Byrettens dom om bøde og betinget frakendelse for overtrædelse af køre-hviletidsbestemmelserne stadfæstet
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Bødesag
Sagsemner: Færdsel;

DOM

afsagt den l. april 201 1 af Vestre Landsrets 5. afdeling (dommerne Karen Foldager, Lilholt

og Erik P. Bentzen) i ankesag

V.L. S-0457-11

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

født den Dato 1975

(advokat Per Mogensen, Aabybro)

Retten i Hjørring har den 11. februar 2011 afsagt dom i l. instans (rettens nr. RAFD-

1951/2010).

Påstande

Tiltalte har påstået frifindelse.

Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.

Forklaringer

Tiltalte har vedstået sin forklaring i første instans og supplerende blandt andet forklaret, at

han kørte op til rampen på Axfood, hvorfra losningen fandt sted. Han havde regnet med,

som det tidligere havde været tilfældet, at han kunne blive holdende ved rampen i 25 mi-



-2-

nutter og dermed opfylde tidskravet til "den anden pause". Der var imidlertid meget pres

på, fordi man manglede varer, og da der holdt en anden lastbil med varer, som var klar til at

blive losset, blev han beordret væk. Han insisterede ikke på at blive holdende i yderligere

otte minutter, og han fik heller ikke en medarbejder hos Axfood til at flytte bilen. Han

gjorde ikke noget notat om det passerede. Han startede i første omgang bilen og kørte den

et kort stykke frem for at sættevognens døre kunne lukkes. Allerede som følge heraf blev

der registreret et minuts kørsel. Da han, efter dørene var lukket, kørte vogntoget hen på et

andet sted på Axfoods grund for at parkere det der, blev der i løbet af sekunder registreret

et nyt helt minut. Han kørte i alt vogntoget ca. 50 meter, og den samlede køretid har været

mellem 40 og 55 sekunder. Da han den 20. maj 2010 blev standset af politiet blev han

forvirret, og det var først, da han fik sendt kørselsrapporten og strimlen fra tachografen, at

han kunne huske det, han så den 29. juni 2010 fortalte til politiet, og som han nu har

gentaget i byret og landsret.

Landsrettens begrundelse og resultat

Anklagemyndigheden har om det faktisk passerede ikke bestridt, at landsretten kan lægge

det til grund, som tiltalte har forklaret.

Det lægges herefter til grund, at tiltalte den 10. maj 2010, efter i tidsrummet fra kl. 10:01 til

kl. 10:16 (lokal tid) havde holdt en "første pause" på 15 minutter, indledte pause nummer to

kl. 13:13. Efter 17 minutters forløb blev denne pause afbrudt i to minutter som forklaret af

tiltalte, hvorefter tiltalte på ny holdt pause, denne gang i 15 minutter fra kl. 13:32 til kl.

13:47.

Efter tiltaltes forklaring om grunden til, at vogntoget skulle flyttes væk fra rampen den 10.

maj 2010, kl. 10:16, er der ikke tale om en sådan ekstraordinær omstændighed, som efter

Vejledningsnotat 3 vedrørende Social- og arbejdsmarkedsbestemmelser inden for

vejtransport - Forordning (EF) nr. 561/2006, direktiv 2006 22/EF og forordning (EØF) nr.

3821/85 - kan retfærdiggøre afbrydelse af den påbegyndte pause.

Landsretten lægger vægt på, at tiltalte havde opfyldt kravet til pause nummer to, hvis han

på dette tidspunkt enten i otte minutter havde "trodset" ordren om at flytte vogntoget, eller

havde gjort et notat om grunden til afbrydelsen af pausen, eller havde fået en fører på ste-



-3-

det som det formentlig efter oplysning om størrelsen af virksomheden Axfood ville have

været muligt at tilkalde - til at flytte vogntoget og havde gjort et notat herom.

Landsretten lægger endvidere ved sagens afgørelse vægt på - og i den henseende afgørende
vægt på - at tiltalte ved at forlænge den anden del af den afbrudte pause med ti minutter fra
kl. 13:47 til kl. 13:57 kunne have holdt en "pause nummer to", som opfyldte kravet om
længden af en sådan pause på mindst 25 minutter. Tiltalte har ikke forklaret, hvorfor han -
med den viden, han har forklaret om, at han havde vedrørende reglernes fortolkning - ikke
udnyttede muligheden for at parkere yderligere ti minutter på Axfoods område, inden han
genoptog kørslen.

Med disse bemærkninger og i øvrigt af de grunde, byretten har anført, tiltrædes det, at

tiltalte er fundet skyldig som sket.

Det tiltrædes, at bødestraffen i overensstemmelse med sædvanlig praksis er fastsat som
sket.

Det tiltrædes endvidere af de grunde, byretten har anført, at tiltalte er frakendt førerretten

betinget som sket.

Landsretten stadfæster derfor dommen.

Thi kendes for ret:

Byrettens dom stadfæstes.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Karen Foldager Lilholt                               Erik P. Bentzen



-4-