Sag om hvorvidt skadelidtes tilskadekomst i forbindelse med en besvimelse på arbejdspladsen, er en arbejdsskade efter arbejdsskadesikringsloven
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Arbejdsskade;
Forvaltningssag;

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 22. november 2022

Sag BS-639/2020-OLR
(3. afdeling)

Codan Forsikring A/S
(advokat Mai Staal Madsen)

mod

Ankestyrelsen
(advokat Inge Houe)

Landsdommerne Bo Østergaard, Bodil Dalgaard-Hammer og Louise
Christophersen (kst.) har deltaget i sagens afgørelse.

Sagen er anlagt ved Retten på Frederiksberg den 11. september 2019. Ved ken-
delse af 7. januar 2020 er sagen henvist til behandling ved landsretten efter rets-
plejelovens § 226, stk. 1.

Sagen drejer sig om, hvorvidt Person tilskadekomst i forbin-delse med en
besvimelse på hendes arbejdsplads, er en arbejdsskade efter ar-
bejdsskadesikringsloven.

Påstande
Sagsøgeren, Codan Forsikring A/S (herefter ”Codan”), har nedlagt påstand om, at
Ankestyrelsen tilpligtes at anerkende, at Person ikke ved hændelsen den 3. oktober
2016 har pådraget sig en personskade, der skal anerkendes som en arbejdsskade.

Sagsøgte, Ankestyrelsen, har påstået frifindelse, subsidiært hjemvisning.



2

Sagen er behandlet på skriftligt grundlag, jf. retsplejelovens § 366, stk. 1.

Sagsfremstilling
Persons arbejdsgiver, NNIT A/S, anmeldte den 10. februar 2017 en arbejdsulykke
til Arbejdsmarkedets Erhvervssikring. I anmeldelsen er det anført, at Person sad og
arbejdede ved sin pc ved sit skri-vebord, da hun pludselig besvimede.

Person anmeldte tillige skaden til Codan den 28. marts 2017. Hun oplyste bl.a. at
hun besvimede, da hun sad på kontoret, og faldt på gulvet og slog hovedet.

Ved afgørelse af 18. oktober 2018 anerkendte Arbejdsmarkedets Erhvervssik-ring
ulykken som en arbejdsskade og vurderede, at Persons varige mén efter ulykken
udgjorde 10 procent, samt at hun ikke havde ret til erstatning for tab af
erhvervsevne. Af afgørelsen fremgår bl.a.:

”Afgørelse
Vi har anerkendt den anmeldte ulykke som en arbejdsskade efter ar-
bejdsskadeloven.
(Lov om arbejdsskadesikring § 6, stk. 1)

Personskader, der sker på arbejdet og under arbejdets forhold, er som
udgangspunkt omfattet af arbejsskadeloven.
Et ildebefindende eller sygdomsanfald, der ikke skyldes arbejdet eller
arbejdets forhold men som sker i forbindelse med arbejdet, er ikke om-
fattet af loven. Ved et ildebefindende eller sygdomsanfald, er det kun
eventuelle alvorlige følger heraf, forårsaget af arbejdet eller arbejds-
pladsens forhold, som er omfattet af loven. Dette følger af Ankestyrel-
sens principafgørelse 16-14.

Jus om 33-17
En ulykke kan anerkendes efter arbejdsskadeloven, hvis den fysiske el-ler
psykiske personskade er en følge af en hændelse eller en påvirkning, som
sker pludseligt eller inden for 5 dage.

Når vi vurderer, om ulykkesbegrebet er opfyldt, foretager vi en konkret
bevisbedømmelse og afvejer, hvilke beviser der taler henholdsvis for og
imod en årsagssammenhæng mellem hændelsen/påvirkningen og per-
sonskaden.

De elementer, der indgår i bevisbedømmelsen kan være:

- Tidsmæssig sammenhæng
- Kontakt til læge eller anden behandler- og hvornår
- Længerevarende gener, eller gener der er svundet efter relevant be-
handling
- Relevante behandlinger



3

- Forudbestående sygdom, der gav symptomer før hændel-
sen/påvirkningen
- Forudbestående sygdom, der er konstateret efter hændelsen og ikke gav
symptomer før
- Symptomernes udvikling efter hændelsen/påvirkningen
- En relevant belastning i forhold til den beskadigede legemsdel (egnet-
hed)

Personskadebegrebet skal fastlægges i lyset af de ydelser, der kan gives
efter arbejdsskadeloven. Forbigående smerter, der ikke kræver behand-
ling, men går over af sig selv, vil derfor normalt ikke være en per-
sonskade i arbejdsskadelovens forstand.

Begrundelse
Arbejdsmarkedets Erhvervssikring kan anerkende en ulykke som en
arbejdsskade, hvis skaden er forårsaget af dit arbejde eller de forhold, det
foregår under.

Ulykken den 3. oktober 2016 er en arbejdsskade.

