen og meddelte, at
skibene ikke havde tilladelse til at stoppe i São Tomés farvand. Skibene blev
herefter bedt om at sejle til en ankerplads, og kaptajnerne fulgte med til
kystvagtens kontor på land. Forløbet efter den første kontakt med kystvagten er
gengivet således i Den Permanente Voldgiftsrets kendelse punkt 70-75:

“70.At around 8:25 a.m.  Marida Melissa came alongside Duzgit64

lntegrity.  The Master of Duzgit Integrity attempted to contact the
Coast Guard without success.  Both vessels then prepared to trans-fer
certain equipment (in the form of hose and fenders) and to per-form the
STS operation.  By 9:00 a.m. the vessels were “moored to one
another” .  Malta submits that when the Marida Melissa came
alongside Duzgit Integrity, the vessels communicated on public chan-
nel VHF 16, “which the [São Toméan] authorities were able to listen
to.”  In that regard, São Tomé asserts that at that point “the vessel was
thought to be simply in innocent passage and there was no rea-son
to...take action” .

65

66

67 

68

69

70

71. In the meantime, the Coust Guard Operations Centre informed the
Commander of the Coast Guard that “the vessels appeared to have no
authorisation to carry out any operation ... and that they did not appear
to have an agent” .  At that point, the intentions of the Duzgit71



/

5

Integrity were not clear to the authorities of SãoTomé.  The Coast
Guard Operations Centre ordered the patrol boat to continue its mis-
sion.  Upon consultation with the Commander of the Coast Guard, the
Coast Guard Operations Centre instructed the patrol boat to pay a
second visit to Duzgit Intergrity.

72

73

74

2. Second visit by the São Tomé and Príncipe’s Coast Guard and ves-
sel detention

72. At 9:16 a.m.  or 9:20 a.m.,  the Coast Guard patrol boat visited75 76

Duzgit Integrity a second time.  There had been no communication
from the Coast Guard to Duzgit Integrity between the first and the
second visit.  The Coast Guard reinitiated the conversation using the
same public VHF radio channel 16.  The second conversation was also
recorded by the VDR system of Duzgit Integrity.

77

78

79

80

73. Malta submits that there was an attempt to contact the Coast Guard
at 9:26 a.m.  São Tomé, on the other hand, contends that the VDR was
no longer recording at that time.

81

82

74. According to Malta, at the time of the second visit, Duzgit Integrity 
was 6.78 nautical miles from the closest coastal point on the shore.  At
that point, Marida Melissa was alongside Duzgit Integrity  and the two
vessels were connected by hose.  São Tomé submits that the first and
the second visit took place in the same location, approxi-mately 6.4
nautical miles from the nearest point on the shore.

83

84

85

86

75. The Coast Guard patrol boat informed the Master of Duzgit Integrity 
that the Master had no “authorisation to stop” in the waters of São
Tomé.  The Coast Guard requested that the Masters of both vessels
proceed to the Coast Guard depot.  The Master of Duzgit
Integrity explained that no operation was underway and that, in any
event, the vessel received permission “2 hours ago” by radio from a
Coast Guard boat.  The Master also proposed to make the transfer
offshore if the Coast Guard refused to give permission.  According to
São Tomé, “[t]he Coast Guard… wanted the [IM]asters to come ashore,
to be able to properly investigate the matter further and to verify
whether the assumption that they were infringing São Tomé’s laws was
correct” .  After a lengthy discussion,  the Masters of both Duzgit
Integrity and Marida Melissa anchored the vessels in the an-chorage
area (00.22.27N; 06.46.31 E)  near Ana Chaves Bay,  and proceeded
onshore to the Coast Guard depot.  ”

87

88

89

90

91 92

93 94

95



/

6

Vicepræsident i Stena Oil, Vidne 1, kontaktede samme dag kl. 10:46 pr. mail en
lokal agent på São Tomé, Person 2, og bad ham kontakte flåden eller kystvagten for
at få skibene frigivet. Han beklagede, at skibene af for ham ukendte årsager valgte
at udføre Ship-to-Ship operationen i São Tomés territori-alfarvand, og at det ikke
havde været meningen at bryde nogle regler. Han op-lyste endvidere, at det
hastede, da de havde bunker-opgaver senere på dagen. Person 2 bekræftede
modtagelsen, og Vidne 1 sendte samme dag kl. 12:25 kopi af mailkorrespondancen
til kaptajnerne på Duzgit Integrity og Marida Melissa.

Sagens behandling af myndighederne på São Tomé

Den 16. marts 2013 blev der udstedt administrative bøder til Duzgit Integrity og
Marida Melissa på hver i alt 28.875 euro. Disse afgørelser blev ikke appelleret.

I en mail af 19. marts 2013 til sig selv anførte Vidne 1 bl.a. følgende om forløbet:

”A meeting was scheduled for Saturday morning were the charges and
penalties for illegally entering Sao Tomé waters were going to be deter-
mined. The outcome of the meeting did not turn out positively for us as we
were informed that a criminal investigation had been opened and the
captains and the vessels were to be detained until Monday at the very best.
The agent very quickly involved two local lawyers in order to protect our
interests.
…
Same time we provided all relevant information about our operation etc in
order to convince the authorities that no illegal activity had ever been
intended by our part. At this point we were told that this was just a for-
mality and that we would soon have the vessels released against a mi-nor
fine for entering territorial waters without clearance.
…
On Tuesday the lawyers, captains and our agent had been in meetings with
the public prosecutor who has been presented with all our infor-mation.
This meeting was followed by an informal hearing in front of the
judge.The prosecutor is arguing that our vessels have in fact been involved
in transfer of contraband cargo within Sao Tomé waters de-spite all our
evidence of the contrary. Our defence was not really per-mitted to argue
the case and only managed to achieve two things; The release of the
captains against a bond of appr. $11.000. They can now move freely but
only during daylight. Nighttime they are confined to their hotel onshore.
Secondly the judge decided to hold the vessels until he would make a
ruling in about two weeks. Our defence loudly protested against this as
this would cause immense commercial damage



/

7

to all parties. This met with some favour and the time for the ruling has
been set for this coming Friday AM.
...
Secondly; The two captains are not in very good shape psychologically
having to bear the uncertainty of not being informed of what crime they
are being accused of or how long they will be held in a foreign place
without being able to communicate with their employer or families.
Furthermore they feel guilt about having caused this situation. I have by
chance managed to speak to them both today and told them what ef-forts
are made to release them and tried to lift their spirits somewhat.

Third; The cargo onboard consists of about 1.500 tons of diesel and 8.500
tons of fueloil at a value of abt. $7 million (my estimate only). I do not
believe that at the end the cargo will be impounded but we have to prepare
for the worst.

Fourth; Given the size of the bail for the captains I fear, should we be
convicted on criminal charges, the penalty will be heavy. I have the feel-
ing we may not receive a fair trial either given the political situation.
Against this is the fact that the captains have been released on bail.

Fifth; On the other hand, if on Friday we are acquitted of the contra-band
charges, the damage will be limited. We can probably not expect though to
avoid having to pay some fine for the entry into territorial waters without
clearance.”

Den 20. marts 2013 skrev direktør i rederiet Düzgit, Person 3, bl.a. følgende til
myndighederne på São Tomé ved dr. Person 4:

“…

Please note the statement of facts of the event:
- Our ship has been trading as offshore bunkering vessel ashore of West
Africa under Stena Oil, Sweden charter for now almost two years. All
bunkering is being done offshore, outside territorial waters of any country
- Our Charterers Stena Oil of Sweden is part of a very reputable group in
Sweden called Stena which is like "Mercedes" in all its field they op-erate
and the reason why they are in West Africa offshore bunkering market is
just to bring quality of product, reliability and no stealing from the
delivered bunkers
- The other vessel MARIDA MELISSA is also under the charter of the
same charterers Stena Oil hence any cargo and bunkering equipment on
board both ships belong to them hence delivering of one from one ves-



/

8

sel to another has no commercial value here, it is like transferring from left
pocket to right pocket
- Since our vessel is bound to be at Las Palmas for 5 year survey dry-
docking on 0l.04.2013 charterers Stena Oil has requested DUZGIT IN-
TEGRITY to deliver some part of the cargo and equipment to MARIDA
MELISSA before our vessel leaves West Africa
- Although the Masters have first agreed to meet at 00 31N 06 05E at
28nm Northteast of Sao Tome later on due to avoid effects of bad weather
and sea they have revised the rendezvous point to 00 31N 06 45E at 7nm
North of Sao Tome.
- All communication is done either by e-mail or by VHF open to public
access: meanwhile both vessels' AIS (Automatic Identification System)
Tracking System are on. If the intention was to do smuggling these cer-
tainly would not be the case rather they would communicate secretly and
try to hide themselves and not do the operation at day light
- On 14.03.2013 at 16.40 our vessel has arrived to Sao Tome ashore of
9nm and start drifting waiting for MARIDA MELISSA
- On 15.03.2013 at 06:36 first Coast Guard boat came alongside the ves-
sel and has asked why they are at this position by VHF. Our Master has
advised them the plan of STS with another vessel and has also asked if
they do not give permission to do the operation here they can sail out-side
12nm. But the Coast Guard boat gave their acceptance (or it was a
misunderstanding in between)
- Hence at 08:51 the two ships came alongside each other at pre-agreed
place at 7mn ashore of Sao Tome. The plan was to deliver the bunkering
equipment (cargo hoses, fenders) and some part of cargo.
- At 09:20 another Coast Guard boat different then the first one came
alongside. By that time no transfer of equipment of cargo was done at all
either. Although both Masters have explained the situation to the Coast
Guard, Coast Guard has insisted to have the vessels to sail to Sao Tome
anchorage and Masters to be taken ashore for questioning.
- First it was advised to us through the agent that the ships will be re-
leased very soon, then it was advised they will be released on next day,
i.e.l6.03.2013 Saturday. Then on Saturday we were advised nothing can be
done due to weekend and the ships will be released on 18.03.2013
Monday. On Monday we have been advised that the ships will be released
on Tuesday when the Judge hears the case. On Tuesday late af-ternoon we
have been advised that the ships will not be released before 22.03.20
Friday waiting the decision of the Judge.
Please note:
- We came to this point only because two Master's thought it would be
safer to do this operation by taking Sao Tome Island as shelter to sea and
wind movements which is international practice of maritime and generally
accepted.



/

9

-There is no commercial value of the operation between the two ships
whatsoever
- First Coast Guard boat gave grant of permission by VHF (or there was a
miscommunication.) This was even before even the ships came along each
other
- By the time Second Coast Guard boat came along the transfer opera-tion
have not even started and even if had started as mentioned earlier there is
no commercial value
- None of the ships either have loaded or discharged cargo which crossed
Sao Tome Customs Zone
- Both the Charterers and the Owners of the two ships are suffering big
losses due their ships being inactive since 15.03.2013 which makes the
recoveries much more difficult.
Even the Proforma Disbursement Account of the agent as of today is
55.000EUR.
- Psychologies of the both Masters are badly affected and their families are
getting stressed.”

I perioden fra den 21. marts 2013 til den 29. marts 2013, hvor retten i São Tomé
traf afgørelse, var der mailkorrespondance mellem bl.a. Person 2, Vidne 1 og
repræsentanter for skibenes rederier og forsikringsselskaber.

Sagen blev behandlet af de saotomesiske domstole, som idømte skibenes ejere,
befragtere og kaptajner bøder på 5 mio. euro, kaptajnerne fængselsstraffe på 3 år
samt konfiskerede skibene og lasten i disse. Om forløbet op til, at den Første
Civilretlige Instans i São Tomé og Príncipe traf afgørelse den 29. marts 2013, og
om denne afgørelse, fremgår følgende af kendelsen fra Den Permanente Vold-
giftsret:

“…
2. Customs Directorate General administrative fine

84. On 27 March 2013, the Customs Directorate General (“Directorate ”)
decided that both vessels breached Article 37(3) of the Customs Code of
Procedure by moving “goods without fulfilling the applicable legal pro-
cedure”  in Article 318 of the same Code, which consists of obtaining
clearance by paying the custom duties.  Accordingly, the Directorate
imposed a penalty of EUR 1,08 million,  six times the value of the cus-
toms duties that would have been due over the total cargo on board Duzgit
Integrity  even though according to Malta “only a fraction [1.555 metric
tonnes] of the cargo on board Duzgit Integrity was in-tended to be
transferred to Marida Melissa ”.

118

119

120

121

122



/

10

85. In the meantime, the Civil Court of First Instance ordered the seizure
of the vessels and cargo in parallel proceedings brought by the Directorate
against the Masters.123

86. The Masters appealed the Directorate’s decision. On 26 April 2013,
the appeal was dismissed and the Masters were ordered to pay the fine
within 5 days.  However, the order was withdrawn when the owners of
both vessels reached a settlement with São Tomé in October and No-
vember 2013.

124

125

3. Criminal proceedings against the Masters

87. On 18 March 2013, the Coast Guard filed a report ‘'Auto de Notícia’
with the Public Prosecutor of São Tomé accusing the Masters of smug-
gling under Article 274 of the Criminal Code.  According to the re-port,
the vessels were caught alongside each other “performing tran-shipment
operation” .  Malta contends that the report “failed to men-tion the first
visit by the Coast Guard [and that] no transhipment had occurred” .

126

127

128

88. On 20 March 2013, the Masters were escorted from the hotel to the
office of the Public Prosecutor pursuant to a detention order.  The
Masters were represented by Messrs. Person 5 and Person 6, two lawyers
selected by Agência Equador.  An interpreter appointed by the Court
provided English translation for the Masters.  A first hearing was held on
the same day “when accusations, the facts and evi-dence were presented
before the judge of the Singular Court” .  The Masters were
subsequently released upon payment of bail.

129

130 

131

132

133

89. Summary criminal proceedings commenced on 22 March 2013.  A
hearing was held on 25 March 2013 and lasted until the next day.  On 29
March 2013, the Singular Court found the Masters guilty of the crime of
smuggling and issued a sentence of three years of imprisonment.  The
Singular Court established that the Masters were aware that tran-shipment
of goods had commenced prior to obtaining authorisation and paying the
required customs duties.

134

135

136

137

90. In the same decision, the Singular Court convicted the owners of the
vessels and the charterers jointly with the Masters to pay an indemnifi-
cation of approximately EUR 5 million to São Tomé.  The Singular
Court further declared the vessels and cargo “lost in favour of São Tomé”
.

138

139



/

11

91. The Court indicated that the three-year prison sentence would be re-
duced to two years’ probation provided that the Masters jointly pay the
above-mentioned indemnification within 30 days.  The Masters ap-
pealed the decision before the Supreme Court.
…”

140

141

Der er fremlagt et brev af 31. marts 2013, hvor kaptajnen på Duzgit Integrity,
Person 7, beskrev den retslige proces. Det fremgår bl.a., at man ikke lytte-de til
kaptajnerne og deres advokater, at man ikke stillede en god tolk til rådig-hed, og at
anklageren ville få 15 % af den bødestraf, de blev idømt. Endvidere blev
kaptajnerne holdt væk fra deres skibe.

Den 20. juni 2013 traf São Tomé og Príncipes Højesteret afgørelse i sagen. I
dommen hedder det i dansk oversættelse:

”Appel nr. 13/2013-STJ
Appelret: Højesteret
Dommer, der skriver for retten: Person 8 Beskrivelse: anmodning om at
annullere og dermed omstødeden første retsinstans' afgørelse.
Dato for afsigelse af dom: 20/06/2013 Første retsinstans: São Tomé Før-
ste retsinstans' sagsnr. 95/2013 – Første strafferetsinstans procedureka-nal:
Kæremålsafgørelse: dømt uantagelig

OVERSIGT:
1 - I følge artikel 274 i straffeloven er udføres smuglerforbrydelse af en
person, der "helt eller delvist undviger de skyldige toldafgifter ved ind-
tagning eller udtagning af varer eller produkter", hvilket er strafbart med
en fængselsstraf på 1 til 5 år.
2 - Den ankede dom er godkendt. Den første retsinstans nåede frem til sin
afgørelse i overensstemmelse med den gældende straffelov i sagen og skal
derfor vedstås.

AFGØRELSENS FULDE TEKST:

1. Afgjort af højesteretsdommeren, strafferetsafdeling i Den demokrati-ske
republik São Tomé og Príncipe.

I denne straffesag nr. 95/2013, der blev hørt af São Tomés første straffe-
retlige instans, fremstod Person 9 og Person 7 som de tiltalte, hvoraf
begges identifikationsoplysninger angives i straffesagens protokol. Efter
dommen var blevet afsagt, baseret på de fakta, der var erklæret i sigtelsen
fra den offentlige anklager, da alle de



/

12

saglige aspekter for den juridiske kriminalitetstype, som de sigtes for,
betragtedes som værende opfyldt, fandt den førsteretsinstans dem skyl-
dige i sammen at have begået smuglerforbrydelse, i henhold til artikel 274
i den aktuelle straffelov, og dømte hver af dem til 3 (tre) års fængsel og
pålagde dem at betale sagsomkostninger på STD 100.000,00.../... (et
hundrede tusind dobra). Derudover, i henhold til artikel 126 i straffe-
loven, kombineret med artikler 483, 497, og 562, alle i det civilretlige
reglement, beordrede ejerne af de førnævnte skibe og shipping selska-bet
STENA OIL AB, solidarisk, at betale staten Den demokratiske repu-blik
São Tomé og Príncipe et beløb på STD 122.500.000.000,00 (et hund-rede
og toogtyve milliarder og fem hundrede millioner dobras) for ejen-
domsmæssig og ikke-ejendomsmæssig skader, der er lidt af staten São
Tomé.

Afgørelsen er resultatet af bevismaterialet formidlet ved retssagen, som
fremsat på sider 342 til 350, 368-371 og 381 i den førnævnte proces,

- Da de ikke er enige med dommen dateret 29/03/2013 som fremsat på
sider 372 til 380 af straffesagens protokol, indgav de tiltalte en anke, og
præsenterede deres påstande på sider 3 til 66, hermed indarbejdet ved
reference, som hvis fuldt fremsat. De fremhævede grundlæggende og
specielt følgende:

1. På grund af en indsigelse af den offentlig anklager, afviste den første
retsinstans anmodningen om at inkludere en lydoptagelse af kom-
munikation imellem kystvagt-kommandanterne og -officererne, i
sagsbehandlingen, for at bevise autorisationen til at forblive til søs,
hvilket ikke bør være sket sket, da det var summarisk behandling. Dette
krænkede principperne for forsvar og parternes ligestilling.

2. Domstolen har ikke retlig kompetence, da det er en toldvæsenssag pr.
toldreglementet, der er godkendt ved dekret nr. 33531 dateret 21. fe-
bruar 1944 og ikke ved det strafferetlige reglement.

3. De handlinger, de udførte, udgør ikke smugleforbrydelser, som på-
tænkt i og strafbart i overensstemmelse med straffelovens artikel 274,
det er i stedet en administrativ forseelse, og bør derfor ikke dømmes
under straffelovgivning.

4. Der er uafhjælpelige procedurefejl og dommen er ugyldig.
5. Dommeren ignorerede juridisk teori og dogme, specielt det fredhelli-

ge princip, at almindelige retsregler ikke ophæver specielle retsreg-ler,
og at dette er en speciel, og ikke almindelig, sag.

6. Summarisk behandling er ikke den form for behandling, der bør an-
vendes, da de tiltalte ikke blev anholdt i gerningsøjeblikket. Anhol-
delse fandt sted fem dage senere og dommen blev ikke udstedt in-
denfor 48 timer.



/

13

7. Første retsinstans afholdt sig fra at udtale sig om forsvarets tidligere
rejste spørgsmål, der er behørigt registreret i retssagsafskriften på si-der
68 til 71, hvilket gør den ankede retsafgørelse ugyldig,

8. Tiltalen for en mulig smuglerforbrydelse skal rettes igennem toldvæ-
senet, ikke igennem kystvagtens meddelelse om en forseelse, hvilket
ikke tjener som juridisk bevis med hensyn til en toldforseelse, mht.
artikel 101 og 112.,,/,.. i toldreglementet, kombineret med det, der er
fremsat i artikel 140(l)(a) i det strafferetlige reglement. Det gør det
deraf følgende ugyldigt med hensyn til artikel 72 i toldreglementet, på
grund af utilstrækkeligt bevis, da kystvagten burde rapportere
kendsgerningerne til toldvæsenet.

9. Erklæringerne fra "ekspertvidnerne" Person 10 og
Person 11 under høringen er ugyldige, da forsvaret havde an-modet om,
at de skulle afvises, på grund af, at de var klart diskvalifi-ceret i
henhold til straffelovens artikel 95.

10. Selskabet, der er ansvarlig for skibene, kunne ikke være ansvarlige
for betalingen af erstatninger, da det ikke var tiltalt af den offentlige
anklager, så det er umuligt for det at blive pålagt at betale erstatnin-ger
til staten.

Bevismaterialerne på behandlingernes sider 67 til 244 og 408 blev forsy-
net for det formål.

III. Da den offentlige anklager var blevet informeret om anken, der var
indgivet af de tiltalte, og de påstande, de havde indsendt, præsenterede den
offentlig anklager modpåstandene på siderne 293 til 311, hermed
indarbejdet ved reference, som hvis de var fuldt fremlagt, og tilskynde-de
at den ankede dom blev fuldt vedstået og fremhævende særligt de
følgende punkter:

1. De lange og usammenhængende argumenter, der anvendtes af
appellanterne, er unødvendige og står i modsætning til de beviste
kendsgerninger. De er ubegrundede og bekræfter blot, at indgivelsen
af denne anke har til hensigt at forsinke retfærdighed.

2. Diskussionen om årsagen til handling og forsyning af bevis resulterer
i de kendsgerninger, der er registreret i dommen på sider 372 til 374,
accepteres og bevises.

3. Appellanternes begæring om at domstolen ikke har retlig kompeten-
ce, at "kaptajnernes mulige ulovlige opførsel ikke udgør smuglerfor-
brydelse i lyset af den specielle lov" og at dommeren "ignorerede
juridisk doktrin og dogme, specielt det fredhellige princip, at almin-
delige retsregler ikke ophæver specielle retsregler, og at dette er en
speciel, og ikke almindelig, sag". Dette er ikke sandt og er fornærme-
lig overfor retfærdigheden og udfordres derfor udtrykkeligt grundet



/

14

at:: generel lov ikke ophæver forudeksisterende speciallovgivning,
medmindre det gør dette udtrykkeligt, eller medmindre den lovgi-vende
forsamling utvetydigt havde anden hensigt, i overensstem-melse med
artikel 7 i det civilretlige reglement. Den lovgivende for-samlings
utvetydige intention skal være baseret på en udtrykkelig reference i
selve loven, eller, mindst et tilsvarende sæt indtrængende vektorer. En
klar ophævelsesformel, såsom "alle love til det modsatte ophæves" kan
anvendes (Afgørelse nr. 1180/2007 - 8 ved Lissabons appeldomstol,
dateret 15. februar 2007).

4. Lov nr. 6/2012, der godkendte den nuværende straffelov, der er gyl-
dig, i São Tomé's juridiske system stipulerer det følgende i artikel 3:"...
Juridiske bestemmelser, der går imod de strafferetlige regler, der er
fremsat i denne lovgivning, er ophævet.”

5. Derfor havde den lovgivende forsamling til sinde at ophæve artikler
36 og 42 i kolonitoldforordningen nr. 33531 dateret 21. februar 1944,
og artikel 274 i det strafferetlige reglement, der blev godkendt ved lov
nr. 6/2012, kan derfor anvendes overfor smuglerforbrydelse og
unddragelse af afgift.

6. Artikel 4 i det strafferetlige reglement stipulerer, at den Demokrati-
ske Republik São Tomé og Príncipe's straffelovgivning gælder for be-
givenheder, der finder sted indenfor den Demokratiske Republik São
Tomé og Príncipe's territorium, hvad end gerningsmandens nationa-
litet.

7. Derudover stipulerer artikel 5 og 7 i reglementet for strafferetlige
procedurer, at domstolene har retlig kompetence til at afgøre straf-

fesager og pålægge de straffebestemmelser og sikkerhedsforanstalt-
ninger og højesteret og førsteinstans domstolene har retlig kompe-tence
over straffesager, bedømmende kollektivt, enkeltvis eller ovenikøbet
som en jury.

8. I artikel 274 definerer det strafferetlige reglement smuglerforbrydelse
som, blandt andet, "hel eller delvist unddragelse af toldregistrerings-
afgifter ved indtagning eller udtagning af varer" (...), hvilket er straf-
bart med en fængselsstraf på 1 til 5 år.

9. De kendsgerninger, der blev bevist ved retssagen, falder indenfor
definitionen for den førnævnte lov, så vi har med en smuglerforbry-
delse at gøre. São Tomé's Første Retsinstans har også retlig kompe-
tence til at afgøre sagen.

10. De tiltalte blev anholdt i gerningsøjeblikket og myndigheden, der
anholdte de tiltalte, handlede i overensstemmelse med den loven for
strafferetslige procedurer. Forbrydelsen at smugle, fremsat i straffe-
lovens artikel 274(1), straffes med en fængselsstraf på mindre end 5 år,
så en summarisk kendelse er tilladt. Alle forskrifterne der er frem-sat i
artikel 359 i reglementet for strafferetslige procedurer for sum-



/

15

mariske kendelser er opfyldt, i modsætning til hvad appellanterne
hævder.

11. Vidnerne Person 11 og Mr. Person 10 er ikke
tiltalte i disse behandlinger, ej heller er de assisterende parter eller ci-
vilretsparter. Man kunne kun hævde at de førnævnte personers bevis er
ugyldigt med en meget grov fortolkning af loven.

12. Der er ingen tvivl om, at appellanterne udførte smuglerforbrydelsen
fremsat i den nye straffelov, at den Første Retsinstans har retlig

kompetence over sagen og at formen for proceduren er tilstrækkelig
og at i løbet af retssagen at alle procedure principper, der er ved-

hængende strafferetlig procedure, blev fulgt.

- til gengæld svarede den assisterende part, som svar til appellanternes
påstande, med en anmodning om at den ankede dom skal forblive fuldt
stadfæstet, fordi den var samvittighedsfuldt produceret uden censur og i
harmoni med alle de beviste kendsgerninger og den anvendelige lov. Den
præsenterede .../...modpåstande på side 245 til 291, herved indbyg-get ved
reference, som hvis fuldt fremsat, og fremhævede det følgende specielt:

1. Hele argumentet, fremsat af appellanterne i deres påstande i anken,
krænker et generelt juridisk princip, at speciel lov ophæver generel
lov. Vi bør også nævne et princip i straffelovgivning, som ikke er ge-
nerelt og almindeligt overfor alle lovområder, men kun tilhørende
straffelovgivning, og mere specifikt, straffeprocesret.

2. Når den samme handling samtidigt udgør både en forbrydelse og en
administrativ forseelse, vil gerningsmanden altid blive straffet for
den som en forbrydelse, uanset hvilke supplerende straffe, der for-udses
for den administrative forseelse. Det var hvad de første retsin-stanser
gjorde, da de indordnede toldforseelsen under smuglerfor-brydelsen.

3. Summarisk behandling kan ganske udmærket anvendes i denne sag i
lyset af det, der er stipuleret i artikel 359 i det reglementet for straffe-
retlige procedurer.

4. Med det formål at definere en forbrydelse, og for det formål at opfyl-
de adskillige elementer af en speciel type forbrydelse, er domstolen
objektivt og subjektivt begrænset af de elementer.

5. Den Første Retsinstans anvendte alle de præmisser, der var dem til
rådighed, specifikt sagt, og den henvendte sig til tidligere admini-

strativ og kriminallovgivning til udførelse af straffen og gjorde dette
udelukkende for det formål.

6. Denne sag vedrører en skib-til-skib operation, en overførsel imellem
to skibe, tilhørende samme selskab, hvilket burde være blevet rap-
porteret til de kompetente myndigheder og, som følge deraf burde



/

16

toldregistreringsafgifter være blevet betalt.
7. Appellanterne forsøgte at unddrage disse skatter, så det strafferetlige

reglement vil altid anvendes primært i henhold til artikel 274.
8. Toldreglementet anvendes kun sekundært til Straffeloven, så det er

sidstnævnte, der anvendes i strafferetssager.
9. I betragtning af det forudgående, uanset om man tager spørgsmålet

om handlende i skibsejers navn og på hans vegne, eller om man ta-ger
krænkelsen af tilsynsførendes pligter i dens sande hierarkiske struktur i
betragtning, er det altid selskabet, der bærer underliggen-de ansvar på
grund af forsømmelsen af dets tilsynspligt, hvilket re-sulterede i ikke-
betaling af de forfaldne skatter og afgifter.

10.São Tomé's strafferetlige reglements artikel 11 stipulerer og etablerer
princippet om underliggende civilretligt ansvar for folk i en lederpo-
sition af den juridiske person eller lignende for en straf i form at en
bøde, procedure bøder og erstatninger, som den juridiske person el-ler
lignende beordres at betale.

11.I tillæg til det værende muligt for skibsejeren at blive holdt ansvarlig
i overensstemmelse med det fremsatte ovenfor, er det også muligt for
staten São Tomé at søge om erstatning for adfærden for forbrydelsens
gerningsmænd i tillæg til skatteforbrydelsen, for hvilken de tiltalte er
sigtes.

12.Appellanterne erklærer, at straffelovens artikel 274 ikke er i kraft.
Der er ingen logisk juridisk begrundelse for den erklæring fordi, rent
faktisk mente den lovgivende forsamling at den dogmatiske vigtig-hed
af forbrydelsen ville blot antage sand resonans og skarphed ved at
kriminalisere smugling. Blot på den måde ville den retsstridig handling
stå til regnskab over for de faktiske juridiske spændinger, der pålægges
af den straffelovgivningsmæssige aspekt, der skal be-skyttes:
statskassen. Dette forklarer den lovgivende forsamlings kri-
minaliseringen af smugling i straffelovens artikel 274.

V. Sagen blev refereret til kammeradvokaten, der, på sider 399 til 405 i
disse behandlinger, herved indbyggede ved reference, som hvis fuldt
fremsat, sagde, at højesteret burde bekræfte den første retsinstans' afgø-
relse, for så vidt den mener er rimelig for konkrete retfærdighedsfor-mål,
og fremsatte stort set det følgende:

1. Handlingerne, der blev udført af appellanterne, der blev fundet skyl-
dig af den første retsinstans, fandt sted efter den nuværende straffe-lov
blev indført. Straffelovens artikel 274 definerer smugling eller
unddragelse af afgift og illegal import og eksport af varer eller pro-
dukter, så det er dette system, der skal anvendes, eftersom den lovgi-
vende forsamling, der vedtog straffeloven, mente det utilstrækkeligt



/

17

af anvende det administrative forseelsessystem, der tilfældigvis tråd-te i
kraft forud for bekendtgørelse af den godkendte straffelov.

2. Formålet med at kriminalisere smugling eller unddragelse af afgift og
illegal import og eksport af varer eller produkter er at straffe ikke-be-
taling af toldafgifter eller mangel på at opnå en licens for import eller
eksport af varer eller produkter i São Tomé, da betaling af sådanne
omkostninger ville danne grundlag for statens omfordeling af værdi-er.

3. Der er ingen tvivl om at spørgsmålet burde blive løst ved henvisning
til det traditionelle princip om anvendelse af loven på det tidspunkt
eller fremtidige love over tid.

4. Straffeloven gælder for alle. Så det skal anvendes i det abstrakte og
fra et almindeligt perspektiv, da, i overensstemmelse med territorial-
princippet stipuleret i det straffelovens artikel 4, til trods for det, der er
fremsat i artikel 4 i den Demokratiske Republik São Tomé og Prín-
cipes forfatning, den offentlig anklager påtager sig opgaven om straf-
feretlig forfølgelse, når politied eller de administrative myndigheder
gør dem opmærksom på en forbrydelse, der er blevet begået, som sti-
puleret i reglementet for strafferetsprocedurers artikel 35(2), 140(2) og i
slutningen af artikel 142.

5. I henhold til lovens artikel 3, der godkender det strafferetlige regle-
ment, juridiske bestemmelser, der går imod de strafferetlige regler, der
er fremsat i det reglement, er udtrykkeligt ophævet. Så set i lyset af
førnævnte regel, er alle bestemmelser, der referer til smugling i det
koloniale toldreglement, der er godkendt ved dekret nr. 33531 date-ret
31. februar 1941, ophævet ved den lovgivning og systemet, der skal
anvendes, er det, der er stipuleret i det strafferetlige reglements artikel
274, som er i kraft.

6. Vidnerne, der er henvist til af appellanterne, er ikke genstand for
hvad end juridiske diskvalifikationer, specielt dem, der opstår fra det
strafferetlige procedure reglements artikel 207, specielt eftersom de
ikke er tiltalt eller sam-tiltalt i behandlingerne, de er ikke assisteren-de
parter og de er ikke civilretsparter, så deres inddragelse i behand-
lingerne kan ikke gøres ugyldig.

7. For såvidt forpligtelse er appellanternes argument dårligt, eftersom
de er ude af stand til at skelne imellem strafferetligt ansvar og civil-
retligt ansvar. Til trods for den lovgivende forsamling pålægning af
forskrifter for strafferetligt ansvar på juridiske personer, er omfanget,
der findes i det strafferetlige reglements artikel 11, specielt når deres
væsener eller repræsentanter handler i deres navn og i virksomheds-
interesser når de udfører ulovlige handlinger, fastlæggelse af erstat-
ninger baseret på civilretlige ansvarsprincipper er en anden sag, som
fremsat i det civilretlige reglements artikel 500.



/

18

8. Med hensyn til vurdering af forpligtelsen for skibes kaptajner til at
betale erstatninger, skal vi følge det generelle princip for civilretligt
ansvar, der er etableret i det strafferetlige reglements artikel 483(1), der
stipulerer, at "ham, der med vilje misbruger eller blot fejler, ulov-ligt
krænker en andens rettighed eller hvad end juridisk bestemmel-se, der
har til hensigt af beskytte tredjeparts interesser, skal betale er-statninger
til den berørt part,"

9. Forpligtelsen til at betale erstatninger, der er etableret i civilretligt an-
svar, opstår derved fra bekræftelse af erstatningen og de førnævnte
skibes kaptajners fejl, og derefter gøre skibsejerne ansvarlige.

10. Eftersom gerningsmændene har udført den forbrydelse, der er refe-
reret til i det strafferetlige reglements artikel 274, foretog de en fejl i
deres handlinger, og det resulterede i erstatninger, er kravene, der er
fremsat i det civilretlige reglements artikel 500 om at gøre skibsejere
ansvarlige, indfriet proportionalt, da toldvæsenet fejlede i at modta-ge
forfaldne skatter for brændstofsoverførslen, der blev foretaget.

VI. Med godkendelsen fra de andre højesteretsdommere, er det nu nød-
vendigt at afsige en dom.

A - Præmisser og afgørelse:
For så vidt det er relevant for denne afgørelse, erklærer den ankede dom,
at førsteinstans domstolens dommer baserede sin afgørelse, og fandt de
tiltalte skyldige i de faktiske omstændigheder anset for bevist, der er som
følger:
> Den 15. marts blev kystvagtens patruljebåd Arch-Angel, med kaptajn

og førstesergent Person 12 på en rutine mission rundt om øen São
Tomé, alarmeret af det operationelle hovedkontor for denne flådeenhed,
om tilstedeværelsen af to skibe der kom mod dem, som var cirka en mil
fra hinanden.

> Førstesergenten rapporterede dette til kystvagtkommandanten, der,
under instrukser, modtaget fra hærchefen, beordrede patruljebådens
kaptajn til at styre mod skibene og finde ud af, hvorfor de lå forank-
rede i São Tomé vande, specifikt 6.7 nautiske mil fra kysten.

> Da de nåede de to skibe, opdagede patruljebådens mandskab at de to
skibe var forbundet og ved at forberede at udføre en STS operation,
dvs. overførsel af produkter fra et skib til det andet.

> Kaptajnen spurgte Dusty Integrity, om den var repræsenteret i landet
af hvad end shipping agent, og den svarede, at de ikke var repræsen-
teret af nogen agent.

> Da første sergenten havde sprogvanskeligheder, og for at sikre den
bedst mulige forståelige kommunikation, spurgte han kaptajnen, om der
var en eller anden om bord, der kunne tale fransk eller spansk, og det
modtagne svar var, at der ikke var.



