Højesteret ændrer landsrettens kendelse, således at sagerne henvises til behandling ved landsretten som 1. instans
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Gruppesøgsmål
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Retspleje og civilproces;
Sager med en værdi over 1 mio kr.;
Skat;

/

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt mandag den 1. maj 2023

Sag BS-45353/2022-HJR

Grupperepræsentant
(advokat Leo Jantzen og advokat Anders Østergaard *Ørgaard)

mod

Vurderingsstyrelsen
(advokat Birgitte Kjærulf Vognsen og advokat Steffen Sværke)

og

Sagerne BS-45434/2022-HJR, BS-45437/2022-HJR,
BS-45440/2022-HJR og BS-45442/2022-HJR

Kærende 1,
Kærende 2,
Kærende 3,
Kærende 4,
Kærende 5,
Kærende 6,
Kærende 7
og
Kærende 8
(advokat Anders Østergaard *Ørgaard og advokat Leo Jantzen for alle)

mod

Vurderingsstyrelsen
(advokat Birgitte Kjærulf Vognsen og advokat Steffen Sværke)



/

2

I tidligere instanser er afsagt kendelse af Retten i Roskilde den 28. marts
2022 (BS-35930/2021-ROS m.fl.) og af Københavns Byret den 31. august
2022 (BS-47808/2020-KBH) samt kendelser af Østre Landsret den 2.
november 2022 (BS-12341/2022-OLR m.fl. og BS-32504/2022-OLR).

I påkendelsen har deltaget tre dommere: Jan Schans Christensen, Kurt
Rasmus-sen og Jens Kruse Mikkelsen.

Påstande
Kærende har nedlagt påstand om, at sagerne henvises til behandling i Østre
Landsret som 1. instans.

Indkærede, Vurderingsstyrelsen, har tilsluttet sig, at sagerne henvises til
lands-retten.

Højesterets begrundelse og resultat
Kæren angår henvisning til landsretten efter retsplejelovens § 226, stk. 1, af
sa-ger om Vurderingsstyrelsens (tidligere SKAT) erstatningsansvar over for
kø-bere af projektsalgsejendomme for deres tab ved, at grundværdien for
deres ejendomme blev fastsat højere end forudsat i salgsopstillingerne, i en
situation hvor SKAT over for ejendomsmægleren var fremkommet med en
vejledende udtalelse til brug for beregning af en skønnet grundværdi.

Højesteret finder, at sagerne rejser principielle spørgsmål om offentlige myn-
digheders erstatningsansvar for tab som følge af oplysninger givet i
vejledende udtalelser. Det må efter det oplyste antages, at der i praksis er et
generelt behov for at få disse spørgsmål afklaret.

Højesteret finder på den baggrund, at betingelserne i retsplejelovens § 226,
stk. 1, for henvisning til behandling ved landsretten er opfyldt.

Højesteret ændrer herefter landsrettens kendelse, således at sagerne henvises
til behandling ved landsretten som 1. instans.

THI BESTEMMES:

Sagerne henvises til behandling ved landsretten som 1. instans.

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for Højesteret til den anden
part.

Kæreafgiften tilbagebetales, jf. retsafgiftslovens § 44.



/

3

*) Berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221, stk. 1.

Højesteret, den 2. maj 2023