Kendelse om, fogedrettens fastsættelse af de nærmere retningslinjer og søgekriterier for det arbejde, som skulle udføres af en uvildig sagkyndig i sag om bevissikring
Ret: Retten i Holstebro (1. instans)
Faggruppe: Fogedsag — Særlig fogedsag
Sagsemner: Forbud og bevissikring;

Retten i Holstebro







Den 14. april 2014 kl. 9.00 blev fogedretten sat Mødelokale 11.1 sal
fogedretten af  Dalaiar

Der blev foretaget FS 10A-1920/2013



7400 Herning
mod




Ingen var mødt.

Der fremlagdes:
Brev af 4. april 2014 fra advokatfuldmægtig 
Brev af 7. april 2014 fra advokatfuldmægtig 
E-mail af 10. april 2014 fra advokatfuldmægtig


Der afsagdes

Kendelse

Ved kendelse af 8. oktober 2013 stadfæstede Vestre Landsret blandt
andet fogedrettens kendelse af 19. april 2013 om, at 
anmodning om bevissikring hos  blev taget
til følge.

Selve undersøgelsen skal gennemføres af en uvildig sagkyndig pà
fogedrettens vegne.

Denne kendelse drejer sig om, fogedrettens fastsættelse af de nærmere
retningslinjer 0g søgekriterieme for det arbejde, som skal udføres af den
uvildig sagkyndige.

Parteme har udarbejdet et udkast til retningslinjer og søgekriterier. Der
henvises herved til brev af 3. marts 2014 med bilag fra advokat Mikkel
Vittrup; herunder navnlig til de to forskellige udgaver af retningslinjer
og de gule markeringer af ord i søgekriterierne.

 har ønsket; at retningslinjeme 0g søgekriterieme bliver
indskrænket.

 har i den forbindelse nedlagt følgende påstande:

1 .	
skal undtages fra såvel rapporten som de dokumenter; der
udleveres til rekvirenten,

2. Søgekriterierne skal ikke omfatte opskrifter;

3. Søgekriterierne skal ikke omfatte ingredienser,

4. Søgekriteriemne skal ikke omfatte rekvisiti leverandører,

5. Dokumenter, der indeholder 
erhvervshemmeligheder skal undtages fra sävel rapporten
som de dokumenter; der udleveres til 
og

6	Dokumenter; der udgør korrespondance mellem 
0g dennes advokat skal undtages fra såvel rapporten som
de dokumenter; der udleveres til 

 har nedlagt følgende påstande:

Ad  påstand 1:

 interne,
beskrivende brug af ordet  skal undtages fra
såvel rapporten som de dokumenter; der udleveres til rekvirenten;
imødekommes ikke.

Ad  påstande 2-4:

 begæring om, at søgekritcrieme ikke skal omfatte
"opskrifter" , "ingredienser' 7 0g  "leverandører"
imødekommes ikke.

Ad  påstand 5:

Modpart AIS' begæring om, at dokumenter; der indeholder 
erhvervshemmeligheder; skal undtages fra såvel
rapporten som de dokumenter; der udleveres til rekvirenten;
imødekommes ikke.

Ad  påstand 6:


advokatkorrespondance; skal undtages fra såvel
rapporten som de dokumenter; der udleveres til rekvirenten,
imødekommes ikke.

 har i et processkrift og påstandsdokument af 14 marts
2014 blandt anført følgende:

[RJekvisitus har følgende sammenfattende og supplerende
bemærkninger til (i) det af parterne udarbejdede udkast til instruks
af 3. marts 2014 til den it-kyndige; og (ii) rekvirentens protest
mod, at de it-kyndige i henholdsvis Hjørring og Holstebro hver i
sær udarbejder en beskrivelse på baggrund af det materiale; de
hver i sær har indhentet hos henholdsvis rekvisitus 0g 


Rekvisiti interne 0g beskrivendc brug af ordct 

Rekvisitus fastholder, at undersøgelsen og ikke mindst
bevissikringsrapporten ikke skal omfatte enhver omtale af
 men begrænses og målrettes tilfælde af
varemærkebrug af ordet  1 modsætning til, hvad
rekvirenten gør gældende; er rekvisiti interne brug af ordet ikke
omfattet af den varemærkeretlige beskyttelse; og hverken
fogedretten eller Vestre Landsret har fundet, at rekvisitus ved sin
inteme brug af ordet krænker rekvirentens rettigheder .

Vestre Landsret har som anført af rekvirenten fastslået; at det er
sandsynligejort, at der foreligger en varemærkekrænkelse. Men en
sådan kan alene foreligge ved, at der gøres "varemærkemæssig
brug" af varemærket. Intemn; beskrivende brug af et ord, for
eksempel som produkttype; kan ikke i sig selv udgøre en
varemærkeretlig krænkelse; i og med ordet ikke derved bruges
som varemærke.

Da ordet  internt hos rekvisitus er anvendt som en
generisk eller beskrivende betegnelse for produkttypen; vil en
søgning pà ordet stående alene derfor utvivlsomt medføre, at
oplysninger vedrørende selve indholdet og fremstillingen af
produktet samt andre erhvervshemmeligheder uden relevans for
den påståede krænkelse vil blive medtaget i beskrivelsen af
undersøgelsen og resultatet heraf.

Netop derfor er rekvisitus af den opfattelse; at det alene er tilfælde
af varemærkemæssig brug af ordet  og varianter heraf
der skal medtages i rapporten i relation til den påståede
varemærkekrænkelse. Hvis rekvisiti interne, beskrivende brug
også blev medtaget i rapporten, ville man gå videre end formålet
med bevissikringen tilsiger; da der i så fald ville blive medtaget
oplysninger vedrørende selve indholdet og fremstillingen af
produktet, der som bekendt er uden betydning for en påstået
varemærkekrænkelse og en påstået produktefterligning.

