Byrettens afgørelse om sagsomkostninger ændres, således at Part A inden 14 dage skal betale statskassen 32.630 kr. i sagsomkostninger for byretten
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Boligretssag
Sagsemner: Afgifter;
Retspleje og civilproces;

ØSTRE LANDSRETS RETSBOG







Den 30.juni 2017 satte Østre Landsret retten i retsbygningen; Bredgade 42, København.


Som dommere fungerede landsdommerne Tine Vuust; Henrik Bitsch og Peter
Hammershaimb (kst.), førstnævnte som rettens formand.


Der foretoges


20. afd. kære nr. B-1025-17:

(advokat Morten Hansen-Nord)
mod

(advokat Claus Emil Engel Johansen)




Ingen var mødt eller indkaldt.


Der fremlagdes kæreskrift af 8. maj 2017, hvorved  har afgørelse
truffet af Retten i Helsingør, boligretten; den 24. april 2017 (BS 31-563/2016) om sags -
omkostninger.


Endvidere fremlagdes dommerens fremsendelsesbrev af 9. maj 2017 og udskrift af dombo-
gen indeholdende den kærede afgørelse.


Endelig fremlagdes e-mail af 11.maj 2017 fra advokat Claus Emil Engel Johansen:

Dommeren har ved sagens fremsendelse henholdt sig til den trufne afgørelse.


De modtagne bilag var til stede.


 har nedlagt påstand om, at sagsomkostningerne fastsættes til et
væsentligt mindre beløb efter Østre Landsrets afgørelse. Han har til støtte herfor navnlig
anført, at i sager om tilsidesættelse af tidsbegrænsningen i et lejemål er udgangspunktet, at
sagsgenstanden svarer til et års leje. Herudover har boligretten lagt vægt på, at hovedfor -
handlingen; der var berammet til den 28. november 2016, blev aflyst om morgenen på
grund af advokat Morten Hansen-Nords sygdom: Havde hovedforhandlingen været aflyst
på grund af eksempelvis dommerens sygdom; ville det ikke have medført en forhøjelse af
sagsomkostningerne, og der er derfor heller ikke grundlag for at forhøje de sagsomkost-
ninger; som  skal betale til statskassen. Endelig var hovedforhand-
lingen berammet til 5 timer 0g 45 minutter, men selve hovedforhandlingen varede alene 3
timer.


Advokat Claus Emil Engel Johansen har oplyst; at de 40.000 kr. med tillæg af moms,
som han blev tillagt i salær, omtrent stemmer med det timeforbrug, som han har noteret på
sagen eksklusive kørsel.


Oplysninger sagen
Under byretssagen nedlagde  skulle
anerkende, at lejekontrakten vedrørende lejemålet beliggende  i Hornbæk
skulle fortsætte tidsubegrænset.  påstod frifindelse og nedlagde
herudover selvstændig påstand om, at  skulle fraflytte lejemålet.


 gjorde gældende bl.a., at tidsbegrænsningen ikke var tilstrækkeligt be-
grundet i  forhold, 0g at tidsbegrænsningen derfor ikke var gyldig.
 gjorde heroverfor gældende; at tidsbegrænsningen var gyldig, 0g
at  derfor havde pligt til at fraflytte lejemålet.


Ved byrettens dom blev tidsbegrænsningen af lejemålet tilsidesat; og  fik
medhold i, at lejemålet skulle fortsætte tidsubegrænset.  blev pålagt
at betale sagsomkostninger med i alt 61.820 kr. ud fra en sagsgenstand, som blev beregnet
som 5 gange den årlige leje på 96.000 kr., eller i alt 480.000 kr.

- 3 - 
 
 
Retsgrundlaget  
Retsafgiftsloven blev indført ved lov nr. 206 af 21. maj 1969. Den dagældende ordlyd af § 
2 var:  
 
”Sagens værdi beregnes efter reglerne i retsplejelovens §§ 226 -228. For sager i 
henhold til lejelovens §§ 15  og 63 fastsættes sagens værdi dog til ét års leje. 
For sager i henhold til § 9 i lov om midlertidig regulering af boligforholdene 
fastsættes sagens værdi som forskellen mellem på den ene side den af udlejeren 
påståede årlige leje og på den anden side den af huslejenævnets flertal ansatte 
årlige leje.  
 
Stk. 2. Udvides påstanden, omberegnes afgiften på grundlag af den udvidede 
påstand.  
 
Stk. 3. Det påhviler vedkommende part så nøjagtigt som muligt at opgive s a-
gens værdi. ” 
  
Af de specielle bemærkninger til d et bagvedliggende lovforslag  (FT 1968 -69, Ti llæg A, sp. 
379), der byggede på udvalgsbetæn kning 377/1964,  fremgår blandt andet:  
 
”Til § 2.  
 
