Tiltale for legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter under særdeles skærpende omstændigheder efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1. Påstand om udvisning
Ret: Østre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Liv og legeme;
Udlændinge;

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 19. oktober 2007 af Østre Landsrets 1. afdeling

(landsdommerne A. F. Wehner, Niels Boesen og Lotte Haghfelt Wetterling (kst.) med

nævninger).

1. afd. N nr. S-1867-07:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

(CPR nr. (Født 1985))

(advokat Claus Bergsøe, besk.)

Under denne nævningesag har Statsadvokaten for København og Bornholm ved

anklageskrift af 29. juni 2007, således som dette er berigtiget under

hovedforhandlingen, rejst tiltale mod Tiltalte til straf for:

legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter under særdeles skærpende

omstændigheder efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1,

ved den 29. maj 2006 ca. kl. 00.30 i Bådmandsstræde/Dronningensgade, København

K, i forening med flere uidentificerede personer ved slag med slagvåben eller anden

stump vold at have tildelt Forurettede flere slag eller spark i hovedet og på kroppen,

hvorved han tilføjedes så svære kranie/-hjernelæsioner, at han afgik ved døden den 30.

maj 2006.

Anklagemyndigheden har ved tilkendegivelse af 24. september 2007 nedlagt påstand

om udvisning i medfør af udlændingelovens § 49, stk. 1, jf. udlændingelovens § 22, nr.

6 med indrejseforbud i et af retten fastsat tidsrum, jf. udlændingelovens § 32.



- 2 -

Tiltalte har nægtet sig skyldig.

Tiltalte er tidligere straffet blandt andet ved:

Københavns Byrets dom af 9. januar 2001 for overtrædelse af straffelovens §
288, stk. 1, nr. 1, idømt en fængselsstraf på 1 år og 3 måneder, heraf 9 måneder
betinget med en prøvetid på 2 år fra doms dato jf. straffelovens § 58, stk. 1, jf. §
56, stk. 2.

Tiltalte har været mentalundersøgt på Sct. Hans Hospital, Retspsykiatrisk Afdeling R,

hvorfra der foreligger en erklæring af 16. februar 2007. Konklusionen lyder således:

”Observanden er herefter ikke fundet sindssyg, og han kan ikke antages at have
været sindssyg på tidspunktet for det påsigtede forhold.
Observanden havde som vanligt røget en del hash i dagene op til
gerningstidspunktet, men intet tyder på at han har været påvirket og specielt har
observanden ikke været i en abnorm rustilstand.
Han er lettere mentalt retarderet, idet han begavelsesmæssigt er fundet at befinde
sig i området lige under normalområdet. Han lider ikke af epilepsi eller anden
form for organisk hjernelidelse.
Observanden er født i Tyrkiet af gifte forældre, idet faderen allerede på det
tidspunkt var gæstearbejder i Danmark. Observanden indrejste som 6-årig til
Danmark i forbindelse med familiesammenføring sammen med sin moder og
søskende. Observanden er tyrkisk/kurder, ikke troende muslim. Han er tyrkisk
statsborger og har varig opholdstilladelse i Danmark. Han blev tilkendt
førtidspension i 2004 med baggrund i svære adfærdsproblemer og lettere
mentalretardering. Han er ufaglært.
Observanden har fra indrejsen i Danmark som 6-årig frembudt betydelige
adfærdsforstyrrelser, som har medført flere skoleskift og som 10-årig blev han
tvangsfjernet fra sin familie i 2 år på grund af svær omsorgssvigt,
understimulering og manglende opbakning fra familiens side. Faderen blev i år
1990 tilkendt førtidspension på grund af skizofreni og forholdene i familien var i
høj grad præget af faderens svære sindslidelse.
Siden 12-13 års alderen har observanden haft et tiltagende misbrug af forskellige
euforiserende stoffer. De sidste år har observanden primært misbrugt hash og
han har i lange perioder røget 10-12 gram hash daglig. Som 15-årig blev
observanden idømt en delvis betinget dom med fængselsstraf på 1 år og 3
måneder for røveri.
I forbindelse med denne dom var observanden anbragt på flere lukkede sikrede
institutioner under Sølager.
I forbindelse med løsladelse efter ovennævnte dom i 2001 opgav kommunen
flere støttende tiltag og observanden blev genhuset i en 1-værelseslejlighed på
Vej på Østerbro.
Det sidste år har observanden haft daglig gang i Christiania, hvor han blandt
andet har holdt vagt. Han har en del bekendte i misbrugsmiljøet, men kun en
enkelt ven.
Observanden har størst støtte i en hjemmevejleder fra Socialcenter Østerbro.
Efter anholdelse i aktuelle sag har observanden fastholdt, at han har hørt
stemmer de sidste par år, idet han især hører faderens stemme, men også har



- 3 -

hørt offeret i aktuelle sag skrige. Observanden har afgivet vekslende forklaringer
omkring disse stemmer, men han har fastholdt, at når han hører disse stemmer
betyder det, at han er sindssyg og derfor ikke kan få en fængselsstraf. Man har
hverken i Vestre Fængsel, på Bispebjerg Hospital psykiatrisk afdeling eller
retspsykiatrisk afdeling Sct. Hans Hospital objektivt fundet observanden
hørelseshallucineret, idet han ikke har fremtrådt forpint, ligesom adfærden og
koncentrationen har været upåvirket af stemmerne. Observanden har på intet
tidspunkt frembudt psykotiske symptomer. Han har modtaget en lille dosis
antipsykotisk medicin, primært i beroligende øjemed. Observanden fremtræder
adfærdsforstyrret, idet han reagerer uovervejet og impulsivt på ringe
foranledning, især krav om behovsudsættelse. Hans humør og temperament er
meget skiftende, og fra at være hjælpsom og servil, kan han pludselig blive svært
aggressivt truende og voldelig