Søgekriterier

Rekvisitus fastholder; at søgeord vedrørende den nærmere
komposition af rekvisiti produkter, herunder ingredienser 0g
opskrifter; er uden relevans i forhold til, om der foreligger ~ en
varemærkekrænkelse eller en produktefterligning og i så fald
omfanget heral, allerede da hverken varemærkeloven eller

markedsføringsloven beskytter selve indholdet eller fremstillingen
af et produkt.

Hertil kommer; at disse informationcr anses for
erhvervshemmeligheder; der skal undtages undersøgelsen; jf:
retsplejelovens $ 653, stk. 4 0g som det mindre i det mere under
alle omstændigheder skal udelades fra bevissikringsrapporten da
det i særdeleshed for så vidt angår opskrifter vil medføre
uoprettelig skade på rekvisitus og dennes fremtidige forretning,
såfremt en konkurrent som rekvirenten får kendskab til disse
informationer,

Yderligere vil en (isoleret) søgning på ingredienser eller opskrifter
genere hits, der for langt størstedelens vedkommende vedrører
rekvisiti andre produkter 0g øvrige virksomhed. Der er tale om
meget generelle søgeord, der ikke har relevans for de påståede
krænkelser eller alene eller overvejende vedrører disse. Det ville
indebære en tidskrævende sävel som omkostningsmæssig
betydelig indsats af den it-kyndige at gennemgå alt det materiale,
der måtte komme frem ved en søgning på de pågældende søgeord,
hvilket ikke ville stå i et proportionalt forhold til hvor begrænset
en del af materialet; dcr rent faktisk matte være relevant for de
påståede krænkelser.

Som det fremgik under bevissikringssagen er rekvirentens og
rekvisiti produkter forskellige i relation til blandt andet udseende,
smag, farve 0g konsistens, og rekvisitus har følgelig en særlig
interesse ; at undgå, at en konkurrent som rekvirenten fàr
kendskab til rekvisiti fremstillingsproces og opskrifter med videre.

Iøvrigt bemærkes; at det fortsat er rekvisiti opfattelse, at
rekvirenten har en forhäbning om, at den ved bevissikringen får
kendskab til oplysninger; som den vil kunne benytte i forbindelse
med en eventuel fremtidig patentsag vedrørende det patent, der er
fremlagt som sagens bilag 1, men udtrykkeligt ikke er påberäbt.
At søgeordene vedrørende kompositionen af rekvisiti produkter
insisterende fastholdes af rekvirenten trods åbenbar manglende
relevans for de påståede krænkelser synes at bekræfte dette.

Det fremgår af korrespondancen mellem  0g
 der er fremlagt som sagens bilag 11, at det er en
bekymring hos rekvirenten; om rekvisitus benytter
fremgangsmåden beskrevet i rekvirentens patent ved
fremstillingen af sine produkter. Det er imidlertid oplagt i sagen;
at der ikke er noget som helst grundlag for at påstå, at der er sket
patentkrænkelse. Rekvirenten har da heller ikke nedlagt påstand
om; at der skal foretages bevissikring på grundlag af patentloven
Allerede derfor skal rekvirenten afskæres fra at misbruge
bevissikringsinstituttet til at lede efter informationer; som man
ikke er berettiget til. Det gælder særligt de informationer; der
vedrører det omtvistede produkts ingredienser og
fremstillingsmetode; der ville have potentiel relevans i relation til
det nævnte patent; men er uden relevans i forhold til de spørgsmal



Østre Landsret adskiller sig dog fra faktum i denne sag; da begge
omhandler leverandører af 'de formodet krænkende produkter
Det er altså det pågældende sted af lovgiver forudsat, at
leverandørens produkt i sig selv udgør en krænkelse af de
relevante rettigheder . Dette skal ses i lyset af, at en rekvirent i et
sådant tilfælde har en særlig interesse i at kunne spore, hvorfra de
ulovlige varer kommer, for eksempel et parti
varemærkeforfalskede varer.

Rekvisiti leverandører i denne sag leverer imidlertid ikke 7 de
formodet krænkende produkter Leverandørerne leverer derimod
fuldt ud lovlige ingredienser og råvarer, der har mange andre
anvendelsesmuligheder end brug idet i sagen omhandlede
produkt. Det er da heller ikke bestridt af rekvirenten. 1 øvrigt er de
nævnte leverandører; som eksempelvis  og 
leverandører af ingredienser også til andre produkter end de
påstået krænkende produkter; og såfremt de skulle medtages i
søgningen; skulle der tages stilling til hvordan 0g af hvem; det
skulle vurderes, hvorvidt de af de pågældende leverandører
leverede ingredienser har været til brug for de påstået krænkende
produkter eller til andre for sagen uvedkommende produkter;

Hertil kommer; at rekvisiti leverandører; som tilfældet er med
opskrifter og ingredienser; anscs for erhvervshemmeligheder; der
som det mindre i det mere under alle omstændigheder skal
udelades fra bevissikringsrapporten;, jf: nedenfor.

Rekvisiti erhvervshemmcligheder

Som også tiltrådt af rekvirenten, tog Landsretten ikke stilling til de
konkrete søgckriterier, ligesom den ikke tog stilling til under
hvilke forudsætninger søgetemaet skal udarbejdes, og hvilke
hensyn; der skal gøres gældende ved udarbejdelse af søgetemaet
og gennemførelsen af undersøgelsen .

Rekvirenten gør derimod gældende, at i og med Landsretten
tiltrådte fogedrettens afgørelse om bevissikring; gav den
rekvirenten fuldt ud medhold i, at der ikke var grundlag for at
foretage en begrænsning af bevissikringsforretningen i henhold til
retsplejelovens $ 653, stk. 4. Det bestrides. Hvorvidt
bevissikringsundersøgelsen skal begrænses i henhold til $ 653,
stk. 4, og i så fald i hvilket omfang 0g på hvilken måde, er i denne
sag alene relevant ved udformningen af instruks til den it-kyndige
samt søgetemaet, hvilket som bekendt endnu ikke har været
behandlet  hverken af Landsretten eller af Fogedretten.
Rekvirenten procederede da ogsà netop for Landsretten på, at
søgekriterierne 0g dermed omfanget af bevissikringen først skulle
fastlægges efterfølgende.