/

19

> Patruljebåden overførte derefter transmissionen til det operationelle
hovedkontor, hvorfra den modtog påbud om at sejle til Fernão Dias
havn for at samle medlemmer af fladespecialstyrkerne og en engelsk
oversætter, for at invitere kaptajnerne på de to olieskibe til at komme til
land, for at give afklaring til kystvagtmyndighederne om deres til-
stedeværelse i vores territorialfarvand og den operation, de havde i
sinde at udføre.

> Da der var en oversætter til stede og forståelig kommunikation var
mulig på engelsk, endte kaptajnen på skibet, Person 7, i den
efterfølgende konversation, med at erklære, at de var i São Tomé
toldterritorium for at udføre en STS operation, for at overføre noget
bestemt udstyr, kabler og 1,500 tons brændstof fra DUZGIT INTE-
GRITY, til MARINA MELISSA.

> Efter at have spurgt adskillige gange og fundet ud af hvem deres
skibsejere var, fulgte kaptajnerne det operationelle hovedkontors in-
strukser om at gå om bord…/…patruljebåden og sejle til land og at
flytte skibene til ankerpladsen ved toldkajen.

> Da var det, at slangen, der havde været forbundet imellem de to olie-
tankere for at udføre overførslen af brændstof blev afbrudt.

> De tiltalte var fuldt ud klar over, at operationen for at overføre
brændstof og andre produkter, der var blevet stoppet af kystvagtens
tilstedeværelse, ikke var autoriseret under regler i kraft for toldvæse-net
i landet, og som en konsekvens var de kompetente toldmyndig-heder
ikke klar over det, og specielt havde de ikke tidligere betalt tol-
dregistreringsafgifterne for overførslen af varer.

> Mangfoldige skibe har udført bunker operationer i São Tomé og
Príncipe's tilstødende zone og i den eksklusive økonomisk zone.

B - Juridiske argumenter
Appellanterne angriber grundlæggende dommen, der er afsagt på grund af
følgende:
√ Da de er forenklede procedurer, anmodede de førsteinstans domsto-

len til at inkludere lydoptagelser i behandlingerne af kommunikation
imellem kystvagtkommandørerne og officererne for at bevise be-
myndigelse til at forblive til søs, da de var ude af stand til at opnå dette
forud. Domstolen afslog det på grund af den faktiske omstæn-dighed at
den offentlige anklager gjorde indsigelse på det tidspunkt. Dette
krænkede principperne for forsvar og lighed for domstolen.

√ Domstolen har ikke retlig kompetence, da det er en toldvæsenssag,
der er reguleret ved toldreglementet, der er godkendt ved dekret nr.
33531 dateret 21. februar 1944 og ikke ved det strafferetlige regle-ment
i kraft i São Tomé og Príncipe.



/

20

√ Den eventuelle retsstridig handling af kaptajnerne udgør ikke forbry-
delsen af smugle i lys af den specielle lov, toldreglementet, så anven-
delse af det strafferetlige reglement er forbudt.

√ Forenklede procedurer er ikke den form for behandlinger, der bør an-
vendes, når de tiltalte ikke blev anholdt i gerningsøjeblikket (beslut-
ningen om anholdelse blev først truffet fem dage senere) og dommen
blev ikke udstedt indenfor 48 timer.

√ Tiltalen for en eventuel smuglerforbrydelse skal kanaliseres igennem
toldmyndigheden, ikke igennem kystvagtens meddelelse om en for-
seelse, som ikke tjener som juridisk bevis.

√ Kystvagten burde rapportere begivenhederne til toldvæsenet, og
kystvagten, alene, har midlerne til at afgøre om eller ikke forseelsen har
fundet sted, da kystvagten alene og eksklusivt er blevet tildelt så-danne
rettigheder. Det gør meddelelsen om en forseelse ugyldig, og derfor
underminerer denne klare procedure uregelmæssighed fuld-stændigt
den offentlig anklagers beskyldninger, og, som et resultat, betyder det,
at behandlingerne bør erklæres ugyldige og skrinlagt.

√ Forenklede procedurer er tilstrækkelige grundlag for ugyldiggørelse
af dommen og en uovervindelig uregelmæssighed i henhold til det, der
er fremsat i artikel 87(l) (a og b) og artikel 86 i det strafferetlige
procedurereglement, på grund af klar krænkelse af formen, der er
stipuleret ved lov.

√ De faktiske omstændigheder, der blev bevist ved retssagen (side 77),
afslører ikke, at der var en smuglerforbrydelse, da der ikke var nogen
forsøg på at handle varer internationalt og en overførsel af ikke-for-
budte varer imellem skibe, og de var ikke bestemt til havn eller São
Tomé territorium.

√ Erklæringerne, der var udstedt af Person 10 and
Person 11 løbet af retssagen er ugyldige, da forsvaret havde an-modet
om at de blev afvist, på grund af at være klart diskvalificeret i henhold
til det strafferetlige reglements artikel 95.

VII. Spørgsmål, der skal vurderes og afgøres.
Efter omhyggelig læsning af alle påstande og mod-påstande i disse be-
handlinger, konkluderes det, at dette er nødvendigt, for at vurdere
grundlæggende spørgsmål, der er yderst vigtige for at afgøre sagen, som
angivet nedenfor:

1. I et forsøg på ikke at få dommen imod sig håndhævet, hævder appel-
lanterne, at der er ikke-berettigende aspekter, der er ugyldige og at
dommen er ugyldig på grund af førsteinstans domstolens afvisning el-ler
ikke havende accepteret bevis, der blev anmodet om i behandlinger-ne, og
i stedet havende accepteret den offentlig anklagers indsigelse imod at det
bevis kunne formidles, og det bevis består af optagelsen af



/

21

en samtale. De har overset den faktisk omstændighed, at lovligheden for
bevis, der er etableret i det strafferetlige procedure reglements arti-kel 198
kun er tilladt i strafferetlige behandlinger, hvis det ikke er for-budt ved lov.
Derudover at mekanismerne for formidling af bevis i arti-kel 258 i det
samme reglement, stipulerer, at mekanismerne for accept af optagelser og
opsnappede meldinger fra telefonsamtaler, eller dem, der er transmitteret
igennem andre tekniske metoder, andre end en tele-fon, og forbeholdene i
det strafferetlige procedure reglements artikler 260 og 268, skal følges, er
noget som appellanterne ikke tog i betragt-ning.

2. Appellanterne ser også formen for behandlinger som ugyldig, og som at
gøre dommen ugyldig, da de ikke blev anholdt i gerningsøjeblikket. Deres
arrestordre blev udstedt fem dage senere og dommen blev ikke udstedt
indenfor 48 timer. Dette er ikke tilladt eftersom den sammenfat-tende
opstilling over behandlinger er fuldstændig forenelig med .../... denne sag.
Man behøver blot at se, hvad der er stipuleret i artikel 359(1) i det
gældende strafferetlige procedurereglement, der erklærer at "dem, der
anholdes i gerningsøjeblikket for en forbrydelse, lovovertrædelse el-ler
krænkende adfærd, der er strafbar med fængsel med en begræns-ning på
ikke mere end fem år, på vilkår af de følgende artikler, dømmes i
forenklede procedurer".
Eftersom appellanterne blev fanget i gerningsøjeblikket under udførel-sen
af en forbrydelse, for hvilken de er tiltalt, og er blevet fundet skyldi-ge,
kunne de ikke blive dømt på nogen anden måde end forenklede
procedurer. I overensstemmelse med ordlyden af denne regel, blev de
anholdt i gerningsøjeblikket.
Forenklede procedurer er også retfærdiggjort ud fra den faktiske
omstændighed, at førnævnte juridiske regel straffer forbrydelsen med en
abstrakt straf på 1 til 5 års fængsling og de blev arresteret i gernings-
øjeblikket.
Her er det værd at fremsætte en kort refleksion over "gerningsøjeblik-ket"
i lyset af den nuværende gældende strafferetlige procedure lov, for at sikre
med større sikkerhed, at de tiltalte blev arresteret i gerningsøje-blikket, og
som så være genstand for forenklede procedurer. Artikel 150(1) i det
strafferetlig procedure reglement erklærer, at hvad end for-brydelse, der
bliver udført, er i handlingen; artikel 150(2) betragter hvad end
forbrydelse, der just er blevet begået til at være i handlingen; og artikel
150(3) betragter handlingen som værende når gerningsman-den, efter
forbrydelsen blev udført, blev forfulgt af hvad end person el-ler fundet
med genstande eller tegn, der klart viser, at han havde just udført eller
været medskyldig i en forbrydelse.
Når disse regler anvendes overfor de begivenheder, der er sket og er blevet
bevist i denne sag, bør man kunne konkludere at udspørgning og



/

22

anholdelse af appellanterne fandt sted i gerningsøjeblikket, eftersom hvad
end forbrydelse, der bliver begået, hvad end forbrydelse, der just er blevet
begået eller i hvilken gerningsmanden, efter forbrydelsen, blev forfulgt af
hvad end person, eller fundet med genstande eller tegn, der klart viser, at
han havde just udført, eller været medskyldig i, en forbry-delse, er i
gerningsøjeblikket. Dette er sagen for appellanterne, eftersom de blev
fanget af kystvagten samtidigt med, at de havde foretaget forbe-redelser
for forbrydelsen i nationalt territorium og man bør heller ikke glemme, at
de blev fundet med genstande eller tegn, der klart viser, at de havde just
udført eller været medhjælpende til forbrydelsen: deres skibe og deres
udstyr, der blev anvendt for den igangværende operation.

"Appellanterne hævder, at domstolene (førsteinstans domstole) ikke har
retlig kompetence i sager, i hvilke de blev dømt og fundet skyldige. For
det første er domstolene suveræne væsener, der har retlig kompe-tence til
at administrere retfærdighed i folks navn, og i deres retlige
kompetencerolle i administrationen af retfærdighed, skal domstolene sikre
forsvaret af borgeres juridisk beskyttede interesser og rettigheder,
undertrykke krænkelse af den demokratiske lovlighed og afgøre kon-
flikter af offentlig og privat interesse (republikkens forfatning artikel
120/1) og (2) og artikler 1 og 2 i grundlæggende retsordens lov). I
betragtning af emnet har de almindelige domstole retlig kompetence over
sager, der ikke er allokeret til et andet retsområdes ordre, som i dette
tilfælde, eftersom det er en strafferetlig sag (artikel 17 i førnævnte
grundlæggende lov).
Højesteret har retlig kompetence over hele det nationale territorium og
førsteinstans domstolene har retlig kompetence over deres respektive
retlige kompetenceområde. Dette er en situation, der fandt sted i São Tomé
og Príncipe's territoriale farvande, en integreret del af det natio-nale
territorium under São Tomé og Príncipe’s retlige kompetence (arti-kel 17),
som også stipuleret i den samme grundlæggende lov.
Som stipuleret i det strafferetlige reglements artikel 4(a), anvendes Den
demokratiske republik São Tomé og Príncipe’s straffelovgivning over-for
begivenheder, der har fundet sted i Den demokratiske republik São Tomé
og Príncipe’s territorium, hvad end gerningsmandens nationali-tet. Som
understøttet ved artikler 5 og 7 i det samme reglement er væse-ner, der har
retlig kompetence til at afgøre straffesager og påføre sank-
tionsbestemmelser og sikkerhedsforanstaltninger. Højesteret og
førsteinstans domstolene, der dømmer kollektivt eller enkeltvis, og selv
som juryer har retlig kompetence over straffesager.
Den store masse af accepterede og beviste faktiske omstændigheder be-
kræfter eksistensen af smuglerforbrydelsen, der blev udført af appellan-
terne, såvidt at begivenhederne, der blev udført af dem, for hvilke de



/

23

blev fundet skyldige af førsteinstans domstolen, foregik i Demokratisk
republik São Tomé og Príncipe's territoriale farvande. Der er således in-
gen tvivl om, at domstolene for São Tomé og Príncipe (højesteret og
førsteinstans domstolene) har retlig kompetence til at afvikle og afgøre
denne sag, i hvilken appellanterne er involveret.
Til støtte for São Tomé’s retlige kompetence er det nødvendigt at un-
dersøge, omend kortfattet, det, der er fremsat Den demokratiske repu-blik
i São Tomé og Príncipe’s forfatning, der definerer det nationale ter-
ritorium, i artikel 4. Den erklærer, at Den demokratiske republik São Tomé
og Príncipe’s territorium består af øen Sao Tome og Príncipe, småøerne
Rolas, Cabras, Bombom, Bone Jockey, Pedras Tinhosas og andre
nærliggende småøer, søterritoriet bestående af en cirkel på tolv mil fra
basislinjen, der er fastlagt ved lov, arkipelagfarvandene indenfor
basislinjen og luftrummet, der strækker sig over territoriet, der er defi-
neret ovenfor (paragraf 1); São Tomé stat udover sin suverænitet over hele
det nationale territorium, undergrunden, bunden og undergrun-den i
søterritoriet, der er formet af søterritoriet og arkipelagfarvandene, så vel
som levende og ikke-levende naturressourcer, der er på alle de førnævnte
steder og dem, der eksisterer i vandene umiddelbart nærlig-gende kysten,
udenfor søterritoriet, i det omfang, som fastlagt ved lov, i henhold til
international lov (paragraf 2). Det betyder, at det, der er fremsat i artikel 4
i forfatningen for republikken, svarer direkte til det, der er fremsat i artikel
1 i FN-konventionen for Lov for havet Montego Bay i 1982, der
bogstaveligt talt erklærer: "Suveræniteten over en kyst-stat breder sig
udover dets jordterritorium og interne vande, og, i tilfæl-de af en
arkipelagstat, er dens Arkipelagfarvande, til et nærliggende havbælte,
beskrevet som territoritalfarvandet. Suveræniteten over terri-
toritalfarvandet udøves under denne konvention og andre regler for in-
ternational lov"; specielt over territoritalfarvandet i overensstemmelse med
førnævnte konvention og de andre regler i international lov. Bemærk at
stedet, hvor forbrydelsen fandt sted både er adfærdsstedet og dets resultat.
Så den lov, der skal anvendes, er loven på det sted, hvor det ene eller andet
af førnævnte elementer findes. Det ene eller an-det af de førnævnte
elementer - adfærden og begivenheden førte til krænkelse af beskyttede
suveræne rettigheder - fandt sted i São Tomé stats suveræne område, så
adfærden og begivenheden skal afgøres af den lov, der er i kraft på
datoerne for begivenhederne, der førte til smuglerforbrydelsen, nu
stipuleret i det strafferetlige reglements artikel 274, så der er rigelig
begrundelse for den stats domstole til at have retlig kompetence indenfor
omfanget for den førnævnte suverænitet. Endelig og meget vigtigt, begge
skibe var i nationale vande uden samtykke fra São Tomé myndighederne,
dvs. de havde ikke autorisation til at være der.



/

24

Appellanterne overvejer i deres påstande, at handlingerne, de udførte, ikke
udgør en smuglerforbrydelse, etableret i det strafferetlige regle-ments
artikel 274, men at de udgør en administrativ forseelse, så de for-søger at
overbevise domstolen, at sagen ikke skulle have været dømt under
straffelovgivning.
Som man kan verificere, er forbrydelsen at smugle gjort strafbar i det nye
strafferetlige reglement, artikel 274, der stipulerer, "helt eller delvist
unddragelse af toldregistreringsafgifter ved indtagning eller udtagning af
varer" (...) er strafbart med en fængselsstraf på 1 til 5 år.
Som vist i behandlingerne, blev det bevist i løbet af retssagen, at appel-
lanterne udførte handlingerne, de er tiltalt for, solidarisk. Disse faktiske
omstændigheder falder under den førnævnte regel. Så vi har med en
smuglerforbrydelse at gøre, i hvilken det er muligt klart at bekræfte alle de
karakteriserede handlinger til at forberede og udføre denne forbry-delse,
som de undgik, helt eller delvist, forfaldne toldregistreringsafgif-ter for
indtagning eller udtagning af varer eller produkter i Den demo-kratiske
republik São Tomé og Príncipe's territorium. Det blev utvety-digt bevist, at
de havde udført forbrydelsen, de blev tiltalt og fundet skyldige i, og derfor
skal de svare for sig på vilkår i forhold til straffe-lovgivningen (det
strafferetlige reglement i kraft) ved São Tomé's domstolene.
Dette er specielt sådan, eftersom handlingerne, de foretog, fandt sted ef-ter
det strafferetlige reglement kom i kraft, hvilket karakteriserer, un-
derstreger og straffer smuglerforbrydelsen eller unddragelse af afgift og
illegal import og eksport af produkter i artikel 274, hvis tekst passer
perfekt til de handlinger, der er begået af appellanterne.

5. Er det strafferetlige reglement anvendeligt overfor de faktiske om-
stændigheder, der fandt sted og gav grundlag for at appellanterne blev
dømt indenfor rammen i dette reglement?
Lov 6/2012 , der godkendte det nye strafferetlige reglement, stipulerer i
artikel 3 om ophævelse, at juridiske bestemmelser, der går imod de
strafferetslige regler fremsat i dette reglement, er ophævet". Dette regle-
ment karakteriserer, understreger og straffer smuglerforbrydelsen i arti-kel
274. Det betyder, at da den lovgivende forsamling tænkte på at in-
troducere en ny straffelovgivning i São Tomé's juridiske system, for at
lukke smuthuller og godtgøre behovet, der er rejst ved manglen i den
tidligere straffelovgivning, i karakterisering, understregning og afstraf-
ning af visse forbrydelser, såsom smugling, besluttede den, at ophæve
juridiske bestemmelser, der gik imod de strafferetlige regler, fremsat i det
strafferetlige reglement og selv hvis de er specielle regler, er de op-hævet
ved ganske enkelt at gå imod eller modsige bestemmelser i dette
reglement.



/

25

Selv hvis begivenhederne, der fandt sted i dette tilfælde, kan samtidigt
både være en overtrædelse af straffeloven og en administrativ forseelse, er
den ubestridte sandhed at gerningsmændene altid vil blive straffet indenfor
omfanget af straffesagsbehandlinger, uanset hvad end tilhø-rende
erstatninger, der gælder for administrative forseelser.
Det, denne sag vedrører, er STS operationen, overførslen imellem to ski-
be, der tilhører samme selskab, hvilket burde have blevet rapporteret til de
kompetente São Tomé myndigheder, for at opnå autorisation og be-tale
toldregistreringsafgifter, hvilket ikke fandt sted. Appellanterne undveg
betaling af skatter, så det strafferetlige reglement skal anvendes først, i
henhold til artikel 274 i det reglement.
Yderligere analyse af dette spørgsmål kræver af os at påpege, at tol-
dreglementet i sig selv nævner den subsidiære anvendelse af det straf-
feretlige reglement, da det uomtvisteligt er anvendeligt i straffesager, og
kravet skal vejledes af sikkerhed i anvendelsen af straf med elemen-ter af
juridisk slags for smuglerforbrydelse som de fremgår i det nuvæ-rende
strafferetlige reglement.
Den subsidiære anvendelse af straffelovgivningsregler, der er etableret i
det strafferetlige reglement, udføres på grund af den lovgivende for-
samlings menende, at en vis sag ikke lider af at blive overvåget på for-
skellige måder med hensyn til og almindelig og speciel forhindring af det
andet lovområde, der i sig selv tager kriminaliseringen af visse ad-færd,
der har til hensigt at få en præventiv virkning, der finder sted yderst
effektivt i praksis igennem straffelovgivning.
Reglerne i det koloniale tolddekret nr. 33531 dateret 21. februar 1944
vedrørende smuglerforbrydelser og afgiftsunddragelse, specielt artik-lerne
36 til 42, ophørte med at blive anvendt, da de blev ophævet ved artikel 3 i
det nye strafferetlige reglement, der har med de førnævnte forbrydelser i
artikel 274 at gøre.
Endelig, uanset om gerningsmandens adfærd eller ikke er genstand for
straffecensur, således at som en konsekvens, at en straf vil blive givet, skal
man tage tiden, da den blev udført, i betragtning, mens man obser-verer
princippet for anvendelsen af loven på det tidspunkt, som stipule-ret i det
strafferetlige reglements artikel 2(1), der siger, at "straffe og sik-
kerhedsforanstaltninger bestemmes af den lov, der er i kraft på tids-
punktet for handlingen eller opfyldelse af kravene, der er afhængige deraf,
udføres" eller, men reference til begivenhederne, der er sket, kan man se
at.../...de fandt sted efter ikrafttrædelse af det nye og nuværende
strafferetlige reglement. Da reglerne på tidspunktet for handlingerne blev
udført af de tiltalte undersøges, er der ingen tvivl om at det gæl-dende
system er det strafferetlige reglement og ikke de administrative vedtægter.
Derudover har vi anført nedenfor den hele erklæring af kammeradvo-katen
for Demokratisk republik São Tomé og Príncipe vedrørende det



/

26

kriminelle juridiske systems underliggende principper for forbedret ud-
dannelse af os alle:
a. Ensartheden med andre juridiske systemer for São Tomé's strafferetli-

ge kompetence kan findes i legalitetsprincippet i forfatningen, der
stipulerer i artikel 37(1), at "ingen kan gives en kriminel dom undta-gen
i medfør af en tidligere lov, der erklærer handlingen eller undla-delsen
strafbar, ej heller kan de lide en sikkerhedsforanstaltning, for hvilke
forskrifterne ikke var ment i en tidligere lov". Dette princip ligger også
under det strafferetlige reglements artikel 1(1), der erklæ-rer, at "man
kan kun blive straffet for en handling, der er beskrevet og erklæret
strafbar i en lov, forud for det tidspunkt hvor den fandt sted".

b. Grundene for dette princip er behovet for et individ ikke at få de es-
sentielle aspekter i sit liv påvirket, men i stedet at blive påvirket i det
omfang, der er krævet af lov, til at udføre et af formålene for staten,
specielt formålet for straf.

c. Princippet for lovlighed af straffelovgivning er baseret på ideen, at
straffelovgivning er underlagt begrænsninger for at forhindre over-
dreven eller arbitrær intervention af staten under domænet, der defi-
nerer forbrydelser og straffebestemmelser,

d. Derfor er dette princip baseret på tre forskrifter, nemlig lovlighed i
sig selv, der er baseret på ideen om forbehold af lov, dvs. at loven var
sat i kraft, hvilket betyder, at en handling kan ikke klassificeres som
kriminel ved tilfældighed, men skal komme fra en skriftlig lov med en
abstrakt og generel art og beskaffenhed. Indholdet af forbehold i lov er
således tæt forbundet med princippet om karakterisering, i
overensstemmelse med hvilken, loven skal specificere og definere
forbrydelsen eller forskrifter for sikkerhedsforanstaltninger, og vage og
tomme definitioner ikke er legitime.

e. En videreføring fra dette princip er forbuddet om tilbagevirkende
kraft — nullum crimen sine lege proevia— hvilket betyder at loven
ikke kan klassificere tidligere handlinger som forbrydelser eller an-
vende mere alvorlige straffebestemmelser for tidligere forbrydelser.

f. Endelig, med hensyn til det analoge forbud — nullum crimen sine le-
ge stricta — dets praktiske anvendelse anvendes til dommens præ-
misser for afgørelse eller skærpelse af den tiltaltes strafansvar.

g. Videre til princippet om karakterisering, ved godkendelse af
straffelovgivning skal den lovgivende forsamling vælge juridiske
aspekter, som samfundet anser for relevant for kollektiv sameksi-stens,
således at når visse adfærd udføres, der kan klassificeret som
krænkende dem, kan gerningsmændene gøres til genstand for krimi-nel
straf igennem straffebestemmelser eller sikkerhedsforanstaltnin-ger, der
er fremhævet deri. Den sekundære art og beskaffenhed for
straffelovgivning ligger således i den lovgivende forsamling, der an-



/

27

ser visse sager til ikke at kræve tilsyn med hensyn til almindelig og
speciel forebyggelse i et andet lovområde, så det tager ansvaret på sig
selv til at kriminalisere vis adfærd på grund af at fastlægge at, i praksis
er den præventive virkning mere effektiv ved anvendelse af
redskaberne i straffelov.

h. For at finde ud af om vis adfærd skal eller ikke skal være genstand
for kriminel censur, skal man tage tiden, da det fandt sted i betragt-
ning, mens man refererer til princippet for anvendelsen af loven på den
tid.

i. Som en følge deraf, i henhold til det strafferetlige reglements artikel
2(1), afgøres straffebestemmelser og sikkerhedsforanstaltninger af
loven, der er i kraft på den tid, hvor handlingen eller opfyldelsen af
kravene, der er afhængige deraf, udføres".

6. Appellanterne angiver at førsteinstans domstolen afholdt sig fra en
afgørelse om tidligere spørgsmål, der blev rejst af forsvaret, hvilke er
behørigt registreret i retssagsudskriften på side 68 til 71 fra behandlin-
gerne, hvilket betyder, at den ankede dom er ugyldig.
Det er registreret i behandlingerne, at før sagen begyndte, blev de tidli-
gere spørgsmål, der var indsendt at de tiltaltes forsvarsadvokat, overve-jet
og afgjort af førsteinstans domstolsdommeren, som afviste dem efter en
erklæring af den offentlige anklager, såvel som den assisterende parts
repræsentant, der var til stede ved retssagen, hvilket forårsager kollaps af
denne påstand fra appellanterne.

7. Appellanterne rejste spørgsmålet om forkyndelsen af en forseelse, der
blev givet til den offentlig anklager fra São Tomé kystvagten og derefter
præsenteret til domstolen, derved ikke overholdende formaliteterne og at
den pågældende forkyndelse ikke kan stå som bevis ved domstolen.
Højesteret kan ikke se begrundelsen for dette argument, da det ikke er
baseret på loven for strafferetlig procedure. Man behøver blot at se på
artikel 143 om rapporteringen eller meddelelsen af en forseelse og arti-kel
144 på meddelelsen af en tilhørende forseelses værdi, både fra straf-
feretlige procedure reglement, for at se, at meddelelsen om en pågæl-
dende forseelse blev udstedt i overensstemmelse med formaliteterne
fremsat i reglerne, der er refereret til heri. Det fremstår som bevis i retten,
og er forstærket ved legitimiteten og den kompetente autoritets
(kystvagten) kompetence, hvilket er den eneste juridiske myndighed til at
overvåge São Tomé's maritime grænser.

8. I et yderligere forsøg på at undgå dommen, påstod appellanterne uden
held, at domstolen havde nået dens dom baseret på erklæringer fremsat af
de herrer Person 10 and Person 11, som begge er havne- og maritimt
institut ansatte.



/

28

I følge artikel 195(1) i det strafferetlige procedurereglement, består bevi-
set af alle de faktiske omstændigheder, der er juridisk relevante til eksi-
stensen eller mangel på samme for en forbrydelse, uanset om den
mistænkte kan straffes, og afgørende dommen eller sikkerhedsforan-
staltning, der hører dertil.
Eftersom domsfasen er den vigtigste fase i fremlæggelserne af bevis, skal
domstolen følge princippet for fri bedømmelse af beviser, der er etableret i
artikel 200 i det strafferetlige procedurereglement, hvor det fremgår,
"medmindre loven stipulere noget andet, bliver bevis vurderet i
overensstemmelse med erfaringsreglerne og fri overbevisning af den
kompetente institution". Derfor, for at definere genstanden og grænser for
erklæringer, skal vidnet udspørges om de faktiske omstændigheder om
hvilke han har direkte kendskab til og det udgør bevis.
De førnævnte personer har direkte kendskab, der udgør bevis for bedre
bedømmelse, skønsudøvelse og at træffe afgørelse. Derfor er de erklæ-
ringer, de fremlagde ved retssagen, legitime.
Det er også rimeligt at nævne, at de førnævnte personer ikke er berørt af
hvad end juridiske diskvalificeringer, specielt dem, der opstår fra ar-tikel
207(1) og (2) i det strafferetlige procedurereglement, og de er ikke tiltalt
eller sam-tiltalt i disse behandlinger eller i forbundne behandlin-ger, ej
heller er de assisterende parter eller civilrets parter. Derfor kan deres
erklæringer i behandlingerne ikke være forbeholdt hvad end ugyldighed
eller blive erklæret ugyldig.
Denne domstol er af den mening, at førsteinstans domstolen formede sin
mening, specielt og i det hele taget, basereret på kritisk analyse af beviset,
der blev formidlet ved retssagen, såvel som det fremlagte bevis-materiale
ved behandlingerne, hvilket alt sammen blev behørigt vurde-ret og
kombineret med almindelig sund fornuft.
I dommens "præmisser" sektion, beskrev den ankede dom de faktiske
omstændigheder som vurderet bevist og ikke bevist, og derefter, i
"grundlag for afgørelsen", erklærede den årsagerne for retfærdiggørelse af
dens dom, baseret på det vurderede bevis i overensstemmelse med
erfaringsreglerne og dommen fra den kompetente myndighed, hvilket i
denne sag er førsteinstans domstolen.
Sidst, princippet om fri bedømmelse af beviser er tæt forbundet med
kravet om at forsyne begrundelser eller faktiske grundlag for dommen,
som stipuleret ved artikel 334 i det strafferetlige procedurereglement.

9. Appellanterne rejste spørgsmålet om ejerne af de førnævnte skibe og
shipping selskabet STENA OIL AB kan ikke holdes ansvarlig for solida-
risk betaling af erstatninger, da de ikke blev tiltalt af den offentlig an-
klager. De har ikke ret, da:
Artikel 497(1) i det civilretlige reglement om solidarisk hæftelse stipule-
rer, "hvis adskillige personer er ansvarlige for erstatninger, er deres



/

29

hæftelse solidarisk" og artikel 500 i det samme reglement siger det føl-
gende vedrørende principalens hæftelse, "er personen, der har en anden
person til at udføre hvad end handling ansvarlig for erstatningerne, uanset
om værende forkert at agenten kan forårsage, som på tidspunk-tet er det
sidstnævnte, der er under forpligtelse til at betale erstatnin-ger."
Man kan konkludere fra at læse disse regler, for det første, at der er ob-
jektive årsager for ejerne af de førnævnte skibe og shippingselskabet
STENA OIL AB til at være solidarisk ansvarlige, da det var dem, der gav
kaptajnerne på de respektive skibe opgaven til at transportere brændstof,
der passer perfekt godt med ordlyden i den regel. Yderlige-re analyse af
spørgsmålet viser, at, uafhængigt af fejl, har ejerne af de førnævnte skibe
og shippingselskabet STENA OIL AB en forpligtelse til at betale
erstatninger, som principal, på grund af det faktum, at de ska-dende
handlinger blev udført af appellanterne, som deres agenter, om med vilje
eller imod deres instruktioner, i udførelsen af pligter, med hvilke de var
udstyret, som stipuleret i artikel 500(2), der erklærer, "principalen er kun
ansvarlig hvis den skadende handling blev foreta-get af agenten i
udførelsen af pligter de var udstyret med for dette, selv hvis det blev
udført med vilje eller imod førnævntes instruktioner. Der kan ikke være
nogen tvivl om, at de appellerende kaptajner handle-de i ejernes navn på
de førnævnte skibe og shippingselskabet STENA OIL AB, der var
ansvarlig for dem, selv hvis de har gjort således imod sidstnævntes
instruktioner, så så her er der oplagt en pligt for solidarisk hæftelse på
grund af at de havde handlet i udførelsen af deres pligter og i deres navn,
og på grund af at appellanterne havde handlet fejlag-tigt.
Ansvaret henført til ejerne af de førnævnte skibe og shippingselskabet
STENA OIL AB er civilretligt i art og beskaffenhed, da erstatningerne,
der er gældende her, opstår fra den solidariske hæftelse, der er etableret i
det civilretlige reglements artikler 497(1) og (2) og 500.
Med hensyn til appellanternes forpligtelse til at betale erstatninger, skal
man se udover artikel 483(1), "den person, der med vilje eller blot ved fejl
ulovligt krænker en andens ret eller hvad end juridisk bestemmelse, der
har til hensigt at beskytte tredjeparters interesser, skal betale erstat-ninger
til den berørte part".
Forpligtelsen til at betale erstatninger opstår fra det civilretligt ansvar, da
det er blevet bekræftet, at der er skade og fejl på appellanternes side, så,
som en konsekvens, bærer selskabet et civilretligt ansvar.
Det er også nødvendigt at fremhæve, at en person handler med fejl, når
hans adfærd fortjener juridisk irettesættelse eller censur, dvs. hans ad-færd
kunne eller skulle have været anderledes for at forhindre det, der hændte,
og omvendt er der en villig misadfærd når man handler frivil-



/

30

ligt imod lovreglen, og den krænkelse resulterer i erstatninger, som er
sagen med appellanternes handlinger.
Derfor kan ejerne af de førnævnte skibe og shippingselskabet STENA OIL
AB ganske klart blive holdt ansvarlige for solidarisk betaling af er-
statningerne, selvom de ikke blev tiltalt af den offentlige anklager.

10. Endeligt - fastlagde førsteinstans domstolen de faktiske
omstændigheder indenfor den korrekte juridiske ramme for appellanterne
til at blive fundet skyldige på vilkårene, fremsat i den ankede afgørelse?
I betragtning af de nævnte juridiske realiteter, kan man selvfølgelig sige, at
førsteinstans domstolen har de faktiske omstændigheder indenfor den
korrekte juridisk ramme, da alle de juridiske krav for smuglerforbrydelsen
blev mødt, så appellanterne blev følgelig fundet skyldige i vilkårene for
den ankede afgørelse. Derfor havde førstein-stans strafferetlige domstol
ret i at anse den offentlige anklagers ankla-ge som bevist. Derfor er anken
ikke godtaget og, som konsekvens er den ankede dom opretholdt.

Med hensyn til argumenterne, der blev indsendt af appellanterne
vedrørende at der fandtes ikke-berettigende ugyldige aspekter, og følgelig,
med den ankede dom værende ugyldig, er de ikke accepteret på grund af at
de ikke møder forskrifterne, der er fremsat for det formål i strafferetlig
procedure reglementets artikler 87 og 88.

VIII. Afgørelse
[Håndskrevet: I betragtning af det forudgående i de fremsatte vilkår i
artikel 8(l)(a) i lov 5/2010 (straffelovgivningen) og artikel 38(2) i lov
7/2010 (dømmende magt lov) afgør højesteretsdommeren for straffe-
retsafdelingen at afslå anken, der var indgivet af appellanterne Person
9 og Person 7, og følgende opretholde den anke-de dom og den
afgørelse, den indeholder uden nogen ændringer.

Lad derfor behandlingerne vende tilbage til førsteinstans domstolen,
således at den førnævnte afgørelse kan blive håndhævet.

Ingen retsomkostninger er bevilget på grund af en juridisk fritagelse.

Lad dette blive registreret og lad meddelelse blive givet.

Kontoret for højesteretsdommeren, strafferetsafdeling, i São Tomé,
den 20.

Juni.



/

31

2013.

Dommeren
Person 8]”

Reaktioner på afgørelserne truffet af myndighederne på São Tomé

Ambassadøren for Marshalløerne, der var flagstat for Marida Melissa, skrev den 8.
april 2013 til ambassadøren for São Tomé og anførte, at de idømte sank-tioner ikke
syntes at være i overensstemmelse med internationale standarder. Ambassadøren
henviste samtidig til et brev af 5. april 2013 fra Senior Deputy Commissioner of
Maritime Affairs på Marshalløerne, Person 13. I brevet anførte han, at man ville
anlægge en sag i henhold til havretskonventio-nen (UNCLOS), medmindre
sanktionerne blev ændret. Den 10. juli 2013 rykke-de Marshalløerne ved Advokat
1 for et svar.

Den 29. maj 2013 skrev den svenske udenrigsminister til udenrigsministeren fra
São Tomé med henvisning til, at Stena Oils last var konfiskeret, selv om de ikke
havde været en del af processen, og at besætningen stadig blev tilbageholdt. Den
19. september 2013 fulgte den svenske ambassadør fra Angola op på sagen.

Den 26. juli 2013 kontaktede Bremer Landesbank i egenskab af panthaver i Duz-
git Integrity de maltesiske myndigheder med anmodning om, at myndigheder-ne
protesterede mod, at skibet blev eksproprieret. Den 16. august 2013 fulgte Turkish
Chamber of Shipping op med en tilsvarende henvendelse på vegne af Düzgit
Group.