Vi vurderer, at din skade i form af posttraumatisk hovedpine, er forår-
saget af, at du som følge af besvimelse, da du sat ved dit skrivebord på dit
arbejde, faldt og slog hovedet i gulvet.

Vi har lagt vægt på, at du tidsnært på hændelsen, opsøgte læge, og at der
fremgår af lægejournalen, at du i denne forbindelse havde gener i form af
fokuserings- og koncentrationsproblemer. Vi vurderer dermed, at der er
tidsmæssigt årsagssammenhæng mellem hændelsen og dine hovedgener.

Vi har lagt vægt på, at du i forbindelse med ulykken med stor sandsyn-
lighed pådrog dig slag mod hovedet, idet du faldt i gulvet da du be-
svimede. Vi vurderer som følge her af, at hændelsen er egnet til at med-
føre vedvarende hovedgener. Vi vurderer dermed, at der er medicinsk
årsagssammenhæng, mellem hændelsen og den skade du har pådraget dig.

Vi har dernæst lagt vægt på, at du ifølge de lægelige oplysninger og di-ne
egne oplysninger, ikke har haft forudbestående hovedgener frem til
ulykkestidspunktet.

Endvidere har vi lagt vægt på, at det fremgår af epikrise, af den 2. janu-ar
2017, at du på dette tidspunkt, fortsat havde symptomer i form af blandt
andet hovedpine og lyd- og lysfølsomhed. Du havde dermed fortsat gener
3 måneder efter hændelsen, og vi vurderer dermed, at du har pådraget dig
mere end forbigående gener grundet skaden.

Afslutningsvis har vi lagt vægt på, at du har modtaget kiropraktobe-
handling som følge af skaden. Vi vurderer, at behandlingen har været
relevant for bedst mulig bedring af dine gener.



4

Som følge af at du har vedvarende gener, og har modtaget relevant og
helbredende behandling som følge af skaden, vurderer vi, at din skade
opfylder personskadebegrebet efter loven.

Derfor anerkender vi posttraumatisk hovedpine som en arbejdsskade.

Vi gør opmærksom på, at vi ikke kan anerkende din besvimelse som en
arbejdsskade, da der af sagens oplysninger ikke fremgår, at ildebefin-
dendet/besvimelsen, skulle være forårsaget af arbejdet eller arbejdets
forhold. Vi anerkender således alene dine følger efter slag mod hovedet
som en arbejdsskade. Dette følger af Ankestyrelsens principafgørelse 16-
14.”

Codan klagede den 5. november 2018 over afgørelsen til Ankestyrelsen og an-
førte, at besvimelsestilfældet ikke var blevet mere alvorligt som følge af arbejdet
eller arbejdets forhold, hvorfor principafgørelse 16-14 ikke kunne anvendes i
sagen.

Den 7. juni 2019 traf Ankestyrelsen afgørelse, hvorved Persons posttraumatiske
hovedpine blev anerkendt som en arbejdsskade, mens besvi-melsen ikke blev
anerkendt som en arbejdsskade. Ankestyrelsen nedsatte end-videre méngraden til 8
procent. Af afgørelsen fremgår bl.a.:

” Begrundelsen for afgørelsen om anerkendelse
Sådan vurderer vi sagen
Vi vurderer, at det er godtgjort, at du er udsat for en arbejdsskade 3. ok-
tober 2016, hvor du får posttraumatisk hovedpine.

Vi vurderer, at besvimelsen er forårsaget af andre forhold end arbejdet, og
at besvimelsen således ikke er omfattet af loven.

Hvad er afgørende for resultatet
Du har oplyst, at du sidder og arbejder ved din pc på skrivebordet, da du
pludselig besvimer. Du falder ned på gulvet og slår hovedet.

Om personskaden, der anerkendes

Vi lægger vægt på, at du kort tid efter hændelsen går til læge og oply-ser,
at du er besvimet på arbejdet og har slået hovedet. Du oplyser, at du har
mange problemer med at fokusere og holde koncentrationen. Der er
således tidsmæssig sammenhæng mellem hændelsen 3. oktober 2016 og
dine gener fra hovedet.

Vi lægger også vægt på, at hændelsen har medført en belastning af dit
hoved, der er relevant i forhold til at medføre posttraumatisk hovedpi-ne.
Vi begrunder dette med, at du falder ned fra en stol og slår hovedet.

Vi lægger endvidere vægt på, at der er tale om vedvarende gener fra
hovedet. Der er løbende lægehenvendelser om gener fra hovedet, og det
fremgår af speciallægeerklæring af 24. marts 2018, at du fortsat har en del
gener.



5

Det er derfor tilstrækkeligt godtgjort, at hændelsen 3. oktober 2016 har
forårsaget en personskade i arbejdsskadelovens forstand.