Uanset om retten måtte anvende proportionalitetsgrundsætningen i
retsplejelovens $ 653, stk. 4, eller ej, må
bevissikringsundersøgelsen dog ikke medførc risiko for
udlevering af rekvisiti erhvervshemmeligheder; hvilket da ogsà er





de sager; rekvirenten henviser til, ikke er fremlagt; ligesom det
ikke fremgår; hvorvidt der i de pågældende sager i det hele taget
er protesteret mod eller procederet på, at sådan korrespondance
ikke må omfattes af undersøgelsen.

Det bemærkes; at det faktum; at rekvirenten i øvrigt finder
materialet "interessant" , ingen forskel gør for sà vidt angår
bedømmelsen af forholdet. Det er en nødvendig; men ikke
tilstrækkelig betingelse; at materialet er relevant.

Anbringender

Det gøres derfor samlet af rekvisitus gældende,

at	rekvisiti interne, beskrivende brug af ordet 
skal undtages fra såvel rapporten som de dokumenter, der
udleveres til rekvirenten;

idet alene en varemærkemæssig brug af ordet kan udgøre
en varemærkeretlig krænkelse;

at	de foreslåede søgekriterier vedrørende rekvisiti produkts
nærmere komposition ikke skal anvendes ved
bevissikringsundersøgelsen;
idet opskrifter 0g ingredienser er uden relevans i forhold
til, om der foreligger en varemærkeretlig krænkelse eller
en produktefterligning; eftersom hverken varemærkeloven
eller markedsføringsloven beskytter selve indholdet eller
fremstillingen af et produkt;

idet informationer vedrørende opskrifter og ingredienser
udgør rekvisiti erhvervshemmeligheder; jf. retsplejelovens
$ 653, stk. 4;

idet anvendelse af søgeordene vil resultere i, at
størstedelen af de "hits de genererer, vil være inelevante
for sagen;

idet en søgning herpå allerede derfor er i strid med
proportionalitetsprincippet og er unødigt procesfordyrende;

at	de foreslåede søgekriterier vedrørende rekvisiti
leverandører ikke skal anvendes ved
bevissikringsundersøgelsen;

idet rekvisiti leverandører leverer fuldt ud lovlige
ingredienser og råvarer, der har mange andre
anvendelsesmuligheder end brug i det omstridte produkt;

idet informationer vedrørende leverandører af lovlige
ingredienser udgør rekvisiti erhvervshemmeligheder; jf.
retsplejelovens $ 653, stk; 4;

at	dokumenter; der indeholder rekvisiti
erhvervshemmeligheder, særligt i relation til rekvisiti
leverandører; det omtvistede produkts ingredienser;
sammensætning og fremstillingsmetode skal undtages fra
såvel rapporten som de dokumenter; der udleveres til
rekvirenten; jf. retsplejelovens $ 653, stk. 4; 0g

at	dokumenter; der udgør korrespondance mellem rekvisitus
0g dennes advokat skal undtages fra såvel rapporten som
de dokumenter; der udleveres til rekvirenten, jf.
retsplejelovens $ 653, stk. 5: 3

 sammenfattende
processkrift omhandlende bevissikring af 28. marts 2014 anført
følgendc:

1 Påståct ikke-erhvervsmæssig brug af de omstridte
varemarker

Rekvisitus; _  gØr gældende; at
søgningen på grundlag af rekvirentens varemærke
 skal
begrænses 0g målrettes til alene at omfatte rekvisiti
"varemærkeretlige' brug, da betegnelserne ifølge 
udokumenterede påstand ~ intemnt hos rekvisitus et vist omfang er
blevet anvendt beskrivende for en produkttype.

Det skal for det første understreges, at der ikke foreligger nogen
form for dokumentation for, at medarbejderne hos rekvisitus i et
vist omfang skulle have anvendt betegnelsen 
beskrivende for en produkttype. Derimod er det fundet
sandsynliggjort, at rekvisiti anvendelse af betegnelsen
 netop har været erhvervsmæssig og dermed
krænket rekvirentens rettigheder til varemærket 

Selv hvis medarbejdeme hos rekvisitus i et vist omfang skulle
have anvendt betegnelsen  beskrivende for en
produkttype; kan dette imidlertid ikke føre til, at der foretages en
begrænsning af bevissikringsforretningen som begæret af
rekvisitus. Det skal i den forbindelse understreges; at rekvisitus_
(via søsterselskabet  ansøgte om registrering af
betegnelsen  som varemærke; hvilket i sig selv
taler meget kraftigt imod, at medarbejdeme hos rekvisitus skulle
have anvendt den samme betegnelse som beskrivende for en
produkttype.

Det er åbenbart, at den [T-sagkyndiges søgning i det bevissikrede
materiale må omfatte en søgning på rekvirentens varemærke

Det er rekvirentens standpunkt, at alt det materiale, der fremfindes
ved en søgning på disse ord, må antages at være af betydning med
henblik på at konstatere; om og i hvilket omfang der har fundet en
krænkelse sted af rekvirentens rettigheder i henhold til

varemærkeloven ogleller markedsføringsloven (ulovlig
produktefterligning). Materialet skal derfor indga i den rapport,
der skal udarbejdes på grundlag af bevissikringen; jf.
retsplejelovens 653, stk. 3,0g $ 653b, stk. 4.

Såfremt den IT-sagkyndige eller fogedretten skulle foretage en
begrænsning af bevissikringsforretningen på baggrund af en
påstand om, at medarbejdeme i et vist omfang har anvendt
betegnelsen  beskrivende for en produkttype; er der
en åbenbar risiko for, at relevant materiale; der er af betydning
med henblik pà at konstatere; om og i hvilket omfang der har
fundet en krænkelse sted af rekvirentens rettigheder; ikke
medtages i bevissikringsrapporten og udleveres til rekvirenten.
Dette er formentlig også baggrunden for, at rekvisitus forsøger at
begrænse omfanget bevissikringsforretningen. Der vil imidlertid
være en betydelig risiko for, at bevissikringsforretningen i vid
udstrækning gøres illusorisk, hvilket vil være i strid med hele
formålet med og baggrunden for regleme om bevissikring: Det
skal i den forbindelse erindres, at reglerne er baseret på det
såkaldte retshåndhævelsesdirektiv, og Danmark er således
forpliglet til at have et effektivt virkende bevissikringsinstitut.