Den 30. juli 2013 besvarede det tyske udenrigsministerium en henvendelse fra
Vidne 2 fra ShipCare, der repræsenterede selskabet bag skibet Marida Melissa.
Efter en gennemgang af de omstændigheder, der førte til konfiskatio-nen af Marida
Melissa, hedder det:

”Votering:

På grund af manglen på relevante fakta er Udenrigsministeriet ikke ak-
tuelt i stand til at foretage en juridisk vurdering af, hvorvidt corpus de-licti
var opfyldt i henhold til lovgivningen i den Demokratiske Republik Sao
Tome og Príncipe, og i så fald hvorvidt konfiskationen af MS Mari-da
Melissa var berettiget. Fra en ren søretlig synsvinkel skal det dog un-
derstreges, at det er lovgivningen i den relevante kyststat, der gælder i
territorialfarvand. Der henvises til uvildigheden af domstolene i Sao Tome
og Príncipe.
Uanset appellantens bestræbelser vil Forbundsregeringen omhyggeligt
følge procedurerne og vil lokalt inden for rammerne af dens mulighe-



/

32

der opfordre til, at der indgås et forlig. Appellanten anmodes om at
kontakte ambassaden i Libreville for at drøfte, om dennes bestræbelser
med rimelighed kan støttes af ambassaden i Libreville.”

Den 7. september 2013 anlagde ejeren af Marida Melissa og skibets kaptajn sag på
Marshalløerne mod São Tomé og personerne involveret i sagen.

Forsøg på at nå en løsning

Det fremgår af Den Permanente Voldgiftsrets kendelse, at der var forhandlinger
mellem på den ene side myndighederne fra São Tomé repræsenteret ved Person 14
og på den anden side ejeren af Marida Melissa repræ-senteret ved Advokat 2 samt
Stena Oil, DS Tankers, Malta og Marshalløerne repræsenteret ved Advokat 1.
Forhandlin-gerne foregik i perioden fra den 22. august 2013 indtil oktober 2013.

Af en mail af 18. september 2013 fra Advokat 1 til Advokat 3, som Advokat 1
dagen efter videresendte til Vidne 1, fremgår det, at han havde talt med ”Person
14” . Det frem-går, at São Tomé ønskede ”a” diplomatic” solution” , og at:

“I asked him that in view of his long experience in public positions, if he
still consider that someone outside STP can really believe that with the
facts of the case it is possible to consider fair, reasonnable and nor-mal to
impose 3 years imprisonment to the Masters, two ships confis-cated and
the cargo (6million usd), a 5 million Euro damage compensa-tion and two
additional proceedings for the same facts: customs with 1090000 euro and
other from the Port Authorities (at the beginning) with 28000 Euro x2 .

He remained silent ... trying to agree with me.

He promised me to talk to the prime Minister "his nephew" this evening
again to see if he can send me ano email with a new economic offer.”

Monjasa DMCC’s køb af olielasten på Duzgit Integrity

Sideløbende med ovennævnte forhandlinger arbejdede myndighederne på São
Tomé på at få solgt den konfiskerede olie. I en erklæring af 7. august 2013 an-
modede anklagemyndigheden om, at brændstoffet om bord på Duzgit Integrity
måtte sælges. Det fremgår af anmodningen, at skibene Duzgit Integrity og Ma-rida
Melissa og hele deres last og varer var beslaglagt efter straffelovens sektion 104,
stk. 1, og at olien ønskedes solgt på grund af alvorlig miljøfare. Det er op-lyst, at
domstolen tog anmodningen til følge den 8. august 2013.



/

33

Den 8. september 2013 mailede en medarbejder fra Shipcare ”as per recent telcon
with Vidne 2” dommen vedrørende Marida Melissa til Sagsøgte 2.

Den 15. september 2013 afgav advokat Jacob Skude Rasmussen en erklæring
“Advice on purchase of marine fuel from the Democratic republic of Sao Tomé and
Príncipe” . I udtalelsen hedder det bl.a.:

”…
2 Conclusion
It is our conclusion that Monjasa may rely on the judgements from Sao
Tomé according to which the confiscation of the Marine Fuel from M/T
Duzgit Integrity was performed in accordance with applicable legisla-tion.
The constitution of Sao Tomé as well as human rights reports point to the
conclusion that the judiciary of Sao Tomé is independent and that the right
of a fair trial is guaranteed within Sao Tomé’s judicial system. Therefore
we have no reason for questioning the validity of the judgments of the
courts of Sao Tomé in this case. Since the courts unani-mously have ruled
in favor of the decision of the authorities to confis-cate the Marine Fuel,
Sao Tomé must be considered and treated as the rightful owner of the
Marine Fuel.

…

4 Would there be any legal implications if Monjasa purchase the
Marine Fuel confiscated from M/T Duzgit Integrity?
In order to answer the question whether there would be any legal im-
plications associated with a purchase of the Marine Fuel confiscated from
M/T Duzgit Integrity the pertinent problem is whether Sao Tomé are to be
considered the now rightful owner of the Marine Fuel. If that question is
answered in the affirmative, one must conclude that the au-thorities of Sao
Tomé have capacity to enter into an agreement with Monjasa on the sale
of the Marine Fuel.

The next question is whether Sao Tomé is subject to political sanctions or
other trade restrictions prohibiting Monjasa from entering onto agreements
with Sao Tomé.

4.1 Is Sao Tomé the rightful owner of the Marine Fuel?
It follows from the United Nations Convention on the Law of the Sea
(“UNCLOS”) as well as customary international law that the coastal stage
has full sovereignty within its territorial sea. Consequently, under
international law, Sao Tomé has full jurisdiction to enact legislation
concerning its territorial sea. Moreover, São Tomé also has full jurisdic-



/

34

tion to enforce any such legislation against vessels in its territorial sea,
including foreign vessels.

In this case it is undisputed that the STS oil transfer was performed within
the territorial sea of Sao Tomé. It must therefore be concluded that Sao
Tomé under international law had full jurisdiction to enforce its customs
code against the vessels MS Marida Melissa and M/T Duzgit Integrity.
This is also the conclusion of the German Foreign Affairs Committee.

The pertinent question is then whether the customs code allowed for the
authorities of Sao Tomé to confiscate the Marine Fuel. This question is
subject to an interpretation of the relevant legislation of Sao Tomé, i.e. the
customs code, and therefore not something which we can advise upon.
However, the case has been tried by the courts of Sao Tomé in three
instances, which all have ruled in favor of the authorities of Sao Tomé.

Under the constitution of Sao Tomé, the judiciary is independent and the
right of a fair trial is guaranteed. Thus, the constitution provides for the
right to a fair public trial by a judge (juries are not used), the right of
appeal, the right to legal representation, and, if a person is indigent, the
right to an attorney provided by the state. Defendants are presumed in-
nocent and have the right to confront their accusers, confront witnesses,
access government evidence, and present evidence and witnesses on their
own behalf. In general, defendants are allowed adequate time and facilities
to prepare a defense and are not compelled to testify or confess guilt.
Defendants must be informed of the charges against them within 48 hours
of arrest.

Moreover, we have not been able to identify any human rights reports
pointing to the fact that the judiciary of Sao Tomé should not be inde-
pendent. This is also the conclusion of the Foreign Affairs Committee of
the German parliament.

Against this background we find that Monjasa have no reason not to rely
on the judgments of the courts of Sao Tomé in this case. Since the courts
unanimously have ruled in favor of the decision of the authori-ties to
confiscate the Marine Fuel, Sao Tomé must be considered and treated as
the rightful owner thereof.

As owner of the Marine Fuel, the authorities of Sao Tomé have full ca-
pacity to enter into an agreement with Monjasa concerning the sale of the
Marine Fuel. Further, Sao Tomé is not subject to political sanctions



/

35

or other trade restrictions and therefore we conclude that to the best of our
knowledge there are no legal implications for Monjasa associated with
purchasing the Marine Fuel from the authorities of Sao Tomé.

…

5 Qualifications 
Our advice is confined to and given on the bases of Danish law in force at
the date hereof as currently applied by the Danish courts.

The advice is further based on following documents
- Translations into English of the judgments of 29 March 2013 (first in-

stance) and 20 July 2013 (second instance);
- Enforcement order concerning the sale of the marine fuel of 8 August

2013:
- Petition to the Foreign Affairs Committee of the German parliaments of 5

August 2013 and the response of the Foreign Affairs Committee of 30
August 2013
…”

Den 15. september 2013 afgav Monjasa DMCC tilbud på køb af olielasten i Duz-
git Integrity. Af tilbuddet fremgår det bl.a. i dansk oversættelse:

”Vi forstår, at myndighederne i den Demokratiske Republik Sao Tomé og
Príncipe har konfiskeret i alt ca. 9600 mts marinebrændstof beståen-de af
ca. 8300 mts tung brændselsolie (F0-380Cst RMG380) og ca. 1300 mts
marinegasolie (MG0-380Cst OMA) fra skibet M/T Duzgit Integrity som
en konsekvens af, at skibet har udført uautoriseret og ulovlig STS-
bunkersoverførsel i territorialfarvandet ved Sao Tomé og Príncipe. Der-
udover forstår vi, at højesteret i Sao Tomé og Príncipe i en endelig dom,
der ikke kan appelleres, har stadfæstet beslutningen om at konfiskere dette
marinebrændstof, og at den Demokratiske Republik Sao Tomé og Príncipe
derfor nu er den retmæssige ejer af marinebrændstoffet.

…

· Det pågældende marinebrændstof vil blive købt i den stand, som
det forefindes og der, hvor det er,

· Prisen pa marinebrændstoffet FO-380Cst RMG380 aftales til 300
USD pr. mt.

· Prisen på marinebrændstoffet MGO OMA aftales til 400 USD pr.
mt.

…



/

36

Aftalen er ikke fuldført, før den Demokratiske Republik Sao Tomé og
Príncipe og Monjasa DMCC har underskrevet salgsdokumentet.

Tilbudet er gyldigt indtil 15. oktober 2013.”

I en udateret erklæring fra Advokat 4 hedder det i dansk over-sættelse:

”Monjasa OMCC har bedt mig om at komme med en juridisk udtalelse
om, hvorvidt dommene afsagt af domstolene i Sao Tomé og Príncipe
vedrørende arrest og konfiskation af skibene MIT Manda Melissa og M/T
Duzgit Integrity samt lasten i M/T Duzgit Integrity er i overens-stemmelse
med den relevante lovgivning i Sao Tomé og Príncipe.

Jeg bekræfter herved, at jeg har læst dommene af 29. marts 2013, 20. ju-ni
2013 og påbuddet af 8. august 2013, og på denne baggrund kan jeg
bekræfte følgende:

Det følger af fakta som anført i dommene, at den 15. marts 2013 tog ski-
bet M/T Manda Melissa en last af bunkers fra skibet M/T Duzgit Integri-ty
i territorialfarvandet ved Sao Tomé og Príncipe uden at have fået til-
ladelse til at udføre en sådan operation. Skibene M/T Manda Melissa og
M/T Duzgit Integrity blev derfor arresteret af kystvagten for at udføre
ulovlig STS-bunkersoverførsel i territorialfarvandet ved Sao Tomé og
Príncipe, og myndighederne i Sao Tomé og Príncipe indledte en straf-
fesag mod rederne, befragterne og kaptajnen på de to skibe.

I dommen af 29. marts 2013 fra domstolen i første instans blev den
ukrainske kaptajn på M/T Marida Melissa og den tyrkiske kaptajn på M/T
Duzgit Integrity hver idømt tre års fængsel. Begge kaptajner, skibs-rederne
og befragteren Stena Oil A/B blev idømt en bøde på 122.500.000.000
STD. Derudover besluttede domstolen at konfiskere begge skibe og hele
lasten ombord på M/T Duzgit Integrity.

I midten af april 2013 appellerede kaptajnerne, skibsrederne og Stena Oil
A/B dommen fra domstolen i 1. instans til domstolen i 2. instans i den
Demokratiske Republik Sao Tomé og Príncipe. I sin dom af 20. juni 2013
stadfæstede domstolen i 2. instans i Sao Tomé og Príncipe dom-men af 29.
marts 2013.

Den 8. august 2013 udstedte domstolen et påbud, der tillod regeringen i
Sao Tomé og Príncipe at sælge lasten i Duzgit Integrity og overføre
provenuet fra salget til statskassen.



/

37

Toldkodeksen gør det muligt for domstolene i Sao Tomé og Príncipe at
konfiskere skibene og lasten i tilfælde af overtrædelse af toldkodeksen.
Efter at have gennemgået dommene og påbuddet konkluderer jeg, at
domstolene i Sao Tomé og Príncipe i henhold til toldkodeksen havde fuld
bemyndigelse til at konfiskere skibene og lasten og bemyndige re-
geringen til at sælge lasten. Jeg mener derfor, at toldkodeksen i Sao Tomé
og Príncipe har været anvendt af domstolene i henhold til sin ordlyd, og at
dommene som sådan er korrekte.

Domstolene kan frit vurdere de beviser, der fremlægges for dem. Deru-
dover er domstolene i overensstemmelse med forfatningen i Sao Tomé og
Príncipe uafhængige og objektive.”

Den 2. oktober 2013 bekræftede regeringen i São Tomé og Príncipe over for
Monjasa DMCC, at man var interesseret i at acceptere tilbuddet om køb af
brændstoffet.

Der er udarbejdet købsaftale mellem São Tomé og Príncipe og Monjasa DMCC af
9. oktober 2013, hvor det i dansk oversættelse hedder bl.a.:

”DENNE KØBS- OG SALGSAFTALE er indgået imellem hans excellen-
ce, ministeren for planlægning og finans i den Demokratiske Republik São
Tomé og Príncipe som repræsentant for landets regering (herefter kaldet
”SÆLGER”) og selskabet, MONJASA DMCC (herefter kaldet
”KØBER”), repræsenteret ved Vidne 3, i dennes egen-skab af
administrerende direktør pr. datoen for parternes underskrivel-se heraf.

…

3. SÆLGER har legal og omsættelig krav på aktivitet, som beskrevet i
Tillæg A til denne aftale. Der er ingen lån, pant, krav afgifter (inklusive
toldafgifter), aktuelle gældsforpligtelser, byrder eller andre rådigheds-
indskrænkninger, forpagtningsaftaler, forpligtelser eller andre former for
krav i ovenstående aktiv…

…KØBER anerkender, at SÆLGER fraskriver sig alle former for garan-
tier, hvad enten de er udtrykkelige eller underforståede, i relation til en-
hver beskrivelse af aktivet, der er indeholdt i kataloger, brochurer, han-
delsdokumenter eller STANDARDER, som udleveres direkte eller indi-
rekte af SÆLGER.”

I tillæg A til aftalen hedder det i dansk oversættelse:



/

38

”Cirka 8.300 ton ”F0380CST RMG380” brændstof i overensstemmelse
med ISO 8217:2010:RMG380 specifikation, til et beløb på USD 300,00
pr. ton leveret, inklusive alle omkostninger og gebyrer. Det samlede beløb
(8.300 x 300) er således USD 2.490.000,00 (to millioner fire hundrede og
halvfems tusinde amerikanske dollars).

Cirka 1.300 ton MGO DMA brændstof i overensstemmelse med ISO
8217:2010:DMA specifikation, til et beløb på USD 400,00 pr. ton leveret,
inklusive alle omkostninger og gebyrer. Det samlede beløb (1.300 x 400)
er således USD 520.000,00 (fem hundrede og tyve tusinde amerikanske
dollars).

Det samlede beløb for varen er beregnet til USD 3.010.000,00 (tre millio-
ner og ti tusinde amerikanske dollars) – der reguleres i forhold til den
endelige målte mængde efter færdiggørelse af leverance af varen til kø-
bers ejendom.”

Stena Oil’s protest mod Monjasa DMCC’s køb af olielasten på Duzgit Integrity

Monjasa indgik aftale om, at skibet Anuket Emerald skulle hente lasten af olie i
Duzgit Integrity.

Ejeren af Duzgit Integrity sendte den 11. oktober 2013 et ”LETTER OF PRO-
TEST” til bl.a. ejeren af Anuket Emerald, Combe I Shipping Ltd., og Norbulk
Shipping, hvor de anførte bl.a., at skibet og lasten var ulovligt tilbageholdt, og at
lasten tilhørte Stena Oil. Også Stena Oil ved Vidne 1 skrev samme dag til Norbulk
Shipping, at de ejede lasten.

Ligeledes den 11. oktober 2013 mailede Vidne 1 til bl.a. Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2
under emnet: ”M/T Anuket Emerald at Sao Tome” :

“Further to my last. The crew of Duzgit Integrity is presently being locked
up in their quarters and guarded under gunpoint. If you progress your
intentions to unload this cargo you will be considered as being Involved In
an act of Piracy. Please be guided accordingly.
…

I am not sure about Sagsøgte 1's Email address but please forward this to
him as well.

Sagsøgte 1,



/

39

I would like to make the following statement following our telephone
conversation.

You told us that M/T Anuket Emerald is on her way to Sao Tomé et
Príncipe (“STP”) territorial waters in order to load cargo (bunker oil) (the
“Cargo”) from the vessel Duzgit Integrety or, as the case might be, the
vessel Marida Melissa (the “Vessels”).

Please be informed that Stena Oil AB is the owner the Cargo. The Cargo
and the Vessels have been illegally detained by the state of STP. The de-
tention of the Cargo and the Vessels is subject to pending legal proceed-
ings Including, amongst others, the international Tribunal of the Laws of
the Sea in Hamburg (“ITLOS”). Vessel owners and Stena Oil have also
engaged diplomatic efforts (Including Sweden, Turkey, Germany, Ukraine,
Marshall Island, Malta amongst others) as well as the United Nations and
the European Union in order to have the Vessels and Cargo released from
the illegal detention pursued by STP.

If you pursue any dealings regarding the Cargo, Stena Oil will pursue and
exhaust all legal rights against you in all available jurisdictions for the full
value of the Cargo and damages. We will also inform all in-volved
governmental and non-governmental organizations of your in-volvement
in the shady dealings of STP as well as the press.
You are now informed of Stena Oil’s position in this matter.”

Person 15 skrev den 11. oktober 2013 på vegne af ejerne af Anuket Eme-rald til
Vidne 4 fra Monjasa, at de ikke kunne foretage Ship-to-Ship over-førslen, hvilket
gav anledning til yderligere korrespondance, herunder om det forhold, at olien
skulle overføres, selv om kaptajnen på Duzgit Integrity ikke var på skibet, hvilket
betød, at skibets forsikring ikke dækkede eventuelle ska-der.

Sagsøgte 2 kontaktede Danmarks Rederiforening, der den 11. oktober 2013 skrev
følgende til ham:

“See below from our Brussels office.

I do not have Sagsøgte 1's mail here so I hope you will handle or forward
to Sagsøgte 1.

I cannot see what Stena would gain from targeting you in this case -if you
decline I suppose other buyers will be ready.

Anyway I think it would be good to hear your take on this whole thing.
We might want to reach out to at least the Danish ministry of foreign af-



/

40

fairs proactively and possibly also to our contacts in the European Com-
mission.

Yours,
Person 16

…

Dear Person 16,

As discussed, please find a short mail on the issue in Sao Tome.

According to a source in Brussels, Stena Metal has had a ship detained in
Sao Tome for a while. They have tried several diplomatic approaches to
the government but have been unsuccessful. Stena claims that their crew is
detained at gun point and the ship has illegally been taken over by local
authorities. Apparently, Sao Tome has now sold the cargo (oil) to Monjasa
and a vessel is on its way to collect the cargo.

Stena is very much up in arms over the whole situation and will launch a
campaign in Denmark and Brussels targeting the Danish Foreign Af-fairs
Ministry, the European External Action Service and the European
Commission. Whilst they will criticize the Sao Tome authorities for ille-
gally withholding their crew and vessel and selling the cargo, they will
also target Monjasa as a reputational European company “buying stolen
goods” . Apparently, Stena has already contacted Sagsøgte 1 on this issue.

It would be very useful to have the full picture on this case, as we may
well be contacted and have to counter this campaign, should Stena de-cide
to launch it.”

Efter at de havde tale sammen i telefonen, skrev advokat Vidne 5, der
repræsenterede Monjasa, den 14. oktober 2013 således til advokat Vidne 6, der
repræsenterede Stena Oil:

”Reference is made to our phone a short while ago concerning the po-
tential lifting of the marine fuel cargo (the “Cargo”) on board the M/T
Duzgit Integrity (the “Vessel”) by a company in the Monjasa group. We
also refer to email of 11 October 2013 from Vidne 1, Stena Oil AB (“Stena
Oil”) to Sagsøgte 1, Monjasa which we have received a copy of.



/

41

We understand that you on behalf of Stena Oil claim that the cargo be-long
to Stena Oil.

First of all, please be advised that it is imperative for the Monjasa group
that the transactions it is involved in are legally in order. In this respect we
have, as I mentioned during our call, looked carefully into the evi-dence in
this matter, and to facilitate a open discussion regarding the le-gality we
have below set out the key points in our legal reasoning in the case.

Please be advised that we have primarily based the facts on those facts
which derives from the Sao Tomé court decisions.

We understand from the court decisions that the vessel MS Marida Melissa
on 15 March 2013 took bunkers from the vessel M/T Duzgit In-tegrity
within the territorial sea of Sao Tomé and Príncipe. Since the STS
operation was unauthorized and therefore illegal under Sao Tomé and
Príncipe’s legislation, the vessels MS Marida Melissa and M/T Duzgit
Integrity were arrested/detained by the coast guard for performing ille-gal
STS oil transfer operations within Sao Tomé and Príncipe’s territo-rial sea.

Following the arrest/detention of the vessels, the authorities of Sao Tomé
and Príncipe commenced customs proceedings as well as crimi-nal
proceedings against Owners, charterers and Masters of the two ves-sels
and in that connection the cargo of M/T Duzgit Integrity were con-
fiscated.

Based on the facts of the case, including the facts presented by the Own-
ers M/S Merida Melissa in a petition to the German Foreign Affairs
Committee, it seems to be undisputed that the STS operation was per-
formed within the territorial sea of Sao Tomé and Príncipe. Under inter-
national law, Sao Tomé and Príncipe therefore had full jurisdiction to
enforce its customs code against the Vessel. Pursuant to the United Na-
tions Convention on the Law of the Sea as well as customary interna-
tional law, the Coastal State has full sovereignty within its territorial sea.
Consequently, Sao Tomé and Príncipe had full jurisdiction to enact
legislation concerning its territorial sea as well as to enforce any such
legislation against vessels in its territorial sea, including foreign vessels
such as the Marida Melissa and Duzgit Integrity .

This is also the conclusion of the German Foreign Affairs Committee,
which refused to follow the petition by Owners of M/S Merida Melissa
and intervene in the case.



/

42

We understand that the question of the legality of the confiscation of the
Cargo has been tried in two instances by the courts of Sao Tomé and
Príncipe. We further understand that in September 2013 an appeal against
the court in second instance’s decision was filed with the Con-stitutional
Court and that the decision of the Constitutional Court is currently
pending. However, the appeal to the Constitutional Court does not suspend
the enforceability of the decision of the court in sec-ond instance, and the
local courts have therefore issued an enforcement order for the sale of the
Cargo.

Sao Tomé and Príncipe is a sovereign state with independent courts and as
such there can be no question that the title to the Cargo has transferred to
Sao Tomé and Príncipe and that any purchase of the therefore would be
lawful.

The fact that Stena Oil refuses to recognize the authority of Sao Tomé and
Príncipe to enforce legislation against vessels in its territorial sea or the
judgments emanating from the courts of Sao Tomé and Príncipe is a
political issue which must be addressed by the flag state of the Vessel in
question, provided of course that the flag State deems any such action
appropriate. However, the companies in the Monjasa group have no reason
not to base their commercial decisions on judgments from a sov-ereign
States, including Sao Tomé and Príncipe.

Any relation or dispute between Stena Oil and Owners of the vessels is of
no relevance to the Monjasa group.

During our call you also mentioned potential ITLOS cases. We have
checked the ITLOS webpage and there are no pending case(S) against Sao
Tomé and in any instance that would be a matter regarding the ves-sels
and not the cargo.

Both you and Vidne 1 mentioned that you were concerned with the safety
of the crew on board the M/T Duzgit Integrity. This is obviously
something that the Monjasa group takes very serious and en-quiries have
therefore been made already Friday to the coast guard whom has
confirmed that the crew is safe and in good health and is be-ing treated
correctly. We have also seen correspondence from the M/T Duzgit
Integrity which confirms this and the Monjasa group has today spoken to
the Owners of the M/T Duzgit Integrity who had no other in-formation
(although they advised that they had no direct contact with the vessel)



/

43

We trust this openly reflects the position as the Monjasa group sees it and
as also mentioned several times during our conversation, we are open to
consider arguments and evidence that may prove that our basis and
assumptions of this matter are wrong and we therefore look for-ward to
immediately receiving your legal arguments in support of Stena Oil’s
allegation that the cargo belongs to Stena Oil and that an STS operation
would be violating Stena Oils rights.”

Vidne 6 besvarede samme dag brevet således:

“Thank you for your time in talking to me and for your message and letter.
I will revert with a more detailed response correcting some of the factual
errors tomorrow. Meanwhile, I wish to assure you that Stena Oil firmly
maintains that the cargo on board the MT Duzgit Integrity is still the
property of Stena Oil. There are several reasons for this.

First, Stena Oil was never even notified of the procedure according to
which the cargo was “lost” to Sao Tomé e Principe. The procedure dur-ing
this mock trial was clearly orchestrated by the government. Even if the
present regime in Sao Tomé considers the court order correct and binding
we do not think it will be upheld in any other jurisdiction but rather
considered invalid on grounds of “ordre public” . Monjasa will not be able
to obtain a clean title based on this invalid and unenforce-able verdict.
Stena Oil will pursue its legal remedies in all available ju-risdictions and
against any and all parties and persons that interfere with the cargo.

Second, not even the government in Sao Tomé respects the verdict. Al-
though the verdict clearly states that also the vessels are “lost” to the state,
they have released one vessel against payment of a minor fine.

Third, during the time the vessels have been arrested, Stena Oil has on
several occasions sold parts of the cargo to the owners of Marida Melissa
and paid taxes and dues on the sales as requested by Sao Tomé. Not even
the Sao Tomé authorities are of the opinion that the cargo is rightly theirs.

The actions of the state of Sea Tomé e Principe are in fact an example of
state piracy. They have been holding the vessels and the cargo for ran-som
which is evident from the negotiations.

As Monjasa is fully aware the tanker Duzgit Integrity have lost her class
certificate due to the prolonged illegal detention. The vessel now has ef-
fectively no P&l or H&M insurance cover. Furthermore there is no Mas-



/

44

ter onboard or qualified crew to safely and legally conduct a STS opera-
tion. Any attempt to perform an STS operation will be a clear violation of
international tanker operation rules such as OCIMF etc. Should such a
discharge operation take place it will without doubt pose a real threat to
the sensitive ecological environment in the area.

We also have real concerns as to where and to whom Monjasa intends to
pay the money for this oil. We have been in negotiations with STP for
many months to try to settle this dispute and, despite getting close to
reaching an agreement at various stages, they have never been able to tell
us where and to whom the settlement proceeds would be paid. You will of
course be well aware of Monjasas obligations under the EU anti-bribery
legislation, so no doubt you have carefully considered who ex-actly you
are paying for this cargo.

In the circumstances we request you to provide us, by return, with:

1. A copy of the sale contract you have entered into with STP; 2. Details
of where, you will be paying the sale proceeds to; 3. The documents you
have received from STP proving that Stena has

been served with a legal process and on which STP claim to be enti-tled
to sell the cargo;

4. The advice on STP law, which is based on Portuguese law, which we
assume you have obtained that shows that STP are entitled under their
own law to sell this cargo, taking into consideration as well that the other
protagonist in this incident has just been released on payment of a civil
fine at about €28,000. If you have not taken such advice then we consider
you should.

We look forward to hearing from you and in the meantime Stena Oil
continues to reserve fully all their rights.”

Der var rejst spørgsmål om, hvordan besætningerne på skibene blev behandlet,
mens skibene var tilbageholdt. Der er fremlagt en erklæring af 14. oktober 2013 fra
regeringen i São Tomé og Príncipe om, at besætningen blev behandlet or-dentligt.
Der er endvidere fremlagt en udateret erklæring underskrevet af be-sætningen på
Duzgit Integrity bortset fra kaptajnen og 1. styrmanden. I erk-læringen hedder det:

“Whom it may concern;

We’re the crews of the M/T Duzgit Integrity. We want to explain re-
garding situation of the vessel condition. First of all, all crews healty,
ok. At present we supplied provision very enough by coast guard .All



/

45

about details; 11  October 2013 at 05 a.m. Coast Guard came on board
after VHF contact by channel 16. After,get information about situation of
what happened in officers messroom.We was met in messroom cou-ple of
hours. We already explained to the Coast Guard as a; during the time we
spent at the ship staff who has the certificate like us will be at your
service. After our explanation of the future regarding of operation the
Coast Guard had been quaranteed of our vessel normal condition up to
now and still do not pushing. While of the time Coast Guard giv-ing
information about situation of the international regulation and local
regulation and our position of the situation. All of the time Coast Guard
asking our request in permanantly. During the time we get small prob-lems
reason of chieff mate.For example he took response by himself and did not
follow coast guard orders and his unresponse,unofficial acts,the vessel and
crews has been feel out of rules and his felt in trouble.After that Chf.Mate
lost the crew's confidance and Chf.Officer responsibili-ties. At present we
are already understanding eachother except Chf mate, now 2nd Mate took
vessel responsibility. We has not feeling any kind of press from Coast
Guard side. They try to help us at any time what they can. At the present
time,Coast Guard always keep our reac-tion for our health and we're
pleasure about that.

rd

Kind Regards”

Af en ligeledes udateret erklæring underskrevet af 3. styrmanden fremgår bl.a., at
besætningen følte sig tvunget til at underskrive erklæringen.

Advokat 3 fra Advokatfirma 1, London, skrev den 16. ok-tober 2013 til bl.a.
advokat Vidne 5:

“…

Without prejudice to our clients’ position that the detainment of the Vessel
and STS transfer of the cargo to the ANUKET EMERALD is ille-gal (and
we note that this vessel has now gone elsewhere no doubt real-ising the
seriousness of the position), please provide copies of all the
documents upon which your clients rely to establish their claim to title in
the cargo. Further, we have not received a copy of the Enforcement Order
referred to in your message. The only documents we have in our
possession shows that the title in the cargo belongs to Stena Oil AB only.
Please also provide a copy of the Enforcement Order together with any
relevant translation of the same.



/

46

You claim that there was a bunker exchange between MARIDA
MELISSA and DUZGIT INTEGRITY but this is not the case. No STS
had taken place when the two vessels were detained.

In addition, our clients have grave concerns regarding the safety of their
crew and Vessel. The crew have been confined to their rooms and the chief
officer is now locked into his room after he was discovered sending
messages to us. Our clients have not been able to establish full radio
contact with their crew and have been advised by the STP author-ities that
the blackout will continue until after the STS transfer is com-plete. The
limited reports our clients have received suggest that the crew are not
being handled correctly. Indeed, they are running out of provisions such as
food.

The Vessel has been anchored since March 2013 and does not have a
Master on boatd because the STP government refused to allow him to
return after he was finally released from the STP prison. Further, a Mal-
tese tanker cannot be manned by somebody who does not hold valid and
satisfactory certificates. Even if the Master had been on board, the Vessel’s
Class is not valid for any STS operations.

We understand that the documents your clients have received from the
Vessel have been amended by the STP military officers, who are claim-ing
to be the Master but they are not properly authorised. Any mes-sages
received from our Vessel have also been sent by the STP military officers
and not our crew. There are evidently risks associated with dis-charging
the cargo in the present circumstances yet these appear to have been
ignored by your clients.

It is evident that the Sao Tome and Príncipe authorities have been selec-
tive with the facts they chose to share with your clients, and have pro-
vided a superficial and misleading version of events. The background and
context of the case is complex and multi-dimensional, and one which
raises serious concerns, even on the basis of a minimum due-dili-gence
inquiry.

With regards to the international law of the sea aspects of this dispute, the
provisions and the applicability of the relevant part of the United Nations
Convention on the Law of the Sea is not in dispute. It is not contested that
a coastal State has sovereignty within its territorial wa-ters, and it is not
contested that this event took place within territorial waters. Nevertheless,
sovereignty is by no means absolute, and cannot be exercised or enforced
in a manner which violates the rules of interna-tional law and of UNCLOS
(Article 2 UNCLOS), or in a manner that



/

47

constitutes bad faith or an abuse of right (Article 300 UNCLOS). Sao
Tome and Principe’s conduct has been in bad faith, abusive, dispropor-
tionate, discriminatory, non-transparent, inhumane, and has even de-nied
the Masters, owners and charterers due process at law.

Further, with particular reference to the events of the last few days, in
which context your clients have been engaged, it is stressed that the
conduct of Sao Tome and Príncipe is in direct violation of international
rules on safety of life at sea and rules against marine pollution (SOLAS,
MARPOL), and in direct violations of the rules and regulations im-posed
by Malta, the flag State of the DUZGIT INTEGRITY amongst oth-ers. We
refer specifically, but without limitation, to the events of last Friday 11
October 2013, to date:

• the boarding of the Duzgit Integrity by armed forces of Sao Tome and
Príncipe;

• the confinement of the crew;
• the prohibition from communicating (still in effect);
• the threatening of the crew with imprisonment for failure to follow

orders;
• the persistent orders to heat and prepare cargo for unloading with-out

a Master on board;
• the confinement of the Chief Officer as reprisal for his attempts to

communicate; and
• the imposition of orders on the Second Officer (in the absence of the

Chief Officer), who is not qualified, entitled or empowered to over-see
the STS operation.

We can indicate that the flag States of both the DUZGIT INTEGRITY and
the MARIDA MELISSA as well as the States of the other interests
involved have, on several occasions, expressed their concern at Sao Tome
and Príncipe’s actions as being contrary to international rules and norms.
Several diplomatic exchanges/Verbal Notes have been sent in this respect.
In the most recent Note Verbale, sent 14 October 2013, fol-lowed by an
official demarche at the Embassy of Sao Tome and Príncipe in Brussels,
Malta expressed its serious concern in relation to the events since March
2013, with emphasis on the developments of Friday 11 Oc-tober 2013.
Malta considers Sao Tome and Príncipe’s conduct not in conformity with
international rules and norms, and has fully reserved its rights to bring an
action before an international arbitration tribunal (in accordance with the
UNCLOS provisions) or before the Interna-tional Tribunal for the Law of
the Sea (ITLOS).



/

48

We trust that this should offer your client sufficient comfort that there is a
strong and imminent “international law violations” dimension to this
matter. We therefore ask again for your clients to reconsider their posi-
tion.

We are also a little surprised that a firm of your excellent reputation is
involved in a matter where such intimidation/tactics appear to be part of
the modus operandi and assume that with your involvement matters will
now proceed in a more legal footing. We suggest that you also in-volve
Stena who claim to be, and as far as we are aware remain, the le-gal
owners of the cargo.

All our clients’ rights are fully reserved.”

Efter at det var besluttet, at M/T Energizer, der var ejet af Monjasa-gruppen, skulle
hente olielasten, protesterede ejeren af Duzgit Integrity den 18. oktober 2013 over
for Monjasa A/S og Energizer Shipping A/S.

Vidne 1 skrev den 20. oktober 2013 til bl.a. en række Monjasa-selska-ber,
Monjasas advokater, Sagsøgte 2 og Sagsøgte 1:

“To the owners and/or demise charters of the vessel Energizer.

You already know, from correspondence sent by us to your principals
and/or beneficial owners, the Monjasa group of companies , that we own
the cargo on the Duzgit Integrity currently off Sao Tome and Príncipe and
that the steps you are taking to remove the cargo from that ship are both
unlawful and dangerous. We note that you have also been informed of this
by the owners of the Duzgit Integrity. See in par-ticular their email dated
18  October. The purpose of this email is to re-mind you that vwe strongly
object to your Interference with and/or con-version of our property and we
request you not to proceed with this STS operation. If you ignore this
request we ask you to hold our prop-erty to our order pending agreement
as to where it is discharged and we request your confirmation of this by
COB on Monday 21  October. If you fail to do this we shall assume that
you have no intention of re-turning our property and we reserve our rights
to take action against you and your vessel. This includes, but is not limited
to, the right to ar-rest your vessel for the full value of our cargo in a
jurisdiction of our choice and without further notice. All our rights
whatsoever are reser-ved fully.”

th

st

Olielasten blev i tidsrummet 19.-22. oktober 2013 overført til Energizer.



