Landsrettens dom stadfæstet
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

/

  

T idømt 6 måneders fængsel for overtrædelse af indrejse- og opholdsforbud i Syrien

T blev i landsretten fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 114 j ved – uden politiets tilladelse og uden anerken-
delsesværdigt formål – i op mod 25 tilfælde at have indrejst og taget ophold i al-Raqqa-distriktet i Raqqa-provinsen i Sy-
rien, hvor han i flere tilfælde deltog i væbnet kamp mod terrororganisationen Islamisk Stat for den kurdiske bevægelse
YPG.

Højesteret fastslog, at § 114 j efter ordlyden og forarbejderne også omfatter et tilfælde som det foreliggende, hvor der er
kæmpet mod en terrororganisation. Højesteret tiltrådte på den baggrund, at T’s handlinger var strafbare efter § 114 j
sammenholdt med den dagældende bekendtgørelse om forbud mod indrejse eller ophold i visse konfliktområder.

Højesteret fandt endvidere, at domfældelsen af T ikke var sket i strid med det krav til klarhed i straffehjemlen, som følger af
Den Europæiske Menneskerettighedskonvention artikel 7. Domfældelsen kunne desuden ikke anses for at være i strid med
artikel 2 (om bevægelses- og opholdsfrihed) i 4. Tillægsprotokol til Menneskerettighedskonventionen.

Endelig fastslog Højesteret, at T ikke skulle frifindes som følge af, at der ikke længere gælder et krav om tilladelse til ind-
rejse eller ophold i det område, han er dømt for at have opholdt sig i. Ophævelsen af den dagældende bekendtgørelse –
som følge af en ændret faktisk situation i Syrien, der var indtrådt efter gerningstidspunktet – beroede på ydre, strafskyl-de n
uvedkommende forhold. T’s handlinger skulle derfor bedømmes efter den straffelovgivning, som var gældende på
gerningstidspunktet. Højesteret fandt, at hverken Den Europæiske Menneskerettighedskonvention artikel 7 eller Den
Europæiske Unions Charter om grundlæggende rettigheder artikel 49, stk. 1, 3. pkt. – hvis charteret måtte finde anven-
delse i den foreliggende sag – kunne anses for at være til hinder for, at T blev straffet for den overtrædelse af straffelo-vens
§ 114 j, han var fundet skyldig i.

Højesteret fandt ikke grundlag for at ændre straffen på 6 måneders ubetinget fængsel.



/

div>

div>