Derudover bemærkes, at rekvisitus forsøger at give indtryk af, at
Vestre Landsret skulle have fastslået; at der ikke foreligger en
varemærkekræænkelse ved rekvisiti inteme brug af varemærket.
Dette er imidlertid ikke korrekt. Vestre Landsret har derimod
utvetydigt fastslået, at det er sandsynliggjort, at der foreligger cn
varemærkekrænkelse; og formålet med bevisskringen er bL.a. at
afdække omfanget heraf. Rekvisitus fremførte det samme
anbringende for Vestre Landsret; se feks. rekvisiti
sammenfattende processkrift, bilag 1, side 5, men rekvisitus fik
ikke medhold i dette synspunkt.

Rekvisitus påstår, at en søgning på ordet  vil
medføre, at der fremfindes informationer og dokumenter
vedrørende "indholdet og fremstillingen af produktet samt andre
erhvervshemmeligheder uden relevans for den påståede
krænkelse" , 0g at dette materiale skal undtages fra bevissikringen:

Dette er bestrides af rekvirenten. For det første er det ikke korrekt;
at materialet vil være uden relevans for den påståede krænkelse.
Tværtimod er det særdels sandsynligt; at materialet er relevant, da
det formentlig vil være af betydning med henblik på at konstatere;
om 0g i hvilket omfang der har fundet en krænkelse sted af
rekvirentens rettigheder i henhold til varemærkeloven ogleller
markedsføringsloven (ulovlig produktefterligning). Det skal i den
forbindelse understreges; at det ligeledes er relevant at få klarlagt;
i hvilket omfang krænkelsen er sket forsætligt eller uagtsomt,
hvorfor dokumenter; der kan klarlægge de involverede personers
subjektive forhold vedrørende krænkelsen af rekvirentens
rettigheder; både i relation til varemærkeloven 0g
markedsføringsloven (ulovlig produktefterligning) også er
relevante 0g skal medtages i bevissikringsrapporten.

For det andet kan det forhold, at materialet eventuelt indeholder
erhvervshemmeligheder; ikke føre til, at materialet undtages fra
bevissikringsforretningen. Der henvises i den forbindelse til
rekvirentens bemærkninger om dette spørgsmål nedenfor under
punkt 3_

Sammenfattende gøres det på baggrund heraf gældende; at der
ikke er noget grundlag for at undtage den af rekvisiti påståede
interne, beskrivende brug ar ordet  fra
bevissikringsrapporten, herunder de dokumenter; der skal
udleveres til rekvirenten.

2 Søgekriterier
 gør gældende; at oplysninger om opskrifter, ingredienser
og leverandører ikke er relevante i forhold til at fastslå, om 0g i
hvilket omfang der foreligger en varemærkekrænkelse eller
krænkelse efter markedsføringsloven (ulovlig
produktefterligning).

Dette bestrides af rekvirenten. Tværtimod er det særdeles relevant
at foretage en søgning på disse ord.

Oplysninger om ingredienser; opskrifter 0g leverandører er bl.a.
alle relevante i forhold til at fastslå, om og hvilket der foreligger
en overtrædelse af markedsføringslovens $ 1 ved ulovlig
produktefterligning. Ved bedømmelsen af; om der foreligger en
overtrædelse af markedsføringslovens $ 1, er det således vigtigt at
fã belyst, i hvilket omfang der fra  side foreligger et
subjektivt dadelværdigt forhold. Dette skyldes; at den virksomhed,
der uden kendskab til originalproduktet, udvikler et konkurrerende
produkt med samme fremtoning m. Y  ikke handler ; strid med
markedsføringslovens $ 1,jf: Borcher & Bøggild,
Markedsforingsloven; 2. udg , 2006, side 78. Imidlertid har såvel
fogedretten som landsretten fundet det sandsynliggjort; at 
har tilstræbt at skabe en (ulovlig) efterligning af rekvirentens
produkt.

Søgeordene på ingredienser; opskrifter og leverandører er i denne
sammenhæng relevante bLa for at fà belyst 0g dokumenteret, om
og i hvilket omfang Modpart AF  'har kopieret eller taget
udgangspunkt i rekvirentens opskrift og ingredienser samt rettet
henvendelse til rekvirentens leverandører med henblik på at skabe
en efterligning af rekvirentens produkt. Derudover er de
subjektive elementer ved  adfærd relevant at fà belyst i
forhold til det erstatnings- 0g strafansvar, somModpart Avskan ifalde 
efter sävel varemærkeloven som markedsføringsloven.

 gør derudover med henvisning til retsplejeloven $ 653,
stk. 4, gældende; at der som en undtagelse til udgangspunktet om,
at der skal ske levering af alt relevant materiale; skal tages hensyn
til oplysninger; som udgør erhvervshemmeligheder .

Det gøres herimod gældende; at oplysninger om opskrifter,
ingredienser og leverandører ikke skal undtages bevissikringen
med henvisning til retsplejelovens $ 653,stk. 4, såfremt
oplysningerne må antages at være af betydning med henblik på at
konstatere; om og i hvilket omfang der har fundet en krænkelse
sted af rekvirentens rettigheder i henhold til varemærkeloven
ogleller markedsføringsloven (ulovlig produktefterligning). Der
henvises til rekvirentens bemærkninger herom nedenfor under
punkt 3_

gØr endvidere gældende; at søgeordene vedrørende
ingredienser 0g opskrifter er generelle og meget brede, hvorfor de
vil generere mange hits og følgelig; efter  opfaltelse, vil
medførc et uproportionalt stort arbejde for den IT-sagkyndige i
forhold til at gennemgå det materiale; der måtte fremkomme ved
en søgning:

Det følger imidlertid af retsplejelovens $ 653, stk. 1 og 3, at alt
materiale, som må antages at være af betydning med henblik på at
konstatere; om der foreligger en krænkelse; og i givet fald i
hvilket omfang krænkelsen foreligger; kan bevissikres.
Baggrunden herfor er, at formålet med bevissikringsreglerne er at
imødegå de ellers meget vanskelige bevisproblemer; der kan opsta
i forbindelse med immaterialretskrænkelser; jf. LFF 2005-
2006.1.67, side 4.