/

49

Voldgiftssag i New York mellem Monjasa A/S og Stena Oil

Monjasa A/S og Stena Oil havde den 1. marts 2013 indgået en aftale om, at
Monjasa i en 9-måneders periode skulle levere bunker-olie til Stenas fartøj Scot-
tish Viking.

Advokat Vidne 6 meddelte den 12. november 2013 på vegne af Ste-na Oil til
advokat Jacob Skude Rasmussen, at Stena Oil ”terminates the bunker agreement
Scottish Viking/Ventspils with immediate effect, based on Monjasas illegal
actions” .

Monjasa A/S anlagde herefter voldgiftssag med påstand om betaling af ikke be-
talte leverancer samt erstatning for, at aftalen blev hævet i utide, i alt 97.383,22 $.
Voldgiftssagen blev behandlet i New York. Under sagen gjorde Stena Oil et
modkrav gældende til kompensation.

Ved voldgiftsrettens kendelse af 12. september 2014 blev Monjasa A/S’ krav ta-get
til følge.

Om Stena Oils modkrav fremgår det, at Stena Oil opfattede São Tomés kon-
fiskationen af olien som en ulovlig handling, og at Monjasa enten måtte retur-nere
olien eller betale erstatning. I kendelsen hedder det:

“Stena asserts that Monjasa had illegally received Stena’s cargo from the
DUZGIT INTEGRITY despite warnings to Monjasa that the cargo
belonged to Stena. Stena claims that the Contract was terminated be-cause
of this illegal activity — i.e., for cause. Therefore, it is argued, the
cancellation fee is not payable.
Stena further contends it has the right to offset what Monjasa seeks to
recover in this arbitration against the monies it is owed for the loss of its
cargo. Notwithstanding any claim by Monjasa that it purchased the cargo
legally from the government of STP, Stena also maintains it has never
been shown documents which would prove the challenged valid-ity of the
cargo purchase and title transfer.
In support of its allegation that STP’s confiscation of the cargo was clearly
an illegal act, Stena asserts that the vessels had done nothing wrong as
they had not commenced an STS transfer of cargo. Moreover, even if they
had, the act was not “smuggling” in any common under-standing of the
word. Stena argues that no such acts had been commit-ted or contemplated
and that STP’s seizure of the vessels and its cargo had no legal basis and,
therefore, could not have given STP proper title. On that basis, Stena
contends that Monjasa must either return the cargo to Stena or provide
compensation. It also maintains that it is entitled



/

50

under common law to equitable set-off in part against Monjasa’s claim in
this arbitration.”

Monjasa A/S anførte over for dette bl.a., at olien blev købt af et andet selskab
(Monjasa DMCC), at kontrakten udelukkede modregning, og at konfiskationen af
olien blev foretaget af en suveræn stat.

Om voldgiftsrettens begrundelse for ikke at tage Stena Oils modkrav til følge
fremgår det ”First and foremost” , at kontrakten mellem Monjasa A/S og Stena Oil
udelukkede modregning. Det hedder videre:

“Stena has also argued that its cargo was wrongfully confiscated and
resold to Monjasa DMCC, a subsidiary of Monjasa, its contract partner.
Stena further contends that it should be allowed to set-off the proceeds of
this sale against the funds owed Monjasa. There are a number of rea-sons
why this argument fails. As we have already stated, set-off is not permitted
by the Contract. In addition, Monjasa DMCC is a separate corporation and
it would thus be improper for us to consider piercing the corporate veil.
Furthermore, the sale of the Stena cargo to Monjasa DMCC is a separate
transaction and totally unrelated to the Contract, which is the subject of
this arbitration.
Whatever prompted STP to take action against the vessels DUZGIT IN-
TEGRITY and MARIDA MELISSA and led to seizure of the Stena cargo
did not involve Monjasa at all. Stena’s counsel also stated that Stena was
never served with legal proceedings and did not instruct local lawyers or
participate in any way in this matter.
Monjasa has argued that Stena’s claim is prohibited by the Act of State
Doctrine. Counsel have addressed the relevancy and application of this
doctrine to the circumstances of this case. The Act of State Doctrine pre-
sumably precludes a U.S. tribunal from questioning the actions of a for-
eign sovereign performed within its sovereign territory. In effect, does the
Act of State Doctrine prelude this Panel from looking behind the le-
gitimacy of STP’s seizure of the vessels and Stena’s cargo? As counsel
have briefed the issue, there is apparent authority on both sides of the
question.
The panel has received and taken notice of a number of exhibits relative to
the Coast Guard intervention and the subsequent proceedings be-tween the
vessels’ owners and STP. In connection with the issues before us, we see
no need to comment on the circumstances and consequences of the
conflict between the STP Coast Guard and the vessels involved; i.e.,
DUZGIT INTEGRITY and MARIDA MELISSA; which, at the rele-vant
time, were under time charter to Stena.”



/

51

Voldgiftskendelse af 5. september 2016 i sag mellem Malta og São Tomé og
Príncipe af-sagt af Den Permanente Voldgiftsret i Haag vedrørende United Nations
Convention on the Law of the Sea (UNCLOS)

Malta anlagde som flagstat for Duzgit Integrity den 22. oktober 2013 sag mod São
Tomé ved Den Permanente Voldgiftsret i Haag.

Det fremgår af kendelsens punkt 121, at Malta ønskede kompensation for bl.a.
skade påført skibets befragter:

“11. With respect to reparation [] the Republic of Malta respectfully re-
quests the Arbitral Tribunal to award:
a. [F]irst, in full satisfaction, a declaratory judgment on the wrongful-

ness of the conduct of São Tomé and Príncipe in respect to the inter-
nationally wrongful acts indicated in Malta’s Memorial and Reply;

b. [S]econd, a formal apology from São Tomé and Príncipe for those
wrongful misconduct acts;

c. [T]hird, a compensation for material and non-material damages suf-
fered by the Republic of Malta as a result of the law enforcement acts
against all the interests of the Duzgit Integrity, including the shipowner,
charterer and crews, as requested in this or in final sub-missions that
the parties may yet be required to make if the quantifi-cation takes
place.

12. With respect to the quantification of those damages, the Republic of
Malta reserves the right to present further submissions at a later stage,
pursuant [] to the Arbitral Tribunal’s procedural order.”

Voldgiftsretten fastslog, at São Tomé den 15. marts 2013 havde handlet lovligt og
inden for sin jurisdiktion. Det hedder i kendelsens punkt 234-236:

“234. Article 49 of the Convention is applicable because Duzgit
Integrity was located in the archipelagic waters of São Tomé at the time of
ar-rest.  The Tribunal determines that Malta has failed to establish that
the São Toméan authorities gave explicit authorisation to Duzgit In- 
tegrity to conduct the intended STS transfer, even though it appears that
the Master may have held a bona fide but mistaken belief that he had been
given permission by the São Tomé Coast Guard. Consequently, the
Tribunal finds that the actions undertaken by the São Toméan au-thorities
in relation to Duzgit Integrity on 15 March 2013, namely, the Coast
Guard’s instruction to the Masters to anchor the vessels in the an-chorage
area and proceed onshore,  were not unlawful.

437

438

235. The Tribunal considers that São Tomé acted lawfully and in accor-
dance with its law enforcement jurisdiction resulting from its



/

52

sovereignty over its archipelagic waters in relation to Duzgit Integrity on
15 March 2013. The Master knew that Duzgit Integrity had an obligation
to obtain permission prior to entering São Tomé’s waters for making any
transhipment. There was no obligation on São Tomé to inform
Duzgit Integrity of that obligation separately, or to advise Duzgit In- 
tegrity to leave São Tomé’s waters rather than arrest the ship after it had
started preparing STS operations with Marida Melissa; São Tomé was
acting within its sovereign powers to arrest the ship in the circum-stances.

236. The Tribunal does not accept Malta’s shift-in-responsibility argu-
ment. A foreign ship may not commence STS operations in the waters
under sovereignty of a coastal State without authorisation. Duzgit In- 
tegrity had ample time to notify its agent to seek authorisation from São
Tomé. The Duzgit Integrity charterers were not new to the West African
region; they had done STS transfers in São Tomé waters before.  In the
Tribunal’s view, the measures taken by São Tomé were necessary to en-
sure compliance with its laws and regulations adopted in conformity with
the Convention. Duzgit Integrity did not have a written authorisa-tion, and
the radio communications with the master of the Coast Guard patrol boat
during its first visit did not constitute such authorisation. Non-compliance
with a requirement for prior authorisation under do-mestic law to
undertake an STS operation has been found to be a seri-ous violation.  ”

439

440

Voldgiftsretten tog endvidere stilling til sanktionerne fastsat af myndighederne på
São Tomé. Voldgiftsretten flertal – 2 medlemmer – fastslog, at sanktionerne samlet
set var urimelige og uproportionale. Det hedder herom i kendelsens punkt 254-261:

“254. As the Tribunal has noted in paragraph 209, under international law,
enforcement measures taken by a coastal State in response to activ-ity
within its archipelagic waters are subject to the requirement of rea-
sonableness, which encompasses the general principles of necessity and
proportionality.495

255. The Tribunal finds that São Tomé had the right to ensure respect for
its sovereignty by initially detaining the vessel, requesting the Mas-ter to
come onshore to explain the circumstances, and to require the payment of
charges and fines. The Tribunal does not consider the IMAP fine as
unreasonable or disproportionate; it was the normal legal
penalty for the type of infringement committed by Duzgit Integrity. The
authorities provided reasoning for the components of the fine to the agent
of the vessels (the fine was increased due to operational and ad-



/

53

ministrative expenses).  The Tribunal finds that this measure fell well
within the exercise by São Tomé of its law enforcement jurisdiction and
must be given deference. The Tribunal notes that the fine was paid by the
charterer on a without prejudice basis.

496

497

256. The Tribunal does find, however, that the other penalties imposed by
São Tomé, when taken together, were unreasonable and dispropor-tionate
when considering the original wrong committed by the ves-sel—an
attempt to make an unauthorised STS transfer between two ves-sels
of the same charterer. Moreover, while the Master of the Duzgit Integrity 
did not have authorisation, he had indicated repeatedly his willingness to
move to outside the São Tomé territorial sea.

257. Customs fines apply to goods that are intended for import. Here there
was no question of importation or even of an economic transac-
tion. The transshipment operation Duzgit Integrity was intending to per-
form was a transfer between two vessels chartered by the same com-pany
(Stena Oil) of cargo belonging to that company. The reason for the
operation was to facilitate the trip of Duzgit Integrity to Las Palmas to dry
dock in order to maintain the best condition for navigation.  In the
circumstances, the heavy Custom Directorates fine of more than EUR
1,000,000 imposed by São Tomé appears to be misplaced and dis-
proportionate.

498

258. Further, there is no evidence to suggest that Duzgit Integrity was a
repeat offender. Also, prior to the Master’s conviction in São Tomé, he had
never been found guilty of any criminal wrongdoing.  In spite of this, the
Master was convicted of serious offences that had never taken place, and
sentenced to three years in prison. In addition, he was held personally
liable jointly and severally with the other Master, the own-ers, and the
charterer to indemnify São Tomé in the amount of EUR 5 million.  The
Master was pardoned and released six months after conviction (having
spent approximately three months released on bail and three months in
prison).  The EUR 5 million liability imposed on the Master was
additional to the Custom Directorates fine of more than EUR 1 million and
the IMAP fine of EUR 28,875, and was not included in the pardon.

499

500

501

502

259. The Tribunal further recalls that for eight months, until its release
under the terms of the Settlement Agreement, the vessel was under the full
control of São Tomé while all expenses and responsibility were borne by
the Maltese owner.503



/

54

260. In the Tribunal’s view, when considered together, the prolonged
detention of the Master and the vessel, the monetary sanctions, and the
confiscation of the entire cargo, cannot be regarded as proportional to the
original offence or the interest of ensuring respect for São Tomé’s
sovereignty (including São Tomé’s interest in demonstrating that such
conduct will not be tolerated in future cases).

261. The disproportionality is such that it renders the cumulative effect of
these sanctions incompatible with the responsibilities of a State exer-
cising sovereignty on the basis of Article 49 of the Convention.”

Voldgiftsretten fastslog herefter, at Malta kunne fortsætte processen med hen-blik
på at opnå erstatning. Der hedder herom i kendelsens punkt 333-334:

“333. As regards the third form of reparation claimed by Malta (see
supra paragraph 315), the Tribunal finds that Malta is entitled to pro-ceed
in a further phase of these proceedings to claim damages in re-spect of the
following heads of claim to the extent that it can establish causation
between the loss and São Tomé’s unlawful conduct: a. Owner’s loss of
hire of Duzgit Integrity
b. Value of cargo owned by charterer of Duzgit Integrity (Stena Oil)
…

334. The Applicant is not entitled to claim damages in respect of the
payment to IMAP of USD 38,680.95 (EUR 28,875).”

En dissentierende dommer fandt, at Malta ikke kunne gøre krav på kompensa-tion.
I denne dommers udtalelse hedder det:

“9. The Tribunal states that under international law, enforcement mea-
sures taken by a coastal State in response to activity within its archipelagic
waters are subject to the requirement of reasonableness  “which
encompasses the general principles of necessity and proportion-ality” .
The Tribunal finds the IMAP fine of EUR 28,875 to be reasonable and
proportionate. It “finds that this measure fell well within the exer-cise by
São Tomé of its law enforcement jurisdiction and must be given
deference” .  However, the Tribunal finds that other penalties imposed by
São Tomé when taken together (emphasis added) were unreasonable and
disproportionate. The measures considered to be unreasonable and
disproportionate include the customs fine of EUR 1 million, the three year
sentence of imprisonment for the Master of Duzgit Integrity and the
indemnification of EUR 5 million by the two Masters.

17

18

19



/

55

10. I disagree with the majority when they consider the cumulative ef-fect
of the sanctions by São Tomé to be disproportionate. Instead of con-
sidering each measure separately, the Tribunal lumps together penalties of
“prolonged detention of the Master and the vessel, the monetary sanctions,
and the confiscation of the entire cargo” .  In my view, each penalty must
be considered on its own merit. In any case when consid-ering
reasonableness in international law, it must be recalled that “what is
reasonable and equitable in any given case must depend on its partic-ular
circumstances” .  As stated by the Respondent in its pleadings, ille-gal
STS transfers and bunkering have become notorious in the West African
region. This illegal fuel trade in turn fuels illegal, unreported and
unregulated (IUU) fishing which is high on the West African coast where
São Tomé is situated.

20

21 

…

12. In considering the reasonableness of the measures taken by São Tomé
the starting point is that Duzgit Integrity entered the archipelagic waters
and commenced performing STS operations without the authori-sation of
the Respondent. This action contravened São Tomé Decreto-Lei No.
4/2010 which requires 24-hour notice of arrival before entering the ports
of São Tomé and is interpreted to be applicable to anchorage in the
archipelagic waters and territorial sea.24

13. It is the entering of São Tomé’s waters and the attempted STS opera-
tion without prior notification and authorisation that triggered the sub-
sequent actions by the Respondent. The Tribunal has stated that São Tomé
“acted lawfully and in accordance with its law enforcement jurisdiction
resulting from its sovereignty over its archipelagic waters in relation to
Duzgit Integrity on 15 March 2013” .  It is the absence of au-
thorisation  that triggered the arrest of the vessel and the Master’s trial
and fines. In this regard the Tribunal notes that “[n]on compliance with a
requirement for prior authorisation under domestic law to undertake an
STS operation has been found to be a serious violation” .

25

26

27

14. In fact, by attempting to perform an STS operation without authori-
sation Duzgit Integrity not only violated São Tomé’s law but also breached
internationally accepted standards of IMO’s MARPOL.  It is in this
context that I shall look at the Tribunal’s reasoning on the penal-ties it
considers to be unreasonable. The Tribunal finds that the customs fine of
EUR 1 million on Duzgit Integrity “appears to be misplaced and
disproportionate” .  The Tribunal accepts the Applicant’s contention
that there was no question of importation of the oil aboard Duzgit In- 
tegrity. It also accepts that the planned STS operation was not a com-

28

29



/

56

mercial transfer.  To these arguments one can only ask, how was São
Tomé supposed to know the intention of the Master? A foreign ship cannot
enter the waters of a coastal State with the intent of carrying out an STS
operation without permission and then expect the coastal State to read its
intentions in advance. If the Master had complied with São Tomé’s law by
seeking authorisation the problem would not have arisen. São Tomé could
not have known that the bulk of the oil cargo  was not destined for its
territory. If only approximately 1,555 MT of MGO was to be fined for
customs evasion, it would be an incentive for oil tankers not to declare
goods,  in view of the notorious illegal bunkering in West Africa already
mentioned above.

30

31

32

15. It is in the light of this fact that the Customs Code of Procedure of São
Tomé must be considered. Pursuant to Article 37(3) of the Code the
movement of goods illegally is considered smuggling (contraband of-
fence). Smuggling is a serious offence which attracts commensurate se-
rious penalties. In accordance with Article 38 of the Customs Code of
Procedure “the perpetrators of the crime of contraband shall be pun-ished
with a fine of six to twelve times the amount of the duties or taxes due on
the merchandise” .

16. The Tribunal has not found São Tomé’s legislation to contravene the
Convention. The customs fine of EUR 1 million is seen as excessive be-
cause the goods on board the vessel were not being imported into São
Tomé and the Master was a first time offender. This is an untenable ar-
gument as discussed below. The detention and prosecution of the Mas-ter
must also be seen in the light of the severity of the offence of at-tempting
an unauthorised STS transfer. For this, São Tomé’s law in ad-dition to
administrative and civil proceedings, provides for criminal proceedings for
failure to follow required procedures of paying cus-toms duties. Article
274 of the Criminal Code states: “Any party that imports prohibited goods
or merchandise or in other cases evades the customs duties due for the
entry or exit of goods or merchandise whether as a whole or in part, shall
be punished with a prison sentence of between 1 and 5 years” (emphasis
added).  The Master was sen-tenced to 3 years imprisonment.33 34

17. The Tribunal states that the Master was convicted of serious offences
that had never taken place. As already indicated above, this argument and
those of first time offender and ‘no importation intention’ are un-tenable.
In most legal systems, an attempt to commit an illegal act is a crime. Some
inchoate crimes such as attempted murder or robbery are viewed as
serious in municipal law. Given the serious state of



/

57

smuggling on the West African coast, an incomplete act of smuggling has
to be viewed as a grave violation.

…

19. Furthermore, the charterers of Duzgit Integrity  were fully aware of
the procedures and requirements for obtaining prior written authorisa-tion
to enter São Tomé waters. In view of the severity of the offence, the
argument of first time offender does not persuade me. The need to de-ter
smuggling offences outweighs this argument of first time offender. Even
the legislation of the Applicant takes the offence of smuggling to be
serious. Malta’s Customs Ordinance states that “if any goods liable to the
payment of duties are unshipped from any ship in Malta, duty not being
first paid or secured…all such goods shall be forfeited” .  I may add that
ultimately the Master got a pardon after serving three months of the
imprisonment. Only the IMAP fine was paid. The other fines were
subsumed in the Settlement Agreement of 23 November 2013 between
São Tomé and the owner of Duzgit Integrity. The Tribunal was not
provided with evidence of these fines to have been paid.”

37

38

Opgørelsen af Stena Oils påstand

Stena Oils principale påstand er opgjort som den pris, Stena Oil angiver at have
betalt for den olie, som Monjasa DMCC købte af São Tomé, mens den subsidiæ-re
påstand er angivet at være udtryk for markedsprisen på det tidspunkt, hvor olien
blev hentet af Monjasa.

Stena Oil har fremlagt dokumenter, hvoraf det fremgår, at der er lastet olie fra
PREEM AB i Sverige på to af Stenas fartøjer, at Stena Oil har betalt olie lastet på
disse skibe til J.P. Morgan, og at der er overført olie fra skibene på vegne af Ste-na
Oil til Duzgit Integrity. På baggrund af disse mængder og priser er den gen-
nemsnitlige købspris beregnet, og der er tillagt et beløb for anslåede transpor-
tomkostninger.

Markedsprisen er baseret på faktiske salgspriser fra Stena Oil.

Det fremgår af ”Fuel News” fra BP Australia Limited, at dieselolie under nor-male
forhold kan opbevares 12 måneder eller længere ved temperaturer på 20 grader og
6-12 måneder ved temperaturer højere end 30 grader. Gennemsnit-stemperaturen i
São Tomé er oplyst at være mellem 25 til ca. 28 grader året rundt.

Forklaringer



/

58

Sagsøgte 2, Sagsøgte 1, Vidne 6, Vidne 1, Vidne 7, Vidne 4, Vidne 5, Vidne 3,
Vidne 2, Vidne 8 og Vidne 9 har afgivet forklaring.

Sagsøgte 2 har forklaret, at han er eneejer af Monjasa-koncernen. Han er direktør i
Monjasa Holding A/S. Han er bosat i Dubai. Det passer godt med den aktivitet,
Monjasa-koncernen har i Afrika og Mellemøsten. Han var ikke di-rektør for
Monjasa DMCC i 2013. Det var Vidne 3.

Monjasa-koncernen driver bunkervirksomhed som hovedforretningsområde. Der er
tale om levering af brændstof til skibe. Monjasa optræder som mellem-handler,
men leverer også via egen logistik. Det kræver lagerfacilitet og skibe. Monjasa har
ca. 20 tankskibe, to olieterminaler og et flydende olielager i Ve-stafrika. Monjasa
omsætter for ca. 2,5 mia. dollars om året svarende til 4 - 4,5 mio. tons brændstof
om året. Handlen er fordelt på 10-11 kontorer på verdens-plan. Kontorerne er
selvstændige juridiske enheder, som er ejet af Downstream Holding A/S. Alle
handelskontorerne er søsterselskaber. Der er ca. 600 ansatte i hele koncernen.
Monjasa DMCC var i 2013 et stort kontor med 70 ansatte og ad-skillige 100 mio. $
i omsætning. Monjasa A/S i Fredericia beskæftiger sig ude-lukkende med handel i
Europa, og Monjasa DMCC tager sig af handlen i Afri-ka. De vestafrikanske
aktiviteter startede med udgangspunkt i Fredericia, da Monjasa A/S købte to
tankskibe til Vestafrika. Det var meningen, de skulle sæl-ges, men det udviklede
sig anderledes. Oliehandlen i Vestafrika har senere bi-draget meget til Monjasas
vækst. I 2013 var den geografiske inddeling af aktivi-teterne tydelig i koncernen.
Der var også en del koncerninterne handler.

Monjasa Holding A/S er et finansielt holdingselskab. Det er moderselskab for alle
koncernens datterselskaber. Selskabet driver ikke selv virksomhed med handel.
Monjasa Chartering ApS driver virksomhed med befragtning af skibe.
Virksomheden tidsbefragter skibe udadtil, men også indadtil. For hvert enkelt skib
er der et ejerselskab, som f.eks. Energizer Shipping ApS, der ejer skibet Energizer.
Det er helt sædvanligt, bl.a. af regnskabsmæssige årsager og for at begrænse
eventuelle risici. Hvis der er brug for at indleje andre skibe, står Monjasa
Chartering ApS også for det.

Vestafrika har et veletableret marked inden for bunkers. Monjasa har brugt mange
ressourcer på at skabe overblik over jurisdiktionerne i Vestafrika. De har
samarbejdet med lokale advokater og har kontakt med et bredt netværk heraf, som
de samarbejder med. I forhold til São Tomé bruger de et advokatkontor i London,
der har en portugisisk talende Advokat 2.

Han hørte første gang om konfiskationen af den omtvistede olielast, få måneder før
de lastede den. Det må have været i sensommeren 2013. Han havde inden da hørt
om sagen i pressen, der omtalte en ulovlig Ship-to-Ship overførsel. Det



/

59

skete via kolleger på Dubai-kontoret i den tekniske afdeling. Han mener, det var
deres tekniske chef, Person 17, der fik henvendelsen om køb fra Vidne 2. Monjasa
havde chartret skibe fra Vidne 2, som var ejer af og direktør for det tyske selskab
Shipcare, og der var en dialog med ham. Shipcare ejede Marida Melissa, som blev
tilbageholdt i São Tomé. Shipcares skibe var i realiteten teknisk insolvente og ejet
af bankerne, herunder Bremer Landesbank. Det er formentlig et tilfælde, at Bremer
Landesbank ser ud til at have finansieret Duzgit Integrity, som det fremgår af
brevet af 26. juli 2013 til Maltas Merchants Shipping Directorate (ekstrakten side
567 f.).

Da han havde hørt om konfiskationen, kontaktede han Vidne 2, fordi Marida
Melissa var involveret. Vidne 2 bekræftede, at lasten var blevet konfiskeret ved
dom i São Tomé, og at staten agtede at sælge den. Vidne 2 oplyste, at konfiskation
var sket på baggrund af en ulovlig Ship-to-Ship overførsel.

Den mail af 8. september 2013, som Person 18 fra Shipcare sendte til ham med
kopi til Vidne 2 (ekstrakten side 597), var resultatet af hans fore-spørgsel
vedrørende de afsagte domme. Han fik ved mailen fremsendt domme-ne. Vidne 2
var ikke af den opfattelse, at dommene var forkerte. Det kom ikke bag på ham, at
der var sket konfiskation. Det er en typisk situation, som opstår med jævne
mellemrum, og Monjasa har også selv efterfølgende op-levet det. Der sker typisk
konfiskation af last og skibe, når der sker ulovlige transaktioner i de forskellige
jurisdiktioners farvande i området. Det sker også mange andre steder i verden.

Skibet Anuket Emerald blev få år efter 2013 opbragt i Nigeria på samme måde,
som det skete i São Tomé med skibene Marida Melissa og Duzgit Integrity. Sa-gen
i Nigeria endte med, at Monjasa blev dømt for illegal besejling uden tilla-delse til
at sejle i 12-milezonen. Der er tale om en nyere dom. Monjasa fik bi-stand fra
deres advokat i London. Der var også mange andre aktører involveret, bl.a. redere
og forsikringsselskaber. Der var ingen, der mente, at konfiskationen var
folkeretsstridig. Sagen endte i den nigerianske Højesteret, og Monjasa endte med at
acceptere dommen. I den sag blev lasten også videresolgt af Nigeria.

Der er tale om miljøfarlige transaktioner i tilfælde af Ship-to-Ship overførsler, og
derfor bliver de sanktioneret hårdt, hvis der ikke foreligger en tilladelse. Der er
risiko for oliespild, som kan give meget store problemer for de omkringlig-gende
områder. Man søger også at forhindre overtrædelser af toldbestemmel-serne ved at
sanktionere overtrædelser heraf strengt. Det er sædvanligt at have tilknyttet en
agent på stedet, som indklarerer skibet hos de lokale myndigheder og varetager
skibets interesser.



/

60

Han læser dommene fra São Tomé således, at omgåelse af toldreglerne er blevet
kaldt smugling. Det er sædvanligt i Vestafrika. Han læste mediernes omtale af
sagen som partsindlæg fra Stena Oil.

Vidne 2 omtalte også, at det tyske udenrigsministerium havde været in-volveret.
Han sagde, at dommene var endelige, og at Monjasa kunne regne med dem. Vidne
2 fortalte også, at der var en del andre aktører i området, der gerne ville købe olien.
Han fik udtalelsen fra Udenrigsministeriet i Tyskland sammen med dommene. Han
stolede på oplysningerne heri, men søgte yderli-gere oplysninger internt og hos
Advokat 2, der også var advo-kat for Marida Melissa-selskabet. Advokat 2 er
ekspert i portu-gisisk lovgivning. Han sagde, at São Tomé var en retsstat på linje
med andre jurisdiktioner i Vestafrika, herunder Gabon, Nigeria og Angola. Han
sagde, at man kunne stole på São Tomés domme, og at alle gældende love og regler
var overholdt. Han ville dog være sikker på, at Monjasa ikke ville begå fejl ved at
købe lasten. Han talte således bl.a. med advokat Vidne 5, og bad Advokatfirma 2
om at tage et yderligere kig på sagen. Advokat Vidne 5 lagde vægt på, at São Tomé
var en suveræn stat, og at der forelå en dom fra højesteret. Han valgte at indhente
yderligere oplysninger hos en lo-kal advokat for at spørge alle parter, der kunne
vide noget af betydning. Den lo-kale advokat bekræftede de oplysninger, som han
tidligere havde fået (ekstrak-ten side 990). Han opfattede det som en selvfølge, at
Højesteret i São Tomé holdt sig inden for rammerne af landets lovgivning. Der var
ikke noget i Monja-sas due diligence, der gav anledning bekymring i forhold til
køb af olielasten.

Monjasa havde desuden kontakt til Rederiforeningen i Danmark, der gav ud-tryk
for, at hvis Monjasa ikke købte olien, så ville andre gøre det. Det var også i
foreningens interesse, at Monjasa som medlem holdt sig inden for lovens ram-mer.
Rederiforeningen havde ingen indvendinger i forhold til købet. Han talte ikke med
nogen i Rederiforeningen om beslaglæggelsen af skibene.

Monjasa fik ikke tilsendt den mail af 19. marts 2019, som Vidne 1 send-te til sig
selv samme dag (ekstrakten side 393 ff.). Monjasa fik heller ikke brevet fra Person
3 af 20. marts 2013 til São Tomé (ekstrakten side 397). Monjasa modtog endvidere
ikke mail af 29. marts 2013 fra forsikringsselskabet France P&I til bl.a. Vidne 1
(ekstrakten side 439 ff.) eller det håndskrevne brev af 31. marts 2013 fra kaptajn
Person 7 på Duzgit Integrity (ekstrakten side 451 f.). Det samme gjorde sig
gældende med hensyn til brevet af 5. april 2013 fra Marshall Islands til
ambassadøren i Washington vedrørende de to tilbageholdte skibe (ekstrakten side
463 f.) og brevet af 29. maj 2013 fra den svenske udenrigs-minister Person 19 til
udenrigsministeren i São Tomé (ekstrakten side 471).

Han ved ikke, hvorfor Stena Oil valgte ikke at sende den omtalte dokumenta-tion,
som Monjasa ikke selv havde adgang til. Hvis Monjasa havde fået den, vil-



/

61

le Monjasa have udvidet sin due diligence. Det er ikke sikkert, det ville have
ændret på beslutningen om at købe lasten. De aktører, der gav udtryk for be-
kymring, var parter, som havde kommercielle forbindelser med Stena Oil.

Stena Oil gjorde mange gange under forløbet i pressen og over for en række an-dre
– herunder Monjasa – opmærksom på, at Stena Oil fortsat ejede lasten, men han
kunne ikke få bekræftet, at det var tilfældet efter afsigelsen af højesterets-dommen.

Han spurgte Vidne 2 og Kystvagten om besætningens velbefindende og fik
statements om, at den blev behandlet godt. Han havde også kontakt med Person 20,
der arbejdede med sikkerhed for São Tomé, og Person 21 fra myndighederne i São
Tomé. Begge bekræftede, at lasten var konfiskeret og sat til salg.

Det var ham, der stod for undersøgelserne forud for købet, fordi han var kon-
cerndirektør, herunder i Monjasa A/S. Det er hans pligt at sørge for en fyldest-
gørende due diligence i en sag af den karakter, som indebærer mange elemen-ter,
man skal forholde sig til som ledelse. Det er korrekt, at han og Sagsøgte 1 havde
kontakten til Advokatfirma 2. Olien blev solgt uden specifikationer inden for ISO
8217, og derfor kunne tabet ved videresalg blive stort. Hvis olien ikke overholder
specifikationerne, kan det skade skibene. Monjasa DMCC stod som køber på grund
af et armslængdeprincip. Handlen hørte hjemme i det sel-skab, som tog sig af
handlerne i det område, og han hørte også første gang om lasten i selskabet i
Dubai.

Prisen på olien blev fastsat ud fra en række parametre. Heri indgik bl.a. udgifter til
fragt, prisen i markedet, og at lasten var uden specifikationer. Det indgik og-så, at
olien havde ligget længe. Den bliver dårligere med tiden – især når den som her
havde ligget i varme tanke. Olien blev sendt til Lomé i Togo, hvor Monjasa har sit
flydende olielager. Her analyserede de på olien og blandede den.

Det lykkedes ikke at laste olien over på skibet Anuket Emerald, fordi Stena Oil
kontaktede Norbulk, som var skibets operatør. Stena Oil og Norbulk er mange-
årige samarbejdspartnere. Han vurderer, at Norbulk vægtede sine interesser i at
bevare sit gode forhold til Stena Oil højere end at udføre operationen for Monja-sa
mod Stena Oils protest.

Han traf beslutningen om at afgive tilbud på køb af olien efter samråd med kol-
legaer fra kontoret i Dubai, ledelsen i Danmark og bestyrelsen. Der var en åben
dialog mellem dem. Auktionsprocessen blev han orienteret om af flere forskelli-ge
parter, bl.a. Person 21, Person 20 og Vidne 2. Han husker ikke, hvem der holdt ham
orienteret internt, eller hvem der sendte tilbuddet til São



/

62

Tomé. Indgåelsen af kontrakten med Monjasa DMCC blev drøftet mellem ham,
Sagsøgte 1 og Vidne 3. Han husker ikke, hvem der modtog svaret på tilbuddet
dateret den 2. oktober 2013 fra São Tomé (ekstrakten side 622). Det kunne have
været ham selv, Vidne 3 eller Sagsøgte 1 eller dem alle tre.

Forevist Bill of Lading fra PREEM AB underskrevet den 29. december 2012 (ek-
strakten side 1.046) og Netting Statement fra J.P. Morgan med posteringer den 1.
marts 2013 (ekstrakten side 1.047) har han forklaret, at det vil være relevant at se
en faktura. De to dokumenter viser ikke, hvad prisen på olien er, og hvordan man
er kommet frem til prisen. Olien handles efter forskellige indekser, og det fremgår
ikke af foreviste dokumenter. Man kan heller ikke se, hvad de angivne
forudbetalinger vedrører. Det pågældende Netting Statement er et udlignings-
overblik med henvisning til datoen den 1. marts 2013, der ikke umiddelbart har
sammenhæng med datoen den 29. december 2012. Olien kan være omlastet mange
gange i tiden fra den 29. december 2012 til den 1. marts 2013.

Forevist Bill of Lading vedrørende M/T Marida Marple dateret 3. februar 2013
(ekstrakten side 1.048) har han forklaret, at der er tale om et internt konnosse-ment
i Stena Oil. Skibet Marida Marple har via Ship-to-Ship overførsel på São Tomé
modtaget et produkt den 3. februar 2013, men det fremgår ikke fra hvem. Forevist
Delivery Receipt fra Stena Oil (ekstrakten side 1.049) har han forklaret, at det er en
bunkerleveringsseddel. Det ser ud, som om Marida Marple har le-veret bunkerolie
til Duzgit Integrity den 14. marts 2013, og at der er tale om en lille del af den
samlede leverance til Marida Marple den 3. februar 2013. Men man kan ikke
knytte den pågældende leverance til olien købt i Lysekil den 29. december 2012 ud
fra dokumenterne. Ud fra Bill of Lading fra PREEM AB un-derskrevet den 5.
februar 2013 (ekstrakten side 1.050) og Netting Statement fra J.P. Morgan af 29.
april 2013 (ekstrakten side 1.051) ses det, at olien blev købt af J.P. Morgan, men
man kan ikke se, hvordan eller hvornår olien er blevet Stena Oils. Det er muligt, at
lasten angivet i Bill of Lading dateret 5. februar 2013 er solgt til Stena Oil, men
man kan ud af det foreliggende Netting Statement af 29. april 2013 kun se nogle tal
og nogle forudbetalinger.