Vi kan henvise til vores principafgørelse 16-14, der omhandler ildebe-
findende på arbejdet. I principafgørelsen anerkender vi følgerne efter
besvimelsestilfældet. Det fremgår af principafgørelsen, at vi ikke skal
foretage en sandsynlighedsvurdering af, om tilskadekomne ville være
kommet lige så slemt til skade, hvis den samme situation var opstået
andre steder end på arbejdet.

Om personskaden, der ikke anerkendes

Vi anerkender ikke besvimelse som en arbejdsskade.

Vi lægger vægt på, at der ikke er oplysninger om forhold vedrørende dit
arbejde, der kan være årsagen til besvimelsen. Selve besvimelsestil-fældet
er således ikke forårsaget af arbejdet eller de forhold, det er fore-gået
under.

Oplysningerne fremgår særligt af anmeldelsen, din besvarelse af spør-
geskema underskrevet 23. februar 2017, lægeerklæring 1 af 9. august
2017, funktionsattest af 13. december 2017, speciallægeerklæring af 24.
marts 2018 og journal fra egen læge.

Om reglerne
En ulykke kan anerkendes efter arbejdsskadeloven, hvis den fysiske el-ler
psykiske personskade er en følge af en hændelse eller en påvirkning, som
sker pludseligt eller inden for 5 dage.

Når vi vurderer, om ulykkesbegrebet er opfyldt, foretager vi en konkret
bevisbedømmelse og afvejer, hvilke beviser der taler henholdsvis for og
imod en årsagssammenhæng mellem hændelsen/påvirkningen og per-
sonskaden.

De elementer, der indgår i bevisbedømmelsen, kan være:
• tidsmæssig sammenhæng
• kontakt til læge eller anden behandler - og hvornår
• længerevarende gener, eller gener, der er svundet efter relevant be-
handling
• relevante behandlinger
• forudbestående sygdom, der gav symptomer før hændel-
sen/påvirkningen
• forudbestående sygdom, der er konstateret efter hændelsen, og som ikke
gav symptomer før
• symptomernes udvikling efter hændelsen/påvirkningen
• en relevant belastning i forhold til den beskadigede legemsdel (eg-
nethed)

Personskadebegrebet skal fastlægges i lyset af de ydelser, der kan gives
efter arbejdsskadeloven. Forbigående smerter, der ikke kræver behand-
ling, men går over af sig selv, vil derfor normalt ikke være en per-
sonskade i arbejdsskadelovens forstand.



6

Det er den tilskadekomne, der skal godtgøre, at en hændel-se/påvirkning
har medført en skade eller en forværring af en kronisk sygdom, der i sig
selv udgør en personskade.
…
Bemærkninger til klagen

Codan Forsikring anfører, at principafgørelse 16-14 ikke kan anvendes i
den konkrete sag, da besvimelsestilfældet ikke er blevet mere alvorligt
som følge af arbejdet eller arbejdets forhold. Codan Forsikring anfører, at
du i besvimelsestilfældet sidder på en kontorstol ved et bord.

Vi bemærker, at vi har været opmærksomme på Codan Forsikrings
kommentarer under sagens behandling.

Vi kan oplyse, at det afgørende er, at det fremgår af principafgørelse 16-
14, at vi ikke foretager en sandsynlighedsvurdering af skaden, og at vi
dermed ikke skal vurdere, om du ville være kommet lige så slemt til
skade, hvis den samme situation var opstået andre steder end på arbej-det.

Det fremgår også af principafgørelsen, at vi heller ikke skal sondre
imellem, hvilke dele af personskaden du under alle omstændigheder ville
have pådraget dig, hvis du for eksempel var besvimet andre steder end på
arbejdet og hvilke dele af personskaden, som arbejdets forhold har
forværret.

Vi henviser i øvrigt til ovenstående begrundelse for afgørelse om aner-
kendelse.”

Ved brev af 2. juli 2019 gjorde Codan indsigelse over for Ankestyrelsens afgø-
relse.

Person klagede den 16. juli 2019 over, at Ankestyrelsen havde nedsat det varige
mén til 8 procent.

Ankestyrelsen afviste ved brev af 8. august 2019 til Person at genoptage sagen.
Som svar på indsigelserne fra Person og Co-dan anførte Ankestyrelsen følgende.:

”Svar på indsigelserne
Et ildebefindende, der skyldes private forhold, anerkendes ikke som en
arbejdsskade. Men fysiske skader, som er muliggjort af den begiven-
hedsrække, ildebefindendet sætter i gang, kan anerkendes. I henhold til
principafgørelse 16-14 foretager styrelsen ikke i sådanne sager en
"sandsynlighedsvurdering" af, om skadelidte ville være kommet lige så
slemt til skade, hvis arbejdstagerens ildebefindende var opstået andre
steder.

Det gør vi blandt andet ikke, fordi det fra sag til sag ville risikere at få
tilfældighedernes præg og stride mod intentionen med loven, som helt



7

overordnet er at etablere en sikringsordning for skader, der sker på ar-
bejdet, og som mest naturligt må henføres til dette.

