Landsrettens kendelse om fortsat varetægtsfængsling stadfæstes
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

/

Varetægtsfængsling efter dom med henblik på udsendelse  

Sag 46/2022

Kendelse afsagt 12. oktober 2022   

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte

Varetægtsfængsling efter dom af en domfældt, der skulle udvises, var berettiget  

Tiltalte, der var libysk statsborger, blev i november 2021 idømt 4 måneders fængsel og udvist af
Danmark med indrejseforbud i 6 år. Han ankede dommen, men frafaldt senere anken. Han var tidligere
blevet udvist af Danmark, og de danske myndigheder havde tidligere forsøgt at udsende ham til Libyen,
se-nest i 2019-2020, hvor udsendelse imidlertid måtte opgives som følge af bl.a. forholdene i Libyen på
daværende tidspunkt og covid-19-situationen.

Efter at Tiltalte havde frafaldet anken, anmodede anklagemyndigheden om, at Tiltalte blev
varetægtsfængslet, indtil han kunne udsendes. Tiltalte protesterede imod varetægtsfængsling under
henvisning til, at der løben-de havde været udsendelseshindringer, og at der ikke var nogen udsigt til, at
han kunne udsendes inden for rimelig tid. Landsretten varetægtsfængslede Tiltalte i overensstemmelse
med anklagemyndighedens an-modning, men fastsatte ikke en frist for varetægtsfængslingen.

For Højesteret var hovedspørgsmålet, om landsrettens fængsling af Tiltalte, efter at han havde frafaldet
sin anke, var berettiget. Højesteret udtalte, at det ikke kunne føre til, at Tiltalte ikke kunne
varetægtsfængsles, at der ikke allerede ved afsigelsen af landsrettens kendelse 14 dage efter, at anken var
frafaldet, var frem-lagt oplysninger om, hvorvidt forholdene i Libyen havde ændret sig. Højesteret udtalte
derudover, at landsretten burde have fastsat en frist for varetægtsfængslingen, hvilket imidlertid ikke fik
betydning i den konkrete sag.

Højesteret stadfæstede herefter landsrettens kendelse.