Sag om, hvorvidt sagsøger er skattepligtig af renteindtægter og maskeret udbytte fra selskab i indkomstårene 2008 og 2009
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Sager med en værdi over 1 mio kr.;
Skat;

/

VESTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 4. september 2023

Sag BS-17953/2022-VLR
(3. afdeling)

Sagsøger
(advokat René Bjerre)

mod

Skatteministeriet
(advokat Bodil Søes Petersen og advokat Tony Sabbah)

Landsdommerne Erik P. Bentzen, Helle Korsgaard Lund-Andersen og Mads
Legaard Toustrup (kst.) har deltaget i sagens afgørelse.

Indledning
Sagen er anlagt den 14. december 2021 ved Retten i Aarhus, der ved kendelse af 6.
maj 2022 har henvist sagen til behandling ved Vestre Landsret i medfør af
retsplejelovens § 226, stk. 1.

Sagen drejer sig om, hvorvidt Sagsøger er skattepligtig af rente-indtægter og
maskeret udbytte fra selskabet Cabonara Inc. i indkomstårene 2008 og 2009,
herunder om Cabonara Inc. udgjorde et selvstændigt dansk skat-tesubjekt, og om
Sagsøger inden udbyttebetalingerne havde overdraget ihændehaveraktierne og
dermed ejerskabet af Cabonara Inc. til en af sine døtre. Landsskatteretten har ved
afgørelse af 24. november 2021 bestemt, at overførslerne fra Cabonara Inc. i 2009
tilgik Sagsøger som ma-skeret udbytte. Landsskatteretten har desuden bestemt, at
der ikke er grundlag for at beskatte Sagsøger af et skønnet afkast af formue for
ind-komstårene 2010 – 2015, hvilket ikke er indbragt for landsretten. Endeligt har
Landsskatteretten samtidig i en anden sag bestemt, at Cabonara Inc. efter de



/

2

danske regler er hjemmehørende og fuldt skattepligtig til Danmark. Den afgø-relse
er ikke indbragt for domstolene.

Påstande
Sagsøger har nedlagt påstand om, at hendes skat-teansættelse for indkomståret
2008 forhøjes med 564.050 kr., og at skatteansæt-telsen for indkomståret 2009
nedsættes med 23.341.617 kr., subsidiært at hendes skatteansættelse for
indkomstårene 2008 og 2009 hjemvises til fornyet behand-ling ved
Skattestyrelsen.

Sagsøgte, Skatteministeriet, har påstået frifindelse.

Sagsfremstilling
Sagen har baggrund i en lækage af dokumenter fra advokatfirmaet Mossack
Fonseca i Panama foretaget af en anonym whistleblower i 2015. Lækagen om-
fattede 11,5 mio. interne dokumenter fra advokatfirmaet, herunder dokumenter
vedrørende danske skatteydere. Med Folketingets opbakning besluttede skat-
teministeren i 2016 at give SKAT tilladelse til at købe datamaterialet fra læka-gen.

Sagsøger flyttede sammen med sin nu afdøde ægtefælle, Person 1, tilbage til
Danmark i 2003 efter at have boet i udlandet gennem en længere årrække. Mens
ægteparret var bosiddende i udlandet, havde Person 1 oparbejdet en ikke
ubetydelig formue, som var placeret på en fælles konto i Nordea Bank S.A.
Luxembourg.

Med ikrafttræden af rentebeskatningsdirektivet (Rådets direktiv 2003/58/EF af 3.
juni 2003 om beskatning af indtægter fra opsparing i form af rentebetalinger) blev
bankerne forpligtet til at indeholde kildeskat af renter. Luxembourgske banker
skulle således indeholde kildeskat af renter på konti tilhørende perso-ner, som ikke
var bosat i Luxembourg.

Af Landsskatterettens afgørelse af 24. november 2021 fremgår blandt andet:

”
Klagepunkt SKATs afgø- Klagerens opfat- Landsskatteret-

relse telse tens afgørelse
Indkomståret 2008
Kapitalindkomst
Nettorente 250.623 kr. 859.603 kr. 250.623 kr.
Resultat af fordringer -71.176 kr. -91.491 kr. -71.176 kt.
Skattepligtig indkomst
Fradrag for custody fee - -24.615 kr. 0 kr.

Indkomståret 2009 23.341.617 kr. 0 kr. 23.341.617 kr.



/

3

Aktieindkomst
Maskeret udbytte fra selskab

…

Faktiske oplysni nger
Indledende oplys ninger
En anonym kilde lækkede i 2015 en stor mængde data fra advokatfirm aet Mossa-ck
Fonseca i Panama til den tyske avis Süddeutsche Zeitung. Lækket, som i of-
fentligheden er omtalt som ”Panama Papers” , indeholder oplysninger om en lang
række offshore-selskaber oprettet af Mossack Fonseca. SKAT købte i efterå-ret 2016
oplysninger om en række danskeres ejerskab af offshore-selskaber fra en anonym
kilde. I de købte dokumenter indgik oplysninger om Cabonara Inc., Pa-nama
(herefter benævnt selskabet).

Selskabet er stiftet i Panama den 4. september 2007 og registreret i Panamas sel-
skabsregister den 10. september 2007 med ”Número de Ficha” (fil nummer):
582627. Ifølge selskabsregisteret i Panama er selskabet stadig aktivt.

Selskabet er ikke underlagt regnskabspligt i Panama.

Det fremgår af ”Declaration of Beneficial Ownership” , at klageren og hendes da-
værende ægtefælle, Person 1, er ”Beneficial owner(s)” af selskabet. Det fremgår
samtidigt af ”Memo regarding a company having issu-ed bearer shares” , at de er
ejere af selskabets udstedte ihændehaveraktier, certifi-katnummer 1-4.

Af protokollat af bestyrelsesmøde den 11. september 2007 i selskabet fremgår det, at
der skulle udstedes fire aktier af en nominel værdi på hver 100 USD (ihænde-
haveraktier). Af et andet protokollat af samme dato fremgår det, at det på mødet blev
besluttet at udstede ægteparret ”Power of Attorney” (fuldmagt) til selskabet. Der
blev desuden udstedt en fælles fuldmagt til parrets to børn, Person 2 og Person 3,
som kun kunne anvendes af de to i fællesskab. Fuldmagterne var begrænset
tidsmæssigt til den 11. september 2010. Af begge protokollater fremgår det, at
bestyrelsesmedlemmerne var Person 4, Person 5, Person 6, Person 7 og Person 8.

Selskabet blev bestilt ved mail den 28. september 2007 af Person 9 fra Nor-dea
Bank, Luxembourg. Ved samme mail blev der bestilt individuelle fuldmagter til
klageren og hendes daværende ægtefælle samt en fælles fuldmagt til Person 2 og
Person 3.

Klageren og klagerens daværende ægtefælle har fra 2006 haft fast bopæl i Dan-mark.
Den 19. juni 2008 afgik Person 1 ved døden.

Ifølge afgørelsen fra SKAT vedrørende selskabet sidder klageren i uskiftet bo.

Repræsentanten har oplyst, at ihændehaveraktierne i selskabet i efteråret 2008 blev
overdraget fra klageren til Person 3. Repræsentanten har derudover oplyst, at der
ikke foreligger nogen overdragelsesaftale eller banknotater mv., og at overdragelsen
af ihændehaveraktierne var en gave til Person 3.



/

4

Der er ingen oplysninger om, hvorvidt Person 3 har indberettet de over-dragne
anparter i sin indkomstopgørelse i Belgien.

Nærmere om selskabets vedtægter og dets registrerede direktører
Selskabets vedtægter blev den 7. september 2007 noteret hos ”Notaria Octava del
Circuito, Provincia de Panama” ved notar Dr. Person 10. Vedtægterne er skrevet på
henholdsvist spansk og engelsk.