Ved vurderingen af om en skade skal anerkendes som følge af arbejdets
forhold i henhold til lovens § 5, taler både lovgivningen, forarbejderne og
gældende praksis klart til fordel for en udvidet og ikke en ind-skrænket
fortolkning. Det er derfor ikke noget argument imod Anke-styrelsens
praksis, at den fører til flere anerkendelser end færre aner-kendelser.

Ved alvorligere følger menes i principafgørelsen en alvorligere følge end
det rene besvimelsestilfælde - altså en merskade udover besvimel-sen.
Der menes ikke, at hændelsen har fået alvorligere følger, end hvad der
ville være sket andre steder end på arbejdet.

Det afgørende er, at du falder fra arbejdsgivers stol ned på arbejdsgi-vers
gulv og pådrager dig en merskade udover besvimelsen i form af
posttraumatisk hovedpine.

Vi kan henvise til principafgørelsens eksempel om den tilskadekomne, der
besvimer, mens han står og arbejder for arbejdsgiver. Han falder om, slår
hovedet i faldet og pådrager sig en hjernerystelse. Besvimelsen er ikke
forårsaget af arbejdet eller dets forhold og er derfor ikke omfat-tet af
arbejdsskadesikringsloven. Tilskadekomne pådrager sig en alvor-ligere
følge end den rene besvimelse i form af en hjernerystelse. Hjerne-
rystelsen er derfor omfattet af arbejdsskadesikringsloven.

Din sag er sammenlignelig med eksemplet. Det er i den forbindelse ikke
afgørende, at tilskadekomne i eksemplet står, og du sidder, I falder begge
fra henholdsvis stående og siddende position og slår hovedet mod gulvet
og pådrager jer henholdsvis en hjernerystelse og en post-traumatisk
hovedpine.

Vi vurderer således fortsat, at følgerne af besvimelsen i form af post-
traumatisk hovedpine skal anerkendes som en arbejdsskade.

Vi vurderer i øvrigt, at der ikke er kommet nye oplysninger frem, som
ændrer ved vores tidligere vurdering af anerkendelsesspørgsmålet.
…
Vi vurderer i øvrigt, at der ikke er kommet nye oplysninger frem, som
ændrer ved vores tidligere vurdering af spørgsmålet om varigt mén.

Vi henviser derudover til begrundelserne i afgørelsen.

Yderligere vurderer vi, at der ikke er sket væsentlige sagsbehandlings-fejl
eller ændring af de retlige forhold.

Vi gør derfor ikke mere i anledning af jeres henvendelser.”

Retslægerådet har i en erklæring af 10. august 2021 udtalt følgende:

”Spørgsmål 1:



8

Faldt skadelidte som følge af at hun besvimede?

Retslægerådet bedes begrunde sit svar samt om muligt angive graden af
sand-synlighed.

Der foreligger ikke tidstro lægelige oplysninger fra dagen for ulykke-
stilfældet, men først 4 dage senere, hvor det af journal fra egen læge an-
føres, at sagsøger bemærker kortvarigt inden, at det sortnede, og våg-ner
op på gulvet. Ingen kramper. Ingen ufrivillige vandladninger eller afføring
og ingen bid i tungen. På baggrund heraf vurderer Retslæge-rådet med
over 50 % sandsynlighed, at sagsøger faldt som følge af en besvimelse.

Spørgsmål 2:
Retslægerådet bedes redegøre for, om den i sagens akter beskrevne
tilstand med hovedpine m.m. mest sandsynligt opstod før, skadelidtes
ramte gulvet eller om skaden mest sandsynligt er opstået som følge af, at
hovedet ramte gulvet.

Retslægerådet bedes begrunde sit svar samt om muligt angive graden af
sand-synlighed.

”Beskrevne tilstand hovedpine m.m.” har ikke en klar og præcis læge-
faglig definition, hvorfor Retslægerådet har besvaret spørgsmålet i rela-
tion til hovedpine. Retslægerådet finder spørgsmålet til dels hypotetisk.
Retslægerådet finder i sagens akter ikke oplysning om hovedpine forud
for den aktuelle besvimelse og kan ud fra sagens akter konstatere, at
sagsøger efter besvimelsen får hovedpineklager.

Spørgsmål 3:
Retslægerådet bedes redegøre for, om det må antages at have betydning
for ska-dens opståen eller omfang, hvad underlaget bestod af? I
bekræftende fald bedes Retslægerådet nærmere redegøre for betydningen.

Retslægerådet bedes begrunde sit svar samt om muligt angive graden af
sand-synlighed.

Postcommotionelt syndrom kan opstå selv efter mindre hovedtraumer
(som dette). Retslægerådet besvarer ikke spørgsmål af teknisk karakter og
andre forhold end underlag kan have betydning for hvor stor energi der er
i et traume.”

