Sag om, hvorvidt forældremyndigheden opretholdes alene for far samt fordeling af eventuelt samvær
Ret: Retten på Frederiksberg (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Forældreansvarssag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

/

RETTEN PÅ FREDERIKSBERG
DOM

afsagt den 18. januar 2022

Denne sag er behandlet for lukkede døre

Sag BS-39478/2021-FRB

Mor
(beskikket advokat Klaus Jensen)

mod

Far
(beskikket advokat Karina Hedegaard Hansen)

Denne afgørelse er truffet af Dommer 1.

Sagens baggrund og parternes påstande

Familieretten har modtaget sagen den 15. oktober 2021.

Mor har fremsat påstand om, at forældremyndigheden over Barn, Født 2012,
overføres til hende, subsidiært at Barn skal have samvær hos hende på følgende
måde:

Principalt:

Sagsøger skal have uovervåget samvær med Barn, Født 2012, 7 dage ud af 14,
første gang én uge efter endelig dom, samt 14 dage i skolernes sommerferie, første
gang sommeren 2022, hver anden vinterfe-



/

2

rie, første gang i februar 2022, hver anden efterårsferie, første gang i år 2023 og
hver anden juleferie fra den 23. december til den 27. december, første gang år
2022, og hver anden Nytårsferie fra den 27. december til den 3. januar, første gang
den 27. dec. 2023.

Subsidiært:

Sagsøger skal have uovervåget samvær med Barn, Født 2012, 5 dage ud af 14,
første gang én uge efter endelig dom, samt 14 dage i skolernes sommerferie, første
gang sommeren 2022, hver anden vinterfe-rie, første gang i februar 2022, hver
anden efterårsferie, første gang i år 2023 og hver anden juleferie fra den 23.
december til den 27. december, første gang år 2022, og hver anden Nytårsferie fra
den 27. december til den 3. januar, første gang den 27. dec. 2023.

Mere subsidiært:

Sagsøger skal have uovervåget samvær med Barn, Født 2012, 5 dage ud af 14,
første gang én uge efter endelig dom, samt 14 dage i skolernes sommerferie, første
gang sommeren 2022, hver anden vinterfe-rie, første gang i februar 2022, hver
anden efterårsferie, første gang i år 2023 og hver anden juleferie fra den 23.
december til den 27. december, første gang år 2022, og hver anden Nytårsferie fra
den 27. december til den 3. januar, første gang den 27. dec. 2023.

Endnu mere subsidiært:

Sagsøger skal have uovervåget samvær med Barn, Født 2012, efter rettens
bestemmelse første gang én uge efter endelig dom, samt et antal dage i skolernes
sommerferie, første gang sommeren 2022, et antal dage i hver anden vinterferie,
første gang i februar 2022, et antal dage hver an-den efterårsferie, første gang i år
2023 og hver anden juleferie fra den 23. de-cember til den 27. december, første
gang år 2022, og hver anden Nytårsferie fra den 27. december til den 3. januar,
første gang den 27. dec. 2023.

Aller mest subsidiært:

Sagen udsættes indtil der foreligger afgørelse fra Den særlige Klageret vedr.
sagsøgers indsendte klage over Dommer 2's dom af 17. juni 2020 i de
sammenlagte sager BS-31749/2019-FRB og BS-29475/2019-FRB, hvorved foræl-
dremyndigheden over Barn, Født 2012 over-føres fra sagsøger til sagsøgte,
hvilken dom kunne fuldbyrdes straks.



/

3

Far har overfor påstanden om overførsel af forældremyndig-heden fremsat
påstand om afvisning, subsidiært frifindelse. Far har vedrørende samvær nedlagt
påstand om, at der ikke p.t. fastsættes samvær mellem Barn og Mor, subsidiært at
der fastsættes et kendesamvær som et overvåget samvær 1 gang i kvartalet i en
time.

Oplysningerne i sagen

Ved Familierettens dom af 17. juni 2020 blev Far tillagt den fulde
forældremyndighed over parternes Barn. Afgørelsen blev stadfæstet af Østre
Landsret den 4. september 2020.