Det fremgår af artikel 3 og 6 i vedtægterne, at selskabets aktiekapital udgør 10.000
USD fordelt på 100 aktier á 100 USD, og at aktionærerne alene hæfter med den
indskudte kapital. Desuden fremgår det af artikel 13, at selskabet har følgen-de
bestyrelse:

Person 4 Director and President
Person 5 Director and Secretary
Person 6 Director / Vicepresident and Treasurer
Person 7 Director and Assistant Secretary
Person 8 Director and Assistant Secretary

Selskabets indsatte direktører, der alle er medarbejdere hos Mossack Fonseca, op-
træder med følgende antal bestyrelsesposter i diverse selskaber ifølge Panamas
selskabsregister:

Navn Antal bestyrelsesposter 
Person 4 6.843
Person 5 6.901
Person 6 8.548
Person 7 8.627
Person 8 8.877

Af artikel 17 og 18 i den engelske version af vedtægterne fremgår endvidere føl-
gende:

”No contract or transaction between the Corporation and any other corporation shall be
affected or invalidated by the fact that any Director or Officer of this Cor-poration may
be a Director or Officer of such other corporation; any Director or Of-ficer, individually
or jointly, may be a part to, or be interested in any contract, agreement or transaction of
this Corporation.

(…)

Any two Directors of the Corporation may grant general or special powers of at-torney,
with or without powers of disposition, without having to meet. The Direc-tors shall not
be liable for any unlawful or improper act carried out by any persons to whom they
have granted a power of attorney or by third parties authorized to transact any business
in the name and on behalf of the corporation.“

Det fremgår ikke af vedtægterne, hvorledes selskabets overskud skal fordeles.

Af ”Corporation Law of Panama, Law 32 of February 26, 1927” fremgår følgende
om udbytter (dividends):



/

5

“Dividends may be paid to the stockholders from the net earnings or profits of a
corporation or from the surplus of its assets over its liabilities, but not otherwise. The
corporation may declare and may pay dividends upon the basis of the amount upon
partly paid shares of stock.“

Nærmere om transaktioner på selskabets og ægteparrets konti i Luxembourg
Det fremgår af oplysninger fra Nordea Bank, Luxembourg, at selskabet er regi-
streret som ejer af bankkonto og depot med Porteføljenummer 1. Klageren har haft
fuldmagt til kontoen.

Ifølge fremlagte kontoudskrifter, porteføljeopgørelser og transaktionsbilag har der i
2009 været foretaget en række udgående kontantoverførsler fra selskabets bankkonto
og udtrækninger af obligationer fra depotet. SKAT har opgjort dette således:

Dato Tekst Antal Kurs Beløb Valuta Beløb i
DKK

2009
27-05-2009 Transfer

Transfer 600.819 DKK 600.819
27-05-2009 Transfer

Transfer 3.908.590 DKK 3.908.590
Transfer
Reversal of too

27-05-2009 much trans- -8.445 DKK -8.445
ferred

27-05-2009 Komm Safe 23
DKK 2.500.000 1 2.500.000 DKK 2.500.000
Estoxx 0%
04.05.11
Nykredit 6%

27-05-200 9 01.10.41 15.598.597,80 0,98 15.286.626 DKK 15.286.626
Person 3
Nykredit 6%

27-05-200 9 01.10.41 1.075.537,68 0,98 1.054.027 DKK 1.054.027
Person 3

Total 23.341.617

Ifølge SKATs opl ysninger har klageren i den kontr ollerede periode ikke foret aget
ekstraordinære s tore afdrag p å gæld eller købt ejen dom her i landet eller i ud lan-
det, ligesom klag eren heller ik ke har købt bil. Ifølge indberettede oplysninger om
indestående på d anske konti har beløbene ikke været indsat på en konto her i landet.
Klageren har ikke opl yst om andre personli ge konti i udlandet.

Klageren har ikk e selvangivet afkast til formue på hendes danske selvangive lse.

SKAT sendte den 19. januar 2 018 en materialeindka ldelse til klageren, hvori k la-
geren blev anmo det om at redegøre for, hvor penge ne og værdipapirerne er
overført til. Klag eren blev samtidig anmodet om at oplyse, om hun ejer kontoen
og depotet, hvort il overførsle rne er sket. Såfremt pe ngene og værdipapirerne er
overført til klage rens konto o g depot, blev klageren anmodet om at fremsend e



/

6

dokumentation for dette i form af kontoudtog, porteføljeopgørelser og transak-
tionsbilag fra kontoens oprettelse og frem til og med 2015. Herunder bad SKAT
klageren om også at fremsende en opgørelse af klagerens skattepligtige indkom-ster
fra konto og depot samt redegøre for selvangivelsen af disse.

Den 5. februar 2018 oplyste repræsentanten, at klageren henset til sagens karak-ter
ikke var indstillet på at afgive oplysninger til belysning af sagen.

Repræsentanten har i klagen oplyst, at dispositionerne mellem selskabet og kla-geren
udgør lånedispositioner.

SKAT har herefter skønsmæssigt ansat det beregnede afkast, der måtte være af det
samlede overførte beløb på 23.341.617 således:

År Kursværdi pri- Kursregulering, Årets af- Årets ind- Kursværdi
mo årlig i % kast, skøn- sætning, ultimo

net i DKK DKK
2009 0 8 0 23.341.617 23.341.617
2010 23.341.617 10 2.363.572 0 25.705.189
2011 25.705.189 9 2.342.000 0 28.047.189
2012 28.047.189 10 2.936.541 0 30.983.730
2013 30.983.730 2 588.691 0 31.572.420
2014 31.572.420 13 4.104.415 0 35.676.835
2015 35.676.835 2 642.183 0 36.319.018

År Årets afkast, skønnet Aktieindkomst, 15 % Kapitalindkomst, 85 %
2010 2.363.572 354.536 2.009.036
2011 2.342.000 351.300 1.990.700
2012 2.936.541 440.481 2.496.060
2013 588.691 88.304 500.387
2014 4.104.415 615.662 3.488.752
2015 642.183 96.327 545.856

Afkastet er skønn et med udgangspunkt i pensionsafkastprocenten hentet fra For-
sikring og Pensio n fra deres å rlige rapport og Forsikrings- og Pensionsbranchens
økonomi. SKAT har valgt at tage udgangspunkt i den pensionsafkastprocent, der er
opgjort før ber egningen af skat efter pensionsafkastbeskat ningsloven (PAL). Ifølge
rapportern e om Forsikring- og Pensionsbranchens økonomi oplyses det
om sammensætn ingen af pen sionsselskabernes investeringe r, at 15 % af investe-
ringen er placere t i aktier. SKAT har derfor henført skønsmæssigt 15 % af afkastet
til aktieindkomst og den reste rende del til kapitalindkomst.

Sideløbende med sagen ved S katteankestyrelsen har der ver seret en inddrivel-
sessag mod klage ren. Under d enne inddrivelsessag har klag eren fremlagt
transaktionsbilag fra Nordea Bank, Luxembourg, hvoraf det fremgår, at de kon-
tantbeløb, der blev overført fra selskabets bankkonto den 27. maj 2009 på
600.819,21 kr. og 3.908.589,94 kr., blev overført til klagerens svigersøn, Person 11.
Det fremgår desu den, at han efterfølg ende overførte beløbene til klagerens d at-ter,
Person 3.



/

7

Det fremgår endvidere af transaktionsbilagene, at de obligationer, der den 27. maj
2009 blev udtaget fra selskabets depot, blev overført til et depot i Nordea Bank,
Luxembourg, i Person 11's navn og herfra videreoverført til et ukendt de-pot.

Ifølge oplysninger fra Nordea Bank, Luxembourg, har selskabet indestående på konti
i forskellige valutaer samt investeringer i obligationer. SKAT har på bag-grund af
selskabets renteindtægter og -udgifter opgjort selskabets nettorente i indkomståret
2008 til 608.980 kr. Desuden fremgår det af selskabets kontoudtog, at selskabet har
foretaget handel med obligationer. SKAT har samlet opgjort net-tokurstabet på
handel med obligationer i 2008 til -20.315 kr.

Det fremgår også af kontoudtogene, at selskabet har afholdt udgifter til Nordea
Bank, Luxembourg. I kontoudtogene er udgifterne omtalt som ”Custody Fee” .
SKAT har opgjort disse således:

Dato Type Udgift Valu- Fradrag i DKK 
ta

2008
30-06-08 Custody Fee -16.479,64 DKK -16.479,64
31-12-08 Custody Fee -8.135,61 DKK -8.135,61

-24.615.25

Klageren er registreret som den ene af to ejere af bankkonto og depot med
Porteføljenummer 2 i Nordea Bank, Luxembourg, frem til ægtefællens død den 19.
juni 2008. Klageren har i 2008 modtaget og betalt renter for indestående på kontoen.
SKAT har opgjort klagerens andel af renteindtægter og -udgifter i 2008 til 250.623
kr., svarende til klagerens ejerandel på 50 % af bankkontoen.

