Højesteret stadfæster landsrettens dom, og skade efter besvimelse og fald på arbejdsplads anderkendes dermed som arbejdsskade
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Arbejdsskade;
Forvaltningssag;

/

Personskade efter besvimelse på arbejdsplads anerkendt
som arbejdsskade

Personskade opstået ved fald blev anerkendt som arbejdsskade, uanset at faldet
skyldtes besvimelse, som ikke var forårsaget af arbejdet

Domme afsagt den 11. oktober 2023

Sagerne BS-50589/2022-HJR og BS-51368/2022-HJR

Codan Forsikring A/S
mod
Ankestyrelsen

og

Region Hovedstaden
mod
S/I Arbejdsmarkedets Erhvervssikring

Biintervenient til støtte for S/I Arbejdsmarkedets Erhvervssikring:
Biintervenient

Sagerne angår to forskellige personer og hændelser.

Den ene person var på tidspunktet for sin tilskadekomst i praktik som lægestuderende. Hun sad på en
taburet med hjul og overværede en undersøgelse af en patient, da hun fik et ildebefindende og
besvimede. Hun faldt ned fra taburetten og slog hovedet mod betongulvet, hvorved hun pådrog sig en
hjernerystelse. Hun fik også viklet sin ene fod ind i taburettens bøjle og brækkede derved en fodknogle.

Den anden person sad på tidspunktet for sin tilskadekomst ved sit skrivebord på arbejdspladsen og
arbejdede på sin pc, da hun pludselig besvimede. Hun faldt og slog hovedet mod gulvet, hvorved hun
pådrog sig posttraumatisk hovedpine.

I begge sagerne var parterne enige om, at de tilskadekomnes arbejde ikke var årsag til, at de
besvimede.

Ankestyrelsen og Arbejdsmarkedets Erhvervsforsikrings havde anerkendt personskaderne som
arbejdsskader.

Sagerne for Højesteret angik, om der var grundlag for at tilsidesætte Ankestyrelsens og
Arbejdsmarkedets Erhvervsforsikrings afgørelser om anerkendelse af personskaderne som



/

arbejdsskader.

Højesteret udtalte, at hændelserne, hvorved begge de tilskadekomne bl.a. faldt og slog hovedet mod
gulvet, forårsagede personskaderne, og der var dermed tale om ulykker i arbejdsskadesikringslovens
forstand. De var begge i færd med at udføre deres arbejde, da hændelserne skete, og Højesteret
fastslog herefter, at deres personskader måtte anses for at være en følge af arbejdet eller de forhold,
det var foregået under. Dette gjaldt uanset, at parterne var enige om, at deres arbejde ikke var årsag til
selve besvimelsen.

Personskaderne måtte således – uanset årsagerne til besvimelserne – henføres til deres arbejde eller
de forhold, det var foregået under, og der skulle ikke foretages en sandsynlighedsvurdering af, om de
ville være kommet lige så slemt til skade, hvis den samme situation var opstået andre steder end på
arbejdet.

Herefter var der ikke grundlag for at tilsidesætte Ankestyrelsens og Arbejdsmarkedets
Erhvervsforsikrings afgørelser.

Landsretten var i begge sager nået til samme resultat.