Monjasa sælger samme produkter som Stena Oil. HSFO er højsvovlet fuelolie, og
MGO er marine gas oil. Fuelolien er sort og tung, mens gasolien er en let og lys
dieselolie. Fuelolien bruges som regel til skibenes hovedmaskiner, mens ga-solien
bruges til hjælpemaskinerne. Forevist tillæg A til købsaftalen af 9. okto-ber 2013
(ekstrakten side 629) har han forklaret, at Monjasa var forpligtet til at indestå for
den uspecificerede olie i overensstemmelse med de ISO 8217 stan-darder, der
fremgik af tillægget. Monjasa har ca. 15.000 oliehandler om året på i gennemsnit
300 tons pr. handel. Lasten er solgt til mange forskellige kunder. Der er i den
forbindelse udstedt de nødvendige dokumenter, f.eks. kontrakter og
bunkerleveringssedler. Han er ikke bekendt med, at Monjasa skulle have få-



/

63

et reklamationer over olien. Men i givet fald tog de enkelte lokale operationsaf-
delinger sig af det.

Han er fortsat fuldtidsbeskæftiget i Monjasa fra Dubai, hvor han flyttede til i 2015.
Han er fysisk placeret i kontorerne hos Monjasa DMCC, men han er ud-stationeret
af Monjasa Holding A/S. Der er to kontorer i Dubai, men de ligger i samme
bygning. Vidne 3 var fortsat managing director i Monjasa DMCC efter hans
flytning til Dubai i 2015. Som ejer kunne han tage en anden beslutning end Vidne 3
efter konsultation med den øvrige ledelse.

Monjasas aktiviteter i Vestafrika blev flyttet til Dubai i 2014. Han tror, at OW
Bunkers var i området dengang tillige med firmaet SK Shipping, der er en min-dre
spiller fra Korea.

Han ved ikke, hvorfor han fik en mail fra Duzgit Integrity, der den 11. oktober
2013 meldte, at de var klar til at losse (ekstrakten side 646). Det kunne være, at
Person 3 ønskede det. Monjasa havde også et samarbejde med Person 3. Han havde
ikke selv nogen kontakt med skibene. Det kunne også skyldes, at Sagsøgte 1 og
han sad i topledelsen – eller måske hans kontakt med myn-dighederne. Han husker
ikke, hvad Person 21's titel var, men han opfattede ham som premierministerens
repræsentant. De var i kontakt som et led i hans due diligence. Det gik bl.a. på, at
Monjasa måtte hente lasten, og på at få sikker-hed for, at besætningen havde det
godt. Person 21 stod for at koordinere op-bringningen af skibene. Al
mailkorrespondance med ham er fremlagt.

Han havde hørt om henvendelsen af 16. oktober 2013 fra Advokat 3, der påstod, at
der var tale om brud på international ret (ekstrakten side 693 f.) Henvendelsen blev
inddraget i due diligence med den virkning, at Monjasa spurgte om yderligere
dokumentation for den påstand. Han husker ikke, at der specifikt blev diskuteret
folkeret, men om de lovligt kunne indgå handlen.

Han undrede sig ikke over, at skibene senere blev frigivet i modsætning til oli-en.
Skibene var ikke blevet konfiskeret. Han tænkte, at konfiskation af lasten var
typisk for den forseelse, der var begået. Det var blot en formildende om-
stændighed, at skibene fik lov at sejle.

Det blev undersøgt, om overførslen af olie kunne ske i overensstemmelse med
lovgivningen på stedet. Han stolede på de meldinger, der kom fra skibet og de
relevante myndigheder om, at overførslen kunne ske sikkert. Der var flere an-dre
officerer på skibet, som kunne erstatte kaptajnen. Det kommer an på om-
stændighederne, om man må operere et tankskib og overføre olie via Ship-to-Ship,
uden at kaptajnen er ombord. Monjasa fik de nødvendige tilladelser. Det var
operationsafdelingen, der forholdt sig til spørgsmålet om forsikring.



/

64

Monjasa Chartering ApS er ikke længere under likvidation. Charteraktiviteter-ne i
koncernen ligger nu i Monjasa DMCC. Charterselskabet benyttes derfor nu til et
andet formål, og han mener, det er omdøbt.

Sagsøgte 1 har forklaret, at han i 2013 var medejer og koncerndirektør i Monjasa-
koncernen på lige fod med Sagsøgte 2. Han var ikke en del af ledelsen i Monjasa
DMCC. Han er nu trådt ud af koncernen og har solgt sine aktier. Det havde
baggrund i en belastende straffesag, som han var tiltalt i, selv om han i landsretten
blev frifundet.

Han hørte om sagen med de opbragte skibe i São Tomé i medierne ca. et halvt år
før, de blev bekendt med, at olielasten var konfiskeret. Han fik besked herom af
Sagsøgte 2. Han nævnte, at den oplysning kom fra den tekniske af-deling i Dubai.

Det er sædvanligt, at man hjælper hinanden på tværs af selskaberne i koncer-nen
med en række operationer. Han og Sagsøgte 2 var hinandens sparringspartne-re, og
de talte naturligvis om købet af olien, herunder de dermed forbundne ri-sici. Det
var nok mest ham, der tog sig af de juridiske forhold i koncernen. Han var noget
mindre involveret i handlen med lasten end Sagsøgte 2. Monjasa DMCC blev
køber af olien, fordi den første interesse opstod der. Det var en naturlig del af
armslængdeprincippet – de vestafrikanske og mellemøstlige interesser skulle
varetages i Dubai. Armslængdeprincippet blev iagttaget generelt, bl.a. af hen-syn
til skat, lønforhold mv.

Han husker, at Vidne 3 på den kommercielle side var enig i, at de skul-le afgive
købstilbud. Vidne 3 var ikke helt komfortabel med det juridiske spil fra Stena Oils
side, og derfor inddrog han ledelsen. Vidne 3 er nu ansat hos en kon-kurrent i
Singapore.

Han kan godt huske mailen af 11. oktober 2013 (ekstrakten side 637) fra Vidne 1
om Stena Oils ejendomsret til olien. Vidne 1 havde ringet til ham forin-den og sagt
mere eller mindre det samme, som stod i mailen. Han opfattede det som en
forurettet person, der gav udtryk for sin subjektive holdning. Han me-ner, han bad
om dokumentation, og det gav anledning til, at Monjasa igen hav-de en dialog med
deres juridiske rådgivere. De fik ikke yderligere dokumenter.

De mente, de kunne støtte ret på dommene fra São Tomé og en række andre
forhold, som rådgiverne havde undersøgt. São Tomés ret var støttet på portugi-sisk
ret, og Portugal var trods alt et EU-land. Han blev i forløbet bombarderet med en
lang række mails, men var ikke så intenst involveret. Han udtalte sig til mediet
Shipping Watch i artiklen den 18. oktober 2013 (ekstrakten side 697), da det var
hans hverv at udtale sig til medierne, og det gjorde han også i denne sag. Den fulde
dokumentation, som han nævner i artiklen, er den dokumenta-



/

65

tion, han allerede har omtalt. Monjasa kunne ikke fra Stena Oil få noget belæg for
deres påstand om ejendomsret til lasten, som vejede tungere end dokumen-terne fra
São Tomé, hvorefter São Tomé ejede olielasten.

Monjasa indledte voldgiftssagen i New York, fordi de mente, at Stena Oil havde
brudt deres aftale. Stena Oils hovedsynspunkter under sagen drejede sig om,
hvorvidt konfiskation af lasten i São Tomé var lovlig, og om salget var legalt.
Monjasa gjorde gældende, at konfiskation og køb var lovligt. Sagen endte med, at
Monjasa fik medhold. Stena Oil betalte, men tilkendegav ikke at ville forfølge
kravet yderligere. Monjasa fik den opfattelse, at sagen var slut, da der var tale om
en ”Final Award” . Han var ikke til stede under sagen i New York.

I Dubai er beskatningen som udgangspunkt lavere end i Danmark, og derfor kan
der være en fordel i, at indtjeningen vedrørende handlen lå i et selskab i Dubai.
Han husker ikke, hvem der instruerede advokaterne i sagen.

Han kan ikke huske, om skibet Marida Melissa blev frigivet før den 12. oktober
2013. Han mener, at begge de opbragte skibe var i São Tomé, da Monjasa hente-de
olien.

Vidne 6 har forklaret, at han har været ansat i Stena Metall-koncer-nen, siden han
startede som advokat for 30 år siden. For 10 år siden blev han medlem af
bestyrelsen. Dette var en sag, der blev behandlet på bestyrelsesni-veau. I starten
handlede det om at finde ud af, hvad der var sket, hvilket ikke var helt nemt. De fik
oplysninger fra ledelsen i Stena Oil, fra ejerne af skibene, deres
forsikringsselskaber og fra kaptajnernes advokater. Der blev meget hur-tigt afsagt
en dom, hvor Stena Oil blev pålagt at betale bøder, uden at de havde haft mulighed
for at forholde sig til det.

I oktober 2013 fik de at vide, at Monjasa ville hente lasten, og i bestyrelsen be-
sluttede de, at han skulle kontakte advokat Vidne 5, der var medlem af Monjasas
bestyrelse. De talte sammen, men der kom ikke så meget ud af det. Senere blev der
sendt en mail. De sendte ikke mere materiale til Monjasa, fordi de ikke havde mere
materiale. De havde jo ikke været en del af processen i São Tomé, og det er svært
at dokumentere noget, der ikke er sket. De havde dom-mene fra São Tomé, men det
var hans vurdering, at der ikke var grundlag for at pålægge dem sanktioner, når de
ikke havde haft mulighed for at føre deres sag. De havde ikke en lokal advokat, da
de ikke var part i sagen, men de forsøgte at skaffe informationer om processen. Det
var svært, da ingen ville tage fat i det. São Tomé er et meget lille land med 180.000
indbyggere. Derfor var der heller ikke ret mange advokater, og dem, de fik fat i, var
optaget. Det var hans ind-tryk, at advokaterne var forbeholdne over for at føre sag
mod staten.



/

66

Det var, da han modtog mailen fra 22. oktober 2013 fra advokat Jacob Skude
Rasmussen (ekstrakten side 713 f.), at han fik at vide, at det var Dubai-selskabet
Monjasa DMCC, der havde købt lasten. Han havde fået at vide af Vidne 5, at
Monjasa havde mange selskaber. Hvis man købte lasten, ville det ikke blive et
dansk selskab, der købte. Han havde ikke forstået, at det var dette sel-skab, der
havde købt olien, da han modtog mail af 13. oktober 2013 (ekstrakten side 649 ff.),
eller da han skrev mail af 14. oktober 2013 (ekstrakten side 665).

Det fremgår af dommen, at Stena Oil blev idømt en stor bøde i lokal valuta. Bå-de
Stena Oil og skibenes ejere blev idømt bøder. Stena Oil sendte ikke repræ-sentanter
til São Tomé i forbindelse med processen. Det var først, da processen var afsluttet,
at det kom frem, at lasten var blevet beslaglagt. De sendte heller ikke nogen derned
i forbindelse med appelsagen.

Forevist mail af 19. marts 2013 (ekstrakten s. 393) fra og til Vidne 1 har han
forklaret, at han ikke husker at have set den, men han husker informatio-nen.
Forevist brev af 20. marts 2013 (ekstrakten side 397) og mails af 29. marts 2013 fra
Person 22, France P&I, (ekstrakten side 401 ff. og side 439 ff.) mener han at have
set disse, men han husker ikke, om han havde adgang til dem, da han kontaktede
Vidne 5. Kaptajn Person 7's brev af 31. marts 2013 (ekstrakten side 451 f.) husker
han ikke at have set.

Han husker ikke, om han havde set brevet af 5. april 2013 fra søfartsmyndighe-
derne på Marshall Islands (ekstrakten side 463 f.), da han kontaktede Vidne 5. Han
ved, at ejeren af Marida Melissa startede en retssag på Marshall-øerne. Han
orienterede ikke Vidne 5 om det, fordi han vidste, at der var flere andre i kontakt
med Monjasa. For mange kokke fordærver maden. Han mente, at Monjasa vidste,
hvad der var foregået. Han skulle primært gøre det klart, at Stena Oil mente, at
olien tilhørte dem.

Han kender ikke til, at Stena Oil har været i kontakt med Malta vedrørende
voldgiftssagen mod São Tomé med henblik på at indtale sit krav på erstatning for
lasten under den sag, men han har ikke været involveret i alle detaljer i sa-gen.

Vidne 1 har forklaret, at han har været ansat i Stena Oil siden 1998, si-den 2008
som vicepræsident med ansvaret for salg og finansielle aktiviteter.

Stena Oil var ikke bekendt med, at overførslen af olie ville blive udført i São
Tomés territorialfarvand. Det kan måske udledes af mailen af 14. marts 2013 fra
kaptajn Person 7 på Duzgit Integrity til Marida Melissa (ekstrakten side 381), men
de får denne type beskeder 50 gange om dagen og kan ikke holde øje med
koordinater eller kontrollere dem. Person 1 havde bedt dem finde en position, der
ikke ville forsinke Duzgit Integrity. Det kan være svært at fastlæg-



/

67

ge et præcist mødested, når skibene er langt fra hinanden, og der skal tages høj-de
for vejret.

Næste morgen omkring kl. 10.00 modtog Person 1 en besked fra kaptajnen på Ma-
rida Melissa om, at der var bevæbnede soldater på skibet, og at de havde fået ordre
om at sejle til havn. De bad kaptajnen afvente og kontaktede ejerne af ski-bene for
rådgivning.

Han blev orienteret om straffesagen senere via bl.a. kaptajnernes og ejernes ad-
vokater. Kaptajnerne var da sat i husarrest. Han talte med kaptajnerne efter
processen. De modtog lange rapporter fra redernes advokater. Rapporterne blev, så
vidt han ved, ikke sendt til Monjasa.

Den Person 14, som Advokat 1* omtaler i sin mail af 18. septem-ber 2013
(ekstrakten side 611 f.), var bagmanden i sagen. Han var tidligere pre-mierminister,
medlem af regeringspartiet og den, der styrede det politiske spil. Han var onkel til
premierministeren.

Processen i São Tomé var en skueproces. Mange parter var slet ikke repræsente-ret,
og kaptajnerne blev afhørt uden tolk. Processen gik ekstremt hurtigt.

Deres prioritet var at få løsladt kaptajnerne. De tog kontakt ad alle de kanaler, de
kunne – herunder via jurister, udenrigsministeriet i Sverige, ambassadøren fra
Luanda i Angola og andre aktører.

De orienterede rederen for skibet Anuket Emerald om situationen, og han ville ikke
medvirke til at hente lasten fra Duzgit Integrity, da han vel mente, at det, der var
foregået, var ulovligt. Han regnede med, at de skulle betale en bøde.

Aftenen før skibet ankom til São Tomé for at hente lasten, følte han, de havde
udtømt alle muligheder. Han ringede først til Sagsøgte 2, der ikke tog telefonen, og
dernæst til Sagsøgte 1. Han sagde noget i stil med ”hvad helve-de har du gang i” og
”dette er ikke i orden” . Sagsøgte 1 var iskold og sagde, at de havde fået en legal
opinion, og at de ville hente lasten. Hertil svarede han, at Stena Oil ville komme
efter Monjasa, uanset hvor lang tid det ville tage, og hvor meget det ville koste. I
sin mail af 20. oktober 2013 (ekstrakten side 701), skriver han ”Monjasa group” ,
fordi han ikke vidste, hvilket selskab der stod bag købet. Han havde ikke af den
tidligere korrespondance forstået, hvem der købte olien.

Han mener, at de billeder, der viser soldater ombord på Duzgit Integrity, er ta-get
af en officer på skibet i forbindelse med, at olien blev lastet om til Energizer.



/

68

Vidne 2, der var chef for Marida Melissa-selskabet, havde et stort ønske om at få
fartøjet frigivet. Der var ham, der satte São Tomé og Monjasa i forbin-delse med
hinanden, og han mener, Vidne 2 gjorde det for at få sit eget skib frigivet.

Olien på Duzgit Integrity var af rigtig god kvalitet. Duzgit Integrity sejlede ef-
terfølgende til Gibraltar på den olie, og der blev også solgt af olien til Marida
Melissa, mens de lå i São Tomé. Der blev i den forbindelse betalt moms og told til
São Tomé. Olie kan lagres i flere år uden problemer, og han er ikke enig i, at
kvaliteten blev forringet, mens skibene lå i São Tomé.

Stena Oil har ikke fremsat krav mod São Tomé. Dels har staten ingen penge, dels
vil kravet skulle inddrives via landets retssystem, hvilket vil være me-ningsløst. De
har heller ikke en aftale med Malta om, at Malta skal inddrive de-res krav.

Baseret på det, han kan huske, og de fremlagte dokumenter vedrørende køb af olie,
er han sikker på, at købsprisen kan opgøres, som han har gjort i det frem-lagte
regneark (ekstrakten side 1.045). Bill of Lading fra PREEM AB dateret den 29.
december 2012 og Netting Statement fra J. P. Morgan for den 1. marts 2013
(ekstraktens side 1.046 og 1.047) vedrører den samme olie. Det tager ca. 3 uger at
sejle olien til Vestafrika, og det kan have taget yderligere 6-8 uger at få olien lastet
over i mindre skibe. De har ofte omlastet olie nær São Tomé, men ikke i deres
territorialfarvand. Det ville kræve tilladelse fra de lokale myndigheder,
tolddeklarationer mv. Det kan forklare, at Bill of Lading er dateret 29. december
2012, mens Netting Statement først er dateret den 1. marts 2013, efter at al olien
var leveret. Stena Oil er ikke i besiddelse af PREEM’s faktura til J.P. Morgan, og
de har heller ikke bedt om den. Udgiften til transport på 43,72 $ pr. ton er et
estimat, der er baseret på beregninger.

Stena Oil indgik forlig med DS Tankers under en voldgiftssag i London. De havde
fremsat krav mod hinanden. DS Tankers krævede ubetalt hyre på 2½-3 mio. $,
mens Stena Oil havde rejst krav vedrørende udlæg på 40.000 euro samt erstatning
vedrørende lasten. Grundlaget for deres krav var, at Duzgit Integrity havde
overtrådt certepartiet ved at forsøge at gennemføre Ship-to-Ship over-førslen i São
Tomés territorialfarvand. Stena Oil fik at vide, at skibet ville blive solgt, hvis de
fastholdt deres krav, og de ville så ingen penge få. Monjasa blev ikke orienteret
om, at de ville indgå forlig vedrørende kravet på erstatning for lasten.

Vidne 7 har forklaret, at han er advokat og har arbejdet for Stena Metall i 22 år,
herunder for Stena Oil i 15 år. Han har været rådgiver i denne sag, siden den blev
indledt i marts 2013.



/

69

Han kender til forliget mellem Stena Oil og DS Tankers. Så vidt han husker, indgik
Stena Oil forliget med DS Tankers som en konsekvens af, at kravet om erstatning
fra Stena Oil mod DS Tankers ville forældes efter 1 år i henhold til engelsk ret.
Kravet mod Stena Oil fra DS Tankers og den anden reder ville først blive forældet
efter 3 år. Aftalen mellem Stena Oil og DS Tankers bestemte, at en sag mellem
dem skulle anlægges i London. Problematikken vedrørende for-ældelse var
baggrunden for, at Stena Oil indledte retsskridt mod DS Tankers. Stena Oil antog
lokale advokater i London til at føre sagen.

Han var ikke sikker på, at DS Tankers kunne gøres ansvarlig for tabet af oliela-
sten. Det blev vurderet af Stena Oils advokater i London, at Stena Oils krav mod
DS Tankers savnede adækvans og kausalitet i henhold til engelsk ret, selv om det
var en overtrædelse af lejeaftalen, at skibet Duzgit Integrity sejlede ind i São
Tomés territorialfarvand. Han ved ikke, hvorfor de juridiske vurderinger fra Stena
Oils engelske advokater ikke er fremlagt i sagen.

På daværende tidspunkt var det hans opfattelse, at DS Tankers manglede kapi-tal.
Duzgit Integrity var belånt med mere end skibets værdi. Han fik af vide, at hvis
Stena Oil gjorde et erstatningskrav gældende mod DS Tankers, ville Bre-mer
Landesbank sørge for at sælge skibet på tvangsauktion.

Stena Oil rejste også krav mod rederen for Marida Melissa ved en voldgiftsret i
London, og der blev indgået et forlig. Dette fik Stena Oil fik dog ikke noget ud af,
da ejeren af Marida Melissa indgav konkursbegæring på selskabets vegne i
Tyskland.

Der er ikke givet mandat til, at flagstaten Malta må forfølge Stena Oils krav mod
São Tomé på Stena Oils vegne.

Da Stena Oil begyndte at få mistanke om, at Monjasa ville afhente olielasten,
kontaktede Stena Oil et dansk advokatkontor ved navn Advokatfirma 3. De spurgte
Advokatfirma 3, om det var muligt at få nedlagt et forbud mod Monjasas
afhentning af olielasten. Advokatfirma 3 meddelte Stena Oil, at det ville være
svært, fordi Stena Oil ikke vidste, hvilket af Monjasa-koncernens sel-skaber, som
ville afhente olielasten.

Forevist mail fra Advokat 3 af 16. oktober 2013 (ekstrakten side 693) har han
forklaret, at Stena Oil samarbejdede med Advokat 3. Der blev formentlig ikke
fremsendt yderligere dokumenter til Monjasa vedrørende Stena Oils ejerskab til
olielasten, da Stena Oil ikke var i besiddelse af særlig meget ma-teriale på dette
tidspunkt.



/

70

Han var bekendt med, at Advokat 3 havde givet Monjasa besked om de diplo-
matiske tiltag, som Stena Oil havde sat i værk, og om de bekymrende forhold for
mandskabet ombord på Duzgit Integrity.

Han opfatter mailen fra Advokat 3 som hård, men korrekt i dens gengivelse af
sagens omstændigheder. Han kan ikke huske, om han fik mailen i kopi eller
særskilt fremsendt bagefter. Han kan ikke vurdere, om Vidne 5 ud fra mailen kunne
se, at Advokat 3 også repræsenterede Stena Oil.

Han mener, at Stena Oil ikke har fremlagt forligsaftalerne, fordi der i aftalerne er
en fortrolighedsklausul. Han ved ikke, om Stena Oil har spurgt DS Tankers, om de
kunne ophæve fortrolighedsklausulen.

Vidne 4 har forklaret, at han har været ansat i Monjasa A/S i 6 år. Han er nu ansat i
Trafigura. Han har beskæftiget sig med bunkering i Vestafrika i man-ge år. I
Monjasa A/S var han sales-manager og stod for de 15-16 skibe, de benyt-tede.
Sagsøgte 2 var hans nærmeste leder og orienterede ham om sagen i São Tomé. Der
var ikke kontakt med nogen fra Monjasa DMCC i forbindelse med sagen. Monjasa
DMCC solgte senere olien til Monjasa A/S, der var det sel-skab, der opererede på
dette marked, og som solgte olien. Han ved ikke, hvor-for Monjasa DMCC købte
olien. Monjasa DMCC havde ikke selv nogen skibe. Monjasa A/S købte olien til
markedspris af Monjasa DMCC, der selv havde købt olien til ca. halvdelen af
markedsprisen. Monjasa DMCC købte olien for hen-holdsvis 300 $ og 400 $ pr.
ton. Det kan godt passe, at markedsprisen var 700 $ og 1.000 $ pr. ton. De havde
ingen bekymringer med hensyn til kvaliteten af oli-en. Stena Oil leverede normalt
olie af god kvalitet. Olien kom fra PREEM i Sve-rige, der er kendt for at sælge olie
af rigtig god kvalitet.

I bunkermarkedet ved man, hvor alle skibe befinder sig. De kan følges på AIS, der
er et satellitovervågningssystem. Man følger således også sine egne skibe og kan
se, hvornår de udfører Ship-to-Ship operationer.

Der opererer ca. 20 skibe i Vestafrika, og Monjasa havde en fordel af, at to skibe
blev trukket ud af markedet i en periode. Stena Oil fortalte deres kunder, hvad der
var sket, så det fik de forholdsvis hurtigt også at vide. Han læser Tra-deWinds. Han
mener ikke, at det Stena Oil foretog sig, var smugling. Det er helt sædvanligt at
lave Ship-to-Ship operationer nær São Tomé. Det kan ske både in-den for og uden
for territorialfarvandet. Det er forskelligt fra land til land, om det kræver en
tilladelse.

Vidne 5 har forklaret, at han er advokat for Monjasa-koncernen. Han kom første
gang i kontakt med Monjasa-koncernen i starten af 2000-tallet. Monjasa blev nogle
år senere en af de store spillere i bunkerbranchen. Han blev medlem af bestyrelsen
i Monjasa A/S omkring 2008-2009.



/

71

Han blev ringet op af Sagsøgte 2 en aften i starten af september 2013. Sagsøgte 2
havde brug for juridisk sparring efter en kontakt fra Vidne 2 om, at der var en
olielast til salg i São Tomé. Sagsøgte 2 nævnte, at to skibe var blevet opbragt på
grund af ulovlig bunkering, og at staten São Tomé havde konfiske-ret skibe og last.
Der var gået ca. et halvt år siden, skibene var blevet opbragt. Det var i hans optik
usædvanligt, at sagen ikke allerede var blevet løst. Hans juridiske
mavefornemmelse var, at det var i orden, at en stat, der havde konfi-skeret noget
gods, kunne sælge dette. Sagsøgte 2 beskrev, at der var sket en ulovlig Ship-to-
Ship overførsel, og det skrider kyststaterne hårdt ind overfor, hvis der ikke findes
en hurtig løsning.

Det er sædvanligt at have den slags regulering, og at den ultimative reaktion på
manglende overholdelse heraf kan blive konfiskation og tvangssalg af det kon-
fiskerede.

Han sagde til Sagsøgte 2, at Monjasa burde foretage due diligence, hvis de ville gå
videre med sagen. Han så første gang dokumenter fra sagen efter den 8. sep-tember
2013. Det var i tilknytning til et bestyrelsesmøde kort efter. Han fore-slog, at
spørgsmålet blev drøftet i bestyrelsen, der bestod af medlemmer med stor erfaring
inden for området. De bekræftede hans umiddelbare vurdering om, at Monjasa
lovligt kunne købe den konfiskerede last af staten. De bagved-liggende forhold
mellem Stena Oil, rederne, staten São Tomé og andre var i den forbindelse
Monjasa uvedkommende.

Der forelå tre dokumenter, som blev anset for at være tilstrækkeligt grundlag for at
give et betinget købstilbud. Der var navnlig tale om højesteretsdommen fra São
Tomé, som var endelig og fastslog, at der havde været tale om ulovlige handlinger,
og at staten som følge heraf var berettiget til at konfiskere lasten. Dommen
fremstod som en endelig dom, hvor staten havde jurisdiktion. Der var herudover
tilladelser fra domstolene til, at lasten kunne sælges.

Han talte med Advokat 2, der er tilknyttet et advokatkontor i London, som er en del
af hans internationale netværk. Advokat 2 vidste en masse om emnet og sagde, at
det hele så rigtigt ud. Han henviste dem til også at kontakte en lokal advokat. Der
var ingen alarmklokker, der ringede hos nogen af dem. Advokat 2 sagde, at São
Tomé var en suveræn stat, der byggede på almindelige demokratiske retsprincipper.
Han drøftede også de folkeretlige aspekter med advokat Jacob Skude Rasmus-sen.

Udtalelsen fra det tyske udenrigsministerium af 30. juli 2013 (ekstrakten side 569
ff.) var rigtig interessant, for den konkluderede det samme som han selv.
Udtalelsen henviste til, at São Tomé var en suveræn stat og afviste at gå ind i sa-



/

72

gen. Han hæftede sig ved, at udtalelsen nævnte, at der havde været en proces i to
instanser, og at der var gang i kommunikation om en løsning. Fængselsstraf-fen
skulle således kunne veksles til en bøde af forfatningsdomstolen i São Tomé. På
baggrund af bemærkningen i udtalelsen om mangel på relevante fak-ta valgte han
at kontakte en lokal advokat for at få bekræftet og udbygget op-lysningerne. Det så
også ud til, at Stena Oil havde været involveret i processen i São Tomé.

Advokatfirma 2 udfærdigede efter opdrag fra Sagsøgte 2 en skrift-lig vurdering af
15. september 2013 (ekstrakten side 605 ff.), der navnlig omfat-tede
domstolsafgørelserne fra São Tomé og udtalelsen fra det tyske udenrigsmi-
nisterium. Det indgik også i vurderingen, at der ikke var handelssanktioner mod
São Tomé. Der blev med baggrund i vurderingen afgivet et betinget køb-stilbud
samme dag (ekstrakten side 599 ff.). I indledningen af tilbuddet blev Monjasas
forudsætninger beskrevet. Hvis en stat modtager et tilbud med så-danne indlagte
forudsætninger og ikke imødegår disse, må man som tilbudsgi-ver lægge til grund,
at forudsætningerne holder. Det er i øvrigt almindeligt at indsætte en klausul om, at
aftalen først kan anses for indgået, når salgsdoku-menterne er underskrevet, så man
som tilbudsgiver har snor i processen.

Udtalelsen fra den lokale advokat (ekstrakten side 990) bekræftede den forståel-se,
han havde lagt til grund, og de oplysninger, de havde fået fra andre. Alle
oplysninger pegede i samme retning, og han havde ikke grund til at betvivle dem.

Foreholdt mailkorrespondance af 11. oktober 2013 mellem Sagsøgte 2 og Person
16 med kopi til Person 23 (ekstrakten side 641) har han forklaret, at han kender
Person 23 og Person 16, der begge bestrider topposter i Rederiforeningen. Han
taler ofte med dem, da de har fælles kunder. Han læser mailen på den måde, at
foreningen ikke kan se, hvorfor Stena Oil går efter netop Monjasa, men at
foreningen vil hjælpe Monjasa. Han talte også selv under et frokostmøde med
Person 23 og Person 16 om sagen, og de havde den samme ”gut feeling” som ham
om, at Monjasa lovligt kunne købe olien.

Oplysningerne om, at besætningen var ”detained at gun point” var nye for ham, og
dem tog han meget alvorligt. Hvis disse oplysninger kunne bekræftes, ville
operationen være ”no go” uanset lovligheden i øvrigt. Det bedste, de kun-ne gøre,
var at spørge ind til det. Det skulle undersøges, og det gjorde Monjasa. Han så
erklæringen fra besætningen (ekstrakten side 998 ff.), men han kan ikke huske,
hvorfra han fik den. De var glade for svaret i besætningens erklæring, der
fremtræder som et genuint dokument. Underskrifterne fra besætningsmed-
lemmerne afspejlede den almindelige sammensætning af en besætning på et skib af
den størrelse, der var tale om. Det er ikke usædvanligt, at der i en sådan



/

73

situation sker tilbageholdelse af besætningsmedlemmer på skibet under en form for
husarrest, hvor de får mad og forsyninger.

Han kan godt huske, at han fik en henvendelse fra Vidne 6 den 14. oktober 2013 og
havde en samtale med ham. Han forklarede Vidne 6, hvordan sagen så ud i hans og
Monjasas optik. Han sendte et brev til ham samme dag (ekstrakten side 687 ff.),
hvor han gentog, hvad han havde sagt mundtligt. Tingene spidsede til, og det var
blevet nødvendigt at have noget på skrift. Han nævnte under samtalen for Vidne 6,
at Monjasa DMCC havde købt olien. Det bad Vidne 6 om dokumentation for. Han
bad på den anden side selv om, at Stena Oil sendte dokumentation for, at tingene
forholdt sig på en anden måde, end Monjasa så dem. De konstaterede samtidig, at
der ikke var en sag for ITLOS, som Vidne 6 påstod.

Monjasa DMCC er hjemmehørende i Dubai og skulle købe olien, da Vidne 2 havde
henvendt sig hertil i første omgang. Det gav geografisk god me-ning, og det samme
fulgte af overvejelser om armslængdeprincippet, der skal overholdes. På det
tidspunkt var koncernens aktiviteter i Vestafrika endnu ikke fuldt ud flyttet til
Dubai.

Han bad i en mail af 15. oktober 2013 til Vidne 6 om yderligere do-kumentation
for Stena Oils standpunkt (ekstrakten side 691 f.), men han modtog ikke nogen
dokumenter. Der blev herefter tavshed fra Vidne 6 og Stena Oil. Han tænkte, at de
havde indset, at det ikke ville føre videre at gå mod Monjasa, men i stedet ville
koncentrere sig om stater og redere.

Foreholdt mail af 16. oktober 2013 fra Advokat 3 (ekstrakten side 693 f.) har han
forklaret, at han kender Advokat 3 meget godt. Advokat 3 var rede-riets advokat og
præsenterede dermed vinklen fra ejeren af skibet Duzgit Inte-grity. Monjasa havde
intet med de beslaglagte skibe at gøre. Han opfattede ikke Advokat 3's mail som et
svar på Stena Oils indvendinger, men Advokat 3 var i mailen ikke superklar om, på
hvis vegne han henvendte sig. Han noterede sig oplysningerne om bekymringerne
for besætningen og skibene. På det tidspunkt havde Monjasa imidlertid fået
erklæringen fra besætningen som et konkret be-vis på, at det forholdt sig modsat af
det, som Advokat 3 refererede til. Et skib kan sagtens fungere, uden at kaptajnen er
der. Det pågældende skib lå stille, og kystvagten holdt øje med det. Han betragtede
Advokat 3's indvendinger om, at operationen ikke kunne udføres uden kaptajnen,
som et noget formelt syns-punkt. Der var ikke noget i det modtagne, der tydede på,
at det lokale militær skulle have ændret på underskrifterne fra besætningen. De
kunne ikke se, at der var noget om beskyldningerne. Redernes indsigelser var
”støj” i forhold til vurderingen af, om Monjasa legalt kunne købe olien.



/

74

Den 22. oktober 2013 (ekstrakten side 705) blev der sendt en yderligere mail til
Stena Oil og Vidne 6. Baggrunden var, de ikke havde hørt noget si-den sidst, og at
de havde fået henvendelsen fra Advokat 3.

Omkring tidspunktet for afhentning af lasten gik bølgerne højt, og de involvere-de
stakeholders skrev til hele verden. Rederen for Anuket Emerald var blandt
adressaterne og kontaktede Monjasa. Han mener ikke, at rederen for Anuket
Emerald nægtede at hente olien, men var urolig og stillede mange spørgsmål.
Derfor blev det besluttet, at et af Monjasas egne skibe selv skulle hente lasten. Man
kan godt gennemføre Ship-to-Ship overførsler uden en kaptajn ombord, og
operationen var også overvåget i situationen.

Der blev ført en voldgiftssag mellem Monjasa A/S og Stena Oil vedrørende en
kontrakt om Scottish Wiking. Da Stena Oil ikke ville betale, var Monjasa A/S nødt
til at tage beløbet til inkasso i New York. Stena Oil kom under sagen med
anbringender, hvor de inddrog forløbet i São Tomé, og Monjasa DMCC blev
nævnt. Stena Oils synspunkter blev dog i det hele tilbagevist, for der var ikke
identitet mellem parterne i kontrakten om Scottish Wiking og køberen af oliela-sten
i São Tomé. Han hørte ikke efter afsigelsen af voldgiftskendelsen den 12.
september 2014 noget fra Stena Oil om, at de ville forfølge sagen yderligere. Han
tænkte, at nu var deres indsigelser prøvet, og at de var færdige med sagen en gang
for alle. Voldgiftskendelsen havde jo retskraft, og Stena Oil havde gen-nem ca. 1½
år sagt, at selskabet ville foretage forskellige tiltag.

Han har ikke hørt om forliget med DS Tankers.

Det er velkendt, at man ikke må foretage Ship-to-Ship overførsler uden tilladel-se.
De tænkte over, at Stena Oil påstod, at Stena Oil og rederierne ikke skulle have
været inddraget i processen. Han kan ikke udtale sig om, hvorvidt danske
myndigheder ville give de samme sanktioner for den handling, der blev begået, da
det er spekulativt. Han forholdt sig til det, der skete i São Tomé og foretog ikke en
komparativ analyse. Lande kan ikke sammenlignes på den måde. Han kunne se ud
af de foreliggende dokumenter, at der havde været forsøg på at op-nå en
forligsmæssig løsning – f.eks. veksling af fængsel til bøde. Det er hans vurdering,
at der kunne være opnået en monetær løsning, hvis parterne kunne være kommet til
enighed.

