Tiltale for røveri efter straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1, jf. § 21, manddrab efter straffelovens § 237, overtrædelse af lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 2 mv. Påstand om konfiskation og udvisning
Ret: Østre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Formueforbrydelser;
Forurettede og vidner;
Liv og legeme;
Narkotika;
Våben, eksplosiver og fyrværkeri;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 16. april 2008 af Østre Landsrets 9. afdeling

(landsdommerne Østerborg, Jan Uffe Rasmussen og Hanne Harritz Pedersen (kst.) med

nævninger).

9. afd. N nr. S-3229-07:

Anklagemyndigheden

mod

1) Tiltalte 1

(CPR nr. (Født 1987))

(advokat Jane Ranum, besk.)

2) Tiltalte 2

(CPR nr. (Født 1986))

(advokat Aase Andersen, besk.)

3) Tiltalte 3

(CPR nr. (Født 1989))

(advokat Torben Bagge, besk.)

Under denne nævningesag har Statsadvokaten for Midt,- Vest- og Sydsjælland m.v. ved

anklageskrifter af 26. november 2007, således som dette er berigtiget under hovedforhand-

lingen, rejst tiltale mod Tiltalte 1, Tiltalte 2 og Tiltalte 3 til straf for

1.

forsøg på røveri efter straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1, jf. § 21,

ved den 29. maj 2007 ca. kl.20.30 på en sti ved Elmevej og Platanvej i Slagelse i forening

med Person 1 og Person 2, hvis sager behandles særskilt, ved trussel



/

- 2 -

om vold at have forsøgt at fratage Forurettede 1 penge, idet de holdt en stor ”rambo-kniv”

mod Forurettede 1's hals, mens de forlangte at få hans penge udleveret samtidig med, at de

klappede ham på lommerne, hvilket røveri mislykkedes, da Forurettede 1 ikke havde no-gen

penge.

2.

røveri efter straffelovens § 288, stk. 1, nr. 1,

ved den 29. maj 2007 ca. kl. 21.00 på Adresse, i Slagelse i for-ening og med accept af, at der

kunne eller skulle anvendes kniv ved trussel med en stor ”rambo-kniv” at have frataget

Forurettede 2 ca. 10 gram amfetamin, idet de indfandt sig på Forurettede 2's bopæl bevæbnet

med kniven, hvorefter de under trussel med kniven fratog Forurettede 2 amfetaminen

3.

manddrab efter straffelovens § 237

ved i forlængelse af det i forhold 2 passerede på samme adresse i forening med accept af, at

der kunne eller skulle anvendes kniv at have tildelt Forurettede 2 et knivstik i halsen,

hvorved Forurettede 2 kort efter afgik ved døden

4.

overtrædelse af lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 2,

ved på samme tid og sted som i forhold 3 anført at have været i besiddelse af ca. 10 gram

amfetamin.

5.

overtrædelse af lov om våben og eksplosivstoffer § 4, stk. 1,

ved i forbindelse med det i forhold 1, 2 og 3 passerede at have været i besiddelse af en stor

”Rambo-kniv” .

Anklagemyndigheden har nedlagt endelig påstand om, at alle de tiltalte i medfør af udlæn-

dingelovens § 22, nr. 6, udvises af Danmark med indrejseforbud for bestandigt jf. § 32, stk.

1, nr. 5.



/

- 3 -

Der er i medfør af straffelovens § 75, stk. 2, nedlagt påstand om konfiskation af ca. 10 gram

amfetamin.

Den er for afdødes fader, Erstatningspart, beskikkede advokat har nedlagt påstand om, at de

tiltalte in solidum tilpligtes at betale godtgørelse og erstatning med 260.763 kr., subsidiært et

mindre beløb. Kravet opgøres således:

1. Godtgørelse i henhold til erstatningsansvarslovens § 14 a

- overgangsbeløb 131.500 kr.

subsidiært betaling af begravelsesudgifter, jf. erstatnings-

ansvarslovens § 12: Beløbet opgøres således:

a) bedemand 14.077,25 kr.

b) kapel, kremering 3.659,00 kr. 

17.736,25 kr.

- begravelseshjælp 8.600,00 kr. 9.136,25 kr.

2. Godtgørelse i henhold til merstatningsansvars-

lovens § 26 a 100.000 kr.

3. Øvrige krav

1. Boligydelse (3 x 1821 kr.) 5.463,00 kr.

2. Kasserede madvarer, køl og frys,

anslået 1.000,00 kr.

3. Kasserede blomster, anslået 1.000,00 kr.

4. 3 ødelagte og kasserede tæpper 8.300,00 kr.

5. Beskadiget stol 1.800,00 kr.

6. Magnet madras og dyne 5.700,00 kr.

7. Tøjindkøb og medicinindkøb, p.g.a. mang-

lende adgang til egne ejendele 6.000,00 kr. 
Krav i alt 260.763,00 kr. 

Tiltalte 1 og Tiltalte 3 har nægtet sig skyldig.

Tiltalte 2 har nægtet sig skyldig i forhold 1-3 og 5 og har erkendt sig skyldig i forhold 4.



/

- 4 -

De tiltalte har ikke villet bestride godtgørelseskravets størrelse.

Tiltalte 1 er tidligere straffet

ved Slagelse Rets dom af 18. maj 2005 for overtrædelse af straffelovens § 288, stk. 1, nr. 2, §

291, stk. 2 og § 287, stk. 1, jf. § 276 samt færdselsloven m.v. med fængsel i 6 måne-der,

heraf 4 måneder betinget, prøvetid 2 år, samt bøde 5.000 kr. med forvandlingsstraf af fængsel

i 8 dage,

ved Slagelse Rets dom af 16. september 2006 for overtrædelse af straffelovens § 285, stk. 1,

jf. § 276, § 288, stk. 1, nr. 1, jf. § 21 samt våbenloven med fællesstraf af fængsel i 10

måneder, heraf 5 måneder betinget, prøvetid 2 år,

ved Slagelse Rets dom af 3. februar 2000 for overtrædelse af straffelovens § 285, stk. 1, jf. §

276 og § 123 med fællesstraf af fængsel i 8 måneder, prøveløsladt den 9. juni 2006 med

prøvetid 2 år, reststraf 83 dage.