Der kan endvidere henvises til praksis på området, hvor
fogedretten har afsagt kendelser om, at den udarbejdede rapport pa
baggrund af bevissikringen i ekstraheret form skulle omfatte "al
information med relation til Sun produkter" , jf. FS 75-39-9
35/2006 (bilag 4). Der er således tale om en lignende situation
som i nærværende sag: Fogedretten i Aalborg havde specifikt
udtalt, jf. side 8:

"Fogedretten finder på denne baggrund [retsplejelovens
$ 653, stk. 3] at undersøgelsen kan rette sig mod alt
materiale, der kan bruges som bevis for krænkelsen af
varemærkeretten som sådan, 0g ikke enkeltprodukter
eller enkelte typer af produkter:'  (kursivering tilføjet)

Af FS 35-5672/2009 fremgår det tillige; at rekvisitus i sagen
forgæves havde gjort gældende; at omfanget af
bevissikringsundersøgelsen ikke var proportional henset til
hensynet til dennes interesser; samt at omkostningerne i sagen
alene til den [T-sagkyndige udgjorde mere end 1 million kroner.
Der var således tale om en langt mere omfattende
bevissikringsundersøgelse; end hvad nærværende sag omhandler,
hvilket tillige støtter rekvirentens synspunkt om, at nærværende
bevissikringsundersøgelse ikke medfører et uproportionalt
omfang.

Derudover er der ikke noget grundlag for at antage; at den IT-

sagkyndige ikke skulle kunne foretage en søgning på de
foreslåcde søgekriterier med henblik på at fremfinde det relevante
materiale uden at skulle bruge meget store ressourcer. Dette er på
det foreliegende grundlag udtryk for spekulation fra rekvisiti side.
 gør herudover gældende; at listen over søgekriterier,
herunder søgeordene relateret til opskrifter og ingredienser; er
udtryk for, at bevissikringen går uden for rammerne af
bevissikringsinstituttet, og rekvisitus anklager rekvirenten for med
bevissikringsanmodningen at gå på "fisketur" hos rekvisitus i
forhåbning om at finde beviser pà patentkrænkelse.

For det første bemærkes, at denne påstand fra  side, som
også var nedlagt i kæresagen; jf.  kæreskrift af 17.maj
2013, side 3, ikke blev fulgt af landsretten.

For det andet bemærkes, at påstanden i det hele er fuldstændig
udokumenteret og bestrides. De af rekvirenten nedlagte påstande i
såvel sagen for fogedretten som for Vestre Landsret ligger inden
for rammeme for bevissikringsinstituttet; således som dette er
afgrænset i retsplejelovens $ 653,stk. 2 Der er således ikke
nedlagt påstand om, at der skal foretages bevissikring på grundlag
patentloven.

Vedrørende omfanget af reglerne for bevissikringsinstituttet og
muligheden for at bruge reglemne for at gå på "fisketur" kan der i
denne sammenhæng henvises til LFB2OOO-2001.1.17, side 10,
hvor det anføres:

"Efter lovforslagets $ 1, stk. 1, er det en betingelse for at
gennemføre en bevissikringsundersøgelse, at rekvirenten
kan sandsynliggøre; at nogen som led 1 erhvervsmæssig
virksomhed eller 1 øvrigt i ikke ubetydeligt omfang har
krænket en af de immaterialrettigheder mv , som er opregnet
1 lovforslagets $ 1, stk. 2
[]
På den anførte baggrund er det Justitsministeriets opfattelse,
at den foreslåede adgang til bevissikringsundersøgelse ikke i
praksis vil kunne misbruges til at chikanerc konkurrenter. 7

Som det fremgår af ovenstående; er reglerne om
bevissikringsundersøgelser udarbejdet med henblik på at undgå, at
en bevissikringsundersøgelse anvendes til at gå på "fisketur"
Derudover er bevissikringsforretningen konkret i denne sag
tilrettelagt på en måde, at det netop ikke er en fisketur; men at der
alene søges efter relevant materiale; men dog alt relevant
materiale, hvilket  forsøger at afskære under henvisning
til påstande om, at rekvirenten er på "fisketur' 77 mv.

Iden forbindelse kan der endvidere henvises til, jf. LFBZOOO -
2001.1.17, side 10, at reglerne herudover også skal anvendes 0g
administreres; således at fisketure undgås. Det er således kun de
informationer; der er relevante i forhold til at føre bevis for
krænkelsen af rekvirentens rettigheder; jf. de nedlagte påstande,



Rekvirenten gør således principalt gældende; at fogedretten er
bundet af landsrettens afgørelse og derfor ikke på baggrund af
retsplejelovens $ 653, stk. 4, kan begrænse
bevissikringsforretningen.

I den forbindelse bemærkes det, at rekvirenten ikke har tiltrådt,
som påstået af rekvisitus i dennes sammenfattende processkrift
side 4, at Vestre Landsret ikke har taget stilling til, under hvilke
forudsætninger søgetemaet skal udarbejdes, 0g hvilke hensyn der
skal gøres gældende ved udarbejdelse af søgetemaet 0g
gennemførelsen af undersøgelsen.

