Kendelse om varetægtsfængsling in absentia ophæves
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Familieforhold;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

K E N D E L S E

Afsagt den 24. maj 2011 af Østre Landsrets 11. afdeling

(landsdommerne Karsten Bo Knudsen, Taber Rasmussen og Tine Egelund Thomsen

(kst.)).

11. afd. kære nr. S-1071-11:

Anklagemyndigheden

mod

Kærende, tidligere Sigtede

(cpr.nr. Født 1972)

(advokat Poul Erik Petersen, besk.)

Kærende, tidligere Sigtede har kæret Helsingør Rets kendelse af 6. april 2011 (1-

952/2011), hvor-ved hun i medfør af retsplejelovens § 762, stk. 1, nr. 1 og 2, er blevet

varetægtsfængslet in absentia som sigtet for overtrædelse af straffelovens § 215, stk. 1,

jf. § 261, stk. 2, og skal fremstilles i retten inden 24 timer efter, at hun er indbragt til

landet, jf. retsplejelovens § 764, stk. 2.   

Landsretten har den 7. april 2011 anmodet statsadvokaten om en udtalelse, idet

følgende blev ført til retsbogen:

”Der er ikke angivet noget gerningssted i sigtelsen. Det fremgår af sagen, at
Kærende, tidligere Sigtede i det angivne gerningstidsrum ikke har opholdt sig her
i lan-det.   

I den anledning skal landsretten, forinden der tages stilling til kæremålet, an-
mode statsadvokaten for Nordsjælland og Københavns Vestegn om at angive
gerningsstedet for overtrædelsen og oplyse og begrunde, hvilken bestemmelse i
straffelovens 2. kapitel der efter anklagemyndighedens opfattelse fører til, at



/

- 2 -

den påsigtede adfærd fra Kærendes, tidligere Sigtede side er undergivet dansk
straffe-myndighed.   

En genpart af besvarelsen bedes samtidig tilsendt forsvareren, advokat Poul Erik
Petersen.”

Efter at have modtaget statsadvokatens udtalelse den 29. april 2011 og konstateret, at

denne ikke tillige var tilsendt forsvareren, har landsretten indhentet forsvarerens be-

mærkninger.   

Statsadvokaten har i sin udtalelse berigtiget sigtelsen og har anført:

”Under he nvisning til Østre Landsrets retsbog af 7. april 2011 samt skrivelse af
8. april 2011, hvorved Landsretten anmoder om en udtalelse kan det oplyses at
gerningsstedet for overtrædelsen må antages at være i Østrig som nedenfor be-
skrevet i en mail med den berigtigede sigtelse fra Politidirektøren for Nordsjæl-
land.

”Overtrædelse af straffelovens § 215, stk. 1, jfr. § 261, stk. 2, ved siden den 22.
december 2010, hvor hun opholdt sig på Adresse, By i Østrig og fortsat opholder
sig, efter at være udrejst af Danmark den 17. juli 2010 til Østrig sammen med
Barn, at have unddraget Barn, født Dato 2006, faderen Forurettedes
forældremyndighed, selv om Helsingør ret, ved dom af 22. december 2010 til
lagde faderen forældremyndigheden. ”

Det bemærkes i den forbindelse, at da Kærende, tidligere Sigtede rejste ud af
Danmark med sønnen, havde hun eneforældremyndighed over Barn. Da hun
besluttede sig for at blive med barnet i Østrig havde faderen i mellemtiden ved
dom fået eneforældremyndigheden. Den påsigtede adfærd må derfor være om-
fattet af dansk straffemyndighed i medfør af straffelovens § 9, stk.2.”

Forsvareren har i sit indlæg af 16. maj 2011 bl.a. anført:

”…
Ved Helsingør rets kendelse af d. 7.9.2010 bliver min klient løsladt, og rejser
tilbage til Østrig. Uden min klients medvirken gennemføres der derefter en
forældremyndighedssag her i landet, hvor faderen ved dom afsagt d.
22.12.2010 af retten i Helsingør, får tilkendt den fulde forældremyndighed over
barnet, og hvor det samtidig bestemmes, at dommen kan eksekveres uanset an-ke.
En sideløbende sag anlagt af faderen i Østrig får det modsatte udfald. Den danske
dom er anket, og ankesagen (BS 3-1574/2010) hovedforhandles efter det for mig
oplyste i juni måned i Østre Landsret. Den østrigske dom blev også anket, og den
blev stadfæstet.