Mor søgte efterfølgende om samvær. Den 13. oktober 2020 traf Familie-retshuset
afgørelse om afslag på kontaktbevarende samvær.

Mor blev den 4. januar 2021 meddelt polititilhold mod at kontakte eller følge efter
Barn.

Familieretshuset traf den 2. marts 2021 midlertidig afgørelse om overvåget
samvær.

Der blev herefter den 28. maj 2021, den 25. juni 2021 og den 21. juli 2021 afholdt
tre kontaktbevarende, overvågede samvær i Familieretshuset. Sidstnævnte samvær
blev afbrudt af den deltagende børnesagkyndige. Den børnesagkyn-dige
udarbejdede den 3. september 2021 rapport om forløbet af de overvågede samvær.

Familieretshuset traf den 30. september 2021 en ny midlertidig afgørelse om, at
der ikke fastsættes midlertidigt samvær. Afgørelsen er under nærværende sag
stadfæstet af Familieretten ved kendelse af 15. november 2021. Procesbevil-
lingsnævnet har den 22. december 2021 meddelt Mor afslag på ansøg-ning om
kæretilladelse.

Familieretshusets afgørelse af 30. september 2021 er desuden stadfæstet ved Fa-
milierettens dom af 17. december 2021 (BS 39637-21). Sidstnævnte sag blev be-
handlet som en prøvelsessag under den forenklede familiesagsproces. Om sa-gens
omstændigheder i øvrigt henvises til det i sidstnævnte dom af 17. decem-ber 2021
anførte. Dommen er af retten uploaded som bilag i nærværende sag.



/

4

Børnesagkyndig psykolog Børnesagkyndig 1 og Dommer 1 har holdt en samtale
med Barn. Hovedindholdet fremgår af notat af 6. januar 2022.

Der er desuden indhentet udtalelse fra Skole vedrørende efteråret 2021.

Begge parter har fri proces.

Forklaringer

Mor har forklaret, at Barn var knap 8 år gammel, da forældremyn-digheden i
2020 blev overført til Far. Hun var på det tidspunkt i trivsel. Far havde kun haft
begrænset samvær med Barn efter en tidligere dom fra 2017. Dommen fra 2020
kunne fuldbyrdes straks. Hun har indbragt Familierettens dom fra 2020 for Den
Særlige Klageret, uanset at landsretten i september 2020 stadfæstede dommen.
Familierettens dom fra 2020 var forkert, hvorfor hun i dag tillige søger om den
fulde forældremyndighed.

Subsidiært ønsker hun en 7-7 samværsordning. Det er i overensstemmelse med
Barns egen holdning. Det seneste år har der været tre overvågede samvær mellem
hende og Barn. Hun er uenig i indholdet af den rapport (bilag 14), der er
udarbejdet om samværenes forløb. Den børnesagkyndige gav udtryk for, at hun
ikke måtte tale med Barn om sagen under samværene. Hun har ikke sagt til Barn,
at hendes menneskerettigheder blev krænket, når hun skulle bo hos sin far. Barn
begyndte selv at snakke om, hvad der var rigtig og forkert. Hun (Mor) svarede
noget om menneskerettigheder, som Barn havde lært om i skolen, men sagde ikke
noget om sagen. Nu brød den børnesagkyndige pludselig ind og sagde, at hun ikke
måtte tale om sagen med Barn. Den bør-nesagkyndige spurgte desuden gentagne
gange Barn, om hun ikke syntes, at hendes mor talte for meget om sagen. Der er
også andre misforståelser i rappor-ten, bl.a. på p. 2, 2. afsnit. Hun har ikke til Barn
sagt ”Nu vinder vi” . Om re-feratet af hendes samtale med Barn, refereret p. 5, er
det rigtigt, at hun har sagt at man ikke kan trylle gode om til onde, men hun har
ikke sagt noget om sagen, som Barn ikke ved eller har oplevet. Barn ved godt, at
hendes mor kæmper for hende. Det, der er anført i rapporten, er udtryk for den
børnesag-kyndiges subjektive fejltolkning af kommunikation med Barn og hende
(Mor).

