Landsretten stadfæstede byrettens frifindelse for konkurskarantæne
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Konkurskarantæne
Sagsemner: Konkurs og insolvens;

/

ØSTRE LANDSRET
RETSBOG

Den 22. marts 2021 holdt Østre Landsret møde i retsbygningen i København.

Landsdommerne Lone Dahl Frandsen, Ane Røddik Christensen og Henrik Hjort
Elmquist behandlede sagen.

Sag BS-4233/2021-OLR
(8. afdeling)

Virksomhed under personlig konkurs v/ kurator advokat Finn Jørgensen (advokat
Klaus Søborg Jørgensen)

mod

Indkærede, tidligere Sagsøgte
(selv)

Ved kendelse af 19. januar 2021 har Retten i Holbæk, skifteretten, (sag BS-
46744/2020-HBK) bestemt, at Indkærede, tidligere Sagsøgte frifindes for
konkurskarantæne.

Virksomhed under personlig konkurs v/ kurator advokat kurator Finn Jørgen-sen
har kæret kendelsen med påstand om, at Indkærede, tidligere Sagsøgte pålægges
konkurs-karantæne i 3 år.

Landsretten har den 16. februar 2021 bestemt, at kurators anmodning om mundtlig
forhandling ikke tages til følge, og parterne har herefter haft lejlighed til at
fremkomme med eventuelle yderligere skriftlige bemærkninger.

Kurator har til støtte for påstanden om konkurskarantæne bl.a. gjort de samme
anbringender gældende som for skifteretten. Kurator har endvidere anført, at
Indkæredes, tidligere Sagsøgte manglende betaling af B-skat skal vurderes
anderledes end den af skifteretten foretagne vurdering, og at den manglende
betaling af B-skat danner



/

2

afgørende og medvirkende grundlag for pålæg af konkurskarantæne. Indkærede,
tidligere Sagsøgte har drevet sin virksomhed i form af en enkeltmandsvirksomhed,
hvorfor der således er fuld identifikation mellem Indkæredes, tidligere Sagsøgte
personlige for-hold og virksomhedens drift, og således at det overskud, som blev
udbetalt, kom til beskatning hos Indkærede, tidligere Sagsøgte personligt i form af
B-skat. Den manglende betalte B-skat udgør 1.182.512,82 kr., og Indkæredes,
tidligere Sagsøgte B-skat er en direkte kon-sekvens af virksomhedens drift og
således af hans forretningsførelse. Manglen-de betaling af B-skat hos eneejeren i
forbindelse med modtaget overskud fra drift en enkeltmandsvirksomhed – i det
størrelsesmæssige omfang som i nær-værende sag – udgør et forhold, som må
anses for at udgøre groft uforsvarlig forretningsførelse.

Kurator har endvidere opfordret Indkærede, tidligere Sagsøgte til at redegøre for
baggrunden for den pålagte administrative bøde på 150.000 kr.

Indkærede, tidligere Sagsøgte har ikke udtalt sig.

Skifteretten har ikke haft bemærkninger til kæremålet.

Retsgrundlaget
Af de almindelige bemærkninger til konkurslovens § 157 fremgår af lovforslag nr.
131 om ændring af konkursloven, retsplejeloven og retsafgiftsloven, der blev
fremsat den 30. januar 2013, og som bygger på Konkursrådets betænkning nr.
1525/2011 om konkurskarantæne, fremgår bl.a.:

” 4.1. Betingelser for at pålægge konkurskarantæne

4.1.1. Konkursrådets overvejelser om omfattede virksomhedsophør
mv.
Konkursrådet finder, at regler om konkurskarantæne i hvert fald bør
omfatte personer, som har ledet et selskab med begrænset ansvar, der er
gået konkurs. Dette må således anses for selve kerneområdet for, hvornår
der kan være behov for at gribe ind over for konkursmis-
brug/konkursrytteri.