Retsgrundlaget
Arbejdsskadesikringslovens § 1, stk. 1, § 5 og § 6, stk. 1, har følgende ordlyd:

”§ 1. Formålet med denne lov er at yde erstatning og godtgørelse til til-
skadekomne eller deres efterladte ved arbejdsskade. Skaden skal være
forårsaget af arbejdet eller de forhold, det foregår under, jf. lovens §§ 5-7,
men arbejdsgiveren behøver ikke at have handlet ansvarspådragen-de.
Gennem arbejdsgivernes finansiering af erstatninger m.v. understøt-tes
arbejdsmiljøsystemets forebyggelse af arbejdsskader.
…



9

§ 5. Ved arbejdsskade i denne lov forstås ulykke, jf. § 6, og erhvervs-
sygdom, jf. § 7, der er en følge af arbejdet eller de forhold, det er foregå-
et under, jf. dog § 10 a.

§ 6. Ved en ulykke forstås efter denne lov en personskade forårsaget af en
hændelse eller en påvirkning, der sker pludseligt eller inden for 5 dage.”

Af de almindelige bemærkninger i lovforslag nr. L 216 til lov om arbejdsska-
desikring fremsat den 9. april 2003 fremgår bl.a.:

“3.1. Lovens formål
Det primære formål med arbejdsskadesystemet og arbejdsskadesik-
ringsloven er at sikre, at tilskadekomne og efterladte får en økonomisk
kompensation for de helbredsmæssige og sociale følger, arbejdsskaden
har forvoldt.
…
Anerkendelse efter loven forudsætter ikke, at arbejdsgiver har handlet
ansvarspådragende, men at skaden er forårsaget af arbejdet eller de
forhold, hvorunder dette foregår. Det vil sige, at arbejdsgiver har objek-
tivt ansvar for alle skader, der opstår som følge af arbejdet eller de for-
hold, hvorunder dette foregår. For at en skade kan anerkendes efter loven,
skal den opfylde kravene til anerkendelse efter skadesbegreber-ne,
jævnfør lovforslagets §§ 5-7.
…
3.3. Det nye ulykkesbegreb
Det overordnede formål med arbejdsskadereformen er en udvidelse og en
forenkling af skadebegreberne, herunder ulykkesbegrebet.
Det tilsigtes derfor med arbejdsskadereformen at udvide skadebegre-berne
således, at alle skader, hvor der er sammenhæng mellem påvirk-ninger på
arbejdet og skaden, kan anerkendes…
…
Der er tale om en udvidelse af de eksisterende skadebegreber. Det in-
debærer, at der ikke vil være skader, der kan anerkendes efter gælden-de
regler, der ikke kan anerkendes efter det nye ulykkesbegreb.

På den anden side er det ikke alle skader, der skal anerkendes, når de
indtræder på arbejdet.

Der skal fortsat være medicinsk årsagssammenhæng mellem en på-
virkning og en skade. Således vil en skade fortsat skulle afvises, hvis den
påvirkning, der er tale om, ikke er egnet til at forårsage skaden eller
påvirkningen ikke skyldes arbejdet eller de forhold, hvorunder dette fo-
regår.”

Af lovforslagets bemærkninger til §§ 5 og 6 fremgår bl.a.:

“Til § 5
Bestemmelsen afløser gældende lovs § 9 og indeholder forslag til lovens
skadebegreber.



10

Det foreslås, at de tidligere 4 skadebegreber reduceres til 2: “ulykke”  og
“erhvervssygdom.”

Ved forslaget beskrives generelt, hvad der forstås ved en arbejdsskade.
Bestemmelsen indeholder tillige en afgrænsning af lovens dækning, der
ikke søger at ændre på gældende administrativ praksis med hensyn til, at
skaden skal være opstået som følge af arbejdet eller de forhold, hvorunder
dette foregår.

Efter den gældende § 9 er det et krav, at en arbejdsskade skal være op-
stået som følge af “arbejdet eller de forhold, hvorunder dette foregår.”  I
prak-sis dækker dette over en betingelse om, at den tilskadekomne, da
ska-den indtraf, var i arbejde for en arbejdsgiver, og at skaden skyldes ar-
bejdet eller de forhold, hvorunder det er foregået.

Sker skaden eksempelvis i fritiden eller under private ærinder, eller sker
skaden på vej til et fast arbejdssted eller på vej hjem fra arbejdsste-det, vil
skaden normalt ikke kunne anerkendes som en arbejdsskade, selv om
kravene i øvrigt er opfyldt. Der henvises i denne forbindelse til forslaget
om at indføre hjemmel for beskæftigelsesministeren til at fast-sætte regler
om, hvornår skader, der indtræder under befordring til og fra arbejde, er
omfattet af loven, jf. forslagets § 4, stk. 3.