Vidne 3 har forklaret, at i han har arbejdet for Monjasa i næsten 10 år, men han er
ikke længere ansat i koncernen. I 2013 var han ansat i Monjasa DMCC i Dubai.
Han beskæftigede sig med bunkermarkedet i Mellemøsten. Han var general
manager og havde det overordnede ansvar for driften. I 2014 blev alle aktiviteterne
i Vestafrika blev flyttet fra Monjasa A/S til Monjasa DMCC, og kontoret i Dubai
var herefter ansvarlig for Mellemøsten og Vestafri-ka.



/

75

Han kendte til skibene i São Tomé og konfiskationen. Hans viden om sagen var
baseret på rygter i branchen og medieomtale, og der blev talt om det i Monjasas
organisation. Han kan godt huske handlen med olielasten. Han kan også godt huske
Person 17, som var teknisk ansvarlig for virksomhedens flåde. Person 17 var ikke
umiddelbart involveret i oliehandel. Shipcare var et teknisk management selskab,
der var involveret i nogle af de skibe, som Monjasa chart-rede. Der var et godt
forhold mellem de to selskabers ledelse på topniveau.

Han var ikke selv involveret i handlen og traf ingen beslutninger om købet af
olielasten, men han blev informeret herom. Beslutningerne om handlen blev truffet
på topniveau af Sagsøgte 2 eller Sagsøgte 1. Forevist tilbud om køb af
marinebrændstof af 15. september 2013 (ekstrakten side 603 f.) har han forklaret,
at underskriften ikke er hans. Han kan ikke huske at have set tilbud-det før.
Forevist købs- og salgsaftalen (ekstrakten side 630 ff.) har han forklaret, at det ikke
er hans underskrift. Han tror, at det er en elektronisk underskrift, men er ikke
sikker. Som han erindrer det, underskrev man normalt i hånden. Han kan ikke
huske, om han har set kontrakten før. Han var ikke involveret i møder vedrørende
oliehandlen. Han deltog kortvarigt i en social begivenhed, hvor Sagsøgte 2 og en
fra São Tomé deltog. Han kan ikke huske, hvem de andre deltagere var.

I Monjasa har alle ”tradere” en elektronisk underskrift. Han går ud fra, at det er
fordi, Monjasa sendte bekræftelser ud fra bookingsystemet med underskrifter på.

Han har ikke over for Sagsøgte 2 givet udtryk for utryghed ved Monja-sas køb af
olielasten. Olielasten blev solgt til Monjasa A/S efter, at Monjasa DMCC havde
købt den. Han kan ikke huske Monjasa DMCC’s præcise profit ved salget af
olielasten til Monjasa A/S. Han husker dog, at profitten var signifi-kant. Efter hans
viden var grundlaget for profitten, at Monjasa DMCC havde købt olielasten billigt
af São Tomé og solgte den videre til Monjasa A/S til mar-kedsprisen. Det var
sædvanligt, at man handlede internt i Monjasa-koncernen. Det var en stor del af
forretningen.

Han kan ikke sige noget generelt om prisen på olie, der hidrører fra debunke-ring.
Debunkering kan f.eks. være nødvendigt, hvis olien ikke passer til skibet, eller der
er nye krav til kvaliteten af olien, der anvendes som brændstof. Det er naturligvis
ikke samme situation, når man aftager en hel olielast, som fragtes med skibets
lastetanke.

Han kan huske, at han har fået henvendelser fra Retten i Kolding vedrørende
forkyndelse af stævningen. Han informerede Sagsøgte 2 herom. Sagsøgte 2 sagde
til ham, at det blev håndteret af advokaterne.



/

76

Vidne 2 har forklaret, at han er administrerende direktør for Medallion Reederei. I
2013 var han direktør for Shipcare, som var teknisk operatør af ski-be. En teknisk
operatør er ansvarlig for skibene og besætningen. Shipcare gik konkurs i 2014.
Stena Oil chartrede op mod 5 af Shipcares oliekemiske tankere, herunder Marida
Melissa. Monjasa havde charteret op mod 10 skibe af Shipca-re.

Han fik af den tekniske direktør i Shipcare at vide, at de to skibe var opbragt i São
Tomé. Det var et par dage efter, at det skete. Det var i marts 2013. Skibene blev
opbragt på grund af en episode i São Tomés territorialfarvand. Der var tale om
bunkeraktivitet i form af en Ship-to-Ship overførsel. Han instruerede ikke Marida
Melissa i at foretage den nævnte overførsel. Det var helt normalt, at ski-bene blev
opbragt, idet de foretog sig noget ulovligt i territorialfarvand. For ham er det
sædvanligt, at beslaglæggelsen af skibene skete ved, at bevæbnede personer fra
kystvagten gik ombord på skibet. Kystvagten er altid bevæbnet, da der jo er tale
om politi.

Han fulgte med i retsprocessen i São Tomé, fordi han ville have mandskabet og
skibet frigivet. Han er ikke bekendt med, at Stena Oil var direkte til stede under
retsprocessen. Stena Oil var repræsenteret, men Stena Oil havde ikke egne folk på
stedet. Han mødte Stena Oils repræsentant en gang. Han kan alene huske, at han
var konsulent.

Han informerede P&I-klubben – dvs. forsikringsselskabet, da São Tomé beslut-
tede at konfiskere skibet og olielasten. Han er bekendt med lignende tilfælde, som
er sket både før og efter denne episode som følge af ulovlige Ship-to-Ship
overførsler.

Forevist stævningen indgivet af Marida Melissa mod São Tomé ved domstolene på
Marshalløerne (ekstrakten side 551 ff.) har han forklaret, at stævningen blev
indleveret af P&I-klubben på vegne af rederiet. Det er sædvanligt, at man invol-
verer sin P&I-klub med det samme. Han kender ikke til retssagens status.

Shipcare gik konkurs som en følge af nærværende sag. Shipcares skib var tilba-
geholdt i mange måneder og kunne ikke chartres til andre. Derimod var selska-bet
nødt til at betale mad, drikkevarer og andre fornødenheder for mandskabet og
udgifter til skibet. Efter nogen tid holdt Stena Oil op med at betale Shipcare for at
chartre skibet under henvisning til en klausul i kontrakten mellem Shipca-re og
Stena Oil, som efter Stena Oils opfattelse fritog Stena Oil for at betale yderligere
på grund af tilbageholdelsen. Shipcare led derfor alvorlige tab på grund af
tilbageholdelsen af skibet i São Tomé. Stena Oil gav ingen støtte til mandskabet
eller omkostningerne i forbindelse med tilbageholdelsen. Det hav-de han forventet,
da beslaglæggelsen skete som en følge af Stena Oils ulovlige bunkeraktivitet. Det
var Stena Oil, der instruerede kaptajnen i at sejle til den



/

77

placering, hvor bunkeraktiviteten skulle finde sted. Shipcare havde ikke in-
struktionsbeføjelser over for kaptajnen på det tidspunkt, hvor operationen blev
udført. Denne beføjelse tilkom klart Stena Oil i henhold til certepartiet.

Han mente, at Shipcare havde et krav mod Stena Oil for uberettiget ophævelse af
certepartiet. Der blev indledt en sag herom, men den forblev uafsluttet, da Shipcare
gik konkurs.

Marida Melissa blev frigivet omkring september eller oktober måned 2013. Ski-bet
blev frigivet, fordi der blev betalt en bøde for ulovlig sejlads. Han ved ikke, om DS
Tankers også betalte en bøde for at få skibet Duzgit Integrity frigivet.

Udtalelsen af 30. juli 2013 fra det tyske udenrigsministerium (ekstrakten side 571
ff.) blev givet på baggrund af hans anmodning til de tyske myndigheder om bistand
til at få skibet frigivet. Det tyske udenrigsministerium svarede, at de ik-ke kunne
gøre yderligere, da der var truffet afgørelse af São Tomé, som var en suveræn stat.
Han havde forventet at få støtte fra myndighederne, og han var overrasket over, at
han ikke fik det. Ham bekendt henvendte de tyske myndig-heder sig ikke til andre
om hjælp.

Det var São Tomés finansministerium, som solgte olielasten til Monjasa. Han var
ikke involveret i salget. Han ved, at der var stor interesse for at byde på oli-elasten.
Der gik rygter om købsinteressen på kysten i Vestafrika, og mange par-ter udviste
interesse. Han har kendskab til to parter. Den ene part var fra Paki-stan, og den
anden part var fra Nigeria.

Han var i regelmæssig kontakt med en medarbejder hos Monjasa. Det var den
tekniske direktør Person 17 hos Montec, som han fortalte om situationen i São
Tomé. Montec var en del af Monjasa Group, og selskabet var beliggende i Dubai
med kontor på samme etage som Monjasa Group. Efter han havde talt med Person
17, fik han et opkald fra Sagsøgte 2. Han forklarede Sagsøgte 2, hvad der var sket
med olielasten i São Tomé. Det var kendt vi-den. Han drøftede ikke sagen med
andre hos Monjasa. Person 17 var teknisk leder uden kompetence til at indgå en
oliehandel. Han afholdt herefter fysiske møder med Sagsøgte 2. Derudover
udvekslede de mails og havde tele-fonkontakt. Han fortalte Sagsøgte 2, at skibene
og olielasten var konfi-skeret som en følge af en ulovlig Ship-to-Ship overførsel i
São Tomés territorial-farvand, og at det var Stena Oil, som havde optrådt forkert.
Han sagde ikke, at der var tale om en ulovlig konfiskation fra São Tomés side.

Han kender Person 20. Han var sikkerhedsrådgiver for regeringen i São Tomé.
Person 20 spillede ikke nogen særlig rolle i forløbet. Han går ud fra, at Monjasas
købspris for olielasten har været lav, da olielasten var konfiskeret og havde ligget i
tankene i 8-9 måneder.



/

78

Det var Commerzbank, som havde pant i Marida Melissa. Han mener ikke, at
skibet i 2013 var mere værd end pantet. Han kan ikke huske, om han spurgte
Commerzbank, om den ville forfølge kravet mod Stena Oil.

Indkøb af mad til mandskabet står rederen for, og det finansieres via indtægten fra
certepartiet. Brændstof betales derimod direkte af chartreren.

Korrespondancen om, hvad mandskabet skulle gøre, og hvor skibet skulle sejle
hen, foregik mellem Stena Oil og skibet. Shipcares driftsafdeling fik kopi af an-
visningerne om mødestedet. Det var ikke ulovligt for skibene at tage ophold i São
Tomés territorialfarvand, hvilket krævede forudgående tilladelse, men den udførte
aktivitet på dette sted var ulovlig. Det var Stena Oils agent, som skulle sørge for at
indhente tilladelse til ophold i territorialfarvandet. Han har ikke set en specifik
instruktion fra Stena Oil om, at skibene skulle mødes i São Tomés
territorialfarvand. Det var driftsafdelingen, som tog sig af det. Han kan ikke hu-
ske, om han selv så instrukserne. Det er lang tid siden.

Han var ikke bekendt med, at der blev indledt en voldgiftssag mellem São Tomé og
Malta. Rygtet på øen var, at der var andre interesserede i at købe olie-lasten udover
Monjasa. Rygterne hørte han fra Person 20. Hvis Monjasa hav-de ønsket at købe
Marida Melissa, vil han tro, at det var lovligt, hvis skibet var konfiskeret. Han kan
ikke udtale sig om, hvorvidt Marshalløerne eller Com-merzbank i givet fald ville
være enige heri. Han har ikke kendskab til situatio-ner, hvor et konfiskeret skib er
solgt videre til en ny ejer af en stat.

Han har været sømand i den tyske flåde. Han har regelmæssigt været om bord på
tankskibe, hvor de fik besøg af kystvagten. Han ved ikke, om kystvagten bæ-rer
automatvåben, men de bærer våben.

Forevist udtalelsen fra det tyske udenrigsministerium side 1, sidste afsnit, (ek-
strakten side 576) har han forklaret, at Shipcare varetog de tekniske interesser for
MT Marida Melissa Schifffahrtgesellschaft GmbH & Co KG. Dette selskab havde
to direktører og ingen ansatte. De andre interesser blev varetaget af sel-skabet selv.
Han modtog post stilet til MT Marida Melissa Schifffahrtgesells-chaft GmbH & Co
KG. Han var kommunikationsleddet til de to direktører. Der var advokater
involveret i processen. Advokaterne blev instrueret af P&I-klub-ben. Han havde
også selv kontakt med P&I-klubben, som ydede rådgivning. Han holdt møde for
aktionærerne. Han kan ikke huske, om der i den forbindel-se blev truffet beslutning
om at starte en retssag på Marshalløerne. Han tror, der var en retssag, men han
husker ikke noget om det.



/

79

P&I-klubben valgte advokatfirmaet Holman Fenwick til at repræsentere sig. De var
tre advokater tilknyttet. Han kan ikke huske deres navne. Måske var en af dem
Advokat 2.

Han kan ikke huske, om han orienterede Monjasa om sin kontakt til de tyske
myndigheder for at få skib og besætning frigivet. Han kan heller ikke huske, om
han anmodede flagstaten om at rette henvendelse til São Tomé. Det er ikke hans
opfattelse, at mandskabet var involveret i smugling. De fik rejseinstruktio-ner af
Stena Oil, som de bekræftede.

Det er korrekt, at Marida Melissa købte brændstof af Duzgit Integrity, mens ski-
bene lå i São Tomé. Marida Melissa var løbet tør for brændstof. Det var nødven-
digt med brændstof for at holde skibet i gang, så mandskabet kunne spise, sove og
opholde sig på skibet. Det er farligt for miljøet og besætningen ombord, hvis et
tankskib ikke har brændstof og ikke kan navigere.

Det undrede ham ikke, at skibet blev frigivet, og at olielasten blev solgt. Han
betalte en bøde for at få skibet frigivet. Ingen af skibene var frigivet, da han var i
kontakt med Sagsøgte 2. Begge skibe lå i São Tomés territorialfar-vand, da
Monjasa hentede olielasten. Han nævnte ikke over for Monjasa, at ski-bene ville
blive frigivet, hvis olielasten blev solgt.

Der skal ansøges om tilladelse til at gennemføre en Ship-to-Ship overførsel i ter-
ritorialfarvand. Herudover skal der betales en toldafgift. Det er chartreren, som skal
instruere sin agent i at søge om tilladelse og betale toldafgift.

Vidne 8 og Vidne 9 har sammen afgivet forklaring om de-res baggrund og om
saotomesisk ret.

Vidne 8 har forklaret, at han er advokat og har læst jura i Lissabon. Han har en
mastergrad fra Washington College of Law og er registreret som medlem af både
det portugisiske og det saotomesiske advokatkammer. Han begyndte sin juridiske
karriere som advokat i Portugal, hvorefter han blev generaladvo-kat og rådgiver for
præsidenten i São Tomé. Han driver i dag advokatpraksis i São Tomé. Som
generaladvokat var han statens advokat og skulle varetage sta-tens interesser,
herunder bekæmpe korruption og anden kriminalitet. São Tomé har som en relativ
ung stat desværre alvorlige problemer i sine magistraturer. I 2017-2018 blev tre
dommere i Højesteret suspenderet af parlamentet på grund af korruption.
Parlamentet besluttede dette på baggrund af klare beviser på det. Ifølge
forfatningen for São Tomé kan parlamentet afsætte eller suspendere en dommer på
initiativ fra Formanden for Dommernes råd. I den aktuelle sag var der tale om, at
den pågældende formand selv var involveret.



/

80

Han har læst højesterets dom af 20. juni 2013 fra Sao Tomé. Den er afsagt af kun
én dommer, nemlig dr. Person 8. Han var formand for dommerne og blev uddannet
i det tidligere Sovjetunionen. Universiteterne i São Tomé blev etableret for 10 år
siden og inkluderer jurastudierne.

Vidne 9 har forklaret, at han er advokat i Portugal og har fungeret som
undervisningsassistent på universitetet siden en gang i 1990’erne. Han har en
mastergrad og har primært undervist i offentlig ret, folkeret og forfatnings-ret. Han
er også registreret i Portugals advokatkammer. Siden 2010 har han koncentreret sig
om advokatembedet. Han er i dag partner i et advokatkontor, der altid har haft en
afdeling i hver af de tidligere portugisiske kolonier, herun-der São Tomé. Han er
ofte konsulent for internationale virksomheder, der har aktiviteter i São Tomé, hvis
retssystem han har arbejdet med i mindst 15 år. Han har desuden undervist på det
universitet, der har haft faget saotomesisk ret, li-gesom han har undervist i jura i
São Tomé.

Portugals og São Tomés retssystemer ligner hinanden meget. Disse ligheder ek-
sisterer stadig, efter at São Tomé blev selvstændig i 1975. Den Borgerlige Lov-bog
i São Tomé er således den samme, som bruges i Portugal.

Han kan vedstå de erklæringer, der er udarbejdet af Vieira de Almeida & Asso-
ciados til brug for sagen.

Vidne 8 har forklaret, at forældelsesfristen på 3 år for krav uden for kontrakt som
anført i artikel 306 i Den Borgerlige Lovbog løber fra det tids-punkt, hvor retten
kan udøves. Det forudsætter, at der er sket en skadegørende eller ulovlig handling,
hvilket svarer til lovgivningen i mange andre lande. Fri-sten kan ikke begynde at
løbe, før der er konstateret en skade. Fristen kan såle-des ikke begynde at løbe før
det sidste tidspunkt i et handlingsforløb, hvor man kunne undgå skaden.

Vidne 9 har forklaret, at forældelsesfristen for krav uden for kon-trakt begynder at
løbe fra det øjeblik, hvor en skadelidt bliver bekendt med, at der foreligger en
skade. Dette gælder uanset, at skadelidte ikke kender skade-volderen eller skadens
fulde omfang. Det følger klart af ordlyden af artikel 498, stk. 1, i Den Borgerlige
Lovbog og er ikke et spørgsmål om fortolkning. Hvis der foreligger en
købekontrakt, som medfører krav for en tredjemand, vil den ulovlige handling eller
skadevoldende begivenhed indtræde ved køberens er-hvervelse af varen, som sker,
når kontrakten er endelig. Fristen for forældelse af et krav for tredjemand vil derfor
løbe fra dette tidspunkt og ikke først fra købers afhentning af varen. Der foreligger
ham bekendt ikke retspraksis fra São Tomé om, at forældelsesfristen løber, uanset
om skadevolderen er kendt, men der fo-religger retspraksis fra Portugal herom i
forhold til den samme bestemmelse.



/

81

Vidne 8 har herefter forklaret, at de fleste dommere i Sao Tomé ikke for-tolker
artikel 498, stk. 1, på samme måde som i Portugal. For at forældelsesfri-sten kan
løbe, skal en konkret skade kunne konstateres.

Vidne 9 har forklaret, en købsaftale kan udgøre en konkret skade i saotomesisk ret,
hvis aftalen skader en anden parts ret. Det er dog svært at sva-re på på et abstrakt
niveau. Hvis en købekontrakt omfatter en vare, som en tred-jemand påstår at have
ejendomsret til, vil det afhænge af omstændighederne, om kontrakten kan anses for
en skadegørende handling. Hvis det er tilfældet, indtræder skaden ved indgåelsen
af købsaftalen. Men den, der køber en vare af staten, ”køber godt” - dvs. at køberen
kan henholde sig til, at staten handler ef-ter loven i São Tomé. Når staten agerer,
agerer den efter loven.

Det er ikke culpøst at handle i overensstemmelse med en højesteretsdom fra Sao
Tomé. En højesteretsdom i São Tomé er endelig og udtryk for gældende ret, selv
om man ikke er enig i den. Der er en formodning om, at staten handler i
overensstemmelse med loven.

Vidne 8 har forklaret, at São Tomé har underskrevet flere konventioner om
grundlæggende rettigheder, og disse konventioner er fuldt integreret i São Tomés
lovgivning. Det er dog et velkendt problem i São Tomé, at nogle af sta-tens
repræsentanter – især i retssystemet og herunder dommere – ikke har age-ret
retfærdigt. Hans personlige konklusion fra sin tid som generaladvokat var, at man
var nødt til at udføre en ”hovedrengøring” i dommerstanden. Ifølge § 40, nr. 5, i
São Tomés forfatning skal alle, der er involveret i en straffesag, have ret til at
forsvare sig. Retten til at være en del af processen gælder også i civile sager.
Forfatningen beskytter den private ejendomsret, og staten kan ikke konfi-skere en
genstand, der uden ejerens medvirken har været brugt til en forbrydel-se, uden at
ejeren skal involveres. Han skal være til stede og involveret for at kunne beskytte
sin ejendom. Det er et grundlæggende retsprincip, for forfatnin-gen beskytter den
private ejendomsret. Parterne skal være til stede, for at man kan føre proces mod
dem.

Vidne 9 har hertil forklaret, at han ikke enig. Selv om den private ejendomsret er en
grundlæggende ret i São Tomé, er den ikke absolut og har si-ne begrænsninger. En
genstand brugt til en forbrydelse kan konfiskeres af sta-ten, jf. artikel 104 i den
saotomesiske straffelov fra 2012. Staten overtager derved ejendomsretten til
genstanden. Hvis ejeren ikke har begået en forbrydelse, vil genstanden stadig blive
konfiskeret, og den, der har begået en forbrydelse, skal betale erstatning til ejeren.
Hvis det ikke kan lade sig gøre, kan staten betale er-statning til ejeren, hvis ejeren
fremsætter krav herom. Statens hæftelse er alene subsidiær. Dette følger af artikel
105 i straffeloven. I de fleste tilfælde kan staten ikke vide, at en genstand brugt til
en forbrydelse tilhører en anden end forbry-deren. Hvis man som tredjepart vil
være en del af en retsproces herom, må man



/

82

henvende sig til retten og forklare, at genstanden er ens ejendom. Loven giver en
tredjepart mulighed for at intervenere, hvis vedkommende ikke er en del af sagen i
forvejen.

Forfatningsretlige spørgsmål, der er behandlet i første instans, kan appelleres til
forfatningsdomstolen. Forfatningsdomstolen er en særlig afdeling i højesteret, som
alene træffer afgørelse om de forfatningsmæssige spørgsmål i sagen. De øvrige
spørgsmål i sagen vil derefter blive behandlet af en anden afdeling i hø-jesteret. En
tredjepart kan kun appellere forfatningsretlige spørgsmål, hvis ved-kommende er
part i sagen i forvejen.

Konfiskation er kun tilladt efter artikel 104 i straffeloven. Staten har lov til at
konfiskere en tredjemands ejendele, hvis det er nødvendigt for at beskytte of-
fentligheden i en nødsituation, og man skal ikke nødvendigvis involvere en
identificeret tredjepart. Efter straffelovens artikel 104 og 105 er det tilladt at
konfiskere en tredjeparts ejendom, fordi vedkommende har mulighed for at få
kompensation. Det kan ske uden at involvere den pågældende i processen.

Vidne 8 har hertil forklaret, at han ikke helt enig. Ifølge lovhierarkiet har den
nationale forfatning forrang i forhold til straffeloven. § 40 i forfatningen
bestemmer, at alle har ret til at forsvare sig og komme med modsvar i en straf-
fesag, og det er sådan, det fungerer i praksis i São Tomé. Den gældende bestem-
melse i artikel 104 i straffeloven er udarbejdet med hjælp fra portugisiske eks-
perter, og det er hans vurdering, at der i São Tomé gælder det samme som i Po-
rtugal – nemlig at man ikke tillader konfiskation fra tredjemand.

Vidne 9 har hertil forklaret, at han er enig i, at ingen kan dømmes for en
forbrydelse uden at have mulighed for forsvare sig selv. Men hvis en tredjepart
mister noget og kan få erstatning, er der teknisk set ikke tale om en konfiskation. I
Portugal kan man ikke konfiskere tredjemands ejendom. Der er ikke ens
bestemmelser herom i Portugal og São Tomé.

Der gælder ikke en særlig norm for bedømmelse af private virksomheders
handlinger i forhold til culpavurdering. Det vil ikke være uagtsomt, hvis man som
privat virksomhed agerer inden for normal praksis.

Afgørelser fra en international domstol kan aldrig medføre tilsidesættelse af en
afgørelse fra en domstol i São Tomé. São Tomés domstole er suveræne og ikke
underlagt noget hierarki. En afgørelse fra en international domstol vil således
aldrig have indvirkning på retskraften af en dom fra en domstol i São Tomé. Men
uanset en doms retskraft vil det være den saotomesiske stat, som i givet fald ville
være ansvarlig for en eventuel fejl i en dom. Hvis der kan føres bevis herfor, kan
der rejses et krav mod staten ved en international domstol. Staten



/

83

kan herved i princippet ifalde et folkeretligt ansvar, men dommen vil stå ved magt.

Retsgrundlaget
Vestre Landsret har den 11. april 2018 bestemt, at denne sag – bortset fra et
spørgsmål om selskabslovens § 361, stk. 1, 2. pkt. – skal afgøres efter loven i São
Tomé og Príncipe. Parterne har i fællesskab udarbejdet et spørgetema, som de har
forelagt for hver sin ekspert. Stena Oil har kontaktet advokat Vidne 8, der har
afgivet erklæring af 2. september 2019. De sagsøgte har kontaktet advokat Vidne 9,
der har afgivet erklæring af 2. september 2019 og en udateret erklæring.

Vidne 8 har anført følgende:

” 1. Hvad er den generelle forældelsesregel i henhold til São Tomé &
Príncipes ret?
Den generelle forældelsesregel i São Tomé & Príncipe behandles i Den
Borgerlige Lovbog, Lovbestemmelse 47344 af 25. november 1966.

I henhold til vilkårene i ovennævnte Borgerlige Lovbog, fastslår artikel
309, at "den almindelige forældelsesfrist er 20 år", hvilket er den gene-
relle forældelsesregel i São Tomé & Príncipe.

Ud over definitionen af den almindelige forældelsesfrist på 20 år, inde-
holder Den Borgerlige Lovbog bestemmelser om undtagelser fra den al-
mindelige forældelsesfrist, nemlig artikel 310, som definerer situationer
med en 5-årig forældelse, artikel 316, der definerer forældelsesfrister på 6
måneder og artikel 317, der definerer forældelsessituationer på 2 år.

a. Gælder der de samme regler for erstatningskrav uden for kontrakt-
forhold/ved uagtsomhed?

Den almindelige forældelsesfrist på 20 år gælder for erstatningskrav og
uagtsomhed.

I denne henseende blev det bestemt i den afgørelse, der blev truffet i
dommen (Acs Re, 8.5.1974: BMJ, 237 – 314 og 13.1.1977: BMJ, 265 -
291  ), at forældelsesfristen for erstatning for manglende overholdelse af
for-pligtelser (ansvar i kontraktforhold) er artikel 309.

1

b. Fra hvilket tidspunkt begynder forældelsesfristen?



/

84

Forældelsesfristens begyndelse er defineret i artikel 306 i Den Borgerli-ge
Lovbog, som definerer, at forældelsesfristen begynder, når retten kan
udøves.

Artikel 306 definerer også andre specifikke situationer for forældelses-
fristens begyndelse, som det kan ses i nedenstående afskrivning af ar-
tiklen.

Artikel 306
(Begyndelse på Forældelsesforløbet)

1. Forældelsesfristen begynder, når retten kan udøves; men såfremt den,
der nyder godt af forældelsen, først er forpligtet til at efterkomme
forespørgslen efter et vist tidsrum, begynder forældelsesfristen først ef-ter
dette.

2. Forældelsen af rettigheder, der er underlagt en suspensiv betingelse eller
indledende periode, begynder først, efter at betingelsen er bekræf-tet eller
perioden er udløbet.

3. Såfremt det er fastsat, at debitoren vil efterkomme forespørgslen, når
han kan, eller perioden overlades til debitors skøn, begynder forældel-sen
først efter debitors død.

4. Såfremt gælden er illikvid, begynder forældelsen, så længe kreditor har
lov til at fremme afvikling/betaling. Når afvikling/betaling er frem-met,
begynder forældelsen af nettoresultatet, når blot det er afgjort ved en aftale
eller en endelig dom.

c. Kan et erstatningskrav fortabes før udløbet af forældelsesfristen
på grund af fordringshaverens inaktivitet med hensyn til at forføl-
ge sit krav (fortabes på grund af passivitet)?

Et erstatningskrav kan ikke mistes før udløbet af forældelsesfristen på
grund af fordringshaverens inaktivitet med hensyn til at forfølge sit krav.

Retten til erstatning kan ikke mistes før udløbet af forældelsesfristen, ef-
tersom den juridiske forældelsesfrist svarer til fristen for udøvelse af
rettigheden.

d. Et eksemplar af ordlyden af reglen/reglerne, der gælder for foræl-
delse af civile krav/søgsmål i henhold til forældelsesfristen bedes
tilvejebragt.



/

85

Eksemplarer af artikel 493 til 496 i Lovbog om Borgerlig Retspleje og ar-
tikel 298 til 327 i Den Borgerlige Lovbog vil blive sendt som et bilag.

e. Henvisninger til og eksemplarer af al tidligere retspraksis fra dom-
stolene i São Tomé & Príncipe vedrørende fortolkningen af foræl-
delse, der er henvist til ovenfor, bedes tilvejebragt. Det bedes også
meddelt, om der ikke findes relevant retspraksis.

Der er ikke nogen retspraksis om emnet. Retsafgørelser offentliggøres
ikke. Den Demokratiske Republik São Tomé & Príncipe har været et
uafhængigt land i 43 år, idet landet blev uafhængig af Portugal den 12. juli
1975. Fra 1975 til nutiden har retssystemet haft adskillige begræns-ninger,
hvilket betyder, at der ikke findes nogen ægte, konsolideret rets-praksis.

f. Henvisninger til og eksemplarer af al tidligere retspraksis fra dom-
stolene i São Tomé & Príncipe vedrørende tab af rettigheder på
grund af passivitet samt eventuelle retsregler, der regulerer passi-
vitet, bedes tilvejebragt. Det bedes også meddelt, om der ikke er
nogen regler, der regulerer passivitet, eller om der ikke findes rele-
vant retspraksis.

Der er ikke nogen retspraksis om emnet. Retsafgørelser offentliggøres
ikke.

I São Tomé & Príncipes retssystem regulerer artikel 493 til 496 i Lovbog
om Borgerlig Retspleje og artikel 298 til 327 i Den Borgerlige Lovbog
passivitet forstået som undladelse af at udøve retten i den periode, der er
fastsat ved lov.

2. Er uagtsomhed et ansvarsgrundlag i henhold til São Tomés ret, dvs.
kan en uagtsom part hæfte for tab, der påføres den forurettede part
som følge af uagtsomheden?

Det juridiske begreb uagtsomhed sidestilles med simpel culpa (skyld), i
sig selv godtgjort ved undladelse af pligten til at udvise omhu, det er den
fornødne omhu som en bonus pater familias ville udvise i lyset af
omstændighederne i sagen.

Uagtsomheden eller den simple culpa henviser for det første til hand-
linger, hvor agenten, som forudser det ulovlige resultat som muligt, ik-ke
træffer de nødvendige foranstaltninger til at undgå det, idet ved-
kommende handler uagtsomt og skødesløst (bevidst skyld); for det an-



/

86

det til situationer hvor agenten ikke forudser det skadelige resultat ved
uhensigtsmæssig adfærd eller uagtsomhed, selv om dette resultat var
påregneligt, hvis han havde overvejet det og været forsigtig (ubevidst
skyld).

En bonus pater familias er et standardbegreb, der anvendes i jura som et
referencepunkt for den omhu, der er påkrævet i adfærden. Skyld vur-deres
ved at vurdere agentens omhu i forhold til den omhu, en bonus pater
familias ville udvise, hvilket er paradigmet for gennemsnitsborge-ren,
rimeligt forsigtig, opmærksom, engageret, kvalificeret og kompe-tent.

Således kan en uagtsom part, idet uagtsomhed anses for simpel skyld,
hæfte for de tab, der påføres den forurettede som følge af uagtsomhed.

Retsgrundlaget for ansvarlighed er udledt af artikel 483 i Den Borgerli-ge
Lovbog, som indeholder følgende bestemmelser:

Artikel 483
(Generelt princip)

1. Den, der med forsæt eller ulovligt krænker en andens ret eller en en-
hver lovbestemmelse udformet til at beskytte andres interesser, er for-
pligtet til at betale den forurettede erstatning som følge af krænkelsen.

2. Der er kun en forpligtelse til at betale erstatning uanset skyld i de til-
fælde, der er angivet i loven.

Uagtsomhed som simpel culpa (skyld) udgør derfor et grundlag for an-
svarlighed i henhold til São Tomé & Príncipes ret som følge af artikel 483
i Den Borgerlige Lovbog.

Faktisk er der kun en forpligtelse til at betale erstatning, både hvad an-går
ansvar i kontraktforhold (når ansvaret opstår på grund af manglen-de
overholdelse af forpligtelser som følge af kontrakter, ensidig forret-ning
eller som følge af loven) og hvad angår ansvar uden for kontrakt (når
ansvaret opstår på grund af krænkelse af absolutte rettigheder eller som
følge af foretagelse af visse handlinger, som, selv om de er lovlige,
forårsager en anden skade), når følgende krav kumulativt er opfyldt: a)
Retsstridigheden i den skadelige hændelse; b) culpa (skyld), i form af
forsæt eller uagtsomhed fra ophavsmanden til det faktiske forhold; c) en
årsagsforbindelse mellem det faktiske forhold og den skade, som den
forurettede part har lidt.



/

87

I henhold til artikel 487, stk. 1, i Den Borgerlige Lovbog "er det den
forurettede part, der skal bevise gerningsmandens skyld, medmindre der er
en retsformodning om skyld". Ifølge nr. 2 i ovennævnte artikel, "vurderes
skylden, medmindre der er et andet retskriterium, ved den omhu, der
udvises af en bonus pater familias, under de givne omstæn-digheder i hver
enkelt sag.

a. Kan en part, der med forsæt påfører en anden part et tab, blive
dra-

get til ansvar i henhold til São Tomés ret for det tab, som den foru-
rettede part lider?

Ifølge São Tomé & Príncipes ret kan den part, der med forsæt påfører en
anden part et tab, drages til ansvar i henhold til vilkårene i artikel 483 i
Den Borgerlige Lovbog og er forpligtet til at betale erstatning til den
forurettede part som følge af krænkelsen.

b. Vil det i henhold til São Tomé & Príncipes ret blive anset for uagt-
somt/culpøst at handle i overensstemmelse med en dom fra São
Tomé & Príncipes Højesteret?

Det vil ikke blive anset for uagtsomt at handle i overensstemmelse med en
dom fra São Tomé og Príncipes Højesteret, men dette standpunkt er
baseret på den generelle antagelse, at afgørelser truffet af Retten er i
overensstemmelse med grundlæggende retsprincipper. Der er en meget
stærk formodning til fordel for, at Højesterets afgørelser er retmæssige i
alle tænkelige aspekter, men i princippet kan en part, der ved eller bur-de
vide, at Retten handler imod folkeretten, anses for at handle uagt-somt
eftersom sådanne handlinger kan foretages i ond tro. Der henvises til § 13
i Den Demokratiske Republik São Tomé & Príncipes Forfatning, der
fastsætter i stk. 2, at "Reglerne i internationale konventioner, trakta-ter og
aftaler, der gyldigt er godkendt og ratificeret af de respektive kompetente
instanser, er gyldige i São Tomés retsorden efter deres offi-cielle
offentliggørelse og så længe de binder Staten São Tomé internatio-nalt."
Se yderligere nedenfor under overskrift 5.C.

3. Findes privat ejendomsret som retsbegreb i São Tomé & Prín-cipe?

Privat ejendomsret findes som retsbegreb i São Tomé & Príncipe, for så
vidt som Den Demokratiske Republik São Tomé & Príncipes Forfatning
bestemmer i artikel 47, stk. 1, at "alle garanteres privat ejendomsret og ret
til dens overdragelse i levende live eller efter døden i henhold til vil-
kårene i loven."



/

88

a. Er reglerne om privat ejendomsret absolutte eller kan Staten São
Tomé & Príncipe i overensstemmelse med retsforskrifter med
hjemmel i en lov eller en endelig afgørelse konfiskere eller ekspro-
priere privat ejendom/private formuegenstande, herunder varer?

Selv om privat ejendomsret findes som retsbegreb i São Tomé & Prín-
cipe, bestemmer Republikkens Forfatning i nr. 2 i artikel 47, at "beslag-
læggelse og ekspropriation til almennytte kun kan foretages på grund-lag
af loven".

Som det er klart ud fra nr. 2 i artikel 47 i Republikkens Forfatning, kan
Staten ekspropriere privat ejendom, men ekspropriation til almennytte kan
kun foretages på grundlag af loven.