Konkursrådet har endvidere overvejet, om en personlig konkurs skal være
omfattet af regler om konkurskarantæne. Rådet peger i den for-bindelse
på den ene side på, at den pågældende i denne situation ikke vil kunne
siges at have misbrugt reglerne om begrænset selskabshæftel-se, og på
den anden side på at fordringshaverne også i denne situation vil kunne
have lidt et tab som følge af den pågældendes groft uforsvar-lige
forretningsførelse. Ud fra hensynet til at forebygge fremtidige tab finder
Konkursrådet, at mest taler for, at også en personlig konkurs skal kunne
udløse karantæne. Dette forudsætter dog naturligvis, at de øv-



/

3

rige betingelser er opfyldt, herunder navnlig betingelsen om groft ufor-
svarlig forretningsførelse, jf. nedenfor. Karantæne vil således efter rå-dets
forslag kun kunne komme på tale, hvis den, der er ramt af person-lig
konkurs, har været selvstændig erhvervsdrivende.

…

4.1.2. Konkursrådets overvejelser om groft uforsvarlig forretnings-
førelse som betingelse for konkurskarantæne
4.1.2.1. Konkursrådet finder, at de personer, der er omfattet af regler om
konkurskarantæne, skal kunne pålægges karantæne, hvis de har gjort sig
skyldige i groft uforsvarlig forretningsførelse i deres ledelse af virk-
somheden.
Konkursrådet har overvejet, hvor streng en vurdering der bør anlæg-ges,
og konstaterer først og fremmest, at afvejningen af hensynet til for-
brugere og andre fordringshavere over for hensynet til erhvervsdriven-de,
herunder iværksættere, kan være vanskelig. Bl.a. under hensyn til de
alvorlige betænkeligheder, der knytter sig til rettighedsfrakendelse uden,
at der foreligger en dom for strafbart forhold, og at det som an-ført i
rådets kommissorium må kræve meget stærke grunde at forbyde en
person at drive lovlig erhvervsvirksomhed, finder Konkursrådet ef-ter en
samlet vurdering, at konkurskarantæne kun bør anvendes i til-fælde, der
både i objektiv og subjektiv henseende kan betegnes som grove og har
karakter af misbrug af reglerne. Der skal være tale om for-hold, hvor
gerningsindholdet i en straffelovsbestemmelse (i modsæt-ning til en
særlovsbestemmelse) typisk objektivt vil være realiseret, og hvor den
pågældende vil have udvist grov uagtsomhed.

Konkursrådet anfører, at der vil være tale om en skønsmæssig vur-dering,
som i sidste ende må foretages af den myndighed, der pålægger
karantænen (dvs. efter Konkursrådets forslag - i første instans - skifte-
retten, jf. afsnit 4.3.1 nedenfor).

Konkursrådet anfører endvidere, at det navnlig må indgå i vurderin-gen,
om konkursen har ført til betydelige tab for fordringshaverne, og om
konkursen må antages at skyldes, at ledelsen f.eks. har taget uaccep-table
risici, eller om konkursen i væsentligt omfang kan henføres til ydre
omstændigheder, eksempelvis den almindelige konjunkturudvik-ling eller
pludselige, væsentlige ændringer i virksomhedens indtje-ningsevne som
følge af ny lovgivning, væsentligt ændret konkur-rencesituation (f.eks. en
ny konkurrent), væsentligt forøgede omkost-ninger (f.eks. stærkt stigende
oliepris) eller en væsentligt ændret afsæt-ningssituation (f.eks. tab af en
storkunde).

…

4.1.2.2. Det bør efter Konkursrådets opfattelse ikke være en betingelse for
konkurskarantæne, at der kan påvises årsagssammenhæng mellem den
groft uforsvarlige forretningsførelse og konkursen, men hvis det f.eks. er
åbenbart, at konkursen skyldes andre, ydre omstændigheder, vil det være
et element, der i den samlede vurdering taler imod at på-lægge
konkurskarantæne.



