Sag om betaling af parkeringsafgift
Ret: Retten i Glostrup (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Småsag
Sagsemner: Færdsel og parkering;

Retten i Glostrup








DOM

Afsagt den 29. august 2017 i sag nr. BS 20G-461/2017:

ONEPARK A/S
Havnegade 18
7100 Vejle
mod




Sagen er behandlet efter reglerne om småsager, og dommen er i medfør af
retsplejelovens $ 218 a, stk . 2, affattet uden fuldstændig sagsfremstilling .

Sagsøger, ONEPARK AlS, har påstået; at sagsøgte,  in-
den 14 dage skal betale 1.300,00 kr. med procesrente fra den 7. oktober
2016, rykkergebyrer med 300,00 kr., inkassogebyr med 100,00 kr. samt sa-
gens omkostninger.

Kravet vedrører betaling af parkeringsafgift pålagt den 19.maj 2016 ved
Shoppingcentret BIG i Herlev .

Sagsøgte;  har påstået frifindelse.

Retten har i sin fortegnelse over sagens anbringender anført følgende:

'Sagsøgerens anbringender:

Til støtte for den nedlagte påstand gøres det gældende, at sagsøgte den 19.
maj 2016 havde parkeret sin bil med  på
handicappladsen ved BIG Centret, Herlev Hovedgade 17, 2730 Herlev, og at
sagsøgtes parkering var i strid med sagsøgers skiltning på pladsen.

Det gøres gældende, at sagsøgte ved parkeringen på handicappladsen
stiltiende har accepteret sagsøgers parkeringsvilkår, herunder betaling af kr.
1.300,00 i kontrolgebyr, hvis vilkårene ikke overholdes .

Det gøres gældende; at skiltningen på handicappladsen var klar 0g tydelig,
og at parkering kun var tilladt med gyldigt handicapskilt.

Det gøres gældende; at sagsøgte ikke havde et gyldigt handicapskilt i
forruden på kontroltidspunktet; 0g at sagsøger derfor var berettiget til at
udstede et kontrolgebyr.

Det gøres gældende; at der ikke foreligger forhold, som berettiger et frafald
af kontrolgebyret, 0g at sagsøgte derfor skal betale.

Det gøres gældende; at kravet skal forrentes som påstået, jf. rentelovens $ 3,
stk. 2, 0g at sagsøger er berettiget til rykkergebyrer og inkassogebyr, jf.
rentelovens 8 9 b, stk. 2, 0g rentelovens 8 9 b, stk. 3

Det gøres gældende; at sagsøger var berettiget til at fremsende 08 opkræve
rykkergebyrer; jf. Vestre Landsrets kendelse trykt i U.2008.1083V

Sagsøgtes anbringender:

Det gøres gældende; at der var et synligt handicapskilt i forruden; og
sagsøgte har umiddelbart efter at have modtaget parkeringsafgiften
dokumenteret, at handicapskiltet var gyldigt, selvom gyldighedsdatoen ikke
kunne aflæses af parkeringsvagten.

Det gøres gældende; at sagsøgtes handicappede søn var kommet til at
skubbe til handicapskiltet; således at gyldighedsdatoen ikke kunne aflæses.
Dette bør imidlertid ikke medføre en parkeringsafgift, da det straks efter
blev dokumenteret, at skiltet var gyldigt.

Sagsøgtes søn havde og har således et gyldigt handicapskilt; hvorfor det er
urimeligt formalistisk at fastholde parkeringsafgiften.

Rykkergebyrerne bestrides, idet der straks blev klaget over
parkeringsafgiften. Det stod således sagsøgeren klart, at kravet var bestridt.

Rettens begrundelse og afgørelse

 har under hovedforhandlingen forklaret blandt andet, at
hun parkerede bilen på en handicapplads. Hun havde sin handicappede søn
med, som blandt andet ikke kan gå. Hun havde et gyldigt invalideskilt place-
ret i forruden. Hun var opmærksom på, at skiltet var synligt; da hun stod ud
af bilen. Sønnen sad på passagersædet, og da hun forsøger at få ham til at
blive så selvstændig som mulig, sagde hun; at han selv skulle tage selen af
0g prøve at stige ud af bilen. Iden forbindelse greb sønnen fat i instrument-
brættet og døren og fik på en eller anden måde skubbet invalideskiltet lidt
længere ned. Imens at dette skete; steg hun selv ud af bilen for at hjælpe
sønnen, når han kom ud af bilen. Hun skulle hele tiden støtte ham, når de
gik. Hun havde fokus på sønnen; og hun lagde derfor ikke mærke til, hvor -
dan invalideskiltet var placeret; da hun forlod bilen. Da de kom tilbage til
bilen efter at have handlet, så hun parkeringsafgiften i forruden. Umiddel -
bart herefter skrev hun til parkeringsselskabet og beklagede hændelsen og
spurgte; om de havde mulighed for at trække afgiften tilbage. Hun doku-
menterede i den forbindelse også, at invalideskiltet var gyldigt. Parkerings -
selskabet fastholdt bøden.

Retten lægger til grund, at det er et aftalt vilkår for benyttelse af parkerings -
pladsen; jf. skiltningen på området; at parkering i invalidebåsene kun er til-
ladt med et gyldigt og synligt invalideskilt i bilens forrude.

Det er ubestridt mellem parterne, at invalideskiltets udløbsdato ikke var til-
strækkeligt synlig for parkeringsvagten. Herudover er det ubestridt; at
 efterfølgende dokumenterede, at invalideskiltet var gyldigt.

Henset hertil samt sagens øvrige omstændigheder, herunder særligt
 forklaring om episoden; finder retten; at parkeringsafgiften er
pålagt med urette.

Retten har ved denne vurdering yderligere lagt vægt på, at 
umiddelbart efter afgiftspålæggelsen rettede henvendelse til parkerings -
selskabet og dokumenterede, at invalideskiltet var gyldigt.

Sagsøgte skal herefter frifindes.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte,  frifindes.