Landsrettens kendelse stadfæstes i sag om, hvorvidt hovedintervenientens cpr.nr. skal fremgå af sagens bilag
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Retspleje og civilproces;

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt torsdag den 16. juni 2022

Sag BS-48173/2020-HJR

Topdanmark Forsikring A/S
(advokat Nicolai Mailund Clan)

mod

Fagforening Danmark
som mandatar for Indkærede 1, tidligere Hovedintervenient
(advokat Martin Bondesen)

og

S/I Arbejdsmarkedets Erhvervssikring
(advokat Inge Houe)

I tidligere instans er afsagt kendelse af Østre Landsrets 13. afdeling den 3. sep-
tember 2020 (BS-25394-2020-OLR).

Dommerne Vibeke Rønne, Lars Hjortnæs og Jens Kruse Mikkelsen har deltaget i
denne afgørelse.

Påstande
Kærende, Topdanmark Forsikring A/S, har nedlagt påstand om, at kæresagen
hjemvises til landsretten til realitetsbehandling.

Fagforening Danmark som mandatar for Indkærede 1, tidligere Hovedintervenient
har nedlagt følgende påstande:



2

Principalt:
Afvisning.

Subsidiært:
Stadfæstelse af landsrettens kendelse.

Tertiært:
Stadfæstelse af byrettens kendelse.

Mere tertiært:
Hjemvisning til landsretten til prøvelse af om betingelserne for oprejsningsbe-
villing jf. § 394, stk. 2, er opfyldt.

Mest tertiært:
Hjemvisning til landsretten til prøvelse af, om de fire sidste cifre i Indkærede 1's,
tidligere Hovedintervenient cpr.nr. skal udelades i de i sagen for byretten
fremlagte bilag.

Arbejdsmarkedets Erhvervssikring har ikke haft bemærkninger i anledning af
kæren.

Sagsfremstilling
Kæremålet udspringer af en arbejdsskadesag ved Retten i Glostrup mellem på den
ene side Topdanmark Forsikring A/S og på den anden side arbejdsmarke-dets
Erhvervssikring og hovedintervenienten Fagforening Danmark som man-datar for
Indkærede 1, tidligere Hovedintervenient.

Parterne var enige om, at der i sagen skulle ske forelæggelse for Retslægerådet,
men der opstod uenighed om, hvorvidt de sidste fire cifre i Indkærede 1's, tidligere
Hovedintervenient cpr-nummer skulle slettes i de fremlagte bilag, herunder de
lægelige bilag.

Ved beslutning af 13. marts 2020 pålagde byretten parterne at uploade bilagene i
en ny version, hvor de sidste fire cifre i cpr-nummeret var udeladt. Af by-rettens
begrundelse fremgår, at byretten ikke fandt, at det var godtgjort, at angivelse af
hele cpr-nummeret var nødvendig for sagens oplysning og afgø-relse.

Topdanmark Forsikring A/S indgav den 27. marts 2020 til Procesbevillingsnæv-
net ansøgning om tilladelse til at kære byrettens beslutning til landsretten.

Procesbevillingsnævnet meddelte ved afgørelse af 11. juni 2020 Topdanmark
Forsikring A/S kæretilladelse. Af afgørelsen fremgår, at tilladelsen er meddelt i
medfør af retsplejelovens § 389 a, stk. 1.



3

Topdanmark Forsikring A/S´ kæreskrift med påstand om, at det blev tilladt, at
Indkærede 1's, tidligere Hovedintervenient cpr-nummer i sin helhed indgår i
sagens bilag, blev modtaget i landsretten den 25. juni 2020.

I svarskrift af 29. juni 2020 nedlagde Fagforening Danmark påstand om stad-
fæstelse af byrettens beslutning.

Den 22. juli 2020 indgav Topdanmark Forsikring A/S processkrift med yder-ligere
bemærkninger.

Den 27. juli 2020 indgav Fagforening Danmark processkrift med påstand om
afvisning under henvisning til, at kærefristen efter databeskyttelseslovens § 37,
stk. 2, var overskredet, da kæreskriftet blev modtaget i landsretten.

Ved kendelse af 3. september 2020 tog landsretten Fagforening Danmarks af-
visningspåstand til følge. Af landsrettens begrundelse fremgår bl.a.:

”Retten i Glostrups kendelse af 13. marts 2020 er afsagt som led i vare-
tagelsen af rettens judicielle funktioner, jf. databeskyttelseslovens § 37,
stk. 2, 1. pkt.