/

4

Vurderingen af, om der foreligger groft uforsvarlig forretningsførelse, bør
efter rådets opfattelse foretages i forhold til virksomhedens økono-miske
forhold (i bred forstand). Det drejer sig således navnlig om dispositioner
med hensyn til virksomhedens kapitalgrundlag, låne-optagelse,
bogføring, økonomistyring og regnskabsaflæggelse og om større
økonomiske dispositioner med hensyn til virksomhedens drift el-ler
udvikling. I vurderingen kan også indgå, om virksomheden generelt har
overholdt sine pligter til angivelse og afregning af moms og A-skat mv.

Derimod bør det efter rådets opfattelse som udgangspunkt ikke have
betydning for spørgsmålet om konkurskarantæne, om virksomheden i
øvrigt overholder lovgivningen, eksempelvis markedsføringsloven,
konkurrenceloven, arbejdsmiljøloven, miljøbeskyttelsesloven, naturbe-
skyttelsesloven, dyreværnsloven osv. Mere systematiske og omfattende
overtrædelser af lovgivningen, som indebærer en nærliggende risiko for,
at virksomheden pådrager sig store økonomiske forpligtelser (set i
forhold til virksomhedens kapitalgrundlag), vil dog kunne indgå i vur-
deringen af spørgsmålet om konkurskarantæne.

…

4.1.2.3. Konkursrådet har endvidere overvejet, om det generelle kriteri-
um "groft uforsvarlig forretningsførelse" bør suppleres med en opreg-
ning i loven af typiske eksempler herpå. Rådet peger på, at en sådan
opregning ville kunne bidrage til forudsigelighed og en mere ensartet
anvendelse af reglerne om konkurskarantæne ved de forskellige skifte-
retter samt lette arbejdet med at undersøge, om der er grundlag for at rejse
sag om konkurskarantæne, og i givet fald bidrage til at begrænse
omfanget af sagen. Rådet anfører, at opregningen f.eks. kunne baseres på
konkurslovens § 231 a, stk. 2, nr. 1, hvorefter gældssanering efter
konkurslovens kapitel 29 (gældssanering i konkurs) i almindelighed er
udelukket, hvis ledelsen i ikke uvæsentligt omfang har tilsidesat sine
forpligtelser med hensyn til bogføring, momsafregning, indeholdelse og
afregning af A-skat og indsendelse af oplysninger til offentlige myn-
digheder.

Konkursrådet finder imidlertid uanset de mulige fordele herved, at en
sådan opregning i loven af eksempler på groft uforsvarlig adfærd ikke vil
være hensigtsmæssig. En sådan opregning ville kunne føre til, at der blev
lagt for stor vægt på, hvad der ud fra en overordnet betragtning objektivt
set som udgangspunkt ville kunne anses for groft uforsvarligt, frem for på
en samlet vurdering af sagens omstændigheder. Konkurs-rådet lægger i
den forbindelse også vægt på, at konkurskarantæne efter rådets opfattelse
bør være målrettet mod personer, der må antages be-vidst eller i øvrigt på
grov måde at have tilsidesat almindelige krav til det at drive selvstændig
erhvervsvirksomhed.

Selv om Konkursrådet således ikke foreslår en sådan detaljeret lovregu-
lering af uforsvarlighedsvurderingen, bør det dog stadig kunne indgå i
den samlede vurdering, hvis den pågældende f.eks. i væsentligt om-fang
har tilsidesat sine forpligtelser med hensyn til angivelse af moms



/

5

eller A-skat eller gennem længere tid ikke har afregnet moms eller A-
skat. Det samme gælder, hvis den pågældende på grov måde har til-
sidesat sine forpligtelser med hensyn til bogføring, eksempelvis ved
gennem længere tid slet ikke at bogføre. Heri ligger også, at det normalt
ikke i sig selv vil kunne begrunde en konkurskarantæne, hvis virksom-
heden alene har tilsidesat pligter til bogføring og angivelse af moms el-ler
A-skat i den sidste korte periode, før virksomhedens drift ophørte, eller
før virksomheden blev taget under rekonstruktionsbehandling el-ler
konkursbehandling.