Det er et overgreb mod Barn, at hun ikke at få lov at se sin mor. Der bør fast-
sættes en 7-7 samværsordning, hvis Barn ikke skal bo hos sin mor. Far har
påvirket Barn, som det også fremgår af den rapport, der er indsendt til Men-
neskerettighedsdomstolen. Samvær bør afgøres ud fra, hvad der er bedst for Barn,
og hendes (Mors) egen holdning til sagen kan ikke ændre dette. Hun var



/

5

ikke tryg ved de sagsbehandlere, Familieretshuset ønskede skulle udarbejde en
rapport om hende selv. Hun har fået lavet en tilsvarende rapport hos en psyko-log,
som hun selv har valgt. Det har hun ret til i henhold til Grevios landerap-port om
Danmark af 24. november 2017, der er fremlagt under sagen.

Mor har den 9. januar 2022 uploaded følgende bilag vedrørende gengi-velsen af
hendes forklaring:

”Rettelse;
“Hun har ikke sagt til Barn, at hendes menneskerettigheder blev krænket, når hun skulle bo hos far”
- det jeg korrekt sagde var at; Det var krænkende for Barn efter 8 år i trivsel hos mor, at Barn blev, på
forkert grundlag af Dommer 2 tvunget til pludselig efter 8 år trivsel, at skulle bo hos sin far.

Jeg sagde nedenstående på retsmødet, som ikke er medtaget i retsbogen at; Jeg bad inderligt om
dommeren og SF børnesagkyndig ikke nok ville læse Gregory og mit momentum til den Europæiske
Menneskerettighedsdomstol, som jeg havde uploaded på retsportalen

Og at;

Jeg har i.f. GREVIO landerapport 2017, side 44 under punkt F, mulighed for, som voldsramt kvinde -
indrømmet af Far selv, at vælge en anden børnesagkyndig - end de af myndighedernes “udvalgte” for
at udfordre de udvalgte af myndighederne, - en som kan være uafhængig af politiske projekter, en
som man kan være tryg ved, som er uhildet, og velkvalificeret til at udfører opgaven.”

Far har forklaret, at han generelt ønsker, at et barn skal se begge sine forældre.
Han mener imidlertid ikke, at Barn skal have samvær med Mor. I givet fald ville
Barn ikke have gavn af det. Hans bekymring er, at der vil blive talt om sagen, og
at Barn vil blive manipuleret. Hvis Mor stoppede med at tale om sagen, ville det
være en start på en samværsordning. Hans vurdering er dog, at der i dag er meget
langt dertil.

Han bakkede op om de overvågede samvær. Barn glædede sig til at se sin mor.
Hun sagde, at hun havde sommerfugle i maven. Han svarede, at det nok bare var
glæde. Barn savnede sin mor, men hun var meget nervøs op til samværene. Han
talte meget med Barn, og de fik begge støtte fra kommunen op til samværene.

Efter det første overvågede samvær var Barn rigtig positiv. Han spurgte ikke
nærmere ind til, hvad der var sket. Efter det andet overvågede samvær ville Barn
ikke rigtig tale om samværet. Han spurgte derfor ikke nærmere ind til det. Senere
på dagen åbnede Barn lidt mere op. Det var hans indtryk, at hun var skuffet og lidt
ked af det, men hun sagde ikke særlig meget. Hun talte vist-nok med sin
dansklærer. Barn glædede sig fortsat op til det tredje samvær,



/

6

men da det var slut, var Barn grædefærdig. Den efterfølgende rapport var super
bekymrende læsning.

Hvis Mor får hjælp, er han fortsat indstillet på at medvirke til samvær. Det må dog
være en forudsætning, at sådanne samvær foregår overvåget.

Barn stortrives hjemme hos ham. Det går godt fagligt og socialt i den nye skole,
som hun startede på efter at have boet hos Mor. Mor har fået polititilhold i januar
2021, efter at hun mange gange har opsøgt Barn på hendes skole. Det påvirkede
Barn rigtig dårligt. Tilholdet gælder i 3 år.

