Byrettens kendelse stadfæstes
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

S3190000 JBJ







ØSTRE LANDSRETS DOMBOG


KENDELS E




Afsagt den 6. december 2010 af Østre Landsrets 3. afdeling
(landsdommerne Ejler Bruun; Norman E. Cleaver og Jeanette Jonstrup (kst.)).


3. afd. kære nr. S-3190-10:
Anklagemyndigheden
mod
1) 
2) 
(advokat Bjørn Elmquist, besk. for begge)


Anklagemyndigheden har kæret Københavns Byrets kendelse af 19. oktober 2010 (SS 4-
20449/2010), ifølge hvilken politiets beslutning af 31. august 2010 om beslaglæggelse af
168.656,64 kr. (nu 327.660,20 kr.) hos 
ikke blev godkendt.


Kæremålet er 'tillagt opsættende virkning.


Landsretten har afslået en begæring om mundtlig forhandling.


Anklagemyndigheden 0g den beskikkede forsvarer har indgivet kæreskrifter.


Anklagemyndigheden har påstået, at retten godkender Københavns Politis beslutning om
beslaglæggelse i medfør af retsplejelovens 8 806, stk. 3,jf. 8 802, stk. 2_


Forsvareren har principalt påstået; at Københavns Byrets kendelse stadfæstes. Subsidiært
har forsvareren påstået; at der af retten fastsættes et skønsmæssigt beløb til sikring af det

offentliges krav på sagsomkostninger 0g bøde med henblik på, at der kan foretages depo-
nering eller stilles garanti for et sådant beløb.


Anklagemyndigheden har navnlig gjort gældende; at der ikke er begået formelle sagsbe-
handlingsfejl, idet direktør  gentagne gange blev vejledt om muligheden for,
at politiets beslaglæggelse af midlerne på kontiene kunne indbringes for retten. Hvis retten
finder; at der er begået sagsbehandlingsmæssige fejl, har fejlene ikke haft en sådan karak-
ter, at de bØr medføre ophævelse af beslaglæggelsen. Beslaglæggelsen blev da også ind-
bragt for retten straks efter; at direktøren fremkom med indsigelse; 0g der er derfor ikke
sket krænkelse af væsentlige retsgarantier. Mistankekravet i retsplejelovens $ 802, stk. 2,
er opfyldt. Anklagemyndigheden har foretaget en gennemgang 0g analyse af en række ud-
sendelser 0g indslag fra  og foretaget en omfattende efterforskning af tv-stationens
forbistorie samt kontrollen med og finansieringen af tv-stationen; 0g det er anklagemyn-
dighedens opfattelse; at der under straffesagen kan føres bevis for, at  0g
 som beskrevet i anklageskriftet af 24. september 2010
har overtrådt straffelovens $ 114 e. Indgrebet strider ikke mod Den Europæiske Menneske-
rettighedskonvention; der ikke beskytter ytringer, der kan karakteriseres som en tilskyndel -
se til at begå voldshandlinger. Efter anklagemyndighedens opfattelse indebærer hverken en
tiltale eller delvis beslaglæggelse af tv-stationens midler en krænkelse af EMRK artikel 10.
Det beslaglagte beløb udgør et ganske beskedent beløb i forhold til støtten til 
der må antages at være på 500.000 kr. 2.000.000 kr. ca. 2 gange om måneden. Endvidere
ses beslaglæggelsen ikke "de facto" at have hindret eller indskrænket tv-stationens virke,
0g der er ikke misforhold mellem det beslaglagt beløb og de forventede sagsomkostninger
og bøder i sagen.