…

4.1.4. Justitsministeriets overvejelser

Justitsministeriet er grundlæggende enig i Konkursrådets synspunkter og
forslag med hensyn til de betingelser, der bør være opfyldt for at på-
lægge konkurskarantæne, og lovforslaget er i det væsentlige udformet i
overensstemmelse hermed. For så vidt angår Konkursrådets overvejel-ser
i relation til vurderingen af, om der er tale om groft uforsvarlig for-
retningsførelse, er Justitsministeriet enig i rådets synspunkt om, at kon-
kurskarantæne typisk kun bør pålægges, når der er tale om forhold, der
udgør en overtrædelse af straffeloven. Efter Justitsministeriets opfattel-se
udelukker det anførte imidlertid ikke, at meget grove overtrædelser af
særlovgivningen, f.eks. af bogføringsloven eller en kombination af flere
grove særlovsovertrædelser, efter omstændighederne vil kunne medføre
konkurskarantæne, hvis de øvrige betingelser herfor er op-fyldt.”

Af de specielle bemærkninger til konkurslovens § 157 fremgår bl.a.:

”Det er herudover en betingelse, at det sandsynliggøres, at den pågæl-
dende på grund af groft uforsvarlig forretningsførelse er uegnet til at
deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.

Med groft uforsvarlig forretningsførelse menes misbrugslignende for-
hold eller forhold af grov karakter i øvrigt. Det er en betingelse, at den
pågældende har handlet groft uforsvarligt i sin ledelse af virksom-heden.
Det forudsættes endvidere, at den groft uforsvarlige adfærd skal have
fundet sted senere end et år før fristdagen (eller i givet fald dagen for
beslutningen om tvangsopløsning).

Groft uforsvarlig adfærd ved ledelsen af virksomheden omfatter prin-
cipielt også den, der efter, at der er indledt rekonstruktionsbehandling
eller konkursbehandling, i kraft af sin faktiske ledelsesposition i virk-
somheden handler til skade for fordringshaverne eller nogle af disse
eksempelvis ved forstikning af aktiver eller dispositioner i strid med
princippet om lige behandling af fordringshaverne. Det bemærkes her-
ved, at det i praksis næppe vil forekomme, at en rekonstruktør, der har
overtaget ledelsen af en virksomhed, og som inden for de rammer,
konkursloven giver i så henseende, forsøger at gennemføre en rekon-



/

6

struktion, bedriver groft uforsvarlig forretningsførelse i bestemmelsens
forstand.

Konkurskarantæne bør kun anvendes i tilfælde, der både i objektiv og
subjektiv henseende kan betegnes som grove.

Der bør ved vurderingen af, om der foreligger groft uforsvarlig forret-
ningsførelse, inddrages hensynet til iværksættere. Iværksættere driver ofte
flere virksomheder sideløbende og kan have op til flere konkurser bag
sig. Der er således eksempler på, at personer også uden formel ud-
dannelse via virksomhedsdrift - og derigennem risiko for konkurs - har
lært sig drift og forretningsførelse af virksomheder. Det er således i nogle
tilfælde først efter flere forsøg med forskellige virksomheder, at de opnår
succes og skaber vækstvirksomheder. Der bør således i vur-deringen
tages højde for, at seriøse genstartere ikke bliver begrænset af reglerne
om konkurskarantæne.

I vurderingen vil navnlig indgå, om konkursen har ført til betydelige tab
for fordringshaverne, og om konkursen må antages at skyldes, at ledelsen
f.eks. har løbet uacceptable risici, eller om konkursen i væsent-lig omfang
kan henføres til ydre omstændigheder, eksempelvis den al-mindelige
konjunkturudvikling eller pludselige, væsentlige ændringer i
virksomhedens indtjeningsevne som følge af ny lovgivning, væsentligt
ændret konkurrencesituation (f.eks. en ny konkurrent), væsentligt for-
øgede omkostninger (f.eks. stærkt stigende oliepris) eller væsentligt
ændret afsætningssituation (f.eks. tab af en storkunde). Også interne
forhold hos virksomheden kan have medvirket til konkursen, uden at
ledelsen nødvendigvis har handlet groft uforsvarligt. Som eksempel kan
nævnes, at virksomheden mister en eller flere centrale medarbejde-re
(f.eks. til en konkurrent eller som følge af sygdom eller død).