Situationen er således den, at der foreligger modstridende domme om, hvem
forældremyndigheden tilhører
…



/

- 3 -

Det må være evident, at hvis der ikke var nogen verserende forældremyndig-
hedssag, da min klient rejste til Østrig med sit barn, så har en dansk domstol ikke
kompetence til at behandle sagen. Forældremyndighedssagen skulle i gi-vet fald
behandles af de østrigske domstole.
…
Det gøres endvidere gældende, at den påsigtede adfærd under de ovenfor anfør-te
omstændigheder ikke er omfattet af dansk straffemyndighed i medfør af
straffelovens § 9. Afslutningsvis skal det anføres, at den afsagte fængslings-
kendelse er særdeles belastende for min klient. … for det andet, vil det afskære
min klient fra at varetage sine interesser under hovedforhandlingen i ankesagen i
juni måned i Østre Landsret.
…”

Landsrettens begrundelse og resultat

Den sigtelse, der blev rejst mod Kærende, tidligere Sigtede i grundlovsforhøret den 6.

april 2011, hvor hun blev varetægtsfængslet in absentia, afviger fra den sigtelse, der

blev rejst mod hende i det tidligere grundlovsforhør den 7. september 2010, hvor hun

blev løsladt.   

Sigtelsen, der nu er rejst efter straffelovens § 215, stk. 1, jf. § 261, stk. 2, angår ikke

længere udrejsen til Østrig den 17. juli 2010, men derimod tilbageholdelsen af Barn

efter den 22. december 2010, hvor byretsdommen, der overfører forældremyndighe-den

til faderen, forelå. Sigtelsen angår dermed alene det forhold, at Kærende, tidligere

Sigtede, der efter det oplyste har opholdt sig i Østrig med Barn siden udrejsen i somme-

ren 2010, har undladt efter den 22. december 2010 at udlevere Barn til faderen i

overensstemmelse med dommen.   

Den påsigtede undladelse finder således sted i Østrig.   

Efter straffelovens § 9, stk. 1, 1. pkt., lokaliseres handlinger til det sted, hvor ger-

ningsmanden befandt sig ved handlingens foretagelse. Af de specielle bemærkninger til

denne bestemmelse (lovforslag L16 af 28. november 2007, særtryk s. 46, sp. 2),

fremgår:

”Undladelser (dvs. tilsidesættelse af en handlepligt) lokaliseres til det sted, hvor
handlepligten skulle have været opfyldt. Endvidere lokaliseres undladel-ser til det
sted, hvor den, som handlepligten påhvilede, opholdt sig på det tids-punkt, hvor
handlepligten skulle opfyldes. Undladelser vil herudover kunne lo-



/

- 4 -

kaliseres til det sted, hvor undladelsen får virkning, jf. herved nedenfor om det
foreslåede stk. 2.”

Herefter kan den påsigtede tilsidesættelse af den handlepligt, der påhviler Kærende,

tidligere Sigtede i henhold til dommen, stedligt henføres ikke blot til Østrig, hvor hun

fak-tisk opholder sig, men også her til landet, hvor handlepligten skulle opfyldes. Det

følger derfor af straffelovens § 9, stk. 1, jf. § 6, nr. 1, at den påsigtede undladelse er

undergivet dansk straffemyndighed (jf. tillige Betænkning 1488/2007 om Dansk

Straffemyndighed s. 62-63).

Der er iværksat anke af byrettens dom af 22. december 2010. Selv om det er bestemt i

dommen, at den kan fuldbyrdes uanset anke, er den således ikke endelig. Hovedfor-

handlingen finder efter det oplyste sted i næste måned og er dermed forestående.   

Kærende, tidligere Sigtede bestrider under anken, at forældremyndighedssagen er

undergivet danske domstoles internationale kompetence efter retsplejelovens § 448 f,

og det fremstår ikke på forhånd som udelukket, at hun vil kunne få medhold heri. I så

fald vil grundlaget for sigtelsen falde bort.   

Efter det oplyste har faderen sideløbende med den danske sag rejst en forældremyn-

dighedssag i Østrig, hvis domstole ligeledes har anset sig for kompetente, og der fo-

religger nu ifølge forsvarerens indlæg en endelig østrigsk dom, hvorefter Kærende,

tidligere Sigtede bevarer forældremyndigheden over Barn alene. Der foreligger således

et tilfælde af konkurrerende kompetence mellem to nært beslægtede retssystemer.   

Under disse omstændigheder og under hensyn til, at en varetægtsfængsling in absen-tia

må antages i praksis at gøre det umuligt for Kærende, tidligere Sigtede at komme til

lan-det og varetage sine interesser under den forestående ankebehandling, finder lands-

retten, at bestemmelse om varetægtsfængsling in absentia for tiden vil stå i misfor-hold

til den herved forvoldte forstyrrelse af Kærendes, tidligere Sigtede forhold. Varetægts-

fængsling in absentia af Kærende, tidligere Sigtede kan derfor for tiden ikke anvendes,

jf. retsplejeloven, herunder efter § 762, stk. 3.   

Som følge heraf   
b e s t e m m e s :



/

- 5 -

Den påkærede kendelse om varetægtsfængsling in absentia ophæves.



/