Det fremgår desuden af klagerens kontoudtog og depotopgørelser fra Nordea Bank,
Luxembourg, at klageren har haft investeringer i obligationer. Af doku-
menterne fra ban ken fremgår intet anskaffelsestidspunkt for f odringerne Halifax
6.375 % 03.04.08 og Nordea1-Eur H igh Yield Bd Fd BP-EUR. D et tidligst kendte
tidspunkt, fordri ngerne var i depo tet, er den 31. december 200 5. På baggrund af
den gennemsnitl ige købskurs har SKAT fastsat klagerens andel af avancen på
fordringer i 2008 til -71.176 kr., sva rende til klagerens ejerande l på 50 % af bank-
kontoen.
…

Retsmøde den 3. november 2021
Repræsentantens b emærkninger
På det afholdte retsmøde nedlagde repræsentanten påstand om, at for indkom-stårene
2008 og 2009 skal skatteansættelsen nedsættes med den samlede regule-ring.

Repræsentanten gennemgik sine anbringender i overensstemmelse med tidligere
skriftlige indlæg og det materiale, der blev udleveret på retsmødet.

Særligt fremhævede repræsentanten følgende:
Selskabet er lovlig oprettet i Panama, men det er ikke nok til at statuere selv-stændigt
skattesubjekt. Efter den tidligere mere lempelige praksis er det afgøren-de, hvorvidt
selskabet er udskilt fra skatteyderens formue. Hertil henviste repræ-



/

8

sentanten til SKM2007.308.HR, som efter hans opfattelse i det hele omhandlede
kvalifikation af selskab og ikke alene udbytteudlodning.

Endvidere mente han, at nærværende sager ikke er sammenlignelig med
SKM2020.523.ØLR, hvor der var udstedt fakturaer. I Cabonara Inc. var der deri-mod
ingen reel aktivitet. Der var alene afholdt enkelte bestyrelsesmøder, hvorfor
beskatningen skal ske hos hovedaktionæren.

Om ledelsens sæde blev der truffet investeringsmæssige beslutninger i Luxem-bourg.
Der blev ikke truffet ledelsesmæssige beslutninger i Danmark. Hovedak-tionæren
ville ikke have noget med selskabet at gøre. Hvis der har været nogen form for
ledelse, måtte det derfor være i Luxembourg.

Repræsentanten medgav, at der ikke er konkret dokumentation for overdragelse i
2008 – 2009 af ihændehaveraktierne til hovedaktionærens datter Person 3. Det er
håndteret i en bank, og forløbet illustrerer, at det er foregået som påstået. Der burde
således alene have været opkrævet gaveafgift.

Skattestyrelsens bemærkninger
Skattestyrelsen ved Kammeradvokaten indstillede i overensstemmelse med tidli-gere
udtalelser, skriftlige indlæg og det materiale, der blev udleveret på retsmø-det, at den
påklagede afgørelse stadfæstes.

Særligt fremhævede Kammeradvokaten følgende:
Ved fastlæggelse af ledelsens sæde fremgår det af baggrunden for bestemmelsen i
selskabsskatteloven, at det afgørende ikke er den formelle ledelse, men derimod
hvorfra den daglige ledelse udøves.

Der blev af hovedaktionæren, hjemmehørende i Danmark, truffet driftsmæssige
beslutninger om:

- Hvad selskabet skulle anvende den tilførte kapital til.
- Hvilken bankforbindelse selskabet skulle benytte, og hvilket land denne

bankforbindelse skulle være hjemmehørende i.
- Under hvilke betingelser banken skulle forvalte selskabets midler, og

hvilken risikoprofil selskabet ønskede.
- I hvilket omfang, der skulle betales udbytte.
- Selskabets fortsatte drift og eventuelle ophør.

Der er enighed om, at der er tale om et lovlig gyldigt stiftet selskab i Panama.
Kammeradvokaten henviste herunder bl.a. til TfS 1997, 506 HR, og oplyste, at det
ikke er korrekt, at der er tale om en ændret praksis vedrørende kvalifikation af
selvstændigt skattesubjekt og transparens. Der er tale om en konkret vurdering af
bl.a. kriterierne om begrænset hæftelse og overskudsdeling efter ejerandel.
Endvidere har en skatteyder bevisbyrden, når den pågældende selv har ageret ef-ter,
at der var tale om et selvstændigt skattesubjekt, men nu påstår, at det reelt forholder
sig anderledes.

Domstolene har statueret konkursværneting her i Danmark ved afsigelse af kon-
kursdekret over selskaber registreret i Panama. I den forbindelse fremgår af kon-
kurslovens § 3, stk. 1, ”Begæring om rekonstruktionsbehandling eller konkurs
indgives til skifteretten på det sted, hvorfra skyldnerens erhvervsmæssige virksomhed
udøves.”



/

9

Endelig er den hævdede overdragelse af ihændehaveraktierne ikke understøttet af
aftalegrundlag eller andre objektive kendsgerninger.

Landsskatterettens afgørelse
Klageren og beskatning af afkastet af selskabets investeringer samt betaling af
custody fee
Landsskatteretten skal bemærke, at retten i en samtidig hermed truffet afgørelse for
selskabet, j.nr. 18-0004939, har fundet, at selskabet efter interne danske regler er
hjemmehørende og fuldt skattepligtig til Danmark.

Det er således Landsskatterettens opfattelse, at selskabet er rette indkomstmod-tager
af dets investeringsafkast samt rette omkostningsbærer af afholdte udgifter til
custody fee. Selskabets henførte indkomst i form af nettorenter, kurstab og fradrag
for custody fee skal derfor ikke indgå i klagerens beskatningsgrundlag.

Landsskatteretten er således enig i SKATs opgørelse af klagerens beskatnings-
grundlag for de påklagede punkter for indkomståret 2008 og stadfæster SKATs
afgørelse herom.

Maskeret udbytte modtaget fra Cabonara Inc.
Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktionærer medregnes som udgangspunkt til
den skattepligtige indkomst som udbytte af aktier. Det fremgår af ligningslo-vens §
16 A, stk. 1 og stk. 2, nr. 1.

Et økonomisk gode kan anses for at have passeret hovedaktionærens økonomi, selv
om det ikke tilfalder aktionæren personligt, men derimod f.eks. en aktionærs
nærtstående. Det fremgår af forarbejderne til ligningslovens § 16 A (Folketingsti-
dende 1999/2000, Tillæg A, spalte 6470-6471) og Højesterets dom af 14. februar
2008, offentliggjort som SKM2008.211.HR.  

Det er ikke dokumenteret eller tilstrækkeligt sandsynliggjort, at ihændehaverak-
tierne i selskabet i 2008 blev overdraget fra klageren til klagerens datter, Person 3.
Det lægges herefter til grund, at klageren og hendes ægtefælle indtil sin død i juni
2008 var hovedaktionærer i selskabet i de påklagede indkomstår.

Klageren har som eneaktionær i selskabet efter ægtefællens død haft rådighed over
selskabets bankkonto. Det påhviler derfor klageren at godtgøre, at overførs-lerne fra
selskabets bankkonto og depot i 2009 ikke er tilgået hende. Det lægges herefter til
grund, at overførslerne er foretaget som opgjort af SKAT til 23.341.617 kr.