Kære af afgørelser truffet i medfør af databeskyttelseslovens § 37, stk. 2,
1. pkt.,
må anses for at være udtømmende reguleret i bestemmelsen, hvorfor
retsplejelovens §§ 389 a og 394, stk. 2, ikke finder anvendelse.

Landsretten modtog kæreskriftet den 25. juni 2020.

Det fremgår af databeskyttelseslovens § 37, stk. 2, 4. pkt., at kærefristen
er 4 uger. Databeskyttelsesloven ses ikke at indeholde hjemmel til und-
tagelsesvist at tillade kære efter kærefristens udløb. Da kæreskriftet først
er indleveret efter kærefristens udløb, afviser landsretten kære-målet.”

Parternes synspunkter
Topdanmark Forsikring A/S har anført navnlig, at kære er sket rettidigt, da
kærefristen efter databeskyttelseslovens § 37, stk. 2, gælder sideordnet med kære-
fristen efter retsplejelovens § 392, stk. 2, 1. pkt., og da kærefristen efter sidst-
nævnte bestemmelse er overholdt.

Såfremt kæreskriftet ikke anses for at være indgivet rettidigt, kan der i medfør af
retsplejelovens § 394, stk. 2, 4. pkt., undtagelsesvist ses bort fra fristoverskri-
delsen. Det skal herved tillægges vægt, at parterne og Procesbevillingsnævnet



4

har befundet sig i en retsvildfarelse med hensyn til kærefristen efter databeskyt-
telsesloven, at landsretten ikke har afvist kæremålet ex officio i forbindelse med
dets modtagelse, og at Fagforening Danmark først nedlagde påstand om afvis-ning
for landsretten i processkrift af 27. juli 2020.

Det skal endvidere tillægges vægt, at formålet med databeskyttelseslovens § 37,
stk. 2, er at skabe effektiv kæreadgang vedrørende persondataretlige spørgsmål, at
byrettens afgørelse berører principielle persondataretlige spørgsmål, og at en
praksis i personskadesager, hvorefter der skal ske sletning af de sidste fire cifre i
skadelidtes cpr-nummer i samtlige bilag, ville være særdeles byrdefuld og
tidskrævende for parterne.

Fagforening Danmark som mandatar for Indkærede 1, tidligere Hovedintervenient
har anført navnlig, at fristen for kære af afgørelser vedrørende behandling af
oplysninger, der træffes af retten i sin egenskab af domstol, udtømmende er
reguleret i data-beskyttelseslovens § 37, stk. 2, og at de tilsvarende regler i
retsplejeloven såle-des ikke finder anvendelse. Da 4 ugers-fristen efter
databeskyttelseslovens § 37, stk. 2, 4. pkt., ikke er overholdt, er Topdanmark
Forsikring A/S´ kære af byret-tens beslutning ikke sket rettidigt.

Der er ikke grundlag for undtagelsesvist at se bort fra fristoverskridelsen, her-
under på baggrund af parternes og Procesbevillingsnævnets eventuelle rets-
vildfarelse med hensyn til kærefristen efter databeskyttelsesloven eller tids-
punktet for nedlæggelsen af afvisningspåstanden for landsretten.

Byrettens vurdering af det persondataretlige spørgsmål vedrørende sletning af de
sidste fire cifre i skadelidtes cpr-nummer er korrekt, og der er ikke udsigt til, at
landsretten vil anlægge en anden fortolkning af de relevante retsregler end
byretten.

Retsgrundlag
Databeskyttelseslovens § 37 er sålydende:

”Domstolsstyrelsen fører i overensstemmelse med databeskyttelsesfor-
ordningens kapitel VI og VII tilsyn med behandling af oplysninger, der
foretages for domstolene, når disse ikke handler i deres egenskab af
domstol.

Stk. 2. For anden behandling af oplysninger træffes afgørelse af ved-
kommende ret. Afgørelsen kan kæres til højere ret. For særlige dom-stole,
hvis afgørelser ikke kan indbringes for højere ret, kan den afgø-relse, der
er nævnt i 1. pkt., kæres til den landsret, i hvis kreds retten er beliggende.
Kærefristen er 4 uger, fra den dag afgørelsen er meddelt den
pågældende.”



5

Bestemmelsen blev indført ved lov nr. 502 af 23. maj 2018. Af de specielle be-
mærkninger til lovforslaget fremgår bl.a. (Folketingstidende 2017-18, tillæg A,
lovforslag nr. L 68, s. 201 f.):

”Til § 37
Det fremgår af persondatalovens § 67, at Domstolsstyrelsen fører tilsyn
med behandling af oplysninger, der foretages for domstolene. Tilsynet
omfatter behandling af oplysninger med hensyn til domstolenes admi-
nistrative forhold, jf. stk. 2.

