Byrettens dom om røveri af særlig grov beskaffenhed stadfæstes med den ændring, at straffen nedsættes til fængsel i 2 år. Påstand om erstatning samt udvisning
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Forbrydelser mod offentlig myndighed;
Formueforbrydelser;
Forurettede og vidner;
Udlændinge;

/

D O M

afsagt den 29. januar 2021 af Vestre Landsrets 16. afdeling (dommerne Eva Staal, Henrik

Twilhøj og Maria Porsborg (kst.) med domsmænd) i ankesag

V.L. S – 2580 – 20

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

født den Dato 1991

(advokat Henriette Lyhne, Randers)

Retten i Randers har den 1. december 2020 afsagt dom i 1. instans (rettens nr. 4-5493/2020).

Påstande

Tiltalte har påstået frifindelse i forhold 2, dog således at han kan erkende tyveri, og formil-

delse af straffen.

Anklagemyndigheden har påstået skærpelse.

Tiltalte har ikke haft bemærkninger til udvisningspåstanden i tilfælde af, at han bliver dømt

for røveri.

Forurettede har påstået dommens afgørelse om erstatning stadfæstet.

Tiltalte har ikke haft bemærkninger til erstatningspåstanden.



/

- 2 -

Forklaringer

Tiltalte og Forurettede har for landsretten i det væsentlige forklaret som i 1. in-stans.

Tiltalte har supplerende forklaret, at han indrejste i Danmark dagen forud for tyveriet i

forhold 2. Han skulle besøge en pige i Aarhus. Han har ikke tidligere været på gerningsste-

det i forhold 2. Det var helt tilfældigt, at han valgte det hus. Han havde stjålet smykkerne, da

han hørte damen komme ind i soveværelset. Første gang, damen kom ind i soveværel-set,

gemte han sig. Han regnede med, at han kunne forlade huset ubemærket, når damen havde

forladt soveværelset. Anden gang, damen kom ind i soveværelset, nåede han ikke at gemme

sig. Han tog fat i damen s arm og ”gik lidt med hende” . Han tog også fat i damens hænder,

men han tror ikke, at han har klemt hendes hænder. Han var meget nervøs og ved ikke, om

han har klemt hendes hænder. Det er muligvis ham, der har lavet mærket på da-mens

hænder, men det har ikke været hans hensigt. Han hørte ikke stemmer, da han kom ind i

huset, for så ville han ikke være gået ind.  

Der var ikke lys i huset, da han gik ind i det. Han husker ikke, om der holdt en bil i ind-

kørslen. Han kom først ind i en lille gang. Derefter gik han ind i soveværelset. Det var den

første dør, efter han var kommet gennem gangen, og der var alene få meter hen til sovevæ-

relset.

Foreholdt dele af sin forklaring fra grundlovsforhøret har tiltalte fastholdt, at han først hør-te

stemmer, efter han havde taget smykkerne. Han sagde ”please” til damen for at berolige

hende. Han blev bange, da damen råbte efter sin mand.  

Forurettede har supplerende forklaret, at tiltalte nok blev lige så forskrækket for hende, som

hun blev for ham, da hun kom ind i soveværelset anden gang. Tiltalte ville ud, og hun stod i

vejen for tiltalte. Der er ikke så meget plads. Tiltalte skubbede til hende, men hun blev på

sine ben. Tiltalte tog også fat i hendes hænder og arm.  

Forevist foto, ekstrakten side 183, har vidnet forklaret, at bilen på gerningstidspunktet stod

parkeret i indkørslen som vist på fotoet. Fotoet er optaget en anden dag.



/

- 3 -

Landsrettens begrundelse og resultat

Skyldsspørgsmålet

Tiltalte har også for landsretten erkendt tyveri af smykker fra soveværelset i Forurettedes

hjem.

Efter Forurettedes forklaring og til dels tiltaltes egen forklaring sammenholdt med de

lægelige oplysninger er det også for landsretten bevist, at tiltalte har grebet fat i Forurettedes

arm og hånd med skade til følge og skubbet hende med den hensigt, at få de stjålne smykker

med ud af huset og i sikkerhed.   

Det er efter bevisførelsen for landsretten ikke bevist, at tiltalte, da han gik ind i Forurettedes

hus for at stjæle, havde forsæt til at begå røveri. Det er således ikke bevist, at tiltalte havde

planlagt at true med eller udøve vold, eller at tiltalte, da han gik ind i huset, havde forholdt

sig til, at det muligvis ville blive nødvendigt at anvende vold eller trussel om øjeblikkelig

anvendelse af vold for at bringe det stjålne i sikkerhed. Det er alene bevist, at tiltalte, da han

stod over for Forurettede, der lagde en hånd på hans arm, udøvede vold efter en pludselig

indskydelse i forbindelse med, at han ville væk fra gerningsstedet og bringe det stjålne i

sikkerhed. Der er herefter ikke grundlag for at henføre røveriet under straffelovens § 288,

stk. 2. Røveriet er herefter omfattet af straffelovens § 288, stk. 1, nr. 2.

Straf

Efter forholdets karakter og omstændighederne ved røveriet, herunder at røveriet er begået i

forurettedes hjem, og at der er udøvet vold over for en ældre dame, fastsættes straffen til

fængsel i 2 år.

Udvisning

Tiltalte er fundet skyldig i blandt andet røveri og idømt fængsel i 2 år. Betingelserne for

udvisning efter udlændingelovens § 24, nr. 1, jf. § 22, nr. 6, og § 24, nr. 2, er derfor op-

fyldt.   

Tiltalte skal herefter udvises medmindre det med sikkerhed vil være i strid med Danmarks

internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2, eller vil være i strid med EU-

reglerne, jf. udlændingelovens § 26 b.   



/

- 4 -

Tiltalte, der er fra Rumænien, er tidligere udvist 2 gange af Danmark med indrejseforbud i 6

år. Han er indrejst ulovligt i Danmark, og han har forklaret, at han alene var i Danmark for

at besøge en kvinde. Tiltalte har i øvrigt ingen tilknytning til det danske samfund.

Efter de foreliggende oplysninger om tiltaltes personlige forhold sammenholdt med krimi-

nalitetens grovhed tiltræder landsretten, at en udvisning af tiltalte med indrejseforbud for

bestandigt ikke vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser eller være i strid

med EU-reglerne. Det tiltrædes derfor, at tiltalte er udvist som sket, dog således at indrej-

seforbuddet fastsættes i medfør af udlændingelovens § 32, stk. 4, nr. 7.   

Erstatning

Efter udfaldet af skyldsspørgsmålet tiltræder de juridiske dommere afgørelsen om erstat-

ning.

Med den anførte ændring af straffen stadfæster landsretten dommen.

Tiltalte blev rettelig frihedsberøvet vedrørende denne sag den 23. oktober 2020, og han har

fortsat været frihedsberøvet under anken.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes med den ændring, at straffen nedsættes til fængsel 2 år.

Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Erstatningerne skal betales inden 14 dage.

Eva Staal  Henrik Twilhøj Maria Porsborg
(kst.)



/

- 5 -





/