Det er endvidere ganske enkelt forkert, når rekvisitus anfører; at
forholdet omkring; hvorvidt bevissikringsundersøgelsen skal
begrænses i forhold til retsplejelovens $ 653,stk. 4, ikke blev
behandlet af Landsretten. Det er ligeledes forkert; når rekvisitus
hævder; at rekvirenten skulle have procederet på, at omfanget af
bevissikringsforretningen først skulle fastlægges af fogedretten i
forbindelse med den praktiske gennemførelse heraf. Det eneste,
rekvirenten har anført for Landsretten; er, at de konkrete
søgekriterier endnu ikke var fastlagt;, og at dette skulle ske; når
bevissikringsforretningen blev genoptaget ved fogedretten:

Som allerede nævnt fulgte Vestre Landsret ikke de af 
fremførte anbringender på dette punkt, men gav derimod
rekvirenten fuldt medhold i, at der ikke var grundlag for at
foretage en begrænsning af bevissikringsforretningen under
henvisning til retsplejelovens $ 653, stk. 4, som påstået af 
Denne afgørelse er naturligvis bindende for parterne og
fogedretten i Holstebro i forbindelse med den eflerfølgende
effektuering af bevissikringsforretningen: Vestre Landsret udtalte
således følgende, jf. kendelsen side 11:

"Landsretten tiltræder endvidere fogedrettens_afgørelse
om bevissikring, idet det, der er anført af Modpant@k  ikke
kan føre til et andet resultat. (min fremhævelse)

Såfremt fogedretten finder, at den skal tage stilling til spørgsmål,
gøres det subsidiært gældende, som det blev fastslået af
landsretten; er der ikke er grundlag for at begrænse
bevissikringsforretningen som begæret af rekvisitus under
henvisning til retsplejelovens $ 653,stk. 4.

Det fremgår af retsplejelovens $ 653,stk. 1 og 3,at alt materiale,
som må antages at være af betydning med henblik på at
konstatere, om der foreligger en krænkelse 0g i givet fald i bvilket
omfang krænkelsen foreligger; kan bevissikres. Det vil sige; at alt
materiale; der er relevant forhold til at fastslå og dokumentere
krænkelsen af  varemærkerettigheder 0g
overtrædelsen af markedsføringslovens $ 1 ved ulovlig
produktefterligning; 0g omfanget heraf, skal bevissikres 0g
medtages i rapporten fra den IT-sagkyndige.


Side 37 af 46

Rekvirenten ønsker ikke og har ikke fremsat begæring om at
modtage information fra de kopierede IT-enheder, som ikke er
relevante for krænkelsen af rckvirentens rettigheder; herunder
eksempelvis information om Modpart AII  'øvrige produkter såsom
rejer 0g fiskefrikadeller. Dette materiale skal selvfølgelig ikke
medtages i bevissikringsrapporten.

Bestemmelsen ; retsplejelovens $ 653,stk. 4,er udtryk for en
proportionalitetsgrundsætning, der giver retten mulighed for at
begrænse en bevissikringsforretning; hvis undersøgelsen må
antages at ville påføre rekvisitus skade eller ulempe, der står i
misforhold til rettighedshaverens interesse i undersøgelsens
gennemførelse Det fremgår af forarbejdere, at
anvendelsesområdet for denne bestemmelse er ganske beskedent,
og navnlig vil kunne finde anvendelse, hvor begæringen om
bevissikring angår undersøgelser af et privat hjem eller af
erhvervslokaler i tilfælde, hvor der er risiko for at påføre
rekvisitus væsentlig skade i form af afsløring af
erhvervshemmeligheder; jf. KBET200O.1385, side 92.

Bestemmelsen blev bl.a. anvendt af fogedretten i Hjørring til at
begrænse søgningen i  2
eksempelvis ikke foretaget bevissikring af en computer, som en
central medarbejder;  oplyste var hans private
bærbare computer (selv om den befandt sig på hans arbejdsplads).

Baggrunden for; at bestemmelsen i retsplejelovens $ 653, stk. 4,
ikke kan anvendes til generelt at undtage informationer; der
indeholder erhvervshemmeligheder således som rekvisitus
ønsker er, at det i modsat fald ville gøre hele
bevissikringsinstituttet illusorisk Når man har indført reglerne om
bevissikring; er det udtryk for; at lovegiver allerede
grundlæggende har foretaget en afvejning mellem rekvirentens
mulighed for at få adgang til at sikre bevis for
immaterialretskrænkelser 0g omfanget hcraf over for hensynet til
krænkerens interesse i bL.a. ikke at skulle udlevere dokumenter 0g
oplysninger; der indeholder erhvervshemmeligheder. Ved at
vedtage og indføre bevissikringsinstituttet har lovgiver fundet, at
hensynet til rekvirentens interesse i at fà adgang til at skaffe sig
bevis vejer tungest, og rekvisitus må derfor acceptere; at
dokumenter 0g oplysninger; der er relevante som bevis for
krænkelsen af rekvirentens rettigheder 0g omfanget heraf, skal
medtages i bevissikringsrapporten; uanset at de måtte indeholde
erhvervshemmeligheder. For eksempel må rekvisitus tåle; at der i
rapporten medtages oplysninger om de af rekvisitus anvendte
opskrifter; hvis dette er relevant for at fà belyst, at rekvisitus har
kopieret eller taget udgangspunkt i rekvirentens opskrifter. Det
skal i den forbindelse erindres, at den medarbejder; der efter det
oplyste har stået for "udviklingen' " af rekvisiti produkt; tidligere
var ansat som produktionschef hos rekvirenten 0g derfor havde
fuld adgang~ til rekvirentens opskrifter 0g andre
produktionsforskrifter.

Det er kun i det omfang; at retten ved en konkret vurdering har
fundet, feks. fordi der er tale om undersøgelser af et privat hjem;
at undersøgelsen vil påføre rekvisitus skade eller ulempe; der står i
misforhold til rekvirentens interesse, at der kan ske en
begrænsning af bevissikringsforretningen. Rekvisitus har under
alle omstændigheder ikke godtgjort; at en søgning på baggrund af
de foreslåede søgekriterier og den udarbejdede instruks vil påføre
rekvisitus skade eller ulempe, der står i misforhold til rekvirentens
interesse.

Sammenfattende gøres det på baggrund af ovenstäende gældende,
at der ikke er grundlag for at foretage en generel begrænsning af
gennemførelsen af bevissikringsfonetningen på grundlag
proportionalitetsgrundsætningen i retsplejelovens $ 653,stk. 4.