Som et typisk eksempel på groft uforsvarlig forretningsførelse kan i
forhold til virksomhedens kapitalgrundlag nævnes betydelige køb på
kredit eller forudbetalinger fra kunder kombineret med manglende
bogføring i en længere periode og/eller helt utilstrækkelig økonomi-
styring. Som et andet eksempel kan nævnes fortsættelse af virksom-
hedens drift, selv om den pågældende måtte indse, at en videreførelse af
driften ville medføre betydelige tab. Som et tredje eksempel kan nævnes
salg af virksomhedens aktiver til underpris, eller uden at der sker en reel
betaling af købesummen, på et tidspunkt hvor den pågæl-dende måtte
indse, at virksomheden var eller ved salget blev insolvent.

Som eksempler på forhold, der efter en konkret vurdering kan tale for, at
der har været tale om groft uforsvarlig forretningsførelse, kan næv-nes
tilsidesættelse i væsentligt omfang af forpligtelser med hensyn til
bogføring, regnskabsaflæggelse, momsangivelse og momsafregning og
indeholdelse og afregning af A-skat. Vurderingen af, om en tilsidesæt-
telse af de nævnte pligter er væsentlig nok til at tale for, at der forelig-ger
groft uforsvarlig forretningsførelse, vil bero på en konkret vur-dering af
den enkelte sags omstændigheder. Det vil i den forbindelse ta-le for, at
der foreligger groft uforsvarlig forretningsførelse, hvis virk-somhedens
bogføring eller bogføringsmateriale er bortkommet, og



/

7

skyldneren ikke kan give en troværdig forklaring på, hvorfor virksom-
hedens regnskabsmateriale ikke umiddelbart er tilgængeligt for kura-tor.

Groft uforsvarlig forretningsførelse vil som udgangspunkt ikke fore-ligge
i tilfælde, der snarere må anses for forretningsmæssig udygtighed. Som
eksempel kan nævnes, at en virksomhed lider et stort tab på grund af
fejlkalkulering af et tilbud. Reglerne om konkurskarantæne er således
ikke møntet på den blot udygtige erhvervsdrivende, heller ikke når en
person flere gange efter hinanden går konkurs med en virksomhed på
grund af, hvad der må betegnes som forretningsmæssig udygtighed. Det
er således ikke hensigten, at konkurskarantæne skal anvendes, hvis der
først og fremmest har været tale om manglende evner til at drive
selvstændig erhvervsvirksomhed.

…

I vurderingen vil navnlig indgå, om konkursen har ført til betydelige tab
for fordringshaverne, og om konkursen må antages at skyldes, at ledelsen
f.eks. har løbet uacceptable risici, eller om konkursen i væsent-lig omfang
kan henføres til ydre omstændigheder, eksempelvis den al-mindelige
konjunkturudvikling eller pludselige, væsentlige ændringer i
virksomhedens indtjeningsevne som følge af ny lovgivning, væsentligt
ændret konkurrencesituation (f.eks. en ny konkurrent), væsentligt for-
øgede omkostninger (f.eks. stærkt stigende oliepris) eller væsentligt
ændret afsætningssituation (f.eks. tab af en storkunde). Også interne
forhold hos virksomheden kan have medvirket til konkursen, uden at
ledelsen nødvendigvis har handlet groft uforsvarligt. Som eksempel kan
nævnes, at virksomheden mister en eller flere centrale medarbejde-re
(f.eks. til en konkurrent eller som følge af sygdom eller død).