Landsskatteretten finder, at klageren ikke har dokumenteret eller tilstrækkeligt
sandsynliggjort, at der ved ægteparrets pengeindsætninger og overførsel af vær-
dipapirer på selskabets bankkonto og depot i Nordea Bank, Luxembourg, er tale om
lån til selskabet som anført af repræsentanten. Der er således hverken frem-lagt
gældsbrev med en bindende og ubetinget afdragsprofil indgået på markeds-vilkår
eller regnskabs- og bogføringsmateriale, som understøtter, at der rettelig er tale om
lån. Det fremgår i denne henseende af fast retspraksis, at der lægges af-gørende vægt
på, hvorvidt gældsforhold mellem interesseforbundne parter kan anses bestyrket ved
objektive kendsgerninger, jf. blandt andet Højesterets dom-me af 11. juni 2008, 7.
marts 2011 og 27. januar 2021, offentliggjort som henholds-vist SKM2008.611.HR,
SKM2011.208.HR og SKM2021.115.HR. Der henvises også



/

10

til Østre Landsrets domme af 29. juni 2011, 24. maj 2016 og 22. december 2020, of-
fentliggjort som henholdsvist SKM2011.493.ØLR, SKM2016.335.ØLR og
SKM2021.75.ØLR.

Der foreligger i øvrigt ikke oplysninger om, at overførslerne fra selskabets bank-
konto og depot er medgået til driften af selskabet.

Overførslerne anses herefter for at være tilgået klageren som maskeret udbytte.

Det er i denne henseende uden betydning, at beløbet ikke er tilfaldet klageren
personligt, men derimod klagerens datter og dennes ægtefælle. Der er således henset
til, at beløbet anses for udloddet til klageren som eneaktionær og herfra
videreoverdraget til de pågældende.

Landsskatteretten stadfæster SKATs afgørelse på dette punkt.”

Vedrørende den skønsmæssige ansættelse af det beregnede afkast, der måtte være
af det overførte beløb på 23.341.617, anførte Landsskatteretten desuden, at der
ikke er grundlag for at beskatte Sagsøger af et skønnet af-kast af formue for
indkomstårene 2010 – 2015 henset til, at beløbet ikke er tilgået Sagsøger, men
hendes ene datter og svigersøn. Landsskatteret-ten ændrede derfor SKATs
afgørelse på dette punkt, hvilket også blev aner-kendt af Skattestyrelsen under
klagesagsbehandlingen. Denne del af Landsskat-terettens afgørelse af 24.
november 2021 er ikke en del af sagen for landsretten.

Den 24. november 2021 traf Landsskatteretten også afgørelse vedrørende Cabo-
nara Inc. Sagen drejede sig om forhøjelse af selskabets skattepligtige indkomst i
indkomstårene 2008 og 2009, herunder om selskabets skattepligt til Danmark.
Afgørelsen er ikke efterfølgende indbragt for domstolene. Af Landsskatteret-tens
afgørelse fremgår blandt andet:

”Landsskatterettens afgørelse
Fuldt skattepligtig til Danmark – ledelsens sæde
Landsskatteretten bemærker indledningsvist, at selskabet ikke betragtes som en
nullitet, idet det ses at være lovligt stiftet i Panama. Der kan hertil henvises til
Højesterets dom af 10. juni 1997, offentliggjort som TfS 1997, 506 HR. I sagen fandt
Højesteret, at et selskab, der var oprettet på Jersey, skulle anses for at være et lovligt
oprettet og bestående selskab, som skulle tillægges skattemæssig virk-ning.

Dernæst bemærker Landsskatteretten, at det skal afgøres efter interne danske
skatteregler, hvorvidt selskabet er et selvstændigt skattesubjekt hjemmehørende og
fuldt skattepligtigtig til Danmark.
…

Det er Landsskatterettens opfattelse, at selskabet er omfattet af selskabsskatte-lovens
§ 1, stk. 1, nr. 2, idet der navnlig lægges vægt på oplysningerne om, at hæftelse og
fordeling af eventuelt overskud anses, at skulle ske i forhold til ak-tionærernes
indskudte kapital. Hertil kommer, at der er udarbejdet selvstændige vedtægter, at
direktionen med bindende virkning kan handle på vegne af selska-



/

11

bet, og at aktierne er omsættelige. Der henvises videre til Østre Landsrets dom af 30.
oktober 2020, offentliggjort som SKM2020.523.ØLR, der i vidt omfang anses at
være sammenlignelig med nærværende sag, for så vidt angår spørgsmålet om
kvalifikation af selvstændigt skattesubjekt.
…

Det er ikke dokumenteret eller tilstrækkeligt sandsynliggjort, at ihændehaverak-
tierne i selskabet i 2008 blev overdraget til Person 3. Det lægges derfor til grund, at
Sagsøger og hendes ægtefælle indtil sin død i juni 2008 var hovedaktionærer i
selskabet i de påklagede indkomstår.

Efter Landsskatterettens opfattelse har hovedaktionærerne, som i de påklagede
indkomstår har været hjemmehørende i Danmark, efter en samlet konkret vurde-ring
varetaget selskabets faktiske daglige ledelse. Retten lægger især vægt på, at de traf
beslutningerne om, 1) hvordan selskabets tilførte kapital skulle anvendes, 2)
selskabets bankforbindelser og i hvilke lande bankerne skulle være hjemmehø-rende,
herunder hvilke betingelser og risikoprofil selskabets midler skulle forval-tes, 3)
selskabets udlodningsplan og 4) selskabets fortsatte drift og ophør. Endvi-dere har de
ved flere lejligheder underskrevet aftaler med Nordea Bank, Luxem-bourg på vegne
af selskabet.

Hertil kommer de udstedte fuldmagter, som formelt gav de to hovedaktionærer en
uindskrænket ret til at tegne og lede selskabet, hvilket understøtter, at hensig-ten
reelt har været, at alene aktionærerne hjemmehørende i Danmark skulle have de
ledelsesmæssige beføjelser i selskabet.

Det har formodningen imod sig, at døtrene Person 2 og Person 3 har indgået i
selskabets ledelse. Der er herved henset til, at dokumenterne vedrø-rende selskabets
virke alene er underskrevet af hovedaktionærerne.

Retten finder, at selskabets bestyrelse ikke har haft - og aldrig var bestemt til at
varetage - den daglige ledelse i selskabet. Den har alene været indsat proforma for at
dække over ejerskabet og hovedaktionærernes egentlige ledelse af selska-bet. Der
henses blandt andet til oplysningen om de oprindelige fem bestyrelses-
medlemmernes mange tusinde bestyrelsesposter og det forhold, at der alene har
været afholdt fire bestyrelsesmøder, som blev afholdt samme dag. Hertil kom-mer, at
af disse fire bestyrelsesmøder vedrørte ét beslutning om udstedelse af ak-tier, mens
der ved de øvrige tre møder, blev truffet beslutninger om udstedelse af fuldmagter til
selskabets to hovedaktionærer og parrets to børn.

Samlet set finder Landsskatteretten, at selskabet er hjemmehørende og fuldt skat-
tepligtig til Danmark, idet ledelsens sæde er her i landet.”

Retsgrundlaget
Af selskabsskattelovens (lovbekendtgørelse nr. 1241 af 22. august 2022) § 1, stk.
1, følger blandt andet:

”Skattepligt i henhold til denne lov påhviler følgende selskaber og foreninger mv.,
der er hjemmehørende her i landet:
…



/

12

2) andre selskaber, i hvilke ingen af deltagerne hæfter personligt for selskabets
forpligtelser, og som fordeler overskuddet i forhold til deltagernes i selskabet
indskudte kapital, selskaber omfattet af § 2 C og registrerede selskaber med be-
grænset ansvar,”

Videre fremgår af selskabsskattelovens § 1, stk. 6:

”Selskaber og foreninger m.v. omfattet af stk. 1, nr. 2-6, anses for hjemmehørende
her i landet, hvis selskabet eller foreningen m.v. er registreret her i landet eller har
ledelsens sæde her i landet. Bestemmelsen i 1. pkt. finder dog ikke anvendel-se på et
selskab eller en forening mv., som er omfattet af fuld skattepligt i en fremmed stat
efter denne stats skatteregler, hvis Danmarks dobbeltbeskatnings-overenskomst med
den pågældende stat medfører, at Danmark skal lempe dob-beltbeskatning af
indkomst fra et fast driftssted i den pågældende stat ved at nedsætte den danske skat
af denne indkomst med et større beløb end det beløb, der er betalt i skat af denne
indkomst i den pågældende stat.”