Bestemmelsen svarer til retsafgiftslovens § 6, stk. 4. U dvalgets udkast havde 
ingen særlige bestemmelser om boligsage r, me n det er fundet rimeligt at væ r-
dien for visse boli gsager  fastsættes til et års leje.”  
 
Bestemmelsen blev ophævet ved lov nr. 197 af 27. maj 1980, og i stedet indsattes  følgende 
bestemmelse : 
 
”Sagens værdi beregnes efter reglerne i retsplejelovens §§ 2 28 og 229, jfr. dog 
stk. 2.  
 
Stk. 2.  Værdien af sager i henhold til lejeloven beregnes, når sagen omfattes af 
1. pkt. i retsplejelovens § 228, stk. 2, ved at multiplicere den årlige ydelse, p å-
standen angår, med 5. Omfattes sagen af 2. pkt. i den nævnte lov bestemmelse, 
kan værdien ikke overstige ydelserne pr. år, multipliceret med 5. For sager i 
henhold til lejelovens §§ 87 og 93 fastsættes sa gens værdi dog til ét års leje.”  
 
Af de specielle bemærkninger til det bagvedliggende lovforslag (FT 1979 -80, 2. saml ing, 
Tillæg A, sp. 4154) fremgår  bl.a.:

- 4 - 
 
”Ændringen af retsplejeloven går blandt andet ud på en ændret beregning af 
sagens værdi, når påstanden angår en ydelse , der skal betales et ubestemt antal 
gange. Det var her tidligere den almindelige regel, der blan dt andet fandt a n-
vendelse i lejesager, at sagens værdi bestemtes til det 5 -dobbelte af ét års b e-
løb. Dette er nu ændret til, at værdien beregnes ved at multiplicere ydelserne 
pr. år med 10.  
 
Værdien af sage r i henhold til den hidtidige lejelovs §§ 15 og 63  (opsigelse og 
ophævelse af lejemål) fastsættes efter den gældende retsafgiftslov til ét års l eje. 
 
… 
 
I sager , der ikke er afgiftsfri i henhold til disse bestemmelser og ikke drejer sig 
om opsigelse eller ophævelse af lejemål, vil  ændringen i den hidtidig e retspl e-
jelovs § 227 betyde en fordobling af sagens værdi ved beregningen af retsafgi f-
ten. 
 
Bolig ministeriet  har henstillet til ministeriet for skatter og afgifter, at retsafgi f-
ten for disse  sager ikke forhøjes, men at værdien forsat beregnes ved at mult i-
plicere med 5, blandt andet fordi lejeniveauet er steget væsentligt siden 1975.  
 
… 
 
De i øvrigt foreslåede ændringer i paragraffen er redaktionelle. ” 
 
Ved lov nr. 1436 af 22. december 20 04 blev bestemmelse n ophævet  og erstattet af § 3, stk. 
3, der modsvare de den hidtidige § 2, stk. 2, idet det samtidigt blev præciseret, at den særl i-
ge regel om opgørelse af sagens værdi i lejesager både f andt anvendelse i boliglejemål og 
erhvervslejemål . 
 
Af gældende formulering af r etsafgiftslovens § 3 fremgår bl.a. : 
 
”Sage ns værdi bestemmes efter påstanden i stævningen.  
 
… 
 
Stk. 2. Angår påstanden en ydelse, der skal betales et ubestemt antal gange, b e-
regnes værdien ved at gange ydelserne pr. år med 10, jf. dog stk. 3. Angår p å-
standen en ydelse, der skal betales et bestemt antal gange, beregnes værdien 
ved at gange ydelsen pr. gang med antallet af gange, ydelsen skal betales. Vær-
dien kan dog ikke overstige ydelserne pr. år ganget med 10, jf. dog stk. 3. Er 
ydelserne ikke af samme størrelse, lægges ydelserne for det sidste år  inden s a-
gens anlæg til grund for beregningen  
 
Stk. 3. Værdien af sager i henhold til lejelovgivningen beregnes, når sagen o m-
fattes af stk. 2, 1. pkt., ved at gange den årlige ydelse, påstanden angår, med 5. 
Omfattes sagen af stk. 2, 2. pkt., kan værdien i kke overstige ydelserne pr. år

- 5 - 
 
ganget med 5. For sager om opsigelse eller ophævelse af lejemål fastsættes s a-
gens værdi dog til 1 års leje.”  
 
Bestemmelsen fik sin nuværende affattelse ved lov nr. 1550 af 21. december 2010  om æ n-
dring af lov om retsafgifter . Af de almindelige bemærkninger til forslaget til ændrings lo-
ven fremgår bl.a.:  
 
”3.2. Lovforslagets udformning  
 
3.2.1. Som anført ovenfor i pkt. 3.1.1 er de særlige regler om opgørelse af s a-
gens værdi i lejesager oprindelig indført på et tidspunkt, hvor der  kun fandtes 
én lejelov.  
 