4 Advokatkorrespondance

Rekvisitus gør gældende; at korespondance med rekvisiti
ekstere advokat skal undtages bevissikringsundersøgelsen.

Dette anbringende om udeladelse af advokatkorrespondance blev
tillige gjort gældende i kæresagen; jf. kæreskriftet af 17. maj 2013,
side 8. Landsretten afviste imidlertid rekvisiti anbringender; jf
side 11:

"Landsretten tiltræder endvidere fogedrettens afgørelse om
bevissikring, idet det; der er anført af  ikke kan
føre til et andet resultat.

Til støtte for synspunktet om udeladelse af advokatkorres-
pondance henviser rekvisitus til retsplejelovens $ 653,stk. 5,
analogt.

Hertil skal blot bemærkes, at denne bestemmelse ikke kan
anvendes til at afslå bevissikring i forhold til ekstern
advokatkorrespondance. Bestemmelsen finder efter sin ordlyd
således kun anvendelse på forhold, som rekvisitus er undtaget fra
at give forklaring om, men ikke på forhold, som andre eventuelt
måtte være undtaget fia at give forklaring om.

Materialet må i øvrigt antages at være relevant, bl.a. fordi det vil
belyse de subjektive forhold hos rekvisitus; hvilket har betydning
for eksempelvis udmålingen af erstatning.

Ekstem advokatkorrespondance er også udleveret i andre sager.
Her kan specifikt henvises til FS 39-5672/2009 Sun Microsystem
Inc. mod Kimbrer International A/S og Centella ApS, hvor det af
bevissikringsrapporten; side 14-15,fremgår; at email
korrespondance med advokaten udleveres i bevissikringssagen
(bilag 6).

Sammenfattende gøres det gældende; at  korrespondance
med sin eksterne advokat skal medtages i bevissikringsrapporten; i

det omfang dokumenterne må antages at være af betydning med
henblik på at konstatere; om og i hvilket omfang der foreligger ~ en
krænkelse af rekvirentens varemærkerettigheder og overtrædelsen
af markedsføringslovens $ 1 ved ulovlig produktefiterligning, jf.
retsplejelovens $ 653, stk 3 9

De omtvistede spørgsmål er efter aftale med parterne behandlet på
skriftligt grundlag.

Fogedrettens begrundelse og afgørelse

Efter retsplejelovens $ 653, stk. 3, kan undersøgelsen omfatte alt
materiale, som må antages at være af betydning med benblik pa at
konstatere; om og i hvilket omfang varemærkekrænkelsen ogleller
produktefterligningen har fundet sted.

 fremstiller selv de pågældende produkter; og det er den
forbindelse nødvendigt at fà undersøgt både objektive 0g subjektive
forhold ; forbindelse hermed og fà klarlagt omfanget af en eventuel
krænkelse ogleller efterligning.

Efter det oplyste er der ikke grundlag for at antage; at 
forslag til retningslinjer og søgeord helt eller delvis har
til formål at chikanere  eller er et forsøg på at misbruge
bevissikringsinstituttet til at lede efter informationer; som
 ikke er berettiget til.

Der er herefter ikke grundlag for at antage; at  interne,
beskrivende brug af ordet  er uden relevans for sagen; 0g
derfor skal undtages fra retningslinjerne og den beskrivelse af
undersøgelsen og dennes resultater som den uvildige sagkyndige skal
udarbejde.

Den omstændighed, at fakturaer, ordresedler m.v. indeholder
oplysninger om leverandører; aftagere eller andre tredjemænd afskærer
ikke for udleveringen af materialet til  og
oplysningerne heri om indkøb af varer og hjælpemidler m.v. er i
nærværende sag navnlig nødvendige for at kunne at fastlægge omfanget
af en eventuel krænkelse ogleller efterligning.

Herefter og henset til det oplyste i øvrigt er der ikke grundlag for at
antage; at søgekriterieme om opskrifter, ingredienser og leverandører er
uden relevans for sagen; og derfor ikke skal indgå i listen over søgeord
til den uvildige sagkyndige; eller at brugen heraf i øvrigt strider mod
proportionalitetsprincippet.

Det bemærkes herved, at den uvildige sagkyndig har pligt til at sikre; at
beskrivelsen af undersøgelsen og dennes resultater ikke kommer til at
indeholde oplysninger om andre forhold, end den formodede krænkelse
ogleller efterligning, 0g at han herunder har pligt til at undlade
oplysninger; der ikke har betydning herfor; eventuelt ved at
anonymisere dele af de oplysninger; som han måtte finde. Hvis den
uvildige sagkyndige er i tvivl herom, kan han som anført sidst i udkastet

til retningslinjer kontakte fogedretten.

1 Vestre Landsrets kendelse af 8. oktober 20/4 tiltrådte landsretten
fogedrettens afgørelse om bevissikring; Bevissikringsforretningen blev i
den forbindelse ikke afslået helt eller delvis ud fra de påberabte
proportionalitetsbetragtninger.

Fogedretten finder dog, at det er uklart; om landsretten herved (ogsa)
har taget stillingen den nærmere brug af dokumenter indeholdende
 erhvervshemmelipheder. Ol af dokumenter;, der udgør
korrespondance mellem  0g dennes advokat.