Det fremgår endvidere af § 67, stk. 3, at for anden behandling af oplys-
ninger træffes afgørelse af vedkommende ret. Afgørelsen kan kæres til
højere ret. For særlige domstole, hvis afgørelser ikke kan indbringes for
højere ret, kan den i 1. pkt. nævnte afgørelse kæres til den landsret, i hvis
kreds retten er beliggende. Kærefristen er 4 uger fra den dag, afgø-relsen
er meddelt den pågældende.

Det foreslås i bestemmelsens stk. 1, at Domstolsstyrelsen fører tilsyn med
behandling af oplysninger, der foretages for domstolene, når disse handler
uden for deres egenskab af domstol.

I bestemmelsen fastsættes det, at Domstolsstyrelsens tilsyn i det hele
omfatter domstolenes administrative forhold. Domstolsstyrelsens tilsyn
omfatter således den teknisk-administrative behandling af oplysninger,
herunder spørgsmålet om behandlingssikkerheden. Dette indebærer bl.a.,
at førelsen af en elektronisk oversigt over de ved et embede an-satte
personers forhold mv. er omfattet af tilsynet.

Domstolsstyrelsens tilsyn omfatter således ikke retternes judicielle
funktioner.

Det foreslås endvidere i stk. 2, at for anden behandling af oplysninger
træffes afgørelse af vedkommende ret. Afgørelsen kan kæres til højere
ret. For særlige domstole, hvis afgørelser ikke kan indbringes for højere
ret, kan afgørelsen kæres til den landsret, i hvis kreds retten er belig-
gende. Kærefristen er 4 uger fra den dag, afgørelsen er meddelt den på-
gældende.

Med den foreslåede bestemmelse sker der en videreførelse af gældende
ret i forhold til tilsynet med domstolenes behandling af personoplysnin-
ger.”

Den tidligere gældende bestemmelse i § 67 i persondataloven, der blev ophævet



6

i forbindelse med vedtagelsen af databeskyttelsesloven, var sålydende:

”Domstolsstyrelsen fører tilsyn med behandling af oplysninger, der fo-
retages for domstolene.

Stk. 2.Tilsynet omfatter behandling af oplysninger med hensyn til dom-
stolenes administrative forhold.

Stk. 3. For anden behandling af oplysninger træffes afgørelse af ved-
kommende ret. Afgørelsen kan kæres til højere ret. For særlige dom-stole,
hvis afgørelser ikke kan indbringes for højere ret, kan den i 1. pkt. nævnte
afgørelse kæres til den landsret, i hvis kreds retten er belig-gende.
Kærefristen er 4 uger fra den dag, afgørelsen er meddelt den på-
gældende.”

Bestemmelsen var blevet indført ved lov nr. 429 af 31. maj 2000. Af de specielle
bemærkninger til lovforslaget fremgår bl.a. (Folketingstidende 1999-00, tillæg A,
lovforslag nr. L 147, s. 4104 f.):

” Til § 67
…

Til stk. 3

Bestemmelsen tager sigte på retternes behandling af oplysninger i for-
bindelse med varetagelsen af judicielle funktioner.

Af bestemmelsens 1. pkt. følger, at afgørelser om behandling af oplys-
ninger træffes af vedkommende ret. I de tilfælde, hvor der i forbindelse
med domstolenes varetagelse af sine judicielle funktioner opstår
spørgsmål om lovligheden af den behandling af personoplysninger, som
finder sted i tilknytning hertil, påhviler det således vedkommende
dataansvarlige domstol at træffe afgørelse herom. Dette sker i form af
judicielle afgørelser, der kan påkæres efter reglerne i 2.-4. pkt.

