Højesteret finder ikke grundlag for at tilsidesætte konkurrencemyndighedernes afgørelser vedrørende påbud om nedsættelse af gebyr for betaling med Dankort på internettet og sta... Vis mere
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Konkurrence;

Påbud vedrørende gebyr for betaling med Dankort på internettet  

Dom afsagt den 4. april 2023

Sag 26/2021

Nets Denmark A/S (tidligere Nets Holding A/S)

mod

Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen

Der var ikke grundlag for at tilsidesætte konkurrencemyndighedernes afgørelser
vedrørende påbud om nedsættelse af gebyr for betaling med Dankort på internettet

Nets Denmark A/S ejer dankortsystemet og er eneste indløser af Dankortet. Det betyder, at
forretninger skal indgå en aftale med Nets for at kunne modtage betaling via Dankort. Når der
er tale om internethandel, skal forretningerne bl.a. betale et gebyr pr. dankorttransaktion.   

I 2012 og 2013 meddelte Konkurrence- og Forbrugerstyrelsen Nets påbud om at ændre de
gebyrer, som Nets på daværende tidspunkt pålagde forretninger, der lod kunder betale med
Dankort ved internethandel. I det første påbud blev Nets pålagt ikke at opkræve gebyrer, der
indebar anvendelse af urimelige priser og avancer. Nets ændrede herefter sine gebyrer, men
styrelsen fandt, at ændringen var utilstrækkelig. I det andet påbud blev Nets derfor pålagt ikke
at opkræve gebyrer, der gennemsnitligt var på mere end 1,20 kr. pr. transaktion. Det andet
påbud var gældende frem til 31. december 2014.

Afgørelserne blev indbragt for Konkurrenceankenævnet, der nåede til samme resultat som
styrelsen. Begge afgørelser blev derefter indbragt for og stadfæstet af landsretten.

Spørgsmålet for Højesteret var, om der var grundlag for at tilsidesætte konkurrence-
myndighedernes afgørelser.

Efter betalingstjenesteloven må der ved fastsættelse af gebyr mv. i forbindelse med
gennemførelse af betalingstransaktioner med bl.a. Dankort ikke anvendes urimelige priser og
avancer. Ved urimelige priser og avancer forstås priser og avancer, der er højere, end hvad der
ville være tilfældet under virksom konkurrence. I forarbejderne til loven har lovgivningsmagten
lagt til grund, at der ikke er fuld og reel konkurrence på betalingskortmarkedet.   

Højesteret udtalte på den baggrund, at der ikke var grundlag for at fastslå, at
konkurrencemyndighederne skulle have foretaget en markedsanalyse med henblik på at
vurdere, om der var virksom konkurrence på betalingskortmarkedet.

Nets anførte, at konkurrencemyndighederne havde begået en række fejl ved skønnet over, om
Nets’ prise r og avancer var urimelige.

Højesteret udtalte hertil bl.a., at afgørelsen af, om der anvendes urimelige priser og avancer,
ifølge forarbejderne må ske gennem en hypotetisk præget bedømmelse af forholdene, som de
ville være i et konkurrencepræget marked.   

Højesteret bemærkede, at domstolene kan prøve bl.a., om konkurrencemyndighedernes skøn
hviler på et urigtigt eller mangelfuldt grundlag. Det påhviler som udgangspunkt den, der



anfægter myndighedernes skøn at godtgøre, at der foreligger mangler ved grundlaget for
skønsudøvelsen, og at manglerne har haft betydning for afgørelsens indhold.

Højesteret udtalte, at det efter en samlet vurdering ikke var godtgjort, at styrelsen havde begået
væsentlige fejl i forbindelse med skønsudøvelsen, eller at påbuddet om et maksimalt
gennemsnitligt servicegebyr pr. transaktion på 1,20 kr. var i strid proportionalitetsprincippet.   

Sammenfattende fandt Højesteret ikke grundlag for at tilsidesætte konkurrencemyndigheder-nes
afgørelser.

Landsretten var nået til samme resultat.