Af forarbejderne til selskabslovens § 1, stk. 6, jf. de specielle bemærkninger til §
1, nr. 1, i lovforslag nr. 35 af 2. november 1994 om forslag til lov om ændring af
forskellige skattelove, fremgår blandt andet:

”Afgørelsen af, om et selskabs ledelse har sæde her i landet, beror på en konkret
vurdering af de faktiske forhold i forbindelse med beslutningstagningen i selska-bet.
Ved denne vurdering lægges først og fremmest vægt på beslutninger for-bundet med
den daglige ledelse af selskabet. Selskabet vil derfor ofte blive anset for
hjemmehørende i Danmark, når direktionen har sæde, eller hovedsædet er
beliggende her i landet.

I det omfang bestyrelsen forestår den reelle ledelse af selskabet, vil stedet for be-
styrelsens sæde være af væsentlig betydning for vurderingen af, om selskabet er
hjemmehørende i Danmark.

Det er stedet, hvor bestyrelsens beslutninger reelt træffes, der i disse tilfælde er
afgørende for ledelsens sædes placering. Dette kan være aktuelt i tilfælde, hvor f.eks.
bestyrelsesformanden reelt forestår ledelsen af selskabet.

Beslutninger, der almindeligvis træffes på generalforsamlingsniveau, er som ud-
gangspunkt ikke afgørende for, om selskabet kan anses for hjemmehørende her i
landet. Aktiebesiddelse vil derfor som udgangspunkt ikke være afgørende for
vurderingen. I det omfang en aktionær faktisk udøver ledelsen af selskabet, kan
aktionærens hjemsted indgå i vurderingen af, om selskabets ledelse har sæde her i
landet.”

Af ligningslovens § 16 A, stk. 2, følger blandt andet:

”Til udbytte henregnes:

1) Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller andels-
havere, jf. dog stk. 3, og afståelsessummer omfattet af § 16 B, stk. 1.”



/

13

Af bestemmelsens forarbejder, jf. de almindelige bemærkninger til lovforslag nr.
237 af 29. marts 2000 (Folketingstidende 1999/2000, Tillæg A, spalte 6470-6471),
fremgår blandt andet:

”Efter reglerne om beskatning af udbytte er det ikke et krav, at det er hovedak-
tionæren selv, der opnår den økonomiske fordel. Hvis fordelen tilgår andre, så som
en af hovedaktionærens nærtstående mv. eller virksomheder hvori hovedak-tionæren
har personlige interesser, er det i flere afgørelser blevet fastslået, at ud-byttet skal
anses for at have passeret hovedaktionærens økonomi. Som et eksem-pel herpå kan
nævnes Højesteretsdommen refereret i Tidsskrift for Skatter og Afgifter 1999, 728,
hvor et beløb betalt af eneanpartshaverens selskab til en fod-boldklub, hvori
eneanpartshaveren var ulønnet direktør, ansås som maskeret ud-lodning til
eneanpartshaveren. Afgørelserne bygger på det synspunkt, at det var i aktionærens
og ikke i selskabets interesse, at fordelen tilfaldt de berørte”

Anbringender
Sagsøger har til støtte for sin påstand overordnet anført, at Cabonara Inc. ikke
udgør et selvstændigt skattesubjekt adskilt fra hendes for-mue. Sagsøger havde
sammen med sin nu afdøde ægtefælle, Person 1, fuld kontrol over formuen og
investeringerne i Nordea Bank S.A. Luxembourg, uanset at disse formelt fra april
2008 var placeret på konti tilhørende Cabonara Inc. Dispositionsretten og den
konkrete fremgangsmåde indebærer, at selskabet skatteretligt ikke skal
anerkendes, og at beskatning af afkast og avancer af formuen skal gennemføres
direkte hos Sagsøger.

Sagsøger overdrog i efteråret 2008 – eller senest i 2009 forud for overførslerne af
selskabets midler til Sagsøgers svigersøn, Person 11, og derfra videre til hendes
datter, Person 3 – desuden ihændeha-veraktierne på Cabonara Inc. og dermed
ejerskabet af selskabet til Person 3. Sagsøger var derfor ikke ejer af Cabonara Inc.,
da selska-bets midler blev overført til Person 3 i maj 2009, og der er dermed ikke
grundlag for at beskatte overførslerne som maskeret udbytte til Sagsøger.

Om Cabonara Inc. som selvstændigt skattesubjekt har Sagsøger nærmere anført, at
der mellem parterne er enighed om, at Cabonara Inc. er et lovligt stiftet og
registreret selskab i Panama med begrænset hæftelse, der i ud-gangspunktet er et
selvstændigt dansk skattesubjekt, jf. selskabsskattelovens § 1, men at selskabet
under de foreliggende omstændigheder ikke kan anses som et selvstændigt dansk
skattesubjekt.

Det følger af retspraksis, at manglende realitet i selskabets drift og et eventuelt
skattearbitrært grundlag for stiftelsen af selskabet medfører, at selskabet ikke
udgør et selvstændigt skattesubjekt, jf. Højesterets dom af 23. april 2007, op-



/

14

trykt i SKM2007.308.HR. Tilsvarende følger af Østre Landsrets dom af 25. okto-
ber 2018, optrykt i SKM2018.610.ØLR.

Det kan af de nævnte afgørelser udledes, at det ikke i sig selv er tilstrækkeligt til at
anse et selskab som et selvstændigt skattesubjekt, at selskabet er lovligt stiftet og
registreret. Efter retspraksis er det desuden en betingelse for skattesubjekti-vitet, at
selskabet er klart adskilt fra skatteyderens formue, hvilket også synes tiltrådt af
Skatteministeriet, jf. SKM2007.308.HR, SKM2018.610.ØLR og argu-mentationen
i SKM2021.393.BR.

Cabonara Inc. udgjorde en formel skal, og hverken selskabet eller formuen, som
formelt blev henført hertil, var adskilt fra Sagsøger og Person 1's formue på en
sådan måde, at selskabet har opnået selvstændig skat-tesubjektivitet. Sagsøger og
Person 1 bevarede således den fulde kontrol over både formuen og
investeringerne, og den formelle place-ring af midlerne i Cabonara Inc. skete alene
for at undgå, at der skete løbende beskatning af afkast af midlerne efter indførslen
af rentebeskatningsdirektivet. Oprettelsen af selskabet havde derfor ingen reelle
konsekvenser for kontrollen over midlerne. Det taler for, at Cabonara Inc. ikke
skal anses som et selvstæn-digt skattesubjekt, at midlerne alene blev placeret på
selskabets konti for at undgå personlig beskatning hos Sagsøger og Person 1.

Samtlige sagens faktiske forhold støtter også, at Cabonara Inc. ikke er et selv-
stændigt skattesubjekt. For det første foreligger der ingen dokumentation for, at
der på noget tidspunkt har været reel aktivitet eller drift i Cabonara Inc., og det var
hverken hensigten eller formålet med oprettelsen af selskabet, at dette skul-le
udøve erhvervsmæssig aktivitet. Det er ubestridt, at midlerne, der var place-ret på
konti, som formelt tilhørte selskabet, den 8. juni 2008 blev overført til Person 11
og derfra videre til Person 3. Det taler for, at selskabet ikke ud-gjorde et
selvstændigt skattesubjekt adskilt fra Sagsøgers for-mue.

Der blev for det andet ikke udarbejdet regnskaber, bogføring mv. for Cabonara
Inc. i de omhandlede indkomstår, hvilket taler for, at selskabet ikke er et selv-
stændigt skattesubjekt, jf. Højesterets begrundelse i SKM2007.308.HR. Dette
støttes også af, at der for det tredje ikke har været afholdt generalforsamlinger i
selskabet.