Til § 6
…
Årsagsforbindelse mellem personskaden og en hændelse eller påvirkning

Det kræves derefter, at personskaden er forårsaget af en hændelse eller en
påvirkning, der har sammenhæng med arbejdet. Der gælder almin-delige
krav til beviset for en årsagssammenhæng. Kun hvis der efter op-lysning
af sagen ikke kan sandsynliggøres en årsagssammenhæng, vil sagen blive
afvist.

Arbejdsskadereformen ændrer således ikke beviskravet.

Det betyder, at der skal foretages en bevismæssig bedømmelse af de fo-
religgende oplysninger og en juridisk/lægelig vurdering af, om der kan
antages at være årsagssammenhæng mellem hændelsen eller påvirk-
ningen og skaden.

Ved de oplagte skader, hvor der er en hændelse eller en påvirkning, der
umiddelbart kan anses for at være årsag til skaden, stilles der som efter
gældende regler ikke store krav til beviset. Det gælder for eksempel po-
stbudet, der får en tagsten i hovedet og får et kraniebrud.

Ved skader, der kan opstå uden kendt ydre årsag, indebærer kravet til
bevis, at der vil blive stillet krav til specielt den lægelige vurdering af, om
der er en påvirkning, der kan forklare skaden. Skader, der kan opstå uden
kendt ydre årsag, er blandt andet skader på muskler, nerver, se-ner og led.
…



11

En påvirkning kan anses for at være årsag til en skade, når der er en bi-
ologisk naturlig og logisk forklaring på, at skaden opstod som følge af en
hændelse eller påvirkning på arbejdet.
…”

Af Ankestyrelsens principafgørelse 16-14 fremgår bl.a.:

“Principafgørelsen fastslår

Personskader, der sker på arbejdet og under arbejdets forhold, er som
udgangspunkt omfattet af arbejdsskadeloven.

Når personskaden er forårsaget af et ildebefindende eller sygdomsan-fald,
der ikke skyldes arbejdet eller arbejdets forhold, er personskaden ikke
omfattet af loven.

Dette gælder dog ikke, hvis det indtrufne ildebefindende eller syg-
domsanfald får alvorligere følger som følge af arbejdet eller forholdene på
arbejdspladsen. I sådanne tilfælde vil personskaden i form af den al-
vorligere følge være omfattet af loven. Det er således et krav, at der skal
være en skadefølge, der kun kan være indtrådt på grund af ildebefin-
dendet eller sygdomsanfaldet på arbejdspladsen.

Arbejdsgiverens ansvar
Det følger af lovens formål, at alle skader, der sker på arbejdspladsen,
som udgangspunkt er arbejdsgivers risiko. Sikringspligten gælder, selvom
arbejdsgiveren ikke har handlet ansvarspådragende.

Arbejdsgiverens sikringspligt betyder, at personskaden som hovedregel er
omfattet af loven i henhold til § 5, hvis det kan bevises, at personska-den
sker, mens den tilskadekomne udfører arbejde for arbejdsgiveren eller
under de forhold, arbejdet er foregået.

Arbejdsgiverens sikringspligt betyder således, at personskaden er om-
fattet af loven. Men det er fortsat et krav, at lovens betingelser for en
ulykke er opfyldt, førend personskaden kan anerkendes som arbejds-
skade.

Hvornår kan et ildebefindende eller sygdomsanfald være omfattet af
loven?
Et ildebefindende eller sygdomsanfald på arbejdspladsen er omfattet af
loven, når dette er forårsaget af arbejdet eller forholdene på arbejdet. Det
kan for eksempel være tilfældet, hvis den tilskadekomne bliver for-giftet
af dampe på arbejdet.

Hvis et ildebefindende eller sygdomsanfald er forårsaget af forhold, der
ikke skyldes arbejdet eller arbejdets forhold, er anfaldet ikke omfattet af
loven. Følgerne af et sådant anfald vil derfor som udgangspunkt heller
ikke være omfattet af loven.

Personskader som følge af et ildebefindende eller sygdomsanfald, der
skyldes andre forhold end arbejdet, kan være omfattet



12

Efter praksis kan følgerne af et ildebefindende eller sygdomsanfald, der
skyldes andre forhold end arbejdet, være omfattet af loven. Dette kræ-ver,
at følgerne er blevet alvorligere på grund af arbejdsforholdene.

Det følger af ovenstående hovedregel, at den alvorligere personskade er
omfattet af loven, hvis det indtrufne ildebefindende sker, mens den til-
skadekomne udfører arbejde for arbejdsgiveren eller under de forhold,
arbejdet i øvrigt foregår.

Der er for eksempel tale om personskader, der er omfattet af loven i
følgende tilfælde:

- Den tilskadekomne får et ildebefindende, mens han står på en stige og
udfører arbejde for arbejdsgiver. Han falder ned og pådrager sig en skade i
ryggen.

