Afvisning af realitetsprøvelse af hegnssyn, da sagen ikke var anlagt mod rette part, stadfæstet
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Småsag
Sagsemner: Aftaler;
Almindelige emner;
Fast ejendom og pant;
Forvaltningssag;

/

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 25. april 2022

Den 27. april 2022 holdt Østre Landsret møde i retsbygningen, Østre
Landsrets Plads 1, København.

Landsdommerne Frosell, Mohammad Ahsan og Nicolas Bastholm Roy-
Bonde (kst.) har deltaget i ankesagens afgørelse, førstnævnte som rettens
formand.

Der foretoges

Sag BS-44574/2021-OLR
(8. afdeling)

Appellant, tidligere Sagsøger
(advokat Peter Giersing)

mod

Hegnsynet Kommune
ved formanden, Person 1

Retten i Helsingør har den 12. november 2021 afsagt dom i 1. instans (sag
BS-39555/2021-HEL).

Sagen er, på baggrund af landsrettens beslutning af 14. januar 2022, afgjort
uden mundtlig hovedforhandling, jf. retsplejelovens § 387, stk. 1, nr. 3.

Påstande



/

2

Appellant, tidligere Sagsøger har for landsretten nedlagt påstande som
følger:

Principalt: Retten i Helsingørs dom af 12. november 2021 ophæves, og
sagen
hjemvises til behandling i realiteten ved Retten i Helsingør.

Subsidiært: Hegnssynets kendelse af 5. oktober 2021 (sag nr. 01/21) ophæves og
de pålagte omkostninger, 1.355 kr., tilbagebetales, med tillæg af procesrente fra
sagens anlæg.

Indstævnte, Hegnsynet Kommune ved formanden, Person 1,
har påstået byrettens dom stadfæstet.

Anbringender

Appellant, tidligere Sagsøger har til støtte for sin påstand anført navnlig, at
Kommunes Hegnssyn er en selvstændig forvaltningsenhed. Det

fremgår af mark- og vejfredslovens § 20, at vurderingsmændenes afgørelse ikke
kan indbringes for anden administrativ myndighed. Derfor kan sagen
indbringes for de almindelige domstole efter de almindelige regler om
domstolsprøvelse.

Dommen afsagt af Retten i Helsingør den 12. november 2021 bør ophæves, og
sagen hjemvises til fornyet behandling, idet der ikke er hjemmel til at pålægge
appellanten eller hendes ægtefælle en handlepligt som sket.

Idet der ikke er tale om vurderingen af størrelsen af et erstatningskrav, men om
et hjemmelsspørgsmål, bør sagen derfor kunne realitetsbehandles af
domstolene, uden at det sker som led i en sag mod rekvirenten af hegnssynet.

Hegnsynet Kommune ved formanden, Person 1, har til støtte
for påstanden om stadfæstelse anført navnlig, at appellanten kun har
mulighed for realitetsprøvelse af kendelsen fra mark- og vejfredsnævnet ved
søgsmål mod modparten i hegnssagen, der havde rekvireret hegnssynet.

Landsrettens begrundelse og resultat

Efter det foreliggende må landsretten lægge til grund, at afgørelsen af 5.
oktober 2021 er truffet i medfør af mark- og vejfredsloven.



/

3

Det fremgår af mark- og vejfredslovens § 20, at vurderingsmændenes
afgørelse ikke kan indbringes for anden administrativ myndighed.
Bestemmelsen blev i sin nuværende formulering indført ved lov nr. 538 af 8.
juni 2006. Af lovforslaget, nr. L 168 af 1. marts 2006, fremgår om
bestemmelsen bl.a. følgende:

” Vurderingsmændenes afgørelse vil fremover kunne indbringes for
domstolene efter almindelige regler om domstolsprøvelse af
forvaltningsafgørelser. Da vurderingsmændene efter mark-og
vejfredsloven afgør tvister af privatretlig karakter mellem private, vil
en retssag i givet fald som udgangspunkt skulle anlægges mod den
private modpart i tvisten og ikke mod vurderingsmændene.”

Landsretten finder, at der i denne sag ikke er fremkommet noget, der kan
medføre, at de nævnte forarbejders udgangspunkt, hvorefter retssag skal
anlægges mod den private modpart i tvisten, fraviges.

Landsretten stadfæster herefter byrettens dom.

THI KENDES FOR RET:

Byrettens dom stadfæstes.

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden
part.