Barn har besøgt sin mormor nogle gange i den periode, hvor der ikke har været
samvær. Hun har en enkelt gang set sine mostre. Han er åben overfor, at Barn ser
andre fra Mors familie. Det er Barn meget glad for.

Parternes synspunkter

I Mors afsluttende processkrift inden hovedforhandlingen den 6. januar 2022
anføres:

SUPPLERENDE SAGSFREMSTILLING OG ANBRINGENDER:

Parternes Barn har hele sit liv boet hos og er opvokset hos sin moder (sagsøger) lige ind til Dommer 2
afsiger straks-fuldbyrdelsesdom den 17, juni 2020, hvorved for-ældremyndigheden over den da
næsten 8 årige Barn overføres til faderen (sagsøgte).

Det var et overgreb mod Barn og ikke til hendes bedste. Siden har sagsøger ikke haft uover-våget
samvær med Barn, hvilket yderligere er et utilgiveligt overgreb og ikke til bedste for Barn.

Barn var en velfungerende pige, men faderens pres og krav på samvær med datteren, trods tidligere
erkendt korporlig og fysisk vold mod moderen, endte med nævnte dom af 17. juni 2020. Uanset at
Dommer 2's dom ikke blev ændret af Landsretten, er dommen forkert og hviler på forkert
proportionalitet, hvilket har skadet Barn.

Det er naturligt og forståeligt at en ”alene moder” der således fra den ene dag til den anden ”mister”
sit barn gennem næste 8 år, bliver stærkt, stærkt påvirket af situationen og dette over-greb kan der
ikke ”rettes op” på gennem yderligere overvåget samvær, ligesom det er overmen-neskeligt at kræve,
at denne mor i de første samvær med sin datter skal undertrykke overgrebet i et misforstået krav om
at det kan skade Barn, at få talt om modernes sorg og overgrebet, som Barn, joh netop selv er
genstand for.

Den børnesagkyndige psykolog Børnesagkyndig 2, der har fulgt de overværede samvær, jf. Rapport
af 3. september 2021, har ikke forstået den kontekst, hvori Barns og moderens samspil skal vurderes
og tilgodeser ikke Barns overordnede behov for sin moder, samt negli-gerer at en ”normal-tilstand”
uden drøftelserne om overgrebet, vil indfinde sig såsnart overgre-bet ophører. Psykologens
delkonklusioner mangler således fuldstændig en helheds vurdering



/

7

af Barns bedste, allerede fordi præmissen om faderens forældremyndighed er den uomstø-delige
begrænsning og altoverskyggende forudsætning i det faktum som er psykologens ar-bejdsrum.

I vished om at en ”normal-tilstand” – uden modernes inddragen af Barn - vil indfinde sig, i det øjeblik
der er fastsat en sikker samværsrutine, gør sagsøger gældende at det vil være bedst for Barn, at der
fastsættes samvær med sagsøger som det fremgår af de nedlagte påstande i nævnte prioriterede
rækkefølge.

Sagsøgtes krav om udelukkelse af samvær vil på nuværende tidspunkt kun fastlåse Barn yderligere i
den position der aktuelt skader hendes relation og behov for nærhed til sin moder ikke mindst netop
nu på vej ind i puberteten, og vil kontradiktorisk skade muligheden for, at Barn på et senere tidspunkt
i Barns liv kan få et normalt og frugtbart forhold til sin mo-der.

Hele sagen om overflytning af forældremyndigheden til faderen, således som det skete efter Barns
først 8 års levetid ved Dommer 2's dom af 17. juni 2020, har således nok givet faderen mulighed for
24/7 at være sammen med sin datter, men har samtidig nu afskåret moderen 24/7 fra samme.

Hvilken logik er der i dette og det bestrides – som udokumenteret - at det skulle være til Barns bedste.

Højesteretsdom af 5. januar 2021, kan tages til indtægt for at ”eventuelle udfordringer … skal
overkommes, for at samværet her og nu kan blive velfungerende” , hvorfor sagsøgers forståelige
reaktioner – i den foreliggende historiske kontekst – netop er sådanne ”midlertidige overkom-melige
udfordringer” der skal overkommes for at skabe en normal-tilstand for Barn, med normalt samvær
med sin moder, der gennem Barns første 8 leveår har været hendes absolut primære omsorgsperson.
Ved at nægte samvær for indeværende, overkommes hindringerne ikke.