Den tilskadekomne besvimer, mens han står og arbejder for arbejdsgi-ver.
Han falder om, slår hovedet i faldet og pådrager sig en hjerne-rystelse.

- Det ildebefindende, der ikke er forårsaget af arbejdet eller arbejdets
forhold, og de gener det normalt medfører i form af for eksempel
svimmelhed er fortsat ikke omfattet af loven, da det er forårsaget af an-dre
forhold end arbejdet og ikke forværret som følge af arbejdet eller
arbejdets forhold. Skaden i ryggen og hjernerystelsen er omfattet af loven
og skal vurderes i henhold til lovens § 6.

Vi foretager ikke en sandsynlighedsvurdering af skaden

Vi foretager som konsekvens af arbejdsgiverens sikringspligt ikke en
sandsynlighedsvurdering af, om tilskadekomne ville være kommet li-geså
slemt til skade, hvis den samme situation var opstået andre steder end på
arbejdet.

Vi sondrer ikke imellem, hvilke dele af personskaden tilskadekomne
under alle omstændigheder ville have pådraget sig, hvis han for ek-sempel
besvimede andre steder end på arbejdet, og hvilke dele af per-sonskaden,
som arbejdets forhold har forværret.”

Anbringender
Codan har til støtte for den nedlagte påstand anført navnlig, at Ankestyrelsens
afgørelse af 7. juni 2019 skal tilsidesættes, da afgørelsen er i strid med arbejds-
skadesikringslovens §§ 5 og 6, forarbejderne og praksis. Det er skadelidte, som
skal bevise, at tilskadekomsten og følgerne heraf er en arbejdsskade i lovens
forstand, og denne bevisbyrde er ikke løftet. Et ildebefindende eller syg-
domsanfald, der ikke skyldes arbejdet eller arbejdets forhold, men som sker i
forbindelse med arbejdet, er ikke omfattet af loven. Der er ikke bevis for, at
skadelidtes ildebefindende skyldes arbejdet eller arbejdets forhold, eller at be-
svimelsens følger er forværret af arbejdets forhold. Efter principafgørelse 16-14
kan skader, der følger/udløses af skadelidtes egne forhold, kun anerkendes som



13

arbejdsskader, hvis skadens omfang/følger er blevet alvorligere på grund af
arbejdsforholdene. Følgerne, som skadelidte pådrog sig i forbindelse med sin
besvimelse, skal ikke anerkendes som en arbejdsskade, da skadefølgerne er en
direkte følge af hendes egne forhold/sygdomsanlæg, og da de er ikke blevet
alvorligere på grund af arbejdsforholdene. Ankestyrelsen skulle have vurderet, om
der skete en merskade hos skadelidte, og om merskaden var en følge af ar-
bejdsforholdene, hvilket Ankestyrelsen har undladt. Ankestyrelsens afgørelse
hviler på en uhjemlet praksis med skøn under regel, idet der ikke foretages en
sandsynlighedsvurdering af skaden, hvilket ikke har støtte i lovens §§ 5 og 6 eller
forarbejderne. Skadelidte skal bevise, at besvimelsens følger er forværret af
arbejdets forhold, og Ankestyrelsen skal foretage en egentlig bevisbedømmelse af,
om betingelserne for at anerkende, at der er sket en merskade som følge af
arbejdets forhold, er opfyldt, hvilken bevisbyrde ikke er løftet i nærværende sag.
Østre Landsrets dom refereret i FED2017.23Ø har fastlagt, at der skal fore-tages
en konkret vurdering i hver eneste sag af, om den personskade, en skade-lidt har
pådraget sig, er blevet alvorligere ved, at vedkommende befandt sig på sin
arbejdsplads frem for et hvilket som helst andet sted.

Ankestyrelsen har til støtte for påstanden om frifindelse anført navnlig, at der ikke
er grundlag for at tilsidesætte Ankestyrelsens afgørelse af 7. juni 2019, hvorved
Ankestyrelsen fandt, at Persons posttraumatiske ho-vedpine er en arbejdsskade.
Hovedreglen efter arbejdsskadesikringslovens § 5 er, at skader, der indtræder i
arbejdstiden, er omfattet af loven, hvilket forarbej-derne sammen med
formålsbestemmelsen viser. En personskade, der sker un-der udførelsen af arbejde
for arbejdsgiveren, er således som udgangspunkt ar-bejdsgiverens risiko. Som
anført i principafgørelse 16-14 skal der ikke foretages en sandsynlighedsvurdering
af, om den tilskadekomne ville være kommet lige så slemt til skade, hvis skaden
var opstået andre steder end på arbejdet. Afgø-rende er, om forholdene på
arbejdspladsen (indretning mv.) er årsag til en ska-de, der rækker ud over selve
besvimelsen og de umiddelbare følger (utilpashed, kvalme mv.). Det har ingen
støtte i loven eller forarbejderne, at der skal foreta-ges en vurdering af, om skaden
er blevet værre som følge af forholdene på ar-bejdspladsen sammenlignet med den
hypotetiske situation, at hændelsesforlø-bet havde fundet sted uden for
arbejdstiden, heller ikke i sager om besvimelse. Da der efter loven ikke skal
foretages en sandsynlighedsvurdering, er det ikke i strid med lovens
bevisbyrderegel eller udtryk for skøn under regel, at Ankesty-relsen ikke foretager
en sandsynlighedsvurdering. Landsrettens dom gengivet i FED2017.23Ø er i
overensstemmelse hermed. Der er ikke modstrid mellem de to dele af
principafgørelse 16-14, da der ved begrebet ”alvorligere følger” menes en
merskade ud over selve besvimelsen. Det gøres gældende, at Persons hovedpine
skyldes, at hun slog hovedet i gulvet på arbejdspladsen, efter hun var besvimet, og
hendes hovedpine er derfor en følge af arbejdet eller de forhold, hvorunder det er
foregået. Til støtte for påstanden om hjemvisning har Ankestyrelsen anført, at hvis
retten finder grundlag for at tilsidesætte An-