For det fjerde blev der alene afholdt bestyrelsesmøder i Cabonara Inc. i forbin-
delse med udstedelsen af ihændehaveraktierne og fuldmagterne den 11. sep-tember
2007 og i forbindelse med udstedelse af en ny fællesfuldmagt til Sagsøgers døtre
den 11. april 2008. Fuldmagterne udstedt på besty-relsesmødet den 11. september
2007 er tilbagedaterede, da de først blev bestilt af rådgiveren i Nordea Bank S.A.
Luxembourg ved mail af 28. september 2007,



/

15

og fuldmagterne ses ikke at have nogen relation til selskabet forud for april 2008,
hvor Sagsøger og Person 1 oprettede konti, der formelt tilhørte Cabonara Inc. Det
er således tvivlsomt, om der var tale om reel-le bestyrelsesmøder i selskabet.
Udstedelsen af fællesfuldmagterne til Sagsøgers døtre taler imod, at selskabet
udgjorde et selvstændigt skat-tesubjekt, jf. Skatteministeriets egen argumentation i
SKM2021.135.BR og SKM2022.398.ØLR, hvor Skatteministeriet selv synes at
være af den opfattelse, at hvis en person uden nogen umiddelbar tilknytning til et
selskab har adgang til konti, som det pågældende selskab formelt står som ejer af,
udgør selskabet ikke et selvstændigt skattesubjekt adskilt fra skatteyderens
formue. Sagsøgers døtre havde i fællesskab dispositionsret over midlerne på konti,
der formelt tilhørte Cabonara Inc., ligesom de i fællesskab kunne handle på vegne
af selskabet. Det understøtter også, at Sagsøger og Person 1 var de reelle ejer af
midlerne.

I sin afgørelse af 24. november 2021 vedrørende Cabonara Inc. har Landsskatte-
retten henvist til SKM2020.523.ØLR. Dommen blev afsagt i en sag, der adskiller
sig afgørende fra denne sag ved, at der havde været drift og erhvervsmæssig
aktivitet i det omhandlede selskab, og at skatteyderen forklarede, at kontoen reelt
tilhørte selskabet. Selskabet var – modsat Cabonara Inc. – stiftet med hen-blik på
at drive erhvervsmæssig virksomhed og drev reelt sådan virksomhed. Sagen er
dermed ikke er sammenlignelig med denne sag.

Det forhold, at Sagsøger ikke har selvangivet indtægter og tab for Cabonara Inc. i
indkomstårene 2008 og 2009, skal ikke tillægges selvstændig betydning, da
Sagsøger hverken forud for eller efter den for-melle oprettelse af selskabet har
selvangivet indtægter eller ejerskab af midlerne placeret i Nordea Bank S.A.
Luxembourg. Den manglende selvangivelse kan dermed ikke tages til indtægt for,
at Sagsøger har anset Cabo-nara Inc. for et selvstændigt skattesubjekt.

Om ejerskabet af Cabonara Inc. har Sagsøger nærmere anført, at hvis landsretten
måtte finde, at Cabonara Inc. udgør et selvstændigt skat-tesubjekt, kan det lægges
til grund, at Sagsøger i efteråret 2008 overdrog ihændehaveraktierne på Cabonara
Inc. til Person 3. Der forelig-ger ingen skriftlig dokumentation på overdragelsen,
men det er i henhold til praksis tilstrækkeligt, hvis en skatteyder ved anden
objektiv dokumentation kan godtgøre et konkret forløb.

Overførslerne af midlerne fra konti, som formelt tilhørte Cabonara Inc., blev
foretaget af Person 3, og det ændrer ikke herved, at Sagsøger efter overdragelsen
af ihændehaveraktierne i efteråret 2008 formelt set stadig havde fuldmagt til at
handle på vegne af Cabonara Inc. Den omstændig-hed, at selskabets midler i maj
2009 først blev overført til Person 11, som er



/

16

Person 3's ægtefælle, understøtter, at det var Person 3, der foretog overførslerne.
Det har således formodningen imod sig, at Sagsøger først ville overføre midlerne
til Person 11 i stedet for at overføre dem direkte til Person 3. Overførslerne kunne
kun foretages af Person 3 og Person 11, hvis de rent faktisk var i besiddelse af
ihændehaveraktierne og dermed havde kontrollen over selskabet. Person 3's
fuldmagt til Cabonara Inc.’s konti kunne således alene anvendes i fællesskab med
hendes søster, som ingen interesse havde i, at midlerne blev overført til Person 3.

Sagsøgers overdragelse af ihændehaveraktierne skal efter dansk ret kvalificeres
som en gave til Person 3. Da værdien af ihændeha-veraktierne ligger udover, hvad
der på overdragelsestidspunktet kunne gives afgiftsfrit i gave, er der grundlag for
at opkræve gaveafgift af overdragelsen. Gaveafgiftskravet er imidlertid forældet,
idet overdragelsen af ihændehaverak-tierne fandt sted i efteråret 2008. Hvis
landsretten måtte finde, at overdragelsen af ihændehaveraktierne først fandt sted i
2009, er der alene grundlag for at opkræve gaveafgift af overdragelsen. Sagsøger
havde hverken kontrol over Cabonara Inc. eller selskabets midler, da midlerne i
maj 2009 blev overført til Person 11 og derfra videre til Person 3, hvorfor der ikke
er grundlag for at beskatte Sagsøger af overførslen som maskeret udbytte.

Om den subsidiære påstand har Sagsøger nærmere anført, at hvis landsretten måtte
finde, at Sagsøgers overdragelse af ihændehaveraktierne blev gennemført i 2009,
og at der dermed er grundlag for at opkræve gaveafgift, bør sagen hjemvises til
fornyet behandling ved Skat-testyrelsen for så vidt angår i hvert fald indkomståret
2009.

Skatteministeriet har til støtte for sin påstand overordnet anført, at ministeriet
ikke er enig med Sagsøger i, at Cabonara Inc., der er et lovligt stiftet og registreret
selskab i Panama, ikke kan anses for at være et selvstændigt skattesubjekt, og at
midlerne på selskabets konto derfor tilhørte Sagsøger. Det er derudover
udokumenteret, at Sagsøger i efter-året 2008 overdrog ihændehaveraktierne til
Person 3.

Om Cabonara Inc. som selvstændigt skattesubjekt har Skatteministeriet nærme-re
anført, at udenlandske enheder, der organisatorisk svarer til enheder omfat-tet af
selskabsskattelovens § 1, i dansk ret anses for at være selvstændige skat-
tesubjekter med dansk skatteretsevne, jf. f.eks. UfR 1997.1150 H,
SKM2014.620.SR, SKM2017.681.SR, SKM2018.490.SR og SKM2020.523.ØLR.
Et sådant selskab er omfattet af dansk skattepligt, hvis ingen af deltagerne hæfter
personligt for selskabets forpligtelser, og overskuddet fordeles i forhold til del-
tagernes indskudte kapital, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2. Midler, der
flyder fra selskabet til selskabets ejer, er skattepligtigt udbytte efter ligningslo-



/

17

vens § 16 A, hvis ejeren af selskabet har bopæl i Danmark og dermed er fuldt
skattepligtig til landet, jf. kildeskattelovens § 1. Vurderingen af, om Cabonara Inc.
må anses for en enhed omfattet af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2, eller en
skattemæssigt transparent enhed, skal foretages efter dansk ret, selv om der er tale
om et udenlandsk selskab, jf. UfR 2015.371 H og UfR 2018.3119 H.

Cabonara Inc. er et indregistreret selskab i Panama med begrænset hæftelse, og
selskabet er dermed som det klare udgangspunkt et selvstændigt skattesubjekt, jf.
UfR 1997.1150 H og ordlyden af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2.

I SKM2020.523.ØLR lagde Østre Landsret – i overensstemmelse med den faste
og langvarige praksis, der følger af blandt andet UfR 1997.1150 H,
SKM2014.620.SR, SKM2017.681.SR og SKM2018.490.SR – vægt på, at det om-
handlede selskab med begrænset hæftelse var lovligt oprettet i Belize, og at sel-
skabet i øvrigt havde sådanne karakteristika, at selskabet som udgangspunkt måtte
sidestilles med et selskab omfattet af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2. Som
følge heraf, og da skatteyderen i øvrigt havde ageret efter, at selskabet var et
selvstændigt skattesubjekt, fandt landsretten, at skatteyderen ikke havde godtgjort,
at selskabet ikke skulle anses for at være et selvstændigt skattesub-jekt.

