Højesteret ophævede landsrettens kendelse i sag om afvisning af udmålingsanke og hjemviste sag til landsretten til behandling heraf, herunder spørgsmål om udvisning
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Udlændinge;

/

Udeblivelse fra hovedforhandling i straffeankesag

Sag 67/2021

Kendelse afsagt 26. september 2022

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte

Ophævelse af kendelse om afvisning af udmålingsanke og hjemvisning til landsretten til
behandling heraf, herunder spørgsmål om udvisning

Tiltalte blev ved Retten i Viborgs dom af 4. december 2019 idømt fængsel i 6 måneder for vold i gen-
tagelsestilfælde og trusler. Han blev ved dommen desuden udvist af Danmark med indrejseforbud i 6 år.
Tiltalte ankede til frifindelse. Hovedforhandlingen til behandling af Tiltaltes anke blev indledt den 1. juli
2020, hvor Tiltaltes forsvarer ved retsmødets begyndelse nedlagde en subsidiær påstand om formildelse.
Hverken landsretten eller anklageren fremkom på det tidspunkt med bemærkninger til den ændrede
påstand. Tiltalte var mødt og afgav forklaring, ligesom et vidne afgav forklaring. Hovedforhandlingen
blev herefter udsat med henblik på anholdelse af tre yderligere vidner, der var lovligt indkaldt, men ikke
var mødt. Hovedforhandlingen fortsatte den 8. december 2020, hvor Tiltalte ikke var mødt trods lovligt
forkyndt indkaldelse. Landsretten afsagde herefter kendelse om at afvise anken.

Spørgsmålet for Højesteret var, om det var med rette, at anken blev afvist i henhold til den dagældende
bestemmelse i retsplejelovens § 920, stk. 2. Efter denne bestemmelse kunne retten – hvis tiltalte udeblev
uden oplyst lovligt forfald i et tilfælde, hvor dommen var anket af ham – ved kendelse afvise tiltaltes
bevisanke, hvis retten fandt, at sagen ikke med nytte kunne behandles, uden at tiltalte var til stede. Som
fastslået ved Højesterets kendelse af 23. august 2017 (UfR 2017.3422) gav bestemmelsen ikke hjemmel
til at afvise en subsidiær anke til formildelse.

Højesteret fastslog, at Tiltalte måtte anses for at have nedlagt en subsidiær påstand om formildelse, som
burde have været prøvet af landsretten under den genoptagne hovedforhandling den 8. december 2020,
uanset at Tiltalte udeblev fra dette retsmøde. Højesteret ophævede herefter landsrettens kendelse for så
vidt angik afvisningen af udmålingsanken og hjemviste sagen til landsretten til behandling heraf,
herunder af udvisningsspørgsmålet.