På linje hermed står der i artikel 1308 i Den Borgerlige Lovbog, at "in-gen
må helt eller delvist berøves deres ejendomsrettigheder undtagen i
tilfælde, der er fastsat ved lov".

Selv om ekspropriation til almennytte er mulig i henhold til loven, be-
stemmer artikel 1310 i Den Borgerlige Lovbog, at hvis der foretages eks-
propriation til offentlig eller privat anvendelse af ejendom, tilkommer der
altid ejeren og berørte indehavere af andre tinglige rettigheder til-
strækkelig erstatning.

Vedrørende beslaglæggelse, forstået som en handling bestående i Sta-tens
tilegnelse af privat ejendom/private formuegenstande, tillader loven i
Staten São Tomé & Príncipe at privat ejendom/private formue-genstande
beslaglægges som følge af en retsafgørelse.

Med andre ord anfører artikel 104 i den straffelov, der er gældende i
landet, i stk. 1, at "genstande, som har tjent til eller var beregnet til at blive
anvendt til at begå en forbrydelse eller som blev frembragt ved
forbrydelsen, vil blive erklæret mistet til fordel for Staten, når de ifølge
deres natur eller efter omstændighederne i sagen er til fare for perso-ners
sikkerhed, moralen eller den offentlige orden eller udgør en alvor-lig
risiko for at blive anvendt til at begå nye forbrydelser.

b. Vil Staten São Tomé & Príncipe efter en beslaglæggelse i henhold
til en endelig dom være berettiget til at sælge ejendommen/formu-
egenstandene/varerne til tredjemand?

Efter en beslaglæggelse i henhold til en endelig afgørelse er Staten São
Tomé & Príncipe berettiget til at sælge ejendommen/formuegenstan-de-ne
til tredjemand.



/

89

Statens berettigelse til at kunne sælge formuegenstande/varer er afledt af
artikel 104, stk. 3, i straffeloven, som indeholder bestemmelse om, at
"genstande, der er erklæret mistet til fordel for Staten, hvortil loven ikke
fastsætter en særlig destination og som har økonomisk værdi, sælges, så
snart en endelig afgørelse er truffet, på en årlig auktion arrangeret af
rettens siddende dommer og overskuddet ved salget falder tilbage til en
fængselsfond."

c. Vil tredjemand pådrage sig ansvar over for den oprindelige ejer af
ejendommen/formuegenstandene ved at købe den pågældende
ejendom/de pågældende formuegenstande/varer fra Staten São
Tomé & Príncipe?

Hvis den retsforhandling, der endte med tab af ejendommen/formue-
genstandene til fordel for Staten, allerede er blevet den endelige afgø-
relse, som ikke kan appelleres, på tidspunktet for salget, pådrager en
tredjemand, der erhverver den pågældende ejendom/de pågældende
formuegenstande fra Staten São Tomé & Príncipe, sig ikke ansvar i for-
hold til den oprindelige ejer af ejendommen/formuegenstandene.

d. Vil den tidligere ejer af beslaglagte formuegenstande på nogen
måde være i stand til at gøre krav på de beslaglagte formuegen-
stande efter en dom fra Højesteret i São Tomé & Príncipe om lov-
ligheden af beslaglæggelsen?

Den tidligere ejer af beslaglagte formuegenstande kan fremsætte krav om
ejerskab af beslaglagte [formuegenstande] på baggrund af en dom fra
Højesteret.

Kravet om beslaglagte formuegenstande skal fremsættes i henhold til
vilkårene i artikel 105 i straffeloven som indeholder følgende bestem-
melse:

Artikel 105
Tredjemands genstande

1. Hvis de genstande, der er nævnt i den tidligere artikel, ikke på tids-
punktet for forbrydelsen tilhører nogen af de gerningsmænd, der har
begået den kriminelle handling eller dens modtagere, eller ikke længere
tilhører dem på det tidspunkt, hvor tabet blev bestemt, tildeles den
respektive indehaver erstatning svarende til værdien af de mistede gen-
stande, og de personer, der har begået forbrydelsen, hæfter solidarisk



/

90

for betalingen heraf. Hvis de ikke er i stand til at betale, vil Staten hæfte
for erstatningen.

2. Der ydes ingen erstatning, når indehaverne af genstandene har hand-let
kritisabelt vedrørende deres anvendelse eller produktion eller har draget
gavn heraf eller efter udøvelse af det faktiske forhold på en da-delværdig
måde har erhvervet dem, vidende om deres oprindelse. [knowing the
purchasers their provenance]

Kravet om beslaglagte formuegenstande skal fremsættes i selve proces-
sen, for så vidt som Lovbogen om Strafferetspleje ikke indeholder be-
stemmelse om en uafhængig proces for fremsættelse af krav om beslag-
lagte formuegenstande.

Og under påberåbelse af komparativ ret og navnlig portugisisk ret, som
anført i den seneste afgørelse i Portos Appeldomstol af 24. maj 2006 (Sag
0516092, referent: Joaquim Correia Gomes, i dgsi.pt  ), indeholder
Lovbogen om Strafferetspleje ikke bestemmelse om "en uafhængig pro-
ces til at sikre disse tredjemænds rettigheder og er derfor underlagt
umiddelbar biintervention eller fremkaldt i selve processen."

2

"I mangel på en udtrykkelig regel, gør ovennævnte Afgørelse fra Portos
Appeldomstol med en høj grad af dygtighed og nøjagtig argumentation det
klart, hvorfor retsmyndigheden må pålægge tredjemand at være til stede til
et retsmøde, før der gives en afgørelse, underkastet at afgørel-sen, der
afsiges om tab af tredjemands vare til fordel for Staten, bliver nødt til at
blive tilbagekaldt, hvis denne ret til et forudgående retsmøde ikke tillades.

Som det er skrevet, er privat ejendomsret en forfatningsmæssig ret (arti-
kel 62 i Forfatningen). "Hvis Republikkens Forfatning gennem sin arti-kel
62 giver retten til at erhverve ejendom/formuegenstande samt tilde-ling af
en retfærdig erstatning i tilfælde af begrænsning eller fjernelse af denne
ret, kan man ikke undgå at udlede af denne samme regel, at så-danne
forfatningsmæssige pålæg også giver borgeren sikkerhed mod en vilkårlig
berøvelse af hans ejendomsret "(sic), i nøje overensstemmel-se med
bestemmelserne i artikel 17, stk. 2 i Verdenserklæring om Men-
neskerettigheder, hvorved enhver har ret til ikke vilkårligt at blive berø-vet
sin ejendom/sine formuegenstande eller en økonomisk ret, som per-sonen
har."3

e. Antag, at sælgeren af varer ikke har gyldig adkomst til varerne og
ikke har ret til at afhænde varerne. Kan den retmæssige ejer af va-
rerne i en sådan situation i henhold til São Tomés ret gøre krav på



/

91

(kræve) varerne fra køberen, som købte varerne i ond tro om sæl-
gerens manglende hjemmel?

Den retmæssige ejer af formuegenstandene kan kræve varerne fra en
køber, som købte varerne i ond tro, vel vidende at sælgeren ikke var
ejeren.

Artikel 892 i Den Borgerlige Lovbog bestemmer, at "salget af andre
menneskers varer er ugyldigt, når sælgeren mangler berettigelsen til at
foretage salget; men sælgeren kan ikke gøre indsigelse imod ugyldighe-
den til køberen i god tro ligesom køberen i ond tro ikke kan gøre indsi-
gelse imod ugyldigheden til sælgeren i god tro."

God tro i disse tilfælde er manglende viden om, at den ting, der sælges,
ikke tilhørte sælgeren.

Den ugyldighed, der tages højde for i artikel 892 i Den Borgerlige Lov-
bog, fastsættes imidlertid kun til fordel for køberen og sælgeren af tred-
jemands formuegenstande og ikke til fordel for ejeren af den ting, der
sælges.

Hvis ejeren ikke kan fortsætte med at gøre brug af sine formuegenstan-de
eller sælge dem, kan han påberåbe sig ugyldighed i henhold til arti-kel 286
i Den Borgerlige Lovbog, som bestemmer, at "ugyldighed kan til enhver
tid påberåbes af en rettighedshaver og kan erklæres af retten på eget
initiativ."

Desuden har en erklæring om ugyldighed som ophævelse af forretnin-gen
i henhold til artikel 289, stk. 1, i Den Borgerlige Lovbog tilbagevir-kende
kraft og alt, hvad der er givet, skal refunderes eller hvis refusion i
naturalier ikke er mulig den tilsvarende værdi.

På den anden side skal bestemmelserne i artikel 289 vedrørende forplig-
telsen til at refundere på grundlag af ugyldighed eller muligheden for at
gøre en juridisk transaktion ugyldig, reglerne om uretmæssig berigel-se
(artikel 479 og de artikler, der følger efter, i Den Borgerlige Lovbog)
anvendes.

Faktisk bestemmer artikel 479, stk. 1, i Den Borgerlige Lovbog, at "for-
pligtelsen til at refundere på grundlag af uretmæssig berigelse omfatter alt,
hvad der er opnået på bekostning af den, der er frataget noget eller såfremt
refusion i naturalier ikke er mulig, det tilsvarende beløb."



/

92

I henhold til artikel 482 i Den Borgerlige Lovbog "bortfalder retten til re-
fusion inden for en periode på 3 år fra den dato, hvor kreditor blev op-
mærksom på sin ret og den ansvarlige person, med forbehold af den al-
mindelige forældelse, hvis den er gået, den respektive periode fra dato-en
for berigelsen."

Det bør også bemærkes, at forældelsesfristen ikke begynder, mens den, der
er frataget noget, kan benytte sig af andre midler.

4. Får domstolene i São Tomé & Príncipe i henhold til lokal lovgivning 
ret til 10 procent (eller en anden procentdel) af bøderne? Den relevan-
te lov og bestemmelse bedes anført.

Artikel 155 i den tidligere Lovbog om Retsgebyrer, Lovbestemmelse
53/94 af 18. marts 1994 bestemte, at "for salget af genstande, der er be-
slaglagt i straffesager, skal der til Rettens pengeskab fratrækkes 10 pro-
cent af de indsamlede beløb og køberen eller den bydende skal kun be-tale
salget på auktionen."

Som følge heraf var domstolene i henhold til artikel 155 i den tidligere
Lovbog om Retsgebyrer, der blev ophævet i 2017 ved lovbestemmelse
11/2017, berettiget til 10 % (ti procent) af den værdi, der blev opnået ved
salget af de beslaglagte genstande.

5. Er São Tomé & Príncipe underskriver af nogen af følgende: 

a. Det Afrikanske Charter om Menneskers og Folks Rettigheder? 

b. FN's Verdenserklæring om Menneskerettigheder? 

c. Andre konventioner, der beskytter grundlæggende menneskeret- 
tigheder?

Den Demokratiske Republik São Tomé & Príncipe er underskriver af Det
Afrikanske Charter om Menneskers og Folks Rettigheder, Verden-
serklæringen om Menneskerettigheder og andre konventioner og trak-
tater, der beskytter grundlæggende menneskerettigheder, for så vidt som
Republikkens Forfatning kundgør São Tomé & Príncipes tiltrædel-se af
principperne og målene i Den Afrikanske Union og i De Forenede
Nationer, som anfører, at normerne og principperne i generel eller al-
mindelig folkeret udgør en integreret del af São Tomés ret.

a. Det Afrikanske Charter om Menneskers og Folks Rettigheder?



/

93

Ifølge "Liste over Ratifikation af Det Afrikanske Charter om Menne-skers
og Folks Rettigheder" ratificerede Den Demokratiske Republik São Tomé
& Príncipe Det Afrikanske Charter om Menneskers og Folks Rettigheder
den 2. maj 1986 og gik videre til at deponere det i overens-stemmelse med
de krævede vilkår den 28. juli 1986.

b. FN's Verdenserklæring om Menneskerettigheder?

I Den Demokratiske Republik São Tomé & Príncipes Forfatning, kund-
gjorde lov 1/2003, artikel 12, nr. 2, om internationale forbindelser São
Tomé & Príncipes tiltrædelse af "Verdenserklæring om Menneskerettig-
heder og dens principper og mål om Den Afrikanske Union og De Fore-
nede Nationer."

c. Andre konventioner, der beskytter grundlæggende menneskeret-
tigheder?

Vedrørende andre konventioner, der beskytter grundlæggende menne-
skerettigheder, er det værd at nævne artikel 13 i Den Demokratiske Re-
publik São Tomé & Príncipes Forfatning, der indeholder følgende be-
stemmelse:

Artikel 13
Modtagelse af Folkeret

1. Reglerne og principperne i generel eller almindelig folkeret udgør en
integreret del af São Tomés ret.

2. De regler, der er indeholdt i internationale konventioner, traktater og
aftaler, der er gyldigt godkendt og ratificeret af de respektive kompe-tente
organer, er gyldige i São Tomés retsorden efter deres officielle of-
fentliggørelse og så længe de binder Staten São Tomé internationalt.

3. De regler, der er indeholdt i internationale konventioner, traktater og
aftaler, der er gyldigt godkendt og ratificeret af de respektive kompe-tente
organer, har efter deres ikrafttræden i den internationale og inter-ne orden
forrang for alle interne lovgivningsmæssige og normerende retsakter af
infra-konstitutionel værdi.

Deltagelse i verdensordenen førte Staten São Tomé & Príncipe til inter-
nationalt at påtage sig en række forpligtelser om beskyttelse af menne-
skerettigheder, navnlig gennem ratifikation af nogle relevante retslige
instrumenter. I denne henseende ratificerede São Tomé & Príncipe Kon-
ventionen om Barnets Rettigheder (CRC) i 1991 og i 2003 Konventionen



/

94

om Afskaffelse af Alle Former for Diskrimination imod Kvinder (CE-
DAW).

Vedrørende de retslige instrumenter, som São Tomé & Príncipe har un-
derskrevet på FN-plan, blev Den Internationale Konvention om Civile og
Politiske Rettigheder (ICCPR) og Den Internationale Konvention om
Økonomiske, Sociale og Kulturelle Rettigheder (ICESCR) underskrevet i
1995.

Tillægsprotokollen til Den Internationale Konvention om Civile og Poli-
tiske Rettigheder, Den Internationale Konvention om Afskaffelse af Alle
Former for Racediskrimination, Den Valgfrie Protokol til Konventionen
om Afskaffelse af Alle Former for Diskrimination imod Kvinder, Kon-
ventionen imod Tortur og Anden Grusom, Umenneskelig eller Ned-
værdigende Behandling, Den Anden Tillægsprotokol til Den Internatio-
nale Konvention om Civile og Politiske Rettigheder vedrørende afskaf-
felse af dødsstraffen og endelig Den Internationale Konvention om Be-
skyttelse af Alle Vandrende Arbejdstagere og Deres Familiemedlem-mers
Rettigheder blev efterfølgende underskrevet i år 2000.

6. Findes der juridisk litteratur vedrørende São Tomés ret (bøger, der er
skrevet om emner inden for São Tomés ret)?

Der er ingen juridisk litteratur vedrørende São Tomé & Príncipes ret. Som
tidligere angivet, har São Tomé & Príncipe eksisteret som land i 43 år og
på grund af forfatningsmæssige overgangsbestemmelser, er po-rtugisisk
ret forud for uafhængigheden forblevet i kraft, f.eks. Den Bor-gerlige
Lovbog og Lovbogen om Borgerlig Retspleje.

Selv om ny lovgivning er godkendt siden uafhængigheden, er den lov, der
er i kraft i landet, baseret på den portugisiske tradition og der er in-gen
litterære værker om São Tomé & Príncipes lovgivning.

Som følge heraf anvendes portugisiske litterære værker på universiteter og
af jurister med tilpasninger til den nationale virkelighed, eftersom man i
betragtning af rettens udvikling i den portugisiske ret har skrin-lagt
løsninger, der endnu ikke findes i São Tomé & Príncipe.

Det bør også bemærkes, at der kun har været universiteter i landet i un-der
10 år og at de fleste jurister har taget deres uddannelse i udlandet.”

I en mail af 4. september 2019 har Vidne 8 bekræftet, at privatretligt an-svar uden
for kontrakt forældes efter 3 år, jf. artikel 498 i den borgerlige lovbog.



/

95

Der er fremlagt hjælpebilag fra Stena Oil med gengivelse af tre bestemmelser om
grundlæggende rettigheder og retten til en retfærdig rettergang. Af bilaget fremgår
følgende:

”…
1. Den são tomésiske forfatning, artikel 40

Artikel 40: Retsgarantier ved straffeproces
1. Straffeproces skal overholde alle retsgarantier.
2. Enhver tiltalt er formodet uskyldig indtil beviseligt skyldig, på-

dømt inden for den korteste tid under overholdelse af retsgaran-
tier.

3. Tiltalte har ret til at vælge forsvarsadvokat og til at blive assiste-ret
af ham i alle dele af sagen, loven specificerer de tilfælde og
aspekter hvor bistand er obligatorisk.

4. Enhver instruktion er indenfor kompetencen af en dommer, som
må, inden for lovens vilkår, delegere til andre enheder det at
praktisere instruktionsbeføjelser som ikke direkte påvirker
grundlæggende rettigheder.

5. Straffeproces har en akkusatorisk struktur med gennemførelsen af
hovedforhandlingen og instruktionshandlinger er subordine-ret
princippet om mod-afhøring.

6. Ethvert bevis optaget ved tortur, magt eller krænkelse af den fy-
siske eller moralske integritet af et menneske, krænkende ad-gang
til privatlivet, i hjemmel, i korrespondance eller i telekom-
munikation, er ugyldig.

7. Ingen sag kan fjernes fra domstolen hvis kompetence er blevet
fastslået i tidligere lov.

2. FN’s Verdenserklæring om Menneskerettighederne (1948), artikel
10:

Artikel 10
Enhver har under fuld behandling krav på en retfærdig og offentlig
rettergang ved en uafhængig og upartisk domstol, når der skal træf-fes
en afgørelse med hensyn til hans rettigheder og forpligtelser og med
hensyn til en hvilken som helst mod ham rettet strafferetslig anklage.

3. Afrikanske Charter for Menneskerettigheder, artikel 7:

Artikel 7
Ethvert individ skal have ret til at have sin sag hørt. Dette omfatter:



/

96

· Retten til en appel til de kompetente nationale organer volde-
lige handlinger og krænkelser af hans grundlæggende rettig-
heder som anerkendt og garanteret i konventioner, love, re-
gulering og sædvane i kraft;

· Retten til at være formodet uskyldig indtil bevist skyldig ved
en kompetent domstol eller ret;

· Retten til et forsvar, herunder retten til at blive forsvaret ved en
advokat af hans valg;

· Retten til at få prøvet sin sag inden rimelig tid ved en upar-tisk
domstol eller ret.

Ingen kan dømmes for en handling eller undladelse som ikke udgjor-de
en retlig strafbar forbrydelse på tidspunktet hvor den blev udført. Ingen
straf må udmåles for en overtrædelse som der ikke var bestem-melser
for på tidspunktet hvor den blev udført. Straf er personlig og kan kun
pålægges over for gerningsmanden.”

Firmaet Vieira de Almeida & Associados har anført følgende:

” III. Spørgsmål

Hvad er de generelle forældelsesregler i henhold til lovgivningen i São
Tomé og Príncipe?

[Vda Legal Partners] Den generelle forældelsesfrist i São Tomé er 20 år
(jf. Civil Code § 309).

a. Gælder de samme regler for erstatningskrav uden for kon-
trakt/uagtsomhed?

[VdA Legal Partners] Nej. For krav vedrørende erstatningsansvar uden
for kontrakt (retsbrud eller uagtsomhed) er forældelsesfristen 3 år (jf.
Civil Code § 493.1).

b. Hvornår løber forældelsesfristen fra?

[VdA Legal Partners] Generelt begynder forældelsesfristen at løbe fra
det tidspunkt, hvor den underliggende rettighed kan udnyttes (jf. Civil
Code § 306.1). I erstatning uden for kontrakt, hvilket det tyder på, at
der er tale om her, begynder forældelsesfristen at løbe fra det tidspunkt,
hvor sagsøger bliver opmærksom på sine rettigheder op-stået som følge
af sagsøgtes uretmæssige/ulovlige handling [jf. Civil Code § 498.1].



/

97

c. Kan et erstatningskrav fortabes inden forældelsesfristens udløb
som følge af sagsøgers passivitet i forhold til at forfølge sit krav
(retsfortabende passivitet)?

[VdA Legal Partners] Nej. Sagsøgers inaktivitet eller passivitet i for-
ældelsesperioden medfører ikke fortabelse af rettigheder.

d. Vedlæg venligst kopi af de regler, som regulerer forældelse af civi-
le krav i henhold til forældelsesloven.

[VdA Legal Partners] Se vedlagte bilag I.

e. Vedlæg venligst henvisninger til og kopi af al tidligere retspraksis
fra retten i São Tomé & Príncipe vedrørende fortolkningen af
ovennævnte bestemmelse om forældelse. Angiv venligst også, så-
fremt der ikke eksisterer ovenfornævnte retspraksis.

[VdA Legal Partners] Der findes ikke organiserede databaser med
eksisterende retspraksisi São Tomé, som kan tilgås af praktiserende
advokater. Praktiserende advokater og retterne i Sao Tomé vil sæd-
vanligvis benytte sig af portugisiske retsgrundsætninger og retsprak-sis
for at styrke deres juridiske argumenter og ved afsigelse af afgø-relser,
da saotomesisk lovgivning stadig svarer til (og i nogle tilfælde er
identisk med) portugisisk lovgivning – NB ”Civil Code” og ”Civil
Procedure” er ikke ændret, siden São Tomé var en portugisisk kolo-ni.
Der henvises i den forbindelse til følgende domme afsagt af po-
rtugisiske domstole vedrørende fortolkningen af ovennævnte be-
stemmelser om forældelse:

Sagsnummer Domstol Dato
02B950 Supreme Court

(Supremo Tribunal deJustifa)
18.04.2002

00949/14.3 Central Administrative Court for the 
North of Portugal

05.02.2016

(Tribunal Central Administrative Norte)
54/14.2 Central Administrative Court for the 

North of Portugal
23.06.2016

(Tribunal Central Administrative Norte)
08572/12 Central Administrative Court for the South 

of Portugal
22.06.2017

(Tribunal Central Administrative do Sul)

f. Henvis venligst til og vedlæg kopi af al tidligere retspraksis fra ret-
ten i São Tomé & Príncipe vedrørende tab af rettigheder som følge



/

98

af passivitet samt eventuelle retsregler vedrørende passivitet. An-
giv venligst også, såfremt der ikke findes nogen regler vedrørende
passivitet eller retspraksis vedrørende formalitet.

[VdA Legal Partners] Se afsnit e. ovenfor.

2. Kan uagtsomhed udgøre ansvarsgrundlag i henhold til lovgivnin-
gen i São Tomé, dvs. kan en uagtsom part drages til ansvar for tab
påført skadelidte som følge af uagtsomhed?

a. Kan en part, som bevidst påfører en anden part et tab, blive draget
til ansvar i henhold til lovgivningen i São Tomé for det tab, som den
skadelidte part har lidt?

[VdA Legal Partners] Det generelle princip om erstatningsansvar er be-
skrevet i Civil Code § 483.1, og lyder: ”Enhver som, uanset om det er med
forsæt eller ved en uagtsomhandling, uretmæssigt krænker en anden
persons rettigheder eller enhver anden lovbestemmelse, der har til formål
at beskytte en tredjeparts interesser, skal betale erstatning til den
skadelidte part for skader opstået som følge heraf.”

Under hensyntagen til ovenstående kan det konstateres, at der som ho-
vedregel ikke er noget erstatningsansvar (for skader eller tab) uden skyld
(uagtsomt eller med forsæt), og at der kræves bevis for sådan skyld eller
uforsvarlighed, jf. Civil Code § 483.2.

I store træk kan begrebet ansvar/uforsvarlighed baseres på:

a. Uagtsomhed: som almindeligvis forstås som manglende overholdelse
af en generel pligt til at udvise omhu; som fx (I) hvis en person hand-ler
hensynsløst og derved ikke forudser et retsstridigt resultat, hvil-ket en
normal person under normale omstændigheder ville forudse (”bonus
pater familias ” eller ”fornuftig mand”  kriteriet), eller (II) hvis en
person foretager en handling uden at udvise den nødvendige agtpå-
givenhed for at undgå et retsstridigt resultat, som han/hun forudså
muligt;

b. Forsæt/dolus: som sædvanligvis forstås som en situation, hvor perso-
nen bevidst foretager en retsstridig handling og derved accepterer, at
skaderne vil (eller kan) opstå som følge heraf.

For at en person således kan blive erstatningspligtig skal følgende
(kumulative) betingelser opfyldes:



/

99

1. En part skal foretage en handling eller undladelse, som medfører/ vol-der
skade på en anden part; og

2. handlingen/undladelsen skal foretages som følge af forsæt eller
uagtsomhed; og

3. der skal være årsagssammenhæng mellem handlingen eller undla-
delsen og

1. skaden.

b. Betragtes det i henhold til lovgivningen i São Tomé & Príncipe
som uagtsomt/culpøst at handle i overensstemmelse med en dom
afsagt af São Tomés Højesteret?

[VdA Legal Partners] Nej. En person, som handler i overensstemmel-se
med en dom afsagtaf en domstol i São Tomé, endda af den saoto-
mesiske Højesteret, handler ikke uagtsomt eller culpøst. En bonus pater
skal overholde/ forventes at overholde en afgørelse afsagt af en domstol
i São Tomé, navnlig når den er afsagt af den saotomesiske Højesteret.
Det bemærkes, at den generelle opfattelse er, at domme afsagt af den
saotomesiske Højesteret er lovlige.

3. Er privat ejendomsret et juridisk begreb i São Tomé & Príncipe?

a. Er reglerne vedrørende privat ejendom absolutte eller kan staten
São Tomé & Príncipe i henhold til gældende lovgivning eller en
endelig dom Konfiskere eller ekspropriere privat ejendom, herun-
der varer?

[VdA Legal Partners] Uagtet at den private ejendomsret er en grund-
læggende rettighed i henhold til § 47 i São Tomés forfatning, er den
privat ejendomsret ikke en absolut rettighed; den kan være underlagt
restriktioner som fx (I) ekspropriation foretaget af hensyn til almen-
vellets interesse og (II) konfiskation, når retten afsiger dom i straffe-
retlige sager, og de konfiskerede aktiver, varer eller værdigenstande på
den ene eller anden måde er relateret til den kriminelle handling – dette
følger af Civil Code § 101 i henhold til lov nr. 6/2012.

b. Vil staten São Tomé & Príncipe, som følge af en konfiskation i
henhold til en endelig dom, være berettiget til at sælge aktiver-
ne/varerne til tredjepart?

[VdA Legal Partners] Ja. Konfiskerede varer/aktiver vil blive en del af
statens privateejendom, dvs. staten overtager ejendomsretten til de



/

100

konfiskerede varer/aktiver og dermed er berettiget til at afhænde dis-se.

c. Vil tredjepart ifalde ansvar over for den oprindelige ejer af aktivet
ved køb af sådanne aktiver/varer fra staten São Tomé & Príncipe?

[VdA Legal Partners] Nej. I henhold til saotomesisk ret anses statens
aktivitet som værende lovlig og retsmæssig, dvs. når tredjepart køber
aktiver fra staten, er denne tredjepart berettiget til at forudsætte, at
vedkommende overtager aktivet fra den retsmæssige ejer, og at be-
stræbelserne på at afhænde varen/aktivet var retmæssigt igangsat og
gennemført – princippet om lovlighed og forudsætningen herom er
fastlagt i Administrative Procedure Code §§ 3, 114 121 og 141, i hen-
hold til lovbestemmelse 25/2005.

d. Vil den tidligere ejer af det konfiskerede aktiv på nogen måde væ-
re berettiget til at vindicere det konfiskerede aktiv, hvis en dom fra
Højesteret i SãoTomé & Príncipe fastslår konfiskationens lovlig-
hed?

[VdA Legal Partners] Efter vores opfattelse vil den tidligere ejer ikke
være berettiget til at vindicere det konfiskerede aktiv i en situation som
beskrevet ovenfor. En tredjepart, som køber konfiskerede akti-ver fra
staten i overensstemmelse med den gældende fremgangsmå-de, har
gyldig adkomst.

e. Antaget at en sælger af en vare ikke har gyldig adkomst til den
solgte vare og ikke har ret til at disponere over denne vare, kan den
retmæssige ejer af varen så, i henhold til lovgivningen i São Tomé,
vindicere varen fra en køber, som erhvervede varerne i ond tro om
sælgers manglende adkomst?

[VdA Legal Partners] I princippet, ja, men sælgerens manglende ad-
komst samt salgets og købets ugyldighed skal forud herfor pådøm-mes
af en domstol. På grundlag af en sådan erklæring om ugyldig-hed vil
den retmæssige ejer være berettiget til at vindicere varerne fra en køber
i ond tro.

4. Er retten i São Tomé & Príncipe i henhold til lokal lovgivning be-
rettiget til 10 % (eller anden procentdel) af bøden? Henvis venligst
til de relevante love og bestemmelser.

[VdA Legal Partners] Ja, dette udspringer af den fortolkning, som
retten har foretaget af den tidligere Court’s Fees Code og af den gæl-



/

101

dende New Court’s Fees Code § 8/5, i henhold til lovbestemmelse nr.
11/2017.

5. Har São Tomé & Príncipe underskrevet nogle af nedenstående kon-
ventioner:

a. Det afrikanske menneskerettighedscharter?

[VdA Legal Partners] Ja.

b. FNs verdenserklæring om menneskerettigheder?

[VdA Legal Partners] Ja.

c. Andre konventioner til beskyttelse af menneskerettigheder?

[VdA Legal Partners] N/A
6. Findes der juridisk litteratur om lovgivningen i São Tomé (bøger

om emner indenfor lovgivningen i São Tomé)?

a. Såfremt sådanne tekstbøger findes, angiv venligst en litteraturliste.

[VdA Legal Partners] Der findes ingen tekstbøger om lovgivningen i São
Tomé. Som nævnt ovenfor refereres der dog sædvanligvis til portu-gisiske
regler og domstolsafgørelser som følge af ligheden mellem po-rtugisisk og
saotomesisk ret.”

Vidne 9 har i en udateret erklæring fra 2019 anført:

” I. Introduktion
I forbindelse med retssagen mellem Stena Oil AB (som sagsøger) og
Monjasa A/S m.fl. (som sagsøgte), som verserer for Vestre Landsret, blev
Vieira de Almeida & Associados (”VdA”) af det danske Advokatfirma 2,
bedt om besvare specifikke opfølgende spørgsmål relateret til
lovgivningen på São Tomé & Principé.

Besvarelse på disse spørgsmål blev udarbejdet af VdA i samarbejde med
VdA’s juridiske samarbejdspartner på São Tomé & Príncipe, VNA
advokatkontor.

Analysen og konklusionerne anført nedenfor er udtrykkeligt begrænset til
forhold anført heri, og der kan ikke drages konklusioner ud over hvad der
fremgår heri.



/

102

I. Spørgsmål

[ Advokatfirma 2 ] Kan den oprindelig ejer af aktiver fortabe retten til at
gøre et krav om vindikation eller et krav om erstatning gældende som
følge af egen skyld eller uagtsomhed/uforsigtighed.

VdA Legal Partners: Hvad angår erstatningskrav som følge af ansvar
uden for kontrakt, er det generelle princip (som angivet i Civil Code §
483, stk. 1), at enhver person/enhed, som forsætligt eller uagtsomt ulov-
ligt overtræder en andens rettighed eller en lovbestemmelse, der har til
formål at beskytte fremmedes interesser, er forpligtet til at kompensere
den skadelidte part for tab lidt som følge af en sådan overtrædelse. I
henhold til Civil Code § 487, stk. 1, er det således den skadelidte part, som
skal bevise, at den handling/det faktum, som har forårsaget de tab, for
hvilke denne søger at opnå kompensation, blev udført med vilje.

Hvad angår uagtsomhed, beskrives det i Civil Code § 494, at hvor an-
svaret er baseret på uagtsomhed, kan den specifikke tilkendte erstat-ning
med rimelighed fastsættes til et beløb, der er lavere end det tab, som den
skadelidte part rent faktisk har lidt så længe (i) udøverens ni-veau af
uforsvarlighed (ii) udøverens og den skadelidtes økonomiske situation
samt (iii) andre af sagens omstændigheder retfærdiggør dette.

I forhold til den skadelidte parts forsæt / uagtsomhed fremgår det af Ci-vil
Code § 570, stk. 1, at “Såfremt den skadelidte part, ved egen skyld, med-
virker til forekomsten eller forøgelsen af tabet, er det op til retten at
beslutte, baseret på hver enkel parts skyld og heraf følgende konsekvenser,
hvorvidt disse tab helt eller delvist skal dækkes eller slet ikke dækkes ”.

Som en konsekvens heraf kan erstatningskravet reduceres eller fortabes i
sin helhed, som følge af den skadelidte parts skyld og/eller uagtsom-hed
(egen skyld).

Såfremt det pågældende aktiv ikke længere eksisterer (eller køberen/er-
hververen af aktivet ikke længere er i besiddelse af dette), er det ikke
muligt at gøre krav om vindikation gældende. I stedet bør der fremsæt-tes
et erstatningskrav. I sådan tilfælde vil reglerne og principperne for at gøre
erstatningskrav gældende, dvs. forældelse, uforsvarlighed og egen skyld i
forbindelse med erstatningskrav, være gældende.

[ Advokatfirma 2 ] Finder Penal Code § 105 anvendelse i sagen mellem
Stena Oil og Monjasa, jf. spørgetemaet fra OADL (3.d)?



/

103

VdA Legal Partners: Efter vores opfattelse er Stena Oils konklusioner
ikke korrekte. Vi er således nødt til at genbekræfte vores tidligere
standpunkt, som er følgende:

(i) I henhold til STP’s lovgrundlag vil den tidligere ejer af det konfiske-
rede aktiv ikke kunne vindicere det konfiskerede aktiv efter en dom fra
Højesteret fastslår konfiskationens lovlighed;

(ii) Stena Oil henviser til Criminal Code § 105 til støtte for deres stand-
punkt. I modsætning til Stena Oils påstand giver denne lovbestem-
melse dog ikke nogen lovfæstet ret til at kræve ejendomsret over el-ler
vindicere det konfiskerede aktiv;

(iii) Fra vores perspektiv har Stena Oil tydeligvis misforstået to forskel-
lige forhold. Dels (1) retten til at kræve ejendomsret over varerne, og
dels (2) retten til at kræve kompensation for tabet af ejendomsret over
varerne;

(iv) Det er værd at bemærke, at ejeren af det konfiskerede aktiv i hen-
hold til Criminal Code § 105 udelukkende er berettiget til at kræve
kompensation for tab af ejendomsret over aktivet, som udøveren af
den kriminelle handling, som har ført til konfiskationen, er ansvar-lig
for;

(v) Begge interesser er beskyttelsesværdige: den tidligere adkomstha-
vers ejendomsret over de konfiskerede aktiver og den nuværende ejers
ejendomsret. Med henblik på at yde en sådan beskyttelse har lovgiver
fundet den mulige balance ved at beskytte den nye ejers aktiver
samtidig med, at den tidligere ejer bliver tildelt retten til at opnå
kompensation for dennes tab ved at lægge sag an mod den ansvarlige
person (udøveren af den kriminelle handling) for den til-svarende
betaling;

(vi) Endvidere ender lovgrundlaget med at sikre større beskyttelse til
den tidligere ejer af aktivet ved at etablere retten til at modtage
kompensation fra staten i tilfælde af, at den første ansvarlige person
(lovovertræderen og udøveren af den kriminelle handling) er ude af
stand hertil.

Når det er sagt, kan de af den nye ejer (retteligt og lovligt) erhvervede
aktiver under ingen omstændigheder omstødes i henhold til Criminal Code
§ 105. Ovennævnte lovbestemmelse muliggør endvidere ikke, at Monjasa
er erstatningsansvarlig, idet Monjasa ikke anses som værende “udøver af
den kriminelle handling ”, som har ført til konfiskationen.