I overensstemmelse hermed og med den administrative praksis beskrevet i Den
juridiske vejledning (2023-1), afsnit C.D.1.1.3., må Cabonara Inc. anses for et
selvstændigt skattesubjekt. Det understøttes også af, at der er udarbejdet selv-
stændige vedtægter for selskabet, og at det af disse vedtægter blandt andet
fremgår, at selskabet kunne påtage sig rettigheder og forpligtelser, at selskabet
havde en autoriseret aktiekapital på 10.000 USD, at ejerandelene havde en no-
minel værdi på 100 USD, at kapitalejerne havde ret til at stemme i henhold til
deres aktiebesiddelser, at selskabet skulle have en ubegrænset varighed, at der var
truffet bestemmelse om, at der skulle føres en aktiebog og en bog med refe-rater af
ledelsesmøder, at der forelå bestemmelser om selskabets ledelsesorga-ner og
tegningen af selskabet udadtil, og at der ikke var begrænsninger i aktier-nes
omsættelighed.

Sagsøger har også selv ageret ud fra den forudsætning, at Ca-bonara Inc. var et
selvstændigt skattesubjekt, da hun ikke har selvangivet sel-skabets indtægter og
tab, selv om hun i de omhandlede indkomstår ubestridt var fuldt skattepligtig til
Danmark. Sagsøger er forpligtet til at selvangive sine indtægter, uanset om kilden
til disse indtægter befinder sig i udlandet. Den omstændighed, at Sagsøger før
stiftelsen af Ca-bonara Inc. ikke selvangav oplysninger om formuen i
Luxembourg, ændrer ik-ke ved, at hun efter stiftelsen ikke handlede i
overensstemmelse med, at selska-bet skulle være en transparent enhed og dermed
ikke et selvstændigt skattesub-jekt. Dette understøttes også af, at Sagsøger har
oplyst, at for-



/

18

målet med overførslerne til Cabonara Inc. var at undgå kildeskat af renter, efter at
rentebeskatningsdirektivet trådte i kraft.

Det er udokumenteret og i øvrigt uden betydning i skatteretlig henseende, at
midlerne på Sagsøger og Person 1's konto i Nordea Bank S.A. Luxembourg alene
”formelt” blev placeret i Cabonara Inc. Der er ingen holdepunkter for, at
dispositionerne i forbindelse med oprettelsen af selskabets konti mv. skulle være af
”formel” karakter og have et andet reelt indhold end svarende til det udseende af
dispositionerne, ægteparret bevidst tilsigtede. Ca-bonara Inc. blev stiftet som
selskab med begrænset ansvar, og midlerne blev indskudt på den konto, som blev
oprettet i selskabets navn. Sagsøger og Person 1 var ejere af aktierne i selskabet,
og dispositionerne må tillægges skatteretlig betydning i overensstemmelse
hermed.

Det er Sagsøgers synspunkt, at Cabonara Inc. ikke har været adskilt fra hendes og
Person 1's formue, og at dette indebærer, at Cabo-nara Inc. ikke kan anses for at
være et selvstændigt skattesubjekt, jf.
SKM2007.308.HR. I den pågældende sag slog Højesteret ikke fast, at det om-
handlede udenlandske selskab ikke var et selvstændigt skattesubjekt, men der-
imod at udbyttebetalingen fra det danske selskab til det udenlandske selskab reelt
var sket til hovedanpartshaveren. Højesteret har ikke vurderet, om selska-bet var
omfattet af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2, og det kan ikke udledes af
dommen, at sammenblanding af en hovedanpartshavers og et selskabs øko-nomi er
en omstændighed, der i sig selv taler for, at der foreligger en skatte-transparent
enhed. Højesterets dom er derimod udtryk for, at selskabets ejer ikke kan henføre
en indtægt skattemæssigt til selskabet, hvis der ikke har været en sådan effektiv
udskillelse af selskabets midler fra ejerens midler, at selskabet i skattemæssig
henseende kan anses for ejer af det aktiv, der har genereret den pågældende
indtægt.

Højesterets bevismæssige konklusion om det omhandlede selskabs økonomiske
selvstændighed i forhold til hovedaktionæren er under alle omstændigheder ikke
præjudicerende for den konkrete bevismæssige vurdering i denne sag, og det
følger af helt sædvanlige bevisretlige principper, at det under omstændig-heder
som de foreliggende påhviler Sagsøger at godtgøre, at det forholder sig
anderledes, end hvad der følger af de registreringer, som hun har foretaget, og af
de selvangivelser, som hun har indgivet til skattemyndig-hederne.

Det er også Sagsøgers synspunkt, at den omstændighed, at Ca-bonara Inc. er
lovligt stiftet og registreret i Panama, ikke i sig selv er tilstrække-ligt til, at
selskabet skal anses for at være et selvstændigt skattesubjekt, jf.
SKM2018.610.ØLR. Dommens præmisser beror, ligesom også præmisserne i
SKM2020.523.ØLR, på en konkret bevismæssig vurdering efter almindelige



/

19

uskrevne bevisbyrderegler, hvorefter den der hævder, at noget forholder sig på en
bestemt måde, bærer bevisbyrden herfor, og de forskellige udfald af Østre
Landsrets bevisbedømmelse i de to domme er alene og helt naturligt udtryk for, at
de faktuelle omstændigheder i de to sager er forskellige. I begge sager hæv-dede
skatteyderen, at de faktiske forhold var anderledes end det, skatteyderen havde
ageret efter, hvilket ville indebære, at skatteyderen ikke kunne beskattes i
overensstemmelse med sine faktiske dispositioner. Det følger af fast retsprak-sis,
at skatteyderen i sådanne situationer bærer en skærpet bevisbyrde for, at tingene
forholder sig, som skatteyderen hævder.

Videre er det Sagsøgers synspunkt, at SKM2020.523.ØLR ikke er sammenlignelig
med denne sag. Forskellene i faktum i denne sag og SKM2020.523.ØLR ændrer
ikke på, at der er sammenfald i faktum for så vidt angår den del, som har
betydning for denne sag, nemlig at det var lovligt opret-tede selskaber med
begrænset hæftelse og i øvrigt med sådanne karakteristika, at selskaberne som
udgangspunkt må sidestilles med selskaber omfattet af sel-skabsskattelovens § 1,
stk. 1, nr. 2. Både skatteyderen i SKM2020.523.ØLR og Sagsøger har desuden
ageret ud fra en forudsætning om, at selskabet var et selvstændige skattesubjekt,
idet ingen af dem i deres selvangi-velser har oplyst om selskabernes indtægter og
tab, selv om de i de omhandlede indkomstår var fuldt skattepligtige til Danmark.
Det følger således af SKM2020.523.ØLR, at Sagsøger under de foreliggende om-
stændigheder må godtgøre, at det reelt skulle forholde sig anderledes.

Den omstændighed, at døtrene har haft en fælles fuldmagt til at disponere over
midlerne på Cabonara Inc.’s konti, har ingen betydning for vurderingen af, om
selskabet er et selvstændigt skattesubjekt. Heller ikke den omstændighed, at
midlerne fra selskabets konti blev overført til Person 11's konto og herfra videre til
Person 3, har betydning for skattesubjektivitetsvurderingen.

Det har over for de nævnte forhold, der alle understøtter, at Cabonara Inc. er et
selvstændigt skattesubjekt, ingen selvstændig betydning, om der er udarbejdet
særskilte regnskaber eller afholdt generalforsamlinger. Der er ikke regnskabs-pligt
i Panama, og der har ikke været nogen anledning til at afholde generalfor-
samlinger, da Sagsøger og Person 1 i kraft af fuldmag-terne havde den fulde
kontrol over selskabet. Det er derudover ubestridt, at der har været afholdt
bestyrelsesmøder i selskabet, og den omstændighed, at der ikke har været afholdt
flere bestyrelsesmøder, skyldes, at Sagsøger og Person 1 udøvede ledelsen af
selskabet på baggrund af fuldmagterne.

Fuldmagterne blev udstedt før april 2008 og bemyndigede Sagsøger og Person 1
til at oprette en konto for Cabonara Inc. hos Nordea Bank S.A. Luxembourg. Der
er derfor heller ikke holdepunkter for



/

20

Sagsøgers synspunkt om, at fuldmagterne ikke har nogen relation til selskabet
forud for april 2008.