Det fremgår tværtom af Højesterets præmisser, at det er en konkret vurdering i hvert enkelt til-fælde,
hvad der er til barnets bedste. Det er således også en konkret vurdering i hvert enkelt til-fælde, om det
er til barnets bedste at fravige lovens udgangspunkt jf. Højesteretsdommen side 14, 2. afsnit, sidste
punktum.

I nærværende sag om Barn bør samvær med moderne fastsættes for indeværende, da det nu og særligt
på sigt er til Barns bedste.

PROCESSUELT:

Måtte Retten ikke for indeværende følge sagsøgers påstande om samvær, gør jeg alle mest subsidiært
gældende, at sagen bør udsættes ind til der foreligger en afgørelse fra Den særlige Klageret fsv. angår
den klage som sagsøger har indsendt over Dommer 2's Dom af 17. juni 2020, der er hel årsagen til
denne samværssag.

Mor har desuden fremført følgende i sit afsluttende processkrift afgivet efter
hovedforhandlingen den 6. januar 2022:



/

8

Efter retsmødet den 6. januar 2022 fremkommer sagsøger med følgende afsluttende bemærk-ninger:

Sagsøgers påstande som nedlagt i retsmødet den 6. ds. opretholdes.

Parternes Barn har hele sit liv boet hos og er opvokset hos sin moder (sagsøger) lige indtil der blev
afsagt straks-fuldbyrdelsesdom den 17, juni 2020, hvorved forældremyndig-heden over den da næsten
8 årige Barn overføres til faderen (sagsøgte).

9-årige Barn (9 år, 4 mdr.) udtaler til rettens børnesagkyndige (side 2 øverst):

” ..at det var svært og at det skete meget pludseligt, da hun skulle flytte hjem til sin
far ef-ter at have boet hos sin mor altid. .. Adspurgt fortæller Barn, at hun savner sin
mor.”

Det fremgår 3 steder i referatet fra børnesamtalen, at Barn savner sin mor (side 1, 9-10 linjer fra
neden, side 2, 4. linje, side 2, linje 18-19).

Side 2, linje 32 fremgår, at:

” Adspurgt siger Barn, at hun gerne vil have samvær med sin mor. Barn siger
spontant, at moren så skal lade være med at tale om sagen.”

Af den børnesagkyndiges helhedsindtryk fremgår (side 2, 4. sidste linje):

” Det er dog også tydeligt og Barn siger flere gange, at hun savner sin mor og gerne
vil se hende, men giver samtidig udtryk for en vis skepsis i forhold til, om moren kan
styre sin adfærd. I den forbindelse foreslår Barn selv, at man kunne starte op med
overvå-gede samvær igen, selvom hendes sidste oplevelse ikke var god.”

og side 3, linje 7-9:

” ..det vil være af væsentlig betydning for Barns udvikling og trivsel, hvis familien fik
hjælp til at få samvær med moren til at fungere på en, for Barn, tilfredsstillende
måde, da det er vigtigt for Barn, at hun også har kontakt til sin mor.”

Det fremgår af forældreansvarsloven:

• at børn har ret til at være sammen med begge deres forældre.

• at der altid skal tages hensyn til barnets ønsker, og hvad der er bedst for barnet.

• at der skal være fokus på barnets trivsel gennem hele processen, og at barnet har ret til at blive
inddraget så skånsomt som muligt.

Det fremgår af Højesteretsdom af 5. januar 2021, at

” eventuelle udfordringer … skal overkommes, for at samværet her og nu kan blive
vel-fungerende” ,



/

9

hvorfor sagsøgers forståelige reaktioner – i den foreliggende historiske kontekst – netop er så-danne
”midlertidige overkommelige udfordringer” der skal overkommes for at skabe en nor-mal-tilstand for
Barn, med normalt samvær med sin moder, der gennem Barns første 8 le-veår har været hendes
absolut primære omsorgsperson. Ved at nægte samvær for indeværende, overkommes hindringerne
ikke.