Forsvareren har navnlig gjort gældende; at politiet har begået formelle sagsbehandlingsfejl.
At politiets efterfølgende har forsøgt at "skrive sig ud af' de indtrufne fejl ændrer ikke på,
at politiet har tilsidesat væsentlige hensyn til retssikkerheden for 	
 hvilket i sig selv kan begrunde ophævelse af den stedfundne
beslaglæggelse. Den udvidede medvirkensregel i straffelovens $ 114 e må ikke føre til no-
gen form for begrænsning af ytringsfriheden: Ved vurderingen af om mistankegrundlaget
er til stede; bør der ikke lægges vægt på materialet fra den tidligere direktør, idet dennes
rolle i sagen er uafklaret. Afgørende for vurderingen er derimod en vurdering af program-
virksomheden. Anklagemyndighedens eksempler er identificeret af de tyrkiske myndighe -
der og kan på grund af konflikten mellem det tyrkiske regime 0g det kurdiske mindretal

- 3 - 
 
ikke uden videre lægges til grund . Der ses da også manglende kausalitet mellem de pågæ l-
dende uds endelser og de  terroraktioner , som de tyrkiske myndigheder refererer til . En vu r-
dering af programvirksomheden bør være uvildig og ske på baggrund af den samlede pr o-
gramfl ade. Beslaglæggelsen med henblik på at sikre kravet på sagsomkostninger og bøde r 
ikke er et he nsyn, der er omfattet af  EMRK artikel 10,  stk. 2,  idet beslaglæggelsen  ikke er 
nødvendig i et demokratisk samfund af hensyn til den nationale sikkerhed, territoriale int e-
gritet mv. Beslaglæggelsen kan endvidere tilgodeses ved de indkæredes subsidiæ re på-
stand . Da anklagemyndighedens har undlad t at komme ntere på dette i kæreskriftet , må det 
formodes , at der virkelige formål med den skete beslaglæggelse er langt videre end øk o-
nomisk  sikke rhedsstillelse.  
 
Landsr ettens bemærkninger  
 
Det fremgår af sagen , at selskaberne havde i alt 10 konti i Den Danske B ank, og at alle 
konti blev spærret i forbindelse med beslaglæggelsen. Det kan ikke antages, at selskaberne 
havde andre midler end disse indeståender.  
 
Et indgreb af en sådan karakter, der kan medføre, at formidlingen af meddele lser fra tv -
statione rne vil vanskeliggøres eller endda umuliggøres , er et indgreb i ytringsfrih eden, jf. 
EMRK  artikel 10 , stk. 1, der har følgende or dlyd: 
 
”Enhver har ret til ytringsfrihed. Denne ret omfatter meningsfrihed og frihed  til at modtage 
eller meddele oplysninger eller tanker, uden indblanding fra offentlig myndighed og uden 
hensyn til landegrænser. Denne artikel hindrer ikke stater i at kræve, at radio -, fjernsyn s- 
eller filmforetagender kun må drives i henhold til bevilli ng.”  
 
Et indgreb over  for pressens ret til ytringsfrihed kræver tungtvejende grunde, idet pre ssen 
varetager en central funktion i et demokratisk samfund. Ytringsfriheden kan  dog underk a-
stes visse begrænsninger , jf. EMRK artikel 10, stk. 2 , der har følgend e ordlyd:  
 
”Da udøvelsen af disse frihedsrettigheder medfører pligter og ansvar, kan den underkastes 
sådanne formaliteter og betingelser, restriktioner eller straffebestemmelser, som er for e-
skrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfund af hensy n til den nationale si k-
kerhed, territorial integritet eller offentlig tryghed, for at forebygge uorden eller forbryde l-
se, for at beskytte sundheden eller sædeligheden, for at beskytte andres gode navn og ry gte

- 4 - 
 
eller rettigheder, for at hindre udspredelse a f fortrolige oplysning er, eller for at sikre 
domsmagtens autoritet og ua fhængighed. ”  
 
Idet d et tiltrædes , at hensynet til det offentliges krav på sagsomkostninger og bøde  ikke i 
det foreliggende tilfælde  kan begrunde indgreb i ytringsfriheden , 
 
b e s t e m m e s :  
 
Byrettens  kendelse stadfæstes.  
 
 
(Sign.)  
___  ___  ___  
Udskriftens rigtighed bekræftes. Østre Landsret, den