Sagsøger har gjort gældende, at Skatteministeriets anbringen-der i denne sag ikke
er i overensstemmelse med de anbringender, som Skatte-ministeriet gjorde
gældende i SKM2021.393.BR. Den sag angik imidlertid, lige-som
SKM2007.308.HR, den form for indkomstmanipulation, hvor en aktionærs
personlige indkomst søges henført til et selskab, som skatteyderen ejer og dis-
ponerer over. Skatteministeriets argumentation i sagen omhandler derfor ikke
spørgsmålet om et selskabs generelle skattemæssige selvstændighed.

Heller ikke SKM2021.135.BR angik spørgsmålet om skattemæssig transparens,
men derimod også spørgsmålet om rette indkomstmodtager, og der blev i dom-
men ikke foretaget en vurdering af det omhandlede selskabs skattesubjektivitet.
Dommen blev anket, og det fremgår også af Østre Landsrets dom i ankesagen
(SKM2022.398.ØLR), at sagen angik spørgsmålet om rette indkomstmodtager.

Under alle omstændigheder kan det ikke i denne sag lægges til grund, at der har
været en sammenblanding af Sagsøgers og Cabonara Inc.’s økonomi og slet ikke
en sammenblanding, der kan have betydning for sagen. Sagsøger har selv oplyst,
at midlerne på Cabonara Inc.’s konti stammede fra Person 1's opsparing. Midlerne
blev overført til selskabets konto og var dermed adskilt fra Sagsøgers og Person
1's private konti. Sagsøger har ikke anvendt selskabets konto til at afholde private
udgifter i de omhandlede indkomstår, og der har ikke været ind- og udbetalinger af
privat karakter på selskabets konto.

Om Sagsøgers skattepligt af overførslerne fra Cabonara Inc. har Skatteministeriet
nærmere anført, at der blev udtaget midler for 23.341.617 kr. fra selskabets konto
og depot den 27. maj 2009, og det er dette beløb, som Sagsøgers skattepligtige
indkomst er blevet forhøjet med, jf. lig-ningslovens § 16 A, stk. 2, nr. 1.

Sagsøger har under en sideløbende inddrivelsessag dokumen-teret, at
overførslerne fra selskabet den 27. maj 2009 skete til Person 11, og at midlerne
efterfølgende blev overført til Person 3. Det følger af ligningslo-vens § 16 A, stk.
2, nr. 1, at til udbytte henregnes alt, hvad selskabet udlodder til aktionærer, og en
aktionær beskattes af udbytte, hvad enten der deklareres ud-bytte eller kanaliseres
penge til aktionæren som maskeret udbytte.

Det er ikke en betingelse for beskatning af udbytte, at hovedaktionæren selv opnår
den økonomiske fordel. Hvis fordelen tilgår andre, f.eks. hovedaktionæ-rens
nærtstående, følger det af fast retspraksis, jf. f.eks. TfS 1999, 728 H,
SKM2004.106.HR og UfR 2008.1199 H, at udbyttet anses for at have passeret



/

21

hovedaktionærens økonomi. Hvis dispositionerne ikke er foretaget i selskabets
interesse, må de anses for foretaget i aktionærens interesse. Overførslerne fra
Cabonara Inc. til Person 3 udgør derfor skattepligtig indkomst for Sagsøger, da
overførslerne alene er sket i Sagsøgers interesse.

Der foreligger dokumentation for Sagsøgers og Person 1's ejerskab af Cabonara
Inc. Det er ikke dokumenteret, at ihændehaveraktier-ne i selskabet skulle være
overdraget til Person 3, og Sagsøger har også oplyst, at en sådan dokumentation
ikke eksisterer. Den om-stændighed, at midlerne i maj 2009 blev overført fra
selskabet til Person 11 og derfra til Person 3, dokumenterer ikke, at
ihændehaveraktierne blev overdraget til Person 3 i efteråret 2008. En overdragelse
af ejerskabet over selskabet kræver objektive holdepunkter, f.eks. i form af en
overdragelsesaftale, betaling af købesum/gaveanmeldelse, korrespondance eller
lignende, jf. f.eks. UfR 2008.2177 H og UfR 2011.1599 H, hvilket ikke foreligger.

Om Sagsøgers subsidiære påstand har Skatteministeriet nær-mere anført, at det
ikke godtgjort, at ihændehaveraktierne blev overdraget til Person 3, og der er
derfor ikke grundlag for at hjemvise sagen til fornyet behandling ved
Skattestyrelsen.

Landsrettens begrundelse og resultat
Sagen angår i første række spørgsmålet, om Cabonara Inc. i 2008 og 2009 var et
selvstændigt skattesubjekt adskilt fra Sagsøgers formue, eller om selskabet må
anses for en skattemæssigt transparent enhed. I sidstnævnte tilfælde er der ikke
grundlag for at beskatte overførslerne fra selskabet til Sagsøger som maskeret
udbytte.

Der er mellem parterne enighed om, at Cabonara Inc. er et lovligt stiftet og regi-
streret selskab i Panama med begrænset hæftelse, der i udgangspunktet er et
selvstændigt dansk skattesubjekt, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 2, jf. stk.
6. Sagsøger har gjort gældende, at det ikke er tilstrækkeligt til at anse selskabet
som et selvstændigt skattesubjekt, at selskabet er lovligt stiftet og registreret, og at
sagens faktiske omstændigheder i øvrigt støtter, at selskabet må anses som en
skattemæssig transparent enhed.

Der er fremlagt en række dokumenter vedrørende stiftelsen og ledelsen af Ca-
bonara Inc., oprettelsen af selskabets konto i Nordea Bank S.A. Luxembourg og
overførslerne af Sagsøger og Person 1's midler til og se-nere fra selskabet.
Sagsøger har derudover oplyst, at formålet med at oprette Cabonara Inc. og
overføre midlerne hertil var at undgå løbende beskatning af afkastet efter
indførslen af rentebeskatningsdirektivet. Det er en forudsætning for at undgå
denne beskatning, at Cabonara Inc. anses som et



/

22

selvstændigt skattesubjekt. Der er derudover mellem parterne enighed om, at
Sagsøger ikke har selvangivet indtægter og tab for Cabonara Inc. på trods af, at
Sagsøger i de omhandlede indkomstår var fuldt skattepligtige til Danmark.
Sagsøger har således i forhold til de danske skattemyndigheder handlet ud fra, at
Cabonara Inc. var et selv-stændigt skattesubjekt.

Under disse omstændigheder har Sagsøger en skærpet bevis-byrde for, at de
faktiske omstændigheder forholder sig anderledes end det, som Sagsøger selv har
handlet efter, og som støttes af sagens doku-mentbeviser. Ved bevisførelsen for
landsretten har Sagsøger ikke dokumenteret eller på anden måde sandsynliggjort,
at det skulle forholde sig anderledes, og bevisbyrden er således ikke løftet.
Selskabet kan derfor ikke anses som en skattemæssig transparant enhed.

Spørgsmålet er herefter i anden række, om Sagsøger havde overdraget
ihændehaveraktierne på Cabonara Inc. til Person 3, inden sel-skabets midler i 2009
blev overført til Person 11 og derfra videre til Person 3. Af de ovenfor anførte
grunde har Sagsøger en skærpet be-visbyrde for, at overdragelsen fandt sted.

Der foreligger ingen skriftlig dokumentation for overdragelsen af ihændeha-
veraktierne, og Sagsøger har ved bevisførelsen for landsretten i øvrigt ikke
dokumenteret eller sandsynliggjort, at en sådan overdragelse fandt sted.

Herefter, og da parterne er enige om, at der i alt blev udtaget midler for 23.341.617
kr. fra Cabonara Inc.’s konto og depot den 27. maj 2009, og at Skat-testyrelsen har
forhøjet Sagsøgers skattepligtige indkomst i 2009 med et tilsvarende beløb,
frifindes Skatteministeriet for Sagsøgers påstande.

Efter sagens udfald skal Sagsøger i sagsomkostninger betale 375.000 kr. til
Skatteministeriet til udgifter til advokatbistand inkl. moms. Ud over sagens værdi
er der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget hensyn til sagens omfang og
forløb, herunder sagens principielle betydning.

THI KENDES FOR RET:

Skatteministeriet frifindes.



/

23

I sagsomkostninger skal Sagsøger inden 14 dage betale 375.000 kr. til
Skatteministeriet. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.



/