Som et typisk eksempel på groft uforsvarlig forretningsførelse kan i
forhold til virksomhedens kapitalgrundlag nævnes betydelige køb på
kredit eller forudbetalinger fra kunder kombineret med manglende
bogføring i en længere periode og/eller helt utilstrækkelig økonomi-
styring. Som et andet eksempel kan nævnes fortsættelse af virksom-
hedens drift, selv om den pågældende måtte indse, at en videreførelse af
driften ville medføre betydelige tab. Som et tredje eksempel kan nævnes
salg af virksomhedens aktiver til underpris, eller uden at der sker en reel
betaling af købesummen, på et tidspunkt hvor den pågæl-dende måtte
indse, at virksomheden var eller ved salget blev insolvent.

Som eksempler på forhold, der efter en konkret vurdering kan tale for, at
der har været tale om groft uforsvarlig forretningsførelse, kan næv-nes
tilsidesættelse i væsentligt omfang af forpligtelser med hensyn til
bogføring, regnskabsaflæggelse, momsangivelse og momsafregning og
indeholdelse og afregning af A-skat. Vurderingen af, om en tilsidesæt-
telse af de nævnte pligter er væsentlig nok til at tale for, at der forelig-ger
groft uforsvarlig forretningsførelse, vil bero på en konkret vur-dering af
den enkelte sags omstændigheder. Det vil i den forbindelse ta-le for, at
der foreligger groft uforsvarlig forretningsførelse, hvis virk-somhedens
bogføring eller bogføringsmateriale er bortkommet, og



/

8

skyldneren ikke kan give en troværdig forklaring på, hvorfor virksom-
hedens regnskabsmateriale ikke umiddelbart er tilgængeligt for kura-tor.

…

Vurderingen af, om den pågældende på grund af groft uforsvarlig for-
retningsførelse "er uegnet til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirk-
somhed", vil navnlig bero på karakteren af den groft uforsvarlige for-
retningsførelse. Der skal således være tale om, at den pågældende har
udvist en vis grovhed i forbindelse med den uforsvarlige forretnings-
førelse i lighed med misbrugssituationer. Endvidere kan forholdene
vedrørende eventuelle tidligere konkurser indgå i vurderingen af, om den
pågældende på grund af groft uforsvarlig forretningsførelse er uegnet til
at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed.

Når betingelserne er opfyldt, kan konkurskarantæne pålægges. Pålæg af
konkurskarantæne er ikke obligatorisk, men det vil dog være ud-
gangspunktet, at konkurskarantæne pålægges, når betingelserne i det
foreslåede stk. 1 er opfyldt.

Det foreslås i stk. 2, at der ved afgørelsen af, om konkurskarantæne skal
pålægges, i givet fald skal lægges vægt på, om det under hensyn til den
pågældendes handlemåde og omstændighederne i øvrigt er rimeligt at
pålægge konkurskarantæne.

Der er således navnlig mulighed for at undlade at pålægge konkur-
skarantæne, selv om betingelserne i det foreslåede stk. 1 er opfyldt, hvis
det efter en samlet vurdering af den pågældendes handlemåde og om-
stændighederne i øvrigt ikke er rimeligt at pålægge konkurskarantæne.
Der er dermed mulighed for at lægge vægt på andre forhold, end om den
pågældende har handlet groft uforsvarligt i sin ledelse af virksom-heden.
Der kan således f.eks. lægges vægt på karakteren og konsekven-serne af
den pågældendes groft uforsvarlige adfærd og på, hvilke kon-sekvenser
det vil have for den pågældende at blive pålagt konkurs-karantæne.

Det er ikke en betingelse for at pålægge konkurskarantæne, at der kan
påvises årsagssammenhæng mellem den groft uforsvarlige forretnings-
førelse og konkursen, men hvis det f.eks. er åbenbart, at konkursen
skyldes andre, ydre omstændigheder, vil det være et element, der i den
samlede vurdering efter omstændighederne kan tale imod at pålægge
konkurskarantæne.

Pålæg af konkurskarantæne kan desuden efter omstændighederne und-
lades, hvis det groft uforsvarlige forhold må anses for mindre alvorligt,
og det samtidig vil have særligt alvorlige konsekvenser for den på-
gældendes erhvervsmuligheder at blive pålagt konkurskarantæne. Det
samme gælder, hvis de groft uforsvarlige forhold har medført begræn-
sede tab.