Det fremgår tværtom af Højesterets præmisser, at det er en konkret vurdering i hvert enkelt til-fælde,
hvad der er til barnets bedste. Det er således også en konkret vurdering i hvert enkelt til-fælde, om det
er til barnets bedste at fravige lovens udgangspunkt jf. Højesteretsdommen side 14, 2. afsnit, sidste
punktum.

I nærværende sag om Barn bør samvær med moderne fastsættes for indeværende, da det nu og særligt
på sigt er til Barns bedste, jf. også rettens børnesagkyndiges konklusion, som cite-ret ovenfor.

Sagsøgtes krav om udelukkelse af samvær vil på nuværende tidspunkt kun fastlåse Barn yderligere i
den position der aktuelt skader hendes relation og behov for nærhed til sin moder ikke mindst netop
nu på vej ind i puberteten, og vil kontradiktorisk skade muligheden for, at Barn på et senere tidspunkt
i Barns liv kan få et normalt og frugtbart forhold til sin mo-der.

Overflytning af forældremyndigheden til faderen, har således nok givet faderen mulighed for 24/7 at
være sammen med sin datter, men har samtidig nu afskåret moderen 24/7 fra samme, hvilket ikke er
til Barns bedste.

Barn er meget fokuseret på at moren ikke må ”tale om sagen” – og dette i en sådan grad, at det synes
påfaldende, men næppe overraskende, når henses til at overvågeren afbrød sidste overvågede samvær
med netop denne begrundelse – havde det mon ikke været bedre for Barn, at det sidste overvågede
samvær var bragt til ende uden afbrydelse og så kunne overvå-gerne have talt med more bag efter.
Overvågernes reaktion med afbrydelse af samværet var et overgreb mod Barn og hendes ret til at
være sammen med sin stærkt savnede mor og Barn er gammel nok til at kunne skelne og frasortere
morens måske henkastede bemærkninger. Kærligheden til og savnet til moren skal indfries nu, for
ikke at skade Barns trivsel yderli-gere.

I vished om at en ”normal-tilstand” – uden modernes inddragen af Barn - vil indfinde sig, i det øjeblik
der er fastsat en sikker samværsrutine, gør sagsøger gældende at det vil være bedst for Barn, at der
fastsættes samvær med sagsøger som det fremgår af de nedlagte påstande i nævnte prioriterede
rækkefølge.

PROCESSUELT:

Måtte Retten ikke for indeværende følge sagsøgers påstande om samvær, gør jeg alle mest subsidiært
gældende, at sagen bør udsættes indtil der foreligger en afgørelse fra Den særlige Klageret fsv. angår
den klage som sagsøger har indsendt over Dommer 2's straksfuld-byrdelses dom af 17. juni 2020, der
er hel årsagen til denne samværssag.

Herudover har Mor uden advokatbistand kommenteret sagen i en række indlæg,
der er uploadet på sagen.



/

10

I sit afsluttende processkrift inden hovedforhandlingen den 6. januar 2022 har Far
anført:

SAGSFREMSTILLING:

Sagsøger har haft overvågede samvær, som imidlertid måtte afbrydes på grund af Mors ad-færd. Mor
er forsat ikke i stand til at se og respektere Barns behov. Mor involverer Barn i konflikten på en
uhensigtsmæssig måde som på sigt vil skade Barn og Mor er ikke i stand til at regulere sig selv i
samværet ligesom hun vil samarbejde med forvaltningen og Familieretshu-set mhp at få hjælp hertil.

Efter hovedforhandlingen har Far fremsendt følgende be-mærkninger til de
afgivne forklaringer og referatet af børnesamtalen:

Min klient er helt enig i det af den børnesagkyndige observerede, at Barn savner sin mor og at der bør
være et forsøg på overvågede samvær igen, når Mor kan lade være med at inddrage Barn på en
skadelig måde.

