Højesteret ændrer landsrettens dom, således at tiltalte straffes med fængsel i 10 år for overtrædelse af straffelovens § 237 manddrab
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Tilståelsessag
Sagsemner: Liv og legeme;

UDSKRIFT
AF

HØJESTERETS DOMBOG

HØJESTERETS DOM
afsagt torsdag den 20. november 2008

Sag 130/2008

(1. afdeling)

Rigsadvokaten

mod

Tiltalte

(advokat Michael Juul Eriksen, beskikket)

I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Herning den 10. oktober

2007 og af Vestre Landsrets 5. afdeling den 7. februar 2008.

I pådømmelsen har deltaget syv dommere: Torben Melchior, Per

Sørensen, Peter Blok, Poul Søgaard, Jytte Scharling, Jon Stokholm og

Michael Rekling.

Påstande

Dommen er anket af anklagemyndigheden med påstand om

skærpelse.

Tiltalte, har påstået stadfæstelse.

Anbringender

Anklagemyndigheden har anført, at straffen bør forhøjes til fængsel i

10 år i overensstemmel-se med udgangspunktet for straffastsættelsen i

sager om drab i samlivsforhold. Det er således ikke hensigten med

denne sag at rejse det principielle spørgsmål, om der generelt bør ske

en skærpelse af straffene i sager om samlivsrelateret drab.

Anklagemyndigheden har nærmere gjort gældende, at Tiltaltes

sindsbevægelse, da drabet blev begået, ikke har været af en sådan

ekstraordinær karakter, at strafværdigheden af



- 2 -

drabet er mindre end ved andre drab i samlivsforhold. Hertil kommer,

at der foreligger skær-pende omstændigheder. Der var tale om et

brutalt drab ved adskillige knivstik, og drabet blev begået uden for

ejendommen om aftenen, efter at Tiltalte havde overtalt Forurettede til

at gå med ud.

Tiltalte har anført, at normalstraffen for drab i samlivsforhold på 10 år

med rette er fraveget af både byretten og landsretten. Handlingen blev

begået i stærk affekt, hvad også hans efterfølgende selvmordsforsøg

viser. Der er således tale om et typetilfælde inden for området af

straffelovens § 82, nr. 7.

Højesterets begrundelse og resultat

Det almindelige udgangspunkt ved fastsættelsen af straffen for drab er

fængsel i 12 år, mens udgangspunktet ved drab i samlivsforhold er

fængsel i 10 år. Denne forskel er begrundet i, at drab i samlivsforhold

typisk er begået under indflydelse af en særlig følelsesmæssig belast-

ning. På denne baggrund kan der kun under ganske særlige

omstændigheder blive tale om nedsættelse af straffen i forhold til

udgangspunktet på fængsel i 10 år med henvisning til straf-felovens §

82, nr. 7, om bl.a. tilfælde, hvor gerningen er begået under indflydelse

af stærk sindsbevægelse.

Under hensyn til det forløb forud for drabet, som landsrettens

mindretal har fremhævet, finder Højesteret, at der ikke i den

foreliggende sag er tilstrækkeligt grundlag for at fravige ud-

gangspunktet på fængsel i 10 år med henvisning til straffelovens § 82,

nr. 7.

Det bemærkes, at der efter Højesterets opfattelse ikke foreligger

skærpende omstændigheder omfattet af straffelovens § 81, nr. 5 eller

10.

Efter det anførte forhøjer Højesteret straffen til fængsel i 10 år.

Tiltalte har fortsat været fængslet under anken.

Thi kendes for ret:

Tiltalte straffes med fængsel i 10 år.



- 3 -

Byrettens og landsrettens afgørelser om sagsomkostninger stadfæstes.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for Højesteret.