/

104

Endelig giver henvisningen til portugisisk lov og retspraksis ingen me-
ning, idet det generelt i Portugal, i modsætning til i São Tomé, ikke er
muligt at konfiskere aktiver ejet af tredjemand. Ligeledes tillader portu-
gisisk ret ikke, at tredjemand kræver kompensation for tab af ejendoms-ret
som følge af konfiskation, som det er udtrykkeligt bestemt i STP.

[ Advokatfirma 2 ] Finder Penal code §§ 286, 892 og 894 anvendelse i
sagen mellem Stena Oil and Monjasa, jf. spørgetemaet fra OADL (3.e)?

VdA Legal Partners: STP Civil Code § 892 et sequitur regulerer salg af
aktiver foretaget af sælgere, som ikke har adkomst til de solgte varer el-ler
legitimitet til at sælge aktiverne til den pågældende køber (“venda de bens
alheios”). Denne ordning regulerer juridiske handlinger, hvor-ved en given
person sælger et aktiv, som tilhører en anden person som om det var hans
eget, mod betaling, og dette gælder for sådanne salg, uanset om sælger
rent faktisk var bekendt med, at aktivet ikke tilhørte ham. Dette betyder, at
sælger enten kan være bekendt med, at han sæl-ger noget, som ikke er
hans, som var det hans (en sælger i ond tro), eller han kan simpelthen være
uvidende herom (en sælger i god tro). Denne sondring er afgørende for
forståelsen af Stena Oils stilling, ifølge hvil-ken: “Salg af andre personers
varer er ugyldigt, hvor sælger mangler legitimi-tet hertil; men sælger kan
ikke modsætte sig omstødelsen over for en køber i god tro, ligesom en
køber i ond tro ikke kan modsætte sig over for en sælger i god tro.”) (sic)

I henhold til STP Civil Code § 892 er et salg foretaget af en sælger af et
aktiver, som ikke tilhører ham, og som er solgt til en køber, som om de
tilhørte sælger, ugyldigt. Ugyldigheden er gældende mellem sælgeren
uden adkomst til de solgte aktiver og køberen af disse. En sælger i ond tro
kan dog ikke hævde, at salget er ugyldigt over for en køber i god tro, og
det samme gælder for en køber i ond tro (dvs. hvem der var vi-dende om,
at sælger ikke havde legitim adkomst til de købte aktiver), hvor sælger var
i god tro. 3

§ 894 regulerer konsekvenserne af et salg, som er ugyldigt i henhold til §
892, hvor mindst én af parterne til salgskontrakten var i god tro. I hen-hold
til denne bestemmelse er en køber, der har handlet i god tro, beret-tiget til
at kræve fuld erstatning for prisen betalt for aktiverne, også selv om
aktiverne i mellemtiden er bortkommet, forringet eller har tabt vær-di af
andre årsager.

Såfremt én af parterne til salgskontrakten har handlet i god tro, og den
anden part har handlet i ond tro, vil førstnævnte være berettiget til at



/

105

gøre erstatningskrav gældende over for sidstnævnte for alle tab, som ik-ke
ville være lidt, såfremt kontrakten havde været gyldig eller ikke hav-de
været indgået til at begynde med.

Kort sagt er § 892 et sequitur udelukkende juridisk bindende og retskraf-
tig mellem sælger og køber. I forhold til hvordan det stiller den oprin-
delige ejer, hvor Stena Oil gør gældende, at sidstnævnte skal påberåbe sig
ugyldighed i henhold til § 286 et sequitur, er dette ikke korrekt.

STP Civil Code § 286 et sequitur regulerer omstødelse af juridiske hand-
linger generelt. Disse regler gælder for “venda de bens alheios ”-ordnin-
gen, på et underordnet niveau og med undtagelser, når parterne til den
pågældende salgskontrakt har handlet i god eller ond tro. Med mindre det
fx kan påvises, at begge parter til salgskontrakten var i ond tro, dvs. at de
begge var bekendt med, at de solgte aktiver ikke tilhørte sælger / at sælger
ikke havde gyldig adkomst til de solgte aktiver, finder Civil Code § 289
ikke anvendelse (jf. professor Paulo Olavo Cunha i “Venda de Bens
Alheios” , side 5431). Tværtimod vil STP Civil Code § 894 finde
anvendelse.

Når det er sagt, hvad angår den oprindelige ejer, som ikke har adgang til at
benytte sig af enten ordningen iht. § 892 et sequitur, hævdes det, at den
pågældende salgskontrakt simpelthen er virkningsløs over for den
oprindelig ejer, og at den ikke ændrer den oprindelige ejers ejendoms-ret
til aktiverne (der henvises til side 464 i ovennævnte undersøgelse, som
også henviser til to retsafgørelser vedrørende dette spørgsmål) – jf. STP
Civil Code §§ 802 and 406 (2). Det, den oprindelige ejer, kan gøre, som
beskrevet ovenfor, er at gøre et krav om vindikation gældende (ação de
reinvidacação).

Som det gøres gældende i Kendelse afsagt af Appelretten i Lissabon den
12-1-20122, mangler den oprindelige ejer legitimitet til at gøre sal-gets
ugyldighed gældende, da kontrakten i den forbindelse simpelthen vil være
virkningsløs, og den oprindelig ejer vil således være berettiget til at
anlægge en retssag om vindikation (en ação de reinvidicação), og denne
retssag vil udelukkende være mulig, såfremt sagsøgte stadig er i
besiddelse af det pågældende aktiv som beskrevet ovenfor.

Endelig skal det anføres, at ingen af de paragraffer, som Stena Oil hen-
viser til i deres svar på 3.e, rent faktisk er relevante for denne sag, idet §
892 et sequitur udelukkende er bindende og retskraftige mellem sælger og
køber. Endvidere er denne ordning ikke gældende for dem, og de kan ikke
gøre gældende, at salget er ugyldigt i henhold til § 286 et sequitur på
baggrund af ovenstående grunde.



/

106

[ Advokatfirma 2 ] Hvad er de retlige konsekvenser, såfremt et in-
ternationalt tribunal når til den konklusion, at en dom afsagt af de na-
tionale domstole er i modstrid med international lovgivning, som er
bindende for Sao Tome and Príncipe??

VdA Legal Partners: Afgørelser truffet af Højesteret er endelige og bin-
dende for denne sags parter, og der er ingen ankemulighed.

I det tilfælde at en kendelse afsagt af et Internationalt Tribunal – fx the
International Court of Arbitration (”Tribunalet ”) – er i modstrid med en
retskendelse afsagt af Højesteret (”Retten ”), hindrer denne kendelse
afsagt af Tribunalet ikke i sig selv retskraften eller gør dommen afsagt af
Højesteret i hovedsagen virkningsløs eller ugyldig. Til trods for at det
potentielt kan gøre São Tomé & Príncipe – og kun São Tomé & Príncipe –
ansvarlig for at erstatte de tab, som Tribunalet måtte finde erstat-
ningspligtige. Det må dog understreges, at Tribunalet ikke kan optræde
som ankeinstans i forhold til de beslutninger, der er truffet af Højesteret i
“hoved” -sagen. Retshandlinger, der har til formål at, erstatte tabene ville
faktisk skulle udløses via en separat retshandling uden indvirk-ning på den
nævnte højesteretskendelse, som ikke kan ankes, idet den er res in
judicata.”

Anbringender

Stena Oil har til støtte for de nedlagte påstande overordnet gjort gældende, at
Stena Oil havde ejendomsretten til olielasten, og at de sagsøgte var bekendt med
dette og handlede i ond tro, da de købte og bemægtigede sig olielasten i samarbejde
med São Tomé. De sagsøgte havde ikke føje til at antage, at São Tomé handlede
legitimt og retmæssigt kunne disponere over olielasten.

Det er bevist, at der forelå et klart brud på folkeretten, hvilket fremgår af vold-
giftskendelsen af 5. september 2016 fra Den Permanente Voldgiftsret. De dom-me,
der blev afsagt af de lokale domstole, var efter deres indhold så absurde, at der var
tale om åbenbart retsstridige handlinger, hvorved São Tomé tilegnede sig værdier
og afpressede de involverede aktører. Der var tale om statsudøvet pirateri, som de
sagsøgte ikke bør kunne støtte ret på. Selve straffeprocessen led af væsentlige
mangler og var en facade, der skulle legitimere São Tomés tileg-nelse af betydelige
værdier. Stena Oil blev aldrig indkaldt til et retsmøde i São Tomé forud for, at
lasten blev erklæret ”fortabt” til staten, lydoptagelser med kystvagten og andre
beviser blev undertrykt, og kaptajnerne fik ikke tilbudt tolkning. Straffeprocessen
foregik således i strid med grundlæggende processu-elle normer i den saotomesiske
forfatnings artikel 40, FN’s Verdenserklæring om Menneskerettighederne, 1948,
artikel 10 og artikel 7 i Det Afrikanske Char-



/

107

ter for Menneskerettigheder, hvorfor dommene fra São Tomé ikke skal respek-
teres, jf. princippet i retsplejelovens § 223 a. De sagsøgte kan ikke støtte ret på
handlinger i strid med folkeretten endsige en lokal dom afsagt i strid med folke-
retten på et illegitimt grundlag.

Stena Oil har til støtte for, at de sagsøgte er erstatningsansvarlige, videre anført, at
de sagsøgte kunne udlede af højesteretsdommen fra São Tomé, at dommen var
afsagt i strid med grundlæggende retsnormer, hvorfor de sagsøgte ikke be-rettiget
kunne handle i tillid hertil. Det er dokumenteret ved, at hverken Stena Oil eller
rederierne var involveret i retsprocessen, at sanktionsniveauet var fun-damentalt
uproportionelt og endelig, at de sagsøgte som branchekyndige uden videre kunne
udlede, at der ikke forelå smugling. Protestskrivelserne fra Stena Oils advokater,
DS Tankers advokat samt Duzgit Integrity og korrespondancen med Anuket
Emerald bragte de sagsøgte i ond tro. Endvidere var prisen for oli-en urealistisk lav
og indikerede, at handlen var illegitim. Højesteretsdommen fra São Tomé skal
derfor ikke anerkendes i Danmark, da det vil stride mod or-dre public.

Det følger af retsgrundlaget i São Tomé, forfatningens artikel 13, at internatio-nale
konventioner har direkte virkning i São Tomés nationale ret og har forrang for
nationale retsregler. Dette indebærer, at ejendomsovergangen fra Stena Oil til São
Tomé var ugyldig. Ejerskabet til olielasten tilkom dermed Stena Oil på tidspunktet,
da de sagsøgte indgik købsaftalen med São Tomé.

I forhold til ansvarsgrundlaget for de enkelte sagsøgte er det anført, at de sagsøgte
hver for sig var medvirkende til, at Stena Oil uberettiget fik frataget olielasten ved
henholdsvis at være formel køber af olien (Monjasa DMCC), af-hente olien
(Energizer Shipping ApS og Monjasa Chartering ApS), koordinere og forhandle
med São Tomé (Monjasa A/S), være ultimativ beslutningstager og aktiv deltager i
handlen (Sagsøgte 2) og endelig ved at formidle beta-ling af købesummen til São
Tomé (Monjasa Holding A/S). Sagsøgte 1 var end-videre involveret i sagen og
skulle i hvert fald have forhindret, at Monjasa DMCC, Energizer Shipping ApS,
Monjasa Chartering ApS, Monjasa A/S og Sagsøgte 2 foranledigede, at Stena Oil
uberettiget fik frataget olielasten. Ansvaret for Sagsøgte 2 og Sagsøgte 1 følger af
selskabslovens § 361.

Der er direkte kausalitet mellem Stena Oils tab og de sagsøgtes køb og afhent-ning
af olien. Der var i øvrigt ikke andre, der ville købe olien.

Stena Oil kan alternativt vindicere olielasten med den virkning, at Monjasa DMCC
skal erstatte Stena Oil værdien af olielasten.

Stena Oils tab svarer principalt til købsværdien af olielasten, subsidiært oliela-stens
salgsværdi i Vestafrika i oktober 2013. Der blev overført 8.080,678 metri-



/

108

ske ton heavy fuel oil (HFO) og 1.112,552 metriske ton marine gas oil (MGO) til
Monjasa DMCC. Beregning af købsprisen er baseret på et vægtet gennemsnit af
indkøbspriser for henholdsvis MGO og HFO. Salgsprisen opgøres som på bag-
grund af oversigten over leverancer af MGO og HFO i området i oktober 2013
samt underliggende fakturaer. De sagsøgtes vægring ved at dokumentere de priser,
som de solgte brændstof for i oktober 2013 i Vestafrika, skal tillægges processuel
skadevirkning med den konsekvens, at de af Stena Oil oplyste priser må lægges til
grund som retvisende.

Stena Oil er berettiget til at kræve rente fra den 22. oktober 2013, som er det
tidspunkt, hvor de sagsøgte retsstridigt tilegnede sig Stenas ejendom, jf. rente-
lovens § 3, stk. 5. Subsidiært er Stena Oil berettiget til procesrente fra sagens an-
læg.

Det bestrides, at erstatningskravet mod de sagsøgte var forældet, da Stena Oil
udtog stævning den 18. oktober 2016. Stena Oil stævnede tidligere end 3 år efter
skadens indtræden, jf. princippet i forældelseslovens § 2, stk. 4, der svarer til
forældelsesreglen efter artikel 306 i Den Borgerlige Lovbog ifølge são tomésisk
ret, hvorefter ” forældelsesfristen begynder, når retten kan udøves” . Skadens
indtræ-den, eller det tidligste tidspunkt for, hvornår retten kan udøves, må være
tids-punktet for deliktets fuldbyrdelse og formuetabets indtræden. Deliktet blev
fuldbyrdet og tabet lidt ved overførslen af lasten i perioden 18. - 22. oktober 2013.

Subsidiært er forældelsesfristens begyndelsestidspunkt suspenderet indtil efter den
18. oktober 2013, jf. princippet i forældelseslovens § 3, stk. 2, da det først ved endt
overførsel af lasten stod klart for Stena Oil, at den retsstridige hand-ling blev
gennemført, og da de sagsøgte indtil dette tidspunkt havde undladt at oplyse
identiteten på køberen og tilbageholdt væsentlige øvrige oplysninger.

Det bestrides, at New York-voldgiftskendelsen af 12. september 2014 har nega-tiv
retskraft i forhold til Stena Oils krav mod de sagsøgte, idet voldgiftssagen ikke
handlede om de spørgsmål, som foreligger til bedømmelse i denne sag.
Voldgiftssagen blev afgjort efter amerikansk ret inden for rammerne af en vold-
gifts- og lovvalgsklausul, der var aftalt i en konkret kontrakt indgået mellem Stena
Oil og Monjasa A/S. Denne sag skal derimod afgøres efter reglerne om er-
statningskrav uden for kontrakt i henhold til loven i São Tomé og de synspunk-ter
om international privatret og ordre public, som parterne har indtalt under sagen.
Endvidere tog voldgiftsretten alene stilling til et spørgsmål om modreg-ning og
fandt, at den ikke havde kompetence til at afgøre spørgsmål, der lå uden for
rammerne af den konkrete voldgiftsaftale.

Voldgiftsretten var ikke kompetent til at påkende erstatningskrav mod Monjasa
Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Energizer Shipping



/

109

ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2. Det er ikke strid med noget udstyk-ningsforbud, at
Stena Oil ikke forsøgte at inddrage disse parter i voldgiftssagen.

Grundlovens § 19 er ikke relevant, idet domstolene har kompetence til at prøve
folkeretlige spørgsmål, og regeringen har ikke givet udtryk for en holdning til
denne sag.

Stena Oil bestrider, at der er udvist egen skyld, da Stena Oil ikke instruerede
skibene om at mødes i São Tomés territorialfarvand, men derimod gav klare in-
strukser om det modsatte. En mulig egen skyld på dette punkt kan i hvert fald ikke
føre til, at Stena Oil derved fortabte retten til olielasten. Det var desuden berettiget
at indgå forliget med DS Tankers, da der var tvivl om, hvorvidt Stena Oil kunne få
medhold i et krav, og i hvert var der næppe udsigt til at få fuldbyr-det en
voldgiftskendelse herom, da ejeren af Merida Melissa gik konkurs. Det bestrides
endvidere, at den manglende forsikringsdækning har nogen betyd-ning, idet
forsikringsselskabet i givet fald ville være indtrådt i kravet mod de sagsøgte.

Stena Oil er berettiget til selv at vælge, mod hvilken skadevolder Stena Oil vil rette
sit krav. Stena Oil er derfor ikke afskåret fra at kræve betaling hos de sagsøgte, selv
om Malta vil kunne indtale et krav om erstatning for olielasten mod São Tomé i en
folkeretssag. I øvrigt vil det næppe være muligt at fuldbyr-de et krav mod São
Tomé, og Malta vil desuden ikke være forpligtet til at betale en del af et tilkendt
beløb til Stena Oil. De sagsøgte skal derfor heller ikke frifin-des for tiden.

Der skal ved fastsættelsen af sagsomkostninger tages hensyn til det forløb, der har
været med hensyn til forkyndelse og at få fastslået værneting for så vidt an-går
flere af de sagsøgte, og som har medført store udgifter og et unødvendigt
tidsforbrug for Stena Oil.

Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa DMCC, Monjasa Chartering
ApS, Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 har til støt-te for
afvisningspåstanden anført, at der i forhold til Monjasa A/S foreligger en endelig
voldgiftskendelse fra New York, som har retskraft i forhold Stena Oils krav over
for Monjasa A/S . Voldgiftssagen var anlagt som følge af Stena Oils uberettigede
ophævelse af en kontrakt, og ophævelsen var begrundet i købet af olielasten.
Voldgiftssagens hovedspørgsmål var derfor identisk med spørgsmå-let, som
behandles i denne sag. Stena Oil gjorde til støtte for et modregnings-krav de
samme synspunkter gældende, som de gør gældende under denne sag. Sagens
hovedspørgsmål er derfor allerede behandlet i voldgiftssagen, hvor Monjasa A/S
blev frifundet for modkravet. I forhold til de øvrige sagsøgte skal sagen afvises i
medfør af forbuddet mod udstykning, idet det havde været na-turligt at inddrage
kravet mod de andre sagsøgte i voldgiftssagen, hvilket disse



/

110

sagsøgte ikke ville have protesteret imod. Alle de sagsøgte havde en berettiget
forventning om, at mellemværendet vedrørende købet af olielasten var afsluttet
med voldgiftssagen.

Til støtte for frifindelsespåstanden har de sagsøgte gjort gældende, at kravet er
forældet, uanset om kravet rubriceres som et erstatningskrav eller et krav på
vindikation.

Stena Oils krav på erstatning uden for kontrakt forældes i medfør af loven i São
Tomé efter 3 år, jf. São Tomés Borgerlige Lovbog artikel 498, stk. 1. Forældelses-
fristen skal regnes fra det tidligste tidspunkt, hvor Stena Oil kunne gøre sit krav på
erstatning og/eller vindikation gældende jf. Den Borgerlige Lovbog artikel 306,
stk. 1, og artikel 498, stk. 1. Forældelsesfristen løber, uanset om skadevol-derne på
tidspunktet kunne identificeres med sikkerhed, og uanset om det ful-de omfang af
skaden/tabet var kendt. Loven i São Tomé minder dermed om dansk ret, idet det
afgørende er, om Stena Oil vidste, at der var et krav og hav-de anledning til at følge
op på dette.

Forældelsesfristen skal regnes fra den 9. oktober 2013, hvor Monjasa DMCC købte
Olielasten af São Tomé. Stena Oil havde den 11. oktober eller i hvert fald den 14.
oktober 2013 det fornødne grundlag for at kende de omstændigheder, som kunne
begrunde et muligt erstatningskrav. Stena Oil afbrød først forældel-sen ved
indlevering af stævning den 18. oktober 2016. Stena Oils krav er derfor forældet.

Stena Oils eventuelle vindikationskrav er også forældet, jf. Den Borgerlige Lov-
bog artikel 566, stk. 1. Stena Oils vindikationskrav kan ikke gennemføres in na-
tura, fordi Monjasa DMCC ikke længere er i besiddelse af olielasten. Konse-
kvensen heraf er, at Stena Oil i stedet er henvist til at rejse et krav om erstatning
uden for kontrakt.

De danske domstole har ikke kompetence til at pådømme spørgsmålet om lov-
ligheden af en suveræn stats magtudøvelse inden for egen jurisdiktion, jf.
grundlovens § 19. De danske domstole har således ikke kompetence til at tage
stilling til, om São Tomés konfiskation og efterfølgende salg af olielasten var
folkeretsstridig, da udenrigspolitik er et regeringsprærogativ. Domstolene kan tage
stilling til, om Højesterets dom af 20. juni 2013 var forkert og i strid med São
Tomés egen nationale ret, men ikke om den var i strid med Havretskonven-tionen.

De sagsøgte har endvidere gjort gældende, at de ikke er rette sagsøgte, fordi sa-gen
reelt vedrører spørgsmålet om, hvorvidt konfiskationen var lovlig, hvorfor kravet
burde have været rejst over for São Tomé. Ved at rejse kravet mod de sagsøgte
forsøger Stena Oil de facto at gøre de sagsøgte til folkeretssubjekter,



/

111

hvilket der ikke er grundlag for. Kravet bør rejses af Malta mod São Tomé, og det
er faktisk også sket. Stena Oil kunne alternativt have rettet erstatningskravet mod
rederne af de to skibe, som planlagde og påbegyndte den ulovlige Ship-to-Ship
overførsel af olielasten i São Tomés territorialfarvand.

Stena Oil har ikke bevist, at de sagsøgte har handlet ansvarspådragende. Priva-te
fysiske og juridiske personer skal kunne indrette sig i tillid til domme, der er afsagt
af en stat, som agerer inden for egen jurisdiktion og i overensstemmelse med
landets love. Selvom det på et senere tidspunkt måtte vise sig, at den på-gældende
stat har handlet folkeretsstridigt, ændrer dette ikke ved, at den fysi-ske eller
juridiske person har handlet retsmæssigt.

Stena Oils krav skal materielt vurderes og afgøres efter loven i São Tomé. Efter
forfatningen i São Tomé har domme fra landets Højesteret forrang i forhold til
folkeretlige kendelser. Den usikkerhed om retstilstanden i São Tomé, som eks-
perternes uenighed medfører, skal komme Stena Oil til skade som følge af reg-
lerne om bevisbyrde.

Ansvaret for krav på erstatning uden for kontrakt skal vurderes efter artikel 483,
stk. 1, i São Tomés Borgerlige Lovbog, hvorefter ansvarsvurderingen base-rer sig
på en forsæts- eller uagtsomhedsbedømmelse. Det er den, der påstår er-statning,
som skal løfte bevisbyrden for ansvarsgrundlaget. Et eventuelt erstat-ningsansvar
skal bedømmes i forhold til de oplysninger, som de sagsøgte havde på tidspunktet
for erhvervelsen af olielasten.

Monjasa DMCC har ikke har handlet ansvarspådragende, idet selskabet købte
olielasten i overensstemmelse med loven i São Tomé, dommen fra Højesteret var i
overensstemmelse med andre landes love og praksis, og Monjasa DMCC
indhentede selvstændig juridisk rådgivning, som betryggede Monjasa DMCC i
erhvervelsen af olielasten. Endvidere vurderede hverken det tyske Udenrigsmi-
nisterium eller den Danske Rederiforening, at købet var ulovligt, og Stena Oils
indsigelser om, at det angiveligt var ulovligt for Monjas DMCC at erhverve oli-
elasten, blev ikke underbygget. Stena Oil har heller ikke løftet bevisbyrden for, at
konfiskationen var folkeretsstridig, og efterfølgende begivenheder har ikke
betydning for vurderingen af, om Monjasa DMCC har handlet ansvarspådra-gende.

Det følger af loven i São Tomé, at det aldrig kan være ansvarspådragende at ef-
terleve statens handlinger. São Tomé handlede i overensstemmelse med landets
love, da myndighederne arresterede og tilbageholdt skibene og besætnings-
medlemmerne og pålagde rederne og kaptajnerne bøder, samt da de konfiske-rede
olielasten. Stena Oils indsigelser fremstod på grundlag af dialogen mellem
advokaterne udokumenterede, og Monjasa DMCC kunne derfor alene forholde



/

112

sig til, at den tidligere ejer af olielasten var utilfreds med de sanktioner, São Tomé
havde pålagt Stena Oil som følge af den ulovlige Ship-to-Ship overførsel.

Stena Oil har ikke løftet bevisbyrden for, at São Tomés konfiskation af olielasten
var folkeretsstridig. Det følger ikke af voldgiftskendelsen, at konfiskationen var
ulovlig, idet den ikke forholder sig isoleret til konfiskationen, men samlet til
sanktionerne. Voldgiftskendelsen af 5. september 2016 blev endvidere afsagt mere
end 3 år efter, at olielasten blev konfiskeret, og kan derfor ikke tillægges betydning
ved bedømmelsen af Monjasa DMCC’s ansvar.

Det bestrides, at der er kausalitet mellem Stena Oils påståede tab og de sagsøg-tes
handlinger, idet det ikke var de sagsøgte, som pådrog Stena Oil deres påstå-ede tab.
Stena Oil har ikke bevist, at tabet ikke ville være indtruffet, hvis Monja-sa DMCC
havde undladt at købe olielasten. Tabet indtraf allerede på det tids-punkt, hvor
Højesteret i São Tomé besluttede at stadfæste første instansafgørel-sen, hvorefter
Stena Oil effektivt mistede ejendomsretten til olielasten den 20. juni 2013.
Olielasten ville endvidere være blevet erhvervet af en anden køber, såfremt
Monjasa DMCC ikke havde købt den.

Der er ikke grundlag for at tilsidesætte dommen fra Højesteret i São Tomé som
værende i strid med ordre public.

Ordre public er relevant i tilfælde, hvor der skal ske fuldbyrdelse af et andet lands
retsafgørelse, hvilket ikke er tilfældet i denne sag. Der skal ved afgørelsen af denne
sag tages stilling til, om de sagsøgte efter saotomesisk ret handlede an-
svarspådragende ved at følge afgørelserne truffet af de saotomesiske myndig-heder.

Under alle omstændigheder er dommen fra Højesteret ikke åbenbart uforenelig
med dansk ret. Efter den saotomesiske straffelovs artikel 104 og artikel 105 kan der
ske konfiskation af en tredjemands ejendom. Den pågældende tredjemand kan søge
erstatning herfor hos staten, ligesom der er mulighed for, at vedkom-mende kan
intervenere i sagen under processen i São Tomé. Det er ikke bevist, at Stena Oil
ikke ville have kunnet intervenere i sagen, hvis Stena Oil havde for-søgt.

Voldgiftskendelsen fra Den Permanente Voldgiftsret omtaler i øvrigt ikke alvor-lige
folkeretsbrud, men er begrundet i en konkret afvejning af flere modsatrette-de
hensyn, ligesom kendelsen er afsagt med dommerstemmerne to mod én.
Voldgiftskendelsen konkluderede, at São Tomé udøvede sin suverænitet i over-
ensstemmelse med de folkeretlige principper om jurisdiktion, men at den ku-
mulative effekt af de sanktioner, som blev pålagt skibene og deres besætning,



/

113

var disproportional. Dansk materiel ret og lovgivningen i andre lande taler også for,
at olielasten kunne konfiskeres i en situation som den foreliggende.

Da sagsøgte har endvidere gjort gældende, at Stena Oils krav skal bortfalde som
følge af Stena Oils egen skyld, jf. artikel 570, stk. 1, i São Tomés Borgerlige Lov-
bog. Stena Oils egen skyld bestod i, at selskabet ikke sikrede sig, at Ship-to-Ship
overførslen blev foretaget uden for São Tomés territorialfarvand eller alternativt
med behørig tilladelse fra myndighederne i São Tomé. Herudover har Stena Oil
undladt at begrænse sit tab ved uden forudgående konsultation med de sagsøg-te at
have indgået forlig med DS Tankers mod betaling af 50.000 $. Stena Oil har
dermed effektivt afskåret sig fra at søge sig fyldestgjort hos den primære skade-
volder, som må være nærmest til at bære ansvaret for konfiskationen af oliela-sten.
Endvidere har Stena Oil ikke sørget for forsikringsdækning af olielasten eller
foretaget skridt til at søge sig fyldestgjort i forbindelse med sagen imellem Malta
og São Tomé.

Stena Oil har ikke dokumenteret sit påståede tab, jf. artikel 483, stk. 2, i São Tomés
Borgerlige Lovbog. Stena Oils opgørelser af såvel købsprisen som mar-kedsprisen
på det vestafrikanske marked i 2013 bestrides. Værdien af olielasten skal desuden
vurderes i lyset af arresten af skibene og konfiskationen af oliela-sten samt det
faktum, at olielasten blev købt af Monjasa DMCC uden specifika-tioner og
garantier. Det havde væsentlig indflydelse på værdien. Værdien må derfor opgøres
til den pris, som Monjasa DMCC betalte for olien.

Det bestrides, at olien kan vindiceres, idet São Tomé havde lovlig adkomst til
olielasten som følge af afgørelsen fra Højesteret i São Tomé. Monjasa DMCC
kunne derfor lovligt købe olielasten af São Tomé.

Stena Oil har ikke krav på rente med henvisning til rentelovens § 3, stk. 5, fra før
tidspunktet for indlevering af stævning den 18. oktober 2016. Stena Oil har været
vidende om Monjasa DMCC’s køb af olielasten siden oktober 2013. Der-for har
Stena Oil fra dette tidspunkt haft mulighed for at anlægge en retssag imod de
sagsøgte og derved samtidig sikre sig et rentekrav fra dette tidspunkt. Derudover
har de sagsøgte ikke været involveret i strafbare forhold, som kunne berettige Stena
Oil til rente fra et tidligere tidspunkt.

Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS og Energizer
Shipping ApS har gjort gældende, at de ikke har deltaget i købet af olielasten, og at
de dermed ikke kan pålægges ansvar.

Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 kan ikke gøres personligt ansvarlig for Ste-na Oils
påståede tab, hverken i deres egenskab af ultimative ejere af Monjasa-koncernen
eller i deres egenskab ledelsesmedlem i en række af de sagsøgte sel-skaber.
Monjasa Holding A/S og Monjasa A/S er aktieselskaber med begrænset



/

114

hæftelse, og Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 kan ikke som kapitalejere blive pålagt et
selvstændigt ansvar.

Til støtte for påstanden om frifindelse for tiden er det gjort gældende, at Malta på
vegne af Stena Oil har mulighed for at forfølge et erstatningskrav vedrøren-de
værdien af olielasten hos São Tomé. Det kan lægges til grund, at voldgiftssa-gen
mellem Malta og São Tomé forsat er verserende. Såfremt Malta får med-hold i sit
erstatningskrav, vil Stena Oil kunne søge sig fyldestgjort hos Malta, hvilket
overflødiggør denne retssag.

Landsrettens begrundelse og resultat

Afvisning

Det fremgår af voldgiftskendelsen af 12. september 2014 fra New York i sagen
mellem Monjasa A/S og Stena Oil, at voldgiftsretten ikke har realitetsbehandlet det
modkrav, som Stena Oil gjorde gældende til kompensation under sagen, og som
Stena Oil nu har rejst i denne sag i form af et krav om erstatning over for alle de
sagsøgte. Stena Oil er derfor ikke afskåret fra at få behandlet sit krav mod Monjasa
A/S i denne sag. Allerede derfor er Stena Oil heller ikke afskåret fra at rejse kravet
mod de øvrige sagsøgte i sagen.

Landsretten tager derfor ikke de sagsøgtes påstand om afvisning til følge.

Erstatning

Stena Oil har til støtte for sin påstand gjort gældende, at ejendomsretten til olien
tilkom Stena Oil, da olien blev losset over på tankskibet Energizer i dagene fra den
19.-22. oktober 2013, og at de sagsøgte hver især handlede ansvarspådra-gende ved
at bemægtige sig olien eller bistå hermed.

De sagsøgte har heroverfor gjort gældende, at ejendomsretten var overgået til
staten São Tomé og Príncipe, som havde konfiskeret olielasten, og at købet af olien
fra myndighederne i Sao Tomé og Príncipe skete på lovlig vis.

Spørgsmålet om, hvorvidt de sagsøgte har handlet ansvarspådragende ved at købe
olielasten af São Tomé og Príncipe, skal afgøres efter saotomesisk ret, jf. Vestre
Landsrets kendelse af 20. august 2018.

Efter sagens karakter og de spørgsmål, sagen angår, er grundlovens § 19 ikke til
hinder for, at landsretten kan behandle sagen.

Landsretten lægger til grund, at skibene Marida Melissa og Duzgit Integritys
forsøg på at foretage en Ship-to-Ship overførsel af olie i São Tomé og Príncipes



/

115

territorialfarvand uden tilladelse udgjorde strafbar overtrædelse af lovgivnin-gen i
São Tomé og Príncipe. Handlingsforløbet blev retsforfulgt under en sag mod
skibenes kaptajner, og ved dom af 29. marts 2013 blev skibenes ejere og kaptajner
straffet, og Stena Oils olielast blev konfiskeret. Dommen blev stadfæ-stet af São
Tomé og Príncipes Højesteret den 20. juni 2013. Den 8. august 2013 blev lasten
tilladt bortsolgt, og Monjasa DMCC indgik den 9. oktober 2013 afta-le om køb af
olien. Olien blev leveret den 19.-22. oktober 2013.

Det lægges efter besvarelserne fra de sagkyndige i saotomesisk ret af spørgsmål
3.b. videre til grund, at konfiskationen og det senere bortsalg af olien er beslut-tet
og foretaget af de kompetente saotomesiske myndigheder i overensstemmel-se med
lovgivningen i São Tomé og Príncipe, herunder straffelovens artikel 104.
Ejendomsretten til olien var således efter saotomesisk ret overgået til staten São
Tomé og Príncipe, og staten var berettiget til at sælge olien til Monjasa DMCC.

De sagkyndige har i svarene på spørgsmål 3.c. samstemmende erklæret, at en køber
under disse omstændigheder ikke ifalder erstatningsansvar over for den oprindelige
ejer ved at købe konfiskerede varer af staten. Efter besvarelserne af spørgsmål 3.d.
sammenholdt med indholdet af den saotomesiske straffelovs ar-tikel 105 kan varen
heller ikke vindiceres fra køberen.

Det forhold, at de saotomesiske retsafgørelser ikke ville kunne tillægges bin-dende
virkning her i landet, hvis dette ville være åbenbart uforeneligt med Danmarks
retsorden, kan ikke føre til, at det efter saotomesisk ret var erstat-ningspådragende
at disponere i tillid til disse afgørelser.

Efter det oplyste om betydningen af internationale konventioner efter saotome-sisk
ret, herunder for allerede afsagte domme, kan det forhold, at Den Perma-nente
Voldgiftsret i Haag den 5. september 2016 fastslog, at de idømte sanktio-ner,
herunder konfiskationen, samlet set ikke var proportionale, heller ikke be-grunde et
erstatningsansvar for de sagsøgte.

De sagsøgte har således efter saotomesisk ret ikke pådraget sig et erstatnings-
ansvar over for Stena Oil ved at købe den konfiskerede olielast af staten São Tomé
og Príncipe.

Som følge heraf tager landsretten de sagsøgtes påstand om frifindelse til følge.

Sagsomkostninger

Efter sagens udfald skal Stena Oil betale sagsomkostninger til Monjasa A/S,
Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Energizer
Shipping ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 med 2.315.195 kr.



/

116

Udgifterne i sagen udgør 1.860.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbi-stand.
Udgifter til vidnegodtgørelse, afhjemling og indhentelse af sagkyndig er-klæring,
oversættelse og tolkning udgør 455.195 kr.

Ud over sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget hen-syn
til, at de sagsøgte er repræsenteret ved samme advokatfirma, sagens om-fang,
kompleksitet og forløb, herunder de processuelle tvister under forberedel-sen og
udfaldet heraf, og hovedforhandlingens varighed på fem retsdage. Der er endvidere
taget hensyn til, at de sagsøgte Monjasa DMCC, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 efter det
oplyste ikke er momspligtige i Danmark.

THI KENDES FOR RET:

De sagsøgte, Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS,
Monjasa DMCC, Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2, frifindes.

I sagsomkostninger skal Stena Oil AB inden 14 dage betale 2.315.195 kr. til
Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC,
Energizer Shipping ApS, Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2.

Beløbene forrentes efter rentelovens § 8 a.



/