Selv om retsafgiftslovens  regler herom ikke blev ændret i forbindelse med in d-
førelsen af almenlejeloven  eller erhvervslejeloven , kan det ikke antages at have 
været tilsigtet, at de særlige regler om opgørelse af sagens værdi i lejesager i k-
ke læn gere skulle anvendes i sager om de lejemål, som hidtil havde været o m-
fattet af lejeloven , men som nu blev omfattet af almenlejeloven  eller erhverv s-
lejeloven . 
 
Ved en senere lovændring, der trådte i kraft den 1. januar 2005, blev retsa f-
giftsloven  som nævnt ovenfor i pkt. 3.1.1 da også ændret, således at der blev 
medtaget en u dtrykkelig henvisning til erhvervslejeloven  i de særlige regler om 
opgørelsen af sagens værdi i lejesager.  
 
3.2.2. På denne baggrund foreslås det tilsvarende at medtage sager i henhold 
til almenlejeloven  i retsafgiftslovens § 3, stk. 3 , om opgørelse af sagens værdi i 
lejesager.  
 
Hermed sikres, at sagens værdi opgøres på samme måde i forbindelse med b e-
regningen af retsafgift, uanset om d et lejemål, sagen angår, er omfattet af leje-
loven , almenlejeloven  eller erhvervslejeloven . 
 
Der henvises til lovforslagets § 1, nr. 1 og 2, og bemærkningerne hertil.”  
 
Af de specielle bemærkninger til samme lovforslag  fremgår endvidere .: 
 
”Til nr. 1 og 2 (§ 3, stk. 3)  
 
Det foreslås at ændre retsafgiftslovens § 3, stk. 3 , således at henvisningen til le-
jeloven  og erhvervslejeloven  ændres til en henvisning til lejelovgivningen, og 
således at henvisningen til lejelovens §§ 87  og 93 eller erhvervslejelovens §§ 
65 og 71 ændres til en henvisning til sager om opsigelse eller ophævelse af l e-
jemål.  
 
Hermed sikres, at der gælder samme regler om opgørelse af sagens værdi i l e-
jesager, uanset hvilken lejelov (lov om leje, l ov om leje af almene boliger eller 
lov om leje af erhvervslokaler mv.) lejemålet er omfattet af. ”

Efter votering afsagdes


kendels e :


Efter retsplejelovens 8 332 skal den tabende part i en sag, hvor der er meddelt fri proces,
betale sagsomkostninger til statskassen; der fastsættes som om, der ikke var givet fri pro-
ces, herunder et skønsmæssigt fastsat beløb svarende til de afgifter; der efter sagsgenstan -
dens værdi skulle være betalt.


Spørgsmålet er herefter hvilken værdi, denne sag har.


For sager omfattet af lejelovgivningen må det efter ordlyden af bestemmelsen i retsafgifts -
lovens 8 3, stk. 3, antages, at udgangspunktet er; at værdien fastsættes efter 8 3, stk. 2, 1.
og 2 pkt., til den årlige ydelse ganget med 5. Bestemmelsens 3. pkt. om opsigelse 0g op-
hævelse fremstår efter ordlyden som en undtagelse til dette udgangspunkt.


Efter forarbejderne, herunder navnlig bemærkningerne i lovforslaget til den oprindelige
formulering af retsafgiftsloven som affattet i ved lov nr. 206 af 21.maj 1969, var det hen -
sigten med denne bestemmelse ud fra en rimelighedsbetragtning at reducere retsafgiften i
sager om opsigelse og ophævelse af lejemål.


Efter indholdet af de nedlagte påstande angår sagen i realiteten spørgsmålet om 
pligt til at fraflytte lejemålet. Landsretten finder efter ordlyden af retsafgiftslovens
3, stk. 3, 0g de rimelighedshensyn der førte til bestemmelsens 3. punktum; at sagen skal
sidestilles med en sag om opsigelse efter lejelovgivningen. Der er herved tillige lagt vægt
på, at lejelovens bestemmelser om tidsbestemte lejemål fremgår af lovens kapitel XIII, der
har overskriften "Opsigelse' 0g at der må stilles krav om sikker lovhjemmel for opkræv -
ning af afgifter.


Sagens værdi kan derfor passende fastsættes til et års leje, der udgør 96.000 kr.

Sagsomkostningerne fastsættes på denne baggrund og efter sagens omfang og forløb til
32.620 kr., der dækker skønsmæssige retsafgifter med 2.620 kr. 0g 30.000 kr. til dækning
af udgifter til advokatbistand inklusive moms.


Thi be stemme s :


Byrettens afgørelse om sagsomkostninger ændres, således at  inden
14 dage skal betale statskassen 32.620 kr. i sagsomkostninger for byretten.


Statskassen skal i kæremålsomkostninger betale 2.000 kr. til 


Kæreafgiften tilbagebetales.


Retten hævet.