14

kestyrelsens afgørelse, men ikke finder at kunne give Codan fuldt medhold i
anerkendelsespåstanden, kan sagen hjemvises til fornyet behandling.

Landsrettens begrundelse og resultat
Person sad den 3. oktober 2016 ved sit skrivebord på arbejds-pladsen og arbejdede
på sin pc, da hun pludselig besvimede. Hun faldt og slog hovedet i gulvet, hvorved
hun pådrog sig posttraumatisk hovedpine. Ankesty-relsen har ved afgørelse af 7.
juni 2019 anerkendt Persons per-sonskade i form af posttraumatisk hovedpine som
en arbejdsskade.

Sagen angår, om den skade, som Person pådrog sig, da hun besvimede på sin
arbejdsplads, er en arbejdsskade efter arbejdsskadesikrings-lovens § 5, jf. 6, og
således er en følge af arbejdet eller de forhold, det er foregået under. Der er
enighed mellem parterne om, at selve det ildebefindende, der før-te til, at Person
besvimede, ikke er en følge af arbejdet eller arbejdets forhold. Der er endvidere
enighed om, at Person ville have fået de samme følger, såfremt hændelsen var sket
under præcis de samme fysiske omstændigheder hjemme hos hende selv eller et
tredje sted.

Det fremgår af arbejdsskadesikringslovens § 1, at formålet med loven er at yde
erstatning og godtgørelse til tilskadekomne eller deres efterladte ved arbejds-
skade. Skaden skal være forårsaget af arbejdet eller de forhold, det foregår un-der,
jf. lovens §§ 5-7, men arbejdsgiveren behøver ikke at have handlet ansvar-
spådragende. Efter § 5 forstås ved en arbejdsskade blandt andet en ulykke, jf.
lovens § 6, der er en følge af arbejdet eller de forhold, det er foregået under.

Det er i forarbejderne til arbejdsskadesikringslovens § 5 anført, at det er en be-
tingelse, at den tilskadekomne, da skaden indtraf, var i arbejde for en arbejds-
giver, og at skaden skyldes arbejdet eller de forhold, hvorunder det er foregået.
Sker skaden eksempelvis i fritiden eller under private ærinder, eller sker skaden på
vej til et fast arbejdssted eller på vej hjem fra arbejdsstedet, vil skaden nor-malt
ikke kunne anerkendes som en arbejdsskade, selv om kravene i øvrigt er opfyldt.

Idet Person sad og arbejdede på sin pc ved sit skrivebord på arbejdspladsen, da
hun besvimede og slog hovedet i gulvet, finder landsretten herefter, at Persons
personskade i form af posttraumatisk ho-vedpine er en følge af arbejdet eller de
forhold, hvorunder det er foregået, og at skaden således er en arbejdsskade, jf.
arbejdsskadesikringslovens § 5, jf. § 6. Det forhold, at Person fik et ildebefindende
og besvimede, og den omstændighed at Person ville have fået de samme følger, så-
fremt hændelsen var sket et andet sted end på arbejdspladsen, kan ikke føre til et
andet resultat.



15

Der er derfor ikke grundlag for at tilsidesætte Ankestyrelsens afgørelse af 7. juni
2019.

Landsretten tager herefter Ankestyrelsens påstand om frifindelse til følge.

Efter sagens udfald skal Codan Forsikring A/S i sagsomkostninger betale 40.000
kr. til Ankestyrelsen til dækning af udgifter til advokatbistand inkl. moms. Ud over
sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget hensyn til sagens
omfang, forløb og betydning.

THI KENDES FOR RET:

Ankestyrelsen frifindes.

I sagsomkostninger skal Codan Forsikring A/S inden 14 dage betale 40.000 kr. til
Ankestyrelsen. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.