Set i lyset af hovedforhandlingen i retten den 06. januar 2022 med afhøringer af mor, hvor det var
tydeligt, at hun ikke kan slippe ”sagen” og ikke kan se, at hun rent faktisk taler om ”sagen” og
inddrager Barn, bør der dog gå en rum tid, førend nye overvågede samvær genoptages, da det er
afgørende for Barns sundhed og udvikling, at Mor får den rette hjælp til at lægge ”sagen” fra sig, så
Barn ikke igen kommer i en loyalitetskonflikt og at et nyt samværsforløb igen må afbrydes.

Jo hurtigere Mor får hjælp, desto hurtigere vil overvågede samvær komme på tale igen og på
nuværende tidspunkt er det umuligt at sige et præcist tidspunkt, hvor retten bør træffe afgø-relse om
at der ikke fastsættes samvær for tiden, subsidært et kort overvåget kendesamvær i kvartalet af en
times varighed.

I samme forbindelse vil jeg bemærke, at det fremgår af telefonnotatet mellem Familieretshuset og
Kommune den 7. januar 2021, at Kommune også vil have en bekymring for uovervågede samvær,
selvom et forløb i Familieretshuset har vist, at der er en god relation og tilknytning mellem Mor og
Barn også selvom at Mor udtaler, at hun ikke vil forsøge at på-virke Barn under et samværsforløb.

Der er således lang vej ift at etablere et samvær som ikke er overvåget.

Familierettens begrundelse og resultat

Processuelt:

Familieretten finder ikke grundlag for at udsætte sagen på en afgørelse fra Den
Særlige Klageret i den sag, hvor Mor har klaget over dommeren, der beklædte
retten i sagen, hvor Familieretten afsagde dom den 17. juni 2020.



/

11

Vedrørende forældremyndighed:

Sagen er af Familieretshuset fremsendt til Familieretten den 15. oktober 2021 som
en samværssag, jf. § 32 i lov om Familieretshuset. Mor har den 5. januar 2022,
dagen inden hovedforhandlingen, uploadet et dokument, hvori hun ”ansøger” om,
at den fulde forældremyndighed over Barn overføres fra Far til Mor. Familieretten
finder efter en samlet vurdering af sagens forløb og omstændigheder, at Mors
påstand om overførsel af forældremyndigheden kan behandles sammen med
spørgsmålet om samvær, jf. retsplejelovens § 448c, stk. 1.

Fars påstand om afvisning af Mors påstand om over-førsel af
forældremyndigheden tages derfor ikke til følge.

Ved Østre Landsrets ankedom af 4. september 2020 stadfæstede landsretten Fa-
milierettens dom af 17. juni 2020, hvorved forældremyndigheden over Barn blev
overført fra Mor til Far. Efter landsrettens dom har problemstillingen i sagen i al
væsentlighed omhandlet spørgsmålet om og i givet fald i hvilket omfang Barn
skulle have samvær med Mor. Parternes forhold i øvrigt, herunder i re-lation til
samarbejdet omkring Barn, har ikke ændret sig væsentligt siden, og det må på det
foreliggende grundlag efter en samlet vurde-ring antages, at det fortsat er bedst for
Barn, at Far har den fulde forældremyndighed. Far fri-findes derfor for Mors
påstand om overførelse af forældremyndighe-den.

Vedrørende samvær:

Efter en samlet vurdering af sagens oplysninger, herunder navnlig det anførte i
Familieretshusets rapport af 3. september 2021 om forløbet af de overvågede
samvær i sommeren 2021 samt forløbet af samtalen med Barn i forbindelse med
hovedforhandlingen den 6. januar 2022, findes det bedst for Barn, at der p.t. ikke
fastsættes samvær med Mor.

Det, der er anført i de af Mor indhentede og uploadede rapporter, sag-kyndige
udtalelser og indlæg til Menneskerettighedsdomstolen, kan – ligesom



/

12

det i øvrigt af Mor under sagen oplyste - ikke føre til nogen anden vur-dering.

THI KENDES FOR RET:

Far frifindes for Mors påstand om overførelse af for-ældremyndigheden over
Barn.

Der fastsættes p.t. ikke samvær for Barn med Mor.

Ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part eller til statskas-sen.



/

 




/