Tiltalte 2 er tidligere straffet

ved Slagelse Rets dom af 19. november 2003 for overtrædelse af straffelovens § 276 med
udsat straffastsættelse, prøvetid 1 år.

Tiltalte 3 er ikke tidligere straffet.

Tiltalte 1 har været mentalundersøgt af speciallæge i psykiatri Læge. Konklusionen i

erklæringen af 14. september 2007 er således:

”Tiltalte 1 findes . . . ved mentalundersøgelsen uden tegn på psykose (sindssygdom).
Der er ej heller oplysninger, som kunne tyde på, at han tidli-gere har været psykotisk.
Han er normalt begavet. Der foreligger intet misbrug. Tiltalte 1 er præget af en svær
personlighedsmæssig forstyrrelse med dysso-ciale karaktertræk. Han er umoden og
ansvarsfralæggende. Dette synes imid-lertid at dække over en betydelig
selvusikkerhed. Han synes afhængig af stær-kere personligheder, som han uovervejet
og ukritisk kan lade sig lede af. Han har en sænket tærskel for uovervejede aggressive
reaktioner. Han synes uden evne til at drage afgørende nytte af egne erfaringer,
herunder straf.
Det er et skøn, om man, på grund af den personlighedsmæssige forstyrrelse, vil anse at
Tiltalte 1 kan henregnes til den personkreds, som er omfattet af



/

- 5 -

straffelovens § 69. Jeg anser det for sandsynligt, men der vil imidlertid, såfremt han
kendes skyldig, ikke kunne peges på foranstaltninger efter samme lovs § 68, som mere
formålstjenlig end straf.”

Tiltalte 2 har været mentalundersøgt af speciallæge i psykiatri Læge. Konklusionen i

erklæringen af 19. september 2007 er således:

”Tiltalte 2 findes . . . ved mentalundersøgelsen uden tegn på psykose (sindssygdom).
Der er ej heller oplysninger, som kunne tyde på, at han tidligere har været psykotisk.
Han er normalt begavet. Der foreligger et ikke ubetydeligt hashmisbrug, men han var
ikke påvirket på tidspunktet for påsig-tede handling.
Tiltalte 2 er umoden, men derudover uden alvorlige psykopa-tologiske træk. Der er
således ingen baggrund for at tage stilling til alternativer til straf, såfremt han kendes
skyldig.”

Tiltalte 3 har været mentalundersøgt af speciallæge i psykiatri Læge. Konklusionen i

erklæringen af 7. september 2007 er således:

”Tiltalte 3 findes. . . ved undersøgelsen uden tegn på psykose (sinds-sygdom). Han er
normalt begavet.
Tiltalte 3 er meget umoden, men frembyder i øvrigt intet psykisk ab-normt.
Der er således ingen baggrund for at tage stilling til alternativer til straf, så-fremt han
kendes skyldig.”

Af en supplerende erklæring af 17. oktober 2007 fra speciallæge i psykiatri Læge vedrørende

Tiltalte 3 fremgår blandt andet:

”Revideret konklusion
Tiltalte 3 findes. . uden tegn på psykose (sindssygdom). Han er bega-vet svarende til
midt i sinkeområdet. Han er endog meget umoden, med svæk-kede sociale
kompetencer og manglende indfølingsevne.
Tiltalte 3 kan herefter på grund af den begavelsesmæssige placering indenfor
sinkeområdet henregnes til straffelovens § 69, men der kan, såfremt han kendes
skyldig, ikke peges på særforanstaltninger, som er mere formåls-tjenlige end forskyldt
straf.”

Udlændingeservice har den 18. februar 2008 vedrørende Tiltalte 1 udtalt blandt andet:

”. . .
Opholdsgrundlag og længde

Den 8. februar 1991 søgte Tiltalte 1 via den danske ambassade i Ankara om
opholdstilladelse under henvisning til sin herboende far. Pågældende fik



/

- 6 -

den 15. april 1991 opholdstilladelse med mulighed for varigt ophold efter ud-
lændingelovens § 9, stk. 1, nr. 2.

Senest har Tiltalte 1 den 7. november 2005 fået forlænget sin tidsbe-grænsede
opholdstilladelse indtil 15. juli 2008, og er samtidig meddelt afslag på ansøgning om
tidsubegrænset opholdstilladelse, med henvisning til udlæn-dingelovens § 11, stk. 5, nr.
2.

Længden af Tiltalte 1's lovlige ophold i relation til udvisningsbestemmel-serne regnes
fra den 19. maj 1991, hvor pågældende blev tilmeldt folkeregiste-ret, jf. herved
udlændingelovens § 27, stk. 1.

Efter udlændingelovens § 27, stk. 5, medregnes den tid, hvori en udlænding har været
varetægtsfængslet forud for en senere domfældelse eller har udstået fri-hedsstraf eller
været undergivet anden strafferetlig retsfølge, der indebærer el-ler giver mulighed for
frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have medført ubetinget frihedsstraf,
ikke i perioden beregnet efter udlændingelovens § 27, stk. 1.

Tiltalte 1 har således – når den i udlændingelovens § 27, stk. 5 nævnte periode
fratrækkes – haft lovligt ophold i Danmark i cirka 15 år og 14 dage.

Udvisningshjemmelen

Udlændingeservice er af den opfattelse, at opholdets længde og karakter fører til, at
betingelserne for en eventuel udvisning skal søges i udlændingelovens § 22, nr. 6.