Efter det oplyste 0g det ovenfor anførte om den uvildige sagkyndiges
pligt er der ikke grundlag for at anse den påtænkte brug af dokumenter,
der indeholder  erhvervshemmeligheder; herunder
dokumenter fundet ved brugen af ordet  uden den ønskede
begrænsning 0g ved brugen af søgekriterierne om opskrifter;
ingredienser og leverandører, vil påføre  en skade eller
ulempe med hensyn til erhvervshemmeligheder; som står i misforhold
til  interesse i undersøgelsens gennemførelse.
Fogedretten finder derfor ikke; at der under hensyn til
erhvervshemmeligheder er grundlag for delvist at afslå anmodningen
om undersøgelse som ønsket af 

 eller en partsrepræsentant herfra er ikke omfattet af de
regler om vidneudelukkelse 0g vidnefritagelsc, som er anført i
retsplejelovens $ 653, stk. 5, 0g fogedretten finder ikke grundlag for at
anvende bestemmelsen analogt. Det bemærkes i den sammenhæng, at
retsplejelovens $ 171 om vidnefritagelse ikke er nævnt i bestemmelsen,
idet selve formålet med en undersøgelse er at finde beviser for
krænkelser eller overtrædelser begået af rekvisitus; jf, betænkning 2000
1385 om bevissikring ved krænkelse af immaterialrettigheder m.v. side
93. Der er endvidere samme 0g andre steder i betænkningen sket en
sammenligning med reglerne om ransagning i retsplejelovens $ 794, stk.
3,0g $ 795,stk. 2, uden at dette har udmøntet sig i en udvidelse af
bestemmelsen. Herefter; og da det af  1 øvrigt anførte
herom ikke kan føre til andet resultat, finder fogedretten; at
undersøgelse også må omfatte korrespondance mellem  og
dennes advokat.

På denne baggrund, og da det af  i øvrigt anførte ikke kan
føre til andet resultat; tages  påstande ikke til følge.

Thi bestemmes:

 påstande tages ikke til følge

Fogedretten besluttede herefter at anmode den uvildig sagkyndige om at
udfærdige en beskrivelse af undersøgelsen og dens resultater efter
følgende retningslinjer:

Den IT-sagkyndige anmodes om at udarbejde en rapport på
grundlag af det bevissikrede materiale. Rapporten skal indeholde

alt relevant materiale; som må antages at være af betydning med
henblik på at konstatere

om 0g i så fald i hvilket omfang  har krænket


) og
(ii) om og i så fald i hvilket omfang  har overtrådt
markedsføringslovens $ 1 ved at frembringe, producere,
markedsføre 0g sælge de på bilag 7, 15 og 16 viste
produkter markedsført under betegnelsen 
(ulovlig produktefterligning) .

Det skal i forhold til vurderingen af, om og i så fald i hvilket
omfang  har krænket
 varemærker
 E
bemærkes, at det alene er relevant 1) at få klarlagt 
brug af betegnelser; der er forvekslelige med 
nævnte varemærker; i særlig grad brug af betegnelsen
 og 2) at få klarlagt 1 hvilket omfang en
krænkelse måttc være sket forsætligt eller uagtsomt, hvorfor
dokumenter; der kan klarlægge de involverede personers
subjektive forhold vedrørende brugen af de pågældende
varemærker, også er relevante.

Det skal i forhold til vurderingen af;, om og i hvilket omfang 
har overtrådt markedsføringslovens $ 1, bemærkes, at det er
relevant at fà klarlagt  markedsføring og salg af de pà
sagens bilag 7, 15 og 16 viste produkter markedsført under
betegnelsen  Det er ligeledes relevant at få
klarlagt; i hvilket omfang de på bilag 7,15 0g 16 viste produkter
markedsført under betegnelsen  EI fiembragt med
henblik på at kunne sælge og markedsføre et produkt, der udgør
en efterligning af _	Rekvirent ApS	produkter markedsført
under varemærkerne  og
herunder om der med det formål at lave en efterligning er rettet
henvendelse til  kunder eller er udarbejdet
eller anvendt dokumenter; som feks. analysecertifikater; pà
grundlag af dokumentation hidrørende fra 
Dokumenter; der kan klarlægge de involverede personers
subjektive forhold i forhold til overtrædelsen af
markedsføringslovens $ 1, er også relevante.

Det maleriale; der skal indgå i rapporten, skal indsamles 0g
ekstraheres fra det bevissikrede materiale på grundlag af en
søgning på de i bilag 1 angivne søgekriterier 0g på en sådan måde,
at det må antages i hvert fald hovedsageligt at være materiale af
relevans for krænkelsesvurderingerne, der fremkommer ved
søgningen: Herefter skal den IT-sagkyndige foretage en vurdering
af, om det ved søgningen fremfundne materiale rent faktisk ér
relevant i forhold til vurderingen af, om og i hvilket omfang der
foreligger krænkelse af  varemærker eller en

ulovlig produktefterligning efter markedsføringslovens $ 1,jf.
ovenfor. Det er kun det materiale, som er relevant i forhold til
disse krænkelsesvurderinger; der skal medtages i rapporten.

Hvis et dokument både indeholder information, der er relevant i
forhold til vurderingen af krænkelsen af 
varemærker ogleller overtrædelsen af markedsføringslovens $ 1
(produktefterligning) og information; der ikke er relevant i
forhold til denne vurdering, skal de relevante informationer
ekstraheres säledes, at de kan indgå i rapporten.

Den IT-sagkyndige anmodes om at systematisere den ekstraherede
information, således at det specificeres i rapporten fra hvilken
enhed, den ekstraherede information stammer.

Såfremt den [T-sagkyndige har spørgsmål i forbindelse med
udarbejdelsen af rapporten; herunder er i tvivl om, hvorvidt en
given information er relevant for krænkelsesvurderingerne;
anmodes den IT-sagkyndige om at kontakte fogedretten.

Fogedretten besluttede endvidere, at den uvildige sagkyndige skal
anvende følgende liste over søgekriterier til sit arbejde:

Søgningen omfatter nedennævnte ord skrevet med store såvel som
små bogstaver.

1.  mv.
U-rrchı




















2.  mv
Uderadi




3.  mv


grer og kunder
deladi 







































5 Ingredienser opskrifter, analyser, udstyr, navne mv.
Udeladt

Udeladi

























































Fogedretten fastsatte en frist til den 1.juni 2014 for den uvildig
sagkyndige til at udfærdige en beskrivelse af undersøgelsen 0g dennes
resultater.

Fogedretten bemærkede herved, at beskrivelsen vedlagt to kopier hcraf
skal fremsendes fogedretten. Fogedretten sender herefter en kopi af
beskrivelsen til parterne.

Sagen udsat.

Fogedretten hævet.