/

9

Endvidere kan pålæg af konkurskarantæne efter omstændighederne
undlades, hvis spørgsmålet herom først kommer til pådømmelse lang tid
efter konkursdekretets afsigelse, uden at den lange sagsbehandlings-tid
beror på forhold hos den, der begæres pålagt konkurskarantæne.”

Landsretten afsagde

K E N D E L S E

Landsretten tiltræder, at kurators oplysninger om de faktiske omstændigheder er
lagt til grund, jf. konkurslovens § 162, stk. 6. Det tiltrædes endvidere, at
Indkærede, tidligere Sagsøgte er omfattet af den personkreds, der kan pålægges
konkurskarantæne, jf. konkurslovens § 157, stk. 1.

Som anført af skifteretten har Indkærede, tidligere Sagsøgte siden januar 2012 og
frem til kon-kursdekretets afsigelse den 3. juni 2020 drevet en personligt ejet
enkeltmands-virksomhed. Efter det oplyste om virksomhedens årsregnskab for
2019 var der et positivt resultat på 701.333 kr., hvoraf Indkærede, tidligere
Sagsøgte har foretaget hævning af 639.337 kr.

Gældsstyrelsen har anmeldt et krav på 1.546.226,62 kr. Det fremgår af opgørel-
sen, at 1.182.512,82 kr. angår manglende betaling af B-skat for 2016 til 2019, og
at den manglende betaling af B-skat i 2019 udgør ca. 430.000 kr. Herudover om-
fatter kravet restskat for 2013 til 2017 på 162.643,42 kr., arbejdsmarkedsbidrag på
7.355,86 kr., moms på 26.598,79 kr. og en administrativ bøde af 8. januar 2019 på
150.000 kr.

Der foreligger heller ikke for landsretten nærmere oplysninger om den admini-
strative bøde.

Som det fremgår af Højesterets kendelse af 22. august 2018 (UfR2018.3543H)
skal der foretages en helhedsvurdering af forretningsførelsen i den periode, hvor
den pågældende har indgået i ledelsen, således at der ved vurderingen af, om der
er udvist groft uforsvarlig adfærd i perioden mindre end et år før frist-dagen, også
lægges vægt på, om ledelsen har undladt at rette op på groft ufor-svarlige forhold,
der er udvist på et tidligere tidspunkt.

Landsretten tiltræder, at det som anført af skifteretten kan lægges til grund, at der
løbende er sket indberetning og indbetaling af A-skat, arbejdsmarkeds-bidrag og
moms til SKAT, og at Indkæredes, tidligere Sagsøgte hævning af 639.337 kr. er
sket på et tidspunkt, hvor der var overskud i virksomheden. Det tiltrædes
endvidere, at



/

10

det kan lægges til grund, at der løbende er sket bogføring i virksomheden, og at
der er udarbejdet årsrapporter.

Der er ikke i forarbejderne til konkurslovens § 157 omtalt en situation som den
foreliggende sag, hvor den pågældende har oparbejdet en betydelig personlig
restskat. Der findes hverken efter bestemmelsens ordlyd eller forarbejderne her-til
grundlag for at fortolke ”groft uforsvarlig forretningsførelse” således, at det også
omfatter personlige forhold, som ikke angår selve ledelsen af virksom-heden. Det
forhold at der er tale om en enkeltmandsvirksomhed, hvor det kan være vanskeligt
at foretage en fuldstændig adskillelse af virksomhedens og den pågældendes
private forhold, kan ikke føre til en anden vurdering.

Landsretten stadfæster derfor skifterettens kendelse.

Som følge af sagens udfald skal statskassen betale sagens omkostninger, jf.
konkurslovens § 165, jf. § 166.

T H I  B E S T E M M E S :

Skifterettens kendelse stadfæstes.

Statskassen skal betale sagens omkostninger.

Der tillagdes kurator, advokat Finn Jørgensen, et salær på 2.500 kr. med tillæg
moms, der betales af statskassen, jf. konkurslovens § 166.

Sagen sluttet.



/