Efter udlændingelovens § 22, nr. 6, kan en udlænding, som har haft lovligt op-hold her
i landet i mere end de sidste 9 år, og en udlænding med opholdstilla-delse efter § 7 eller
8, stk. 1 eller 2, udvises, hvis udlændingen efter straffelo-vens § 237 idømmes
ubetinget frihedsstraf eller en anden strafferetlig retsfølge, der indebærer eller giver
mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertræ-delse, der ville have medført en straf
af denne karakter.

§ 26-forhold

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt de i udlændingelovens § 26, stk. 1, nævnte
forhold kan antages at gøre en beslutning om udvisning særlig bela-stende for Tiltalte
1, skal Udlændingeservice bemærke følgende:

Ad § 26, stk. 1, nr. 1

Tiltalte 1 indrejste i Danmark som 4-årig sammen med sin mor og store-bror, hvor han
blev familiesammenført med sin herboende far. Pågældende har således samlet opholdt
sig i Danmark i omkring 16 år og 9 måneder.

Pågældende har til sagen oplyst, at han gik i almindelig folkeskole i Slagelse indtil 9.
klasse, hvorefter han gik på produktionsskole og på teknisk skole, dog uden at afslutte
nogen af skoleforløbene.

Tiltalte 1 har siden skolegangen været beskæftiget på en række forskel-lige
arbejdspladser. Pågældende har til sagen oplyst, at han har været medlem



/

- 7 -

af både en fodboldklub og en taekwondoklub samt dyrket thaiboksning i en kort
periode.

Pågældende har til sagen oplyst, at han skriver og taler lidt tyrkisk, men at han
behersker det danske sprog bedre.

Ad § 26, stk. 1, nr. 2

Tiltalte 1 er på nuværende tidspunkt 20 år gammel. Pågældende har op-lyst, at han er
ved godt helbred, såvel fysisk som psykisk og ikke er afhængig af narkotiske stoffer
eller alkohol.

Ad § 26, stk. 1, nr. 3

Tiltalte 1 har til sagen oplyst, at han her et meget tæt forhold til sine for-ældre og
søskende, samt til sin mors og far bror og deres familier, der alle bor i Slagelse.

Pågældende havde en dansk kæreste indtil han blev varetægtsfængslet og har i øvrigt
haft flere andre kærester.

Tiltalte 1 har ifølge egne oplysninger en stor omgangskreds med mange bekendte.

Ad § 26, stk. 1, nr. 4

En eventuel udvisning af Tiltalte 1 vil ikke kunne få konsekvenser for hans families ret
til fortsat ophold i Danmark.

Ad § 26, stk. 1, nr. 5
Tiltalte 1 har til sagen oplyst, at hans mors søster opholder sig i Tyrkiet. Derudover har
han ikke kendskab til andre familiemedlemmer i Tyrkiet, idet hele familien er
emigreret til enten Danmark, Holland eller Tyskland.

Ad § 26, stk. 1, nr. 6
Særligt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt der er risiko for, at Tiltalte 1 uden for de i
§ 7, stk. 1 og 2 (asylbegrundende forhold), nævnte tilfælde vil lide overlast i det land,
hvor han efter udvisningen kan ventes at tage ophold, skal Udlændingeservice
bemærke, at vi ikke efter de i sagen foreliggende op-lysninger finder, at der er risiko
for, at pågældende vil blive udsat for særlig byrdefulde strafforanstaltninger ved
tilbagevenden til Tyrkiet, eller for at Tiltalte 1 dér vil blive straffet for den samme
lovovertrædelse, som han måtte blive dømt for i Danmark.

Udlændingeservice skal hertil bemærke, at Udenrigsministeriet ved høringssvar af 29.
oktober 2002 har oplyst, at Tyrkiet har ratificeret European Convention on the
International Validity of Criminal Judgements, ETS 070 af 28. maj 1970, hvor
spørgsmålet om ”ne bis in idem” er behandlet i artikel 53 ff, hvor-efter der ikke er
grundlag for at antage, at en tyrkisk statsborger, der måtte have begået en kriminel
handling i Danmark og er blevet straffet herfor i Danmark, bliver strafforfulgt for
samme forseelse ved tilbagesendelse til Tyrkiet.



/

- 8 -

Udtalelse om udvisningsspørgsmålet

Det bemærkes indledningsvis, at det følger af bestemmelsen i udlændingelo-vens § 26,
stk. 2, at en udlænding skal udvises efter § 22, nr. 4-7, medmindre de i stk. 1 nævnte
forhold taler afgørende derimod.

På baggrund af anklagemyndighedens oplysninger om kriminalitetens karakter, og om
at den pågældende forventes idømt en langvarig frihedsstraf sammen-holdt med de i
udlændingelovens § 26, stk. 1 nævnte hensyn, kan Udlændinge-service tiltræde
anklagemyndighedens indstilling om udvisningsspørgsmålet.
. . .”

Udlændingeservice har den 9. november 2007 vedrørende Tiltalte 2 udtalt blandt andet:

”Opholdsgrundlag og længde

Tiltalte 2 indrejste i Danmark den 13. marts 1997. Han var den 6. januar 1997 blevet
meddelt opholdstilladelse i Danmark efter udlændingelo-vens § 9, på baggrund af de
herboende somaliske statsborgere Person 3 og Person 4's oplysning om, at den
pågældende var deres søn.

Pågældende blev den 22. december 1997 meddelt opholdstilladelse i medfør af
udlændingelovens § 7, stk. 2, indtil den 18. oktober 2000. Pågældende er senest den 28.
juni 2005 blevet meddelt tidsubegrænset opholdstilladelse.

Længden af Tiltalte 2's lovlige ophold i relation til udvisnings-bestemmelserne regnes
fra den 13. marts 1997, hvor den pågældende blev til-meldt folkeregisteret, jf. herved
udlændingelovens § 27, stk. 1.

Efter udlændingelovens § 27, stk. 5, medregnes den tid ikke, hvori en udlæn-ding har
været varetægtsfængslet forud for en senere domfældelse eller har ud-stået frihedsstraf
eller været undergivet anden strafferetlig retsfølge, der inde-bærer eller giver mulighed
for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have medført ubetinget
frihedsstraf, i perioden beregnet efter udlændin-gelovens § 27, stk. 1.

Tiltalte 2 har således – når den i udlændingelovens § 27, stk. 5 nævnte periode
fratrækkes – haft lovligt ophold i Danmark i knapt ti år og tre måneder.

Udvisningshjemmelen

Udlændingeservice er af den opfattelse, at opholdets længde og karakter fører til at
betingelserne for en eventuel udvisning skal søges i udlændingelovens § 22, nr. 6.

Af udlændingelovens § 22, nr. 6 fremgår, at en udlænding kan udvises, hvis
udlændingen efter bestemmelser i blandt andet straffelovens § 237, idømmes en
ubetinget frihedsstraf eller en anden strafferetlig retsfølge, der indebærer



/

- 9 -

eller giver mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have
medført en straf af denne karakter.

§ 26

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt de i udlændingelovens § 26, stk. 1, nævnte
forhold kan antages at gøre en beslutning om udvisning særlig bela-stende for Tiltalte
2, skal Udlændingeservice bemærke føl-gende:

Ad § 26, stk. 1, nr. 1

Tiltalte 2 har til sagen oplyst, at han flygtede fra Somalia til Kenya sammen med en
onkel, og opholdt sig i Kenya et par år inden indrejsen til Danmark.

Tiltalte 2 fik opholdstilladelse og indrejste i Danmark i 1997, som søn af de to
ovennævnte herboende somaliske statsborgere. Det er siden sandsynliggjort, at
pågældende ikke er søn af de to, men rettelig to andre so-maliske statsborgere, hvoraf
faderen er oplyst at være afgået ved døden, mens moderen angiveligt befinder sig i
Somalia.

Person 3 og Person 4 har imidlertid fungeret som plejeforældre for pågældende siden
indrejsen, og indtil de blev skilt for et par år siden.

Tiltalte 2 boede i Ringsted det første halve år i Danmark, og flyttede så til Slagelse,
hvor han gik i skole til og med 10. klasse. Herefter fuld-førte han en
ungdomsuddannelse på teknisk skole – skiftede dog undervejs fra tømrer- til
elektrikerlinjen.

Han kom i lære, men stoppede efter 3-4 måneder, da der ”ikke var penge i det” . Herpå
fulgte forskellige job, formidlet af vikarbureau. Pågældende skulle ifølge egne
oplysninger påbegynde nyt job en uge efter han blev anholdt i for-bindelse med den
aktuelle sigtelse.

Pågældende har ikke deltaget i foreningslivet, men gået i fitnesscenter, og spillet lidt
fodbold.

Af sagens oplysninger i øvrigt fremgår, at pågældende er kommet i Ungdomsklub – det
fremgår dog ikke i hvilket omfang.

Ad § 26, stk. 1, nr. 2

Tiltalte 2 er 21 år gammel og sund og rask. Af sagens oplysnin-ger i øvrigt fremgår, at
pågældende siden 15-års alderen har haft et dagligt for-brug af hash (2 gram). Han har
også enkelte gange prøvet andre stoffer, men har ikke et decideret forbrug. Ifølge egne
oplysninger har han smagt alkohol, men bryder sig ikke om det.

Ad § 26, stk. 1, nr. 3



/

- 10 -

Tiltalte 2 har i Danmark sine søskende, sin plejemor og ifølge egne oplysninger en stor
omgangskreds med mange bekendte. Han har fem gode venner, som han ses med hver
dag. Desuden har han gennem to år haft en kæreste, men bor ikke sammen med
vedkommende.

Ad § 26, stk. 1, nr. 4

En eventuel udvisning af Tiltalte 2 vil ikke have opholdsmæs-sige konsekvenser for
andre herboende personer.

Ad § 26, stk. 1, nr. 5

Pågældende har ikke været i Somalia siden indrejsen i Danmark. Han har ikke kontakt
til nogen i Somalia, men det sker, at han via sin plejemor – der jævnligt er i Somalia –
får en hilsen fra moderen overbragt.

Ad § 26, stk. 1, nr. 6

Hvorvidt der er risiko for, at Tiltalte 2 uden for de i udlændin-gelovens § 7, stk. 1 og 2
(asylbegrundende forhold), nævnte tilfælde vil lide overlast i det land, hvor han efter
udvisningen kan ventes at tage ophold, skal Udlændingeservice bemærke, at vi ikke på
nuværende tidspunkt er i besiddelse af oplysninger om, hvorvidt den pågældende vil
risikere at blive udsat for sær-lig byrdefulde strafforanstaltninger ved tilbagevenden til
Somalia eller for at Tiltalte 2 dér vil risikere at blive straffet for den samme lov-
overtrædelse, som han måtte blive dømt for i Danmark.

Udlændingeservice er således ikke i besiddelse af oplysninger om, hvorvidt
dobbeltstraf anvendes i praksis.

Udtalelse om udvisningsspørgsmålet

Det bemærkes, at det følger af bestemmelsen i udlændingelovens § 26, stk. 2, at en
udlænding skal udvises efter § 22, nr. 4-7, medmindre de i stk. 1 nævnte forhold taler
afgørende derimod.

På baggrund af anklagemyndighedens oplysninger om kriminalitetens karakter, og om
at den pågældende forventes idømt en langvarig frihedsstraf sammen-holdt med de i
udlændingelovens § 26, stk. 1 nævnte hensyn, kan Udlændinge-service tiltræde
anklagemyndighedens indstilling om udvisningsspørgsmålet.

. . .”

Udlændingeservice har den 11. februar 2008 vedrørende Tiltalte 3 udtalt blandt andet:

”. . .
Opholdsgrundlag og længde

Den 18. januar 1989 søgte Tiltalte 3 via Udlændingeservice opholds-tilladelse under
henvisning til sine herboende forældre. Tiltalte 3 fik



/

- 11 -

den 18. januar 1989 opholdstilladelse med mulighed for varigt ophold efter
udlændingelovens § 9, stk. 1, nr. 1 indtil den 18. januar 2007. Denne tilladelse er senest
den 30. april 2007 gjort tidsbegrænset.

Længden af Tiltalte 3's lovlige ophold i relation til udvisningsbe-stemmelserne regnes
fra den 18. januar 1989, hvor pågældende indgav ansøg-ning om opholdstilladelse i
Danmark, jf. herved udlændingelovens § 27, stk. 1.

Efter udlændingelovens § 27, stk. 5, medregnes den tid, hvori en udlænding har været
varetægtsfængslet forud for en senere domfældelse eller har udstået fri-hedsstraf eller
været undergivet anden strafferetlig retsfølge, der indebærer el-ler giver mulighed for
frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have medført ubetinget frihedsstraf,
ikke i perioden beregnet efter udlændingelovens § 27, stk. 1.

Tiltalte 3 har således – når udlændingelovens § 27, stk. 5 nævnte pe-riode fratrækkes –
haft lovligt ophold i Danmark i ca. 18 år og 5 måneder.

Udvisningshjemmelen

Udlændingeservice er af den opfattelse, at opholdets længe fører til, at betin-gelserne
for en eventuel udvisning skal søges i udlændingelovens § 22, nr. 6.

Efter udlændingelovens § 22, nr. 6, kan en udlænding, som har haft lovligt op-hold her
i landet i mere end de sidste 9 år, og en udlænding med opholdstilla-delse efter §§ 7
eller 8, der har haft lovligt ophold her i landet i mere end de sidste 8 år, udvises hvis
udlændingen idømmes en ubetinget eller anden straffe-retlig retsfølge, der indebærer
eller giver mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have
medført en straf af denne karakter, herunder for overtrædelse af straffelovens § 237.

§ 26-forhold

Tiltalte 3 har ikke ønsket at lade sig afhøre til sagen vedrørende de i udlændingelovens
§ 26 nævnte forhold. Oplysningerne om disse forhold, stammer derfor fra
myndighedernes registreringer samt kriminalforsorgens og politiets undersøgelser.

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt de i udlændingelovens § 26, stk. 1, nævnte
forhold kan antages at gøre en beslutning om udvisning særlig bela-stende for Tiltalte
3, skal vi bemærke følgende:

Ad § 26, stk. 1, nr. 1

Pågældende er født og opvokset i Danmark. Han har gennemført folkeskolen og
startede herefter på teknisk skole. Han stoppede sin uddannelse på teknisk skole efter
20 uger og har siden haft kortvarige ansættelser som henholdsvis rengøringsassistent
og supermarkedsmedhjælper. Pågældende er aktiv i for-eningslivet, idet han har været
tilsluttet en ungdomsklub. Herudover spiller han fodbold og basketball.

Ad § 26, stk. 1, nr. 2



/

- 12 -

Pågældende har ingen sygdomme og et godt helbred.

Ad § 26, stk. 1, nr. 3

Pågældende har herboende familie, herunder forældre, søskende samt onkler, tanter,
fætre og kusiner. Hans venskabskreds består af 4-5 tætte venner, og der-udover en del
løsere bekendtskaber.

Ad § 26, stk. 1, nr. 4

En eventuel udvisning vil ikke have nogen opholdsmæssige konsekvenser for
herboende personer.

Ad § 26, stk. 1, nr. 5

Det er ikke til sagen oplyst noget om pågældendes tilknytning til hjemlandet.

Ad § 26, stk. 1, nr. 6

Særligt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt der er risiko for, at Tiltalte 3 uden for de i
§ 7, stk. 1 og 2 (asylbegrundende forhold), nævnte tilfælde vil lide overlast i det land,
hvor han efter udvisningen kan ventes at tage op-hold, skal Udlændingeservice
bemærke, at vi ikke efter de i sagen foreliggende oplysninger finder, at der er risiko for,
at den pågældende vil blive udsat for byrdefulde strafforanstaltninger ved
tilbagevenden til Tyrkiet, eller for at Tiltalte 3 dér vil blive straffet for den samme
lovovertrædelse, som han måtte blive dømt for i Danmark.

Udlændingeservice skal hertil bemærke, at Udenrigsministeriet ved høringssvar af 29.
oktober 2002 har oplyst, at Tyrkiet har ratificeret European Convention of the
International Validity af Criminal Judgements, ETS 070 af 28. maj 1970, hvor
spørgsmålet for at antage, at en tyrkisk statsborger, der måtte have begået en kriminel
handling i Danmark og er blevet straffet herfor i Danmark, bliver strafforfulgt for
samme forseelse ved tilbagevenden til Tyrkiet.

Udtalelse om udvisningsspørgsmålet

Det bemærkes, at det følger af bestemmelsen i udlændingelovens § 26, stk. 2, at en
udlænding skal udvises efter § 22, nr. 4-7, medmindre de i stk. 1 nævnte forhold taler
afgørende derimod.

På baggrund af anklagemyndighedens oplysninger om kriminalitetens karakter, og om
den pågældende forventes idømt en frihedsstraf af lang varighed sam-menholdt med de
i udlændingelovens § 26, stk.1 nævnte hensyn, kan Udlæn-dingeservice tiltræde
anklagemyndighedens indstilling om udvisningsspørgs-målet.

Udlændingeservice skal henlede opmærksomheden på, at en udvisning i med-før af
udlændingelovens § 24 b kan gøres betinget, hvis der ikke findes at være fuldt
tilstrækkeligt grundlag for at udvise den pågældende efter §§ 22-24, fordi udvisning
må antages at virke særlig belastende, jf. § 26, stk. 1.

. . .”



/

- 13 -

Da nævningerne har svaret benægtende på hovedspørgsmål for så vidt angår Tiltalte 1 og

Tiltalte 3 vedrørende anklageskriftets forhold 1 frifindes disse tiltalte for dette forhold.

Endvidere har nævningerne for så vidt angår Tiltalte 1 og Tiltalte 2 svaret benægtende på

hovedspørgsmål vedrørende anklageskriftets forhold 3, hvorfor disse tiltalte frifindes for

dette forhold.

Endeligt har nævningerne for så vidt angår Tiltalte 1 og Tiltalte 2 vedrørende

anklageskriftets forhold 3 svaret benægtende på nedennævnte subsi-diære hovedspørgsmål

om henførelse af anklageskriftets forhold 3 under straffelovens § 246 jf. § 245, stk. 1.

”Er tiltalte . . . skyldig i overtrædelse af straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1,

ved den 29. maj 2007 ca. kl. 21.00 på adressen Adresse i Sla-gelse, alene eller i
forening med én eller flere andre, under skærpende omstæn-digheder at have udøvet
legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter mod Forurettede 2, idet
Forurettede 2 blev tildelt en stiklæsion i halsen med en stor kniv, hvorved han afgik
ved døden?”

Nævningerne har svaret bekræftende på hovedspørgsmål i overensstemmelse med anklage-

skriftets forhold 2, 4-5 vedrørende alle tiltalte samt vedrørende forhold 1 for så vidt angår

Tiltalte 2 og vedrørende forhold 3 for så vidt angår Tiltalte 3.

Endvidere har nævningerne for så vidt angår Tiltalte 1 og Tiltalte 2 vedrørende

anklageskriftets forhold 3 svaret bekræftende på nedennævnte subsidiære hovedspørgsmål

om henførelse af anklageskriftets forhold 3 under straffelovens § 245:

”Er. . . skyldig i overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, ved den 29. maj 2007 ca. kl.
21.00 på Adresse i Slagelse, alene eller i forening med én eller flere andre, at have
udøvet legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter mod Forurettede 2, idet
Forurettede 2 blev stukket med en stor kniv i halsen ?”

Endeligt har nævningerne for så vidt angår Tiltalte 1 svaret bekræftende på et

tillægsspørgsmål om strafforhøjelse efter straffelovens § 247, stk. 1.



/

- 14 -

Retten har lagt nævningernes fældende erklæringer til grund.

Herefter straffes Tiltalte 1 efter straffelovens § 245, stk. 1, jf. § 247, stk. 1, og § 288, stk. 1,

nr. 1, samt efter lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 2, og efter lov om våben

og eksplosivstoffer § 10, stk. 3, jf. § 4, stk. 1, således at tiltalte i medfør af straffelovens § 40,

stk. 1, jf. § 61, stk. 2, idømmes en fællesstraf omfattende tillige rest-straffen på 83 dage ved

prøveløsladelsen den 9. juni 2006.

Tiltalte 2 straffes efter straffelovens § 245, stk. 1, og § 288, stk. 1, nr. 1, jf. til dels § 21 samt

efter lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 2 og efter lov om våben og

eksplosivstoffer § 10, stk. 3, jf. § 4, stk. 1.

Tiltalte 3 straffes efter straffelovens § 237 og § 288, stk. 1, nr. 1 samt efter lov om

euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 2 og efter lov om våben og eks-plosivstoffer §

10, stk. 3, jf. § 4, stk. 1.

Der er afgivet 16 stemmer for at fastsætte straffen for Tiltalte 1 til fængsel i 2 år og 8

stemmer for fængsel i 2 år og 6 måneder.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 1 straffes med fængsel i 2 år.

Der er afgivet 16 stemmer for at fastsætte straffen for Tiltalte 2 til fængsel i 2 år og 8

stemmer for fængsel i 2 år og 6 måneder

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 2 straffes med fængsel i 2 år.

Der er afgivet 21 stemmer for at fastsætte straffen for Tiltalte 3 til fængsel i 12 år og 3

stemmer for fængsel i 10 år.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 3 straffes med fængsel i 12 år.

Flertallet har ved strafudmålingen lagt vægt på, at denne tiltalte er dømt for manddrab i

forbindelse med røveri og på den anden side hans alder.



/

- 15 -

Konfiskationspåstanden tages til følge i medfør af straffelovens § 75, stk. 2.

Der er afgivet 23 stemmer for at udvise Tiltalte 1 betinget og 1 stemme for at frifinde tiltalte

for påstanden om udvisning.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 1 udvises be-tinget som

nedenfor bestemt jf. udlændingelovens § 24 b.

Der er afgivet 23 stemmer for at udvise Tiltalte 2 betinget og 1 stemme for at frifinde tiltalte

for påstanden om udvisning.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 2 udvises betin-get som

nedenfor bestemt jf. udlændingelovens § 24 b.

Flertallet har for så vidt angår de tiltalte Tiltalte 1 og Tiltalte 2 ved afvej-ningen af

kriminaliteten jf. udlændingelovens § 24 a, over for disse tiltaltes personlige for-hold jf.

udlændingelovens § 26 fundet, at der er grundlag for betinget udvisning jf. udlæn-

dingelovens § 24 b, stk. 1.

Der er afgivet 22 stemmer for at udvise Tiltalte 3 og 2 stemmer for at fri-finde ham for

påstanden om udvisning.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte 3 udvises af Danmark med

indrejseforbud for bestandigt.

Flertallet har for så vidt angår Tiltalte 3 lagt vægt på kriminalitetens særdeles kyniske og

hensynsløse karakter, og til at denne tiltalte har en vis tilknytning til Tyrkiet, idet hans

mormor og moster bor i Tyrkiet, hvor han cirka hvert andet år har været på ferie, således at

der efter en samlet afvejning, uanset denne tiltalte er født og opvokset i Danmark, ikke

foreligger forhold efter udlændingelovens § 26, stk. 1, der taler afgørende mod en udvisning,

jf. udlændingelovens § 26, stk. 2. Udvisning kan endvidere ikke anses for stridende mod Den

Europæiske Menneskerettighedskonvention, artikel 8.

De juridiske dommere udtaler:



/

- 16 -

De mod de tiltalte Tiltalte 1 og Tiltalte 2 rejste erstatnings- og godtgørelseskrav henvises til

civilt søgsmål og/eller afgørelse af erstatningsnævnet.

Efter udfaldet af skyldbedømmelsen vedrørende anklageskriftets forhold 3 findes i hvert fald

Tiltalte 3 erstatningsansvarlig for Forurettede 2's død.

Bestemmelsen i erstatningsansvarslovens § 26 a blev indsat ved lov nr. 35 af 21. januar

2003. Af bemærkningerne til lovforslagets (L 4 af 2. oktober 2002) fremgår blandt andet:

” Det foreslås, at der som noget nyt bliver mulighed for i særlige tilfælde at tilkende de
efterladte en godtgørelse for lidelse eller krænkelse som følge af en nærtståendes død.
Der er således ikke tale om en generel adgang til at tilkende de efterladte en
godtgørelse ved ethvert dødsfald, der skyldes en ansvarspådragende handling. Den
foreslåede regels anvendelsesområde er begrænset til tilfælde, hvor dødsfaldet er sket
under sådanne kvalificerende omstændigheder, at der må antages at være tale om en
særlig følelsesmæssig belastning for eller krænkelse af de efterladte. Reglen er
fakultativ, jf. ordene »kan pålægges« i stk. 1. Det må afgøres efter en kon-kret
vurdering af den enkelte sags omstændigheder, om der skal tilkendes en godtgø-relse
til en eller flere af de efterladte.
Reglen omfatter alene efterlevende, der stod den afdøde særligt nær, dvs. nære pårø-
rende til den afdøde. Det omfatter som udgangspunkt ægtefælle, samlever, mindre-
årige børn og forældre til mindreårige børn. Der skal ikke foretages en nærmere vur-
dering af de konkrete følelsesmæssige relationer mellem disse efterlevende og den
afdøde. …
Forholdet mellem forældre og deres hjemmeboende og/eller mindreårige børn må
normalt også anses for omfattet af reglen uanset om det er et barn eller en af foræl-
drene, der dør. Der bør i almindelighed tilkendes en godtgørelse til mindreårige børn
uanset deres alder, dvs. at der også kan tilkendes en godtgørelse til helt små børn, selv
om de endnu ikke er i stand til at opfatte og forstå de særlige omstændigheder omkring
dødsfaldet, der begrunder godtgørelsen. Hvis der er tale om voksne børn, der er flyttet
hjemmefra, vil der derimod i almindelighed ikke være grundlag for at tilkende en
godtgørelse i anledning af barnets eller en af forældrenes død, medmindre de
pågældende må antages at have bevaret en helt særlig tilknytning, eller barnet f.eks.
først er flyttet hjemmefra umiddelbart før dødsfaldet.
Efter omstændighederne vil også andre end ægtefælle, samlever, børn eller forældre
kunne anses for omfattet af reglen. Dette forudsætter dog, at der har været et sådant
særligt forhold mellem den pågældende og den afdøde, at der må antages at være tale
om en tilsvarende særlig følelsesmæssig belastning som følge af dødsfaldet. Det kan
f.eks. være en søster eller bror, der som voksen i mange år har haft fælles bolig og
husholdning med den afdøde.
Muligheden for at tilkende en godtgørelse til de efterladte er begrænset til dødsfald, der
er forvoldt forsætligt eller groft uagtsomt.
Den nærmere afgrænsning af begrebet grov uagtsomhed må ske gennem retspraksis.
Ved vurderingen af, om der i en konkret sag er tale om grov uagtsomhed, vil der som



/

- 17 -

efter erstatningsansvarslovens § 19, stk. 2, nr. 1 (hvorefter der ved forsæt og grov
uagtsomhed er erstatningsansvar for skadevolderen, selv om skaden er dækket af en
forsikring) kunne tages udgangspunkt i, om skadevolderens adfærd har indebåret en
indlysende fare for den indtrådte skade.
Ved siden af denne begrænsning til dødsfald forvoldt forsætligt eller groft uagtsomt
skal der efter stk. 2 lægges særlig vægt på karakteren af skadevolderens handling og på
den lidelse eller krænkelse, som må antages at være påført den eller de efterle-vende.
Tilkendelse af godtgørelse til en efterladt forudsætter ikke, at den pågældende har fået
en egentlig psykisk skade (personskade) som følge af dødsfaldet.
Det er forudsat, at der skal foretages en helhedsvurdering af, om dødsfaldet er for-voldt
under sådanne omstændigheder, at det i almindelighed må forventes at påføre de
efterladte en ekstraordinær psykisk og/eller følelsesmæssig belastning (lidelse el-ler
krænkelse). Der er således tale om en generel vurdering af dødsfaldets »egnet-hed« til
at medføre en sådan særlig belastning for de efterladte og ikke en konkret medicinsk
vurdering af, i hvilket omfang dette rent faktisk har været tilfældet. Det forudsættes i
den forbindelse, at den foreslåede godtgørelsesregel ikke vil være til hinder for en
udvikling i retspraksis mod i videre omfang end i dag at give erstat-ning for
personskade i form af psykisk skade, jf. de almindelige bemærkninger punkt 3.2.
Ved dødsfald, der er forvoldt forsætligt, vil der normalt være tale om en overtrædelse af
straffelovens § 237 om drab. I disse tilfælde vil vurderingen efter stk. 2 som ud-
gangspunkt føre til, at der bør tilkendes de efterladte en godtgørelse. Selv om skade-
volderen/gerningsmanden ikke kan straffes som følge af ung alder eller utilregnelig-
hed på grund af sindssygdom eller lignende (straffelovens §§ 15-16), vil skadevolde-
ren som udgangspunkt fortsat være erstatningsansvarlig, således at der vil kunne til-
kendes de efterladte en godtgørelse, jf. erstatningsansvarslovens §§ 24 a-b.
Hvis dødsfaldet er forvoldt ved grov uagtsomhed, indebærer vurderingen efter stk. 2, at
der ud over skadevolderens grove uagtsomhed som udgangspunkt konkret skal fo-
religge omstændigheder, der må antages at indebære, at de efterladte i særlig grad på-
føres lidelse eller krænkelse som følge af dødsfaldet.
Der kan ved denne vurdering bl.a. lægges vægt på, om dødsfaldet er forvoldt på en
særlig brutal og/eller krænkende måde, f.eks. at ofret har været udsat for omfattende
vold eller seksuelle overgreb inden døden eller er død på en særlig pinefuld måde. Der
kan også lægges vægt på, om de efterladte har været til stede, da ofret blev dræbt, eller
er kommet til stede umiddelbart efter. Hvis skadevolderens adfærd har været af særlig
grov karakter og f.eks. må betegnes som grov hensynsløshed, kan dette i sig selv tale
for, at der tilkendes de efterladte en godtgørelse.
Den foreslåede godtgørelsesregel forudsættes navnlig anvendt i tilfælde, hvor døds-
faldet er forvoldt under omstændigheder, der samtidig indebærer en overtrædelse af
straffelovens regler om beskyttelse af menneskers liv og legeme, f.eks. straffelovens §
246 (grov vold, der har medført døden) eller § 252 (bl.a. fremkaldelse af nærlig-gende
fare for nogens liv eller førlighed).
Forudsat at der konkret er tale om grov uagtsomhed i relation til dødens indtræden,
tænkes den foreslåede godtgørelsesregel f.eks. anvendt i tilfælde, hvor ofret har væ-ret
udsat for grov vold i et sådant omfang og/eller af en sådan karakter, at han eller



/

- 18 -

hun afgår ved døden, eller hvor en bilist under hasarderet og hensynsløs kørsel om-
fattet af straffelovens § 252 forvolder en medtrafikants død.
Det bemærkes, at der vil være en række tilfælde, hvor skadevolderen vil kunne blive
dømt for overtrædelse af straffelovens § 241 om uagtsomt manddrab, som ikke vil
være omfattet af den foreslåede godtgørelsesregel. Dette hænger bl.a. sammen med, at
straffelovens § 241 ikke er begrænset til dødsfald forvoldt ved grov uagtsomhed, men
også omfatter dødsfald forvoldt ved simpel uagtsomhed.
Godtgørelsens størrelse må fastsættes ud fra en samlet vurdering af de konkrete om-
stændigheder i den enkelte sag. Karakteren af skadevolderens handling og den lidelse
eller krænkelse, som må antages at være påført den eller de efterlevende, skal også
tillægges særlig vægt ved udmålingen af godtgørelse, jf. stk. 2.
Den maksimale godtgørelse forudsættes i almindelighed at være i størrelsesordenen
100.000 kr. I sager om forsætligt drab bør der som udgangspunkt tilkendes en godt-
gørelse i denne størrelsesorden. Det er dog ikke udelukket i helt ekstraordinære til-
fælde at tilkende en højere godtgørelse.
Hvis dødsfaldet er forvoldt ved grov uagtsomhed, må godtgørelsen normalt fastsæt-tes
til et mindre beløb, idet det dog forudsættes, at der ikke udmåles helt bagatelag-tige
beløb.
…”

På denne baggrund findes Erstatningspart at måtte anses som en efterlevende, der stod

Forurettede 2 særligt nær. Herefter og da Erstatningspart var til stede, da Forurettede 2 blev

dræbt, tages kravet i henhold til erstat-ningsansvarslovens § 26 a til følge som nedenfor

bestemt, mens de øvrige erstatnings- og godtgørelseskrav henvises til civilt søgsmål og/eller

afgørelse af erstatningsnævnet.

Tiltalte 1 har været frihedsberøvet fra den 30. maj 2007 herunder i isolation til den 14. juni

2007.

Tiltalte 2 og Tiltalte 3 har været frihedsberøvet fra den 3. juni 2007, herunder i isolation til

den 14. juni 2007.

T h i k e n d e s f o r r et :

Tiltalte 1 straffes med fængsel i 2 år.

Tiltalte 2 straffes med fængsel i 2 år.

Tiltalte 3 straffes med fængsel i 12 år.



/

- 19 -

Der konfiskeres ca. 10 gram amfetamin.

Tiltalte 1 udvises betinget af Danmark. Prøvetiden for den betingede udvis-ning er to år.

Tiltalte 2 udvises betinget af Danmark. Prøvetiden for den betin-gede udvisning er to år.

Tiltalte 3 udvises af Danmark med indrejseforbud for bestandigt.

De tiltalte skal in solidum betale sagens omkostninger, dog at de hver især betaler de dem

vedrørende forsvarersalærer.

Inden 14 dage betaler Tiltalte 3 100.000 kr. med renter efter erstatnings-ansvarslovens § 16

til Erstatningspart c/o advokat Knud Meden.



/