Efter bestemmelsens 2. pkt. kan den dataansvarlige domstols afgørelser
kæres til højere ret. Bestemmelsen tager navnlig sigte på de almindelige
domstole, jf. retsplejelovens § 1, stk. 1. Bestemmelsen fastsætter, at en
dataansvarlig domstols afgørelse altid kan kæres til højere ret. Bestem-
melsen indebærer dermed, at der skal ses bort fra en eventuel appelbe-
grænsningsregel. Eksempelvis vil spørgsmålet om, hvorvidt der skal ske
berigtigelse af behandlede personoplysninger, kunne påkæres til højere
ret, uanset bestemmelsen i retsplejelovens § 221, stk. 3, 2. pkt. Også et
eventuelt krav om andeninstansbevilling til den retsafgørelse,



7

som behandlingen af oplysninger vedrører, skal der efter bestemmelsen
ses bort fra. Hvilken overordnet retsinstans kære skal ske til, og hvilke
procesregler der skal finde anvendelse, vil som udgangspunkt afhænge af
reglerne for den retsafgørelse, som behandlingen af oplysningerne
vedrører. Kære sker efter de almindelige regler i retsplejeloven herom,
medmindre der i lovgivningen er fastsat særlige regler for indbringelse af
vedkommende dataansvarlige domstols afgørelser for højere retsin-stans.
Dette betyder bl.a., at byretternes afgørelser vedrørende lovlighe-den af
en behandling af oplysninger skal påkæres til vedkommende landsret
efter reglerne i retsplejeloven. Dette gælder både for så vidt an-går civile
retssager og sager inden for strafferetsplejen. Det bemærkes, at
bestemmelsens 2. pkt. også omhandler de tilfælde, hvor en særlig domstol
- dvs. en domstol, der ikke indgår i det almindelige domstols-hierarki, jf.
retsplejelovens § 1, stk. 1 - har truffet afgørelse om lovlighe-den af en
behandling af personoplysninger, som har fundet sted i for-bindelse med
behandlingen af en retssag. En betingelse herfor er dog, at der er adgang
til at indbringe den materielle afgørelse i sagen for højere ret. F.eks. kan
en landvæsenskommissions afgørelser indbringes for en
overlandvæsenskommission.
…

I bestemmelsens 4. pkt. er endelig fastsat, at kærefristen er 4 uger fra den
dag, afgørelsen er meddelt den pågældende. Kærefristen gælder, uanset
om kære sker efter bestemmelsens 2. eller 3. pkt.”

Højesterets begrundelse og resultat
Sagen angår for Højesteret, om Topdanmark Forsikring A/S´ kære af byrettens
beslutning af 13. marts 2020 er sket rettidigt, og såfremt kære ikke er sket retti-
digt, om der undtagelsesvist kan ses bort fra overskridelsen af kærefristen.

Højesteret bemærker, at databeskyttelseslovens § 37, stk. 2, efter sin ordlyd og
sine forarbejder må forstås sådan, at en afgørelse vedrørende behandling af op-
lysninger, der træffes af vedkommende ret i sin egenskab af domstol, kan kæres
uden tilladelse fra Procesbevillingsnævnet, og at det alene er kærefristen på 4 uger
efter bestemmelsens 4. pkt., der finder anvendelse på en sådan kære.

Topdanmarks kæreskrift blev modtaget i landsretten mere end 4 uger efter den dag
byrettens beslutning var blevet meddelt Topdanmark Forsikring A/S. Kæ-ren er
således ikke rettidig.

Højesteret finder, at der er adgang til at tillade kære efter kærefristens udløb i
medfør af retsplejelovens 394, stk. 2, 4. pkt., jf. databeskyttelseslovens § 37, stk.
2, 4. pkt. Højesteret bemærker i den forbindelse, at databeskyttelseslovens § 37,
stk. 2, viderefører den tidligere bestemmelse i persondatalovens § 67, stk. 3. I



8

forarbejderne til sidstnævnte bestemmelse (Folketingstidende 1999-00, tillæg A,
lovforslag nr. L 147. s. 4104 f.) er det udtrykkelig forudsat, at kære – bortset fra
kærefristens længde og fravigelsen af kravet om procesbevilling – sker efter de
almindelige regler om kære i retsplejeloven.

Højesteret finder imidlertid, at der i den foreliggende sag ikke er grundlag for
undtagelsesvis at tillade kæren trods overskridelsen af kærefristen. Det kan ikke
føre til et andet resultat, at Procesbevillingsnævnet den 11. juni 2020 gav tilladelse
til at kære byrettens afgørelse, selv om en sådan tilladelse som nævnt ikke var
nødvendig, med vejledning om en kærefrist på 2 uger fra meddelelse af tilladelsen,
da kærefristen efter databeskyttelseslovens § 37, stk. 2, 4. pkt., på det tidspunkt
var udløbet.

THI BESTEMMES:

Landsrettens kendelse stadfæstes.

Topdanmark Forsikring A/S skal betale 8.000 kr. til Fagforeningen Danmark som
mandatar for Indkærede 1, tidligere Hovedintervenient i sagsomkostninger for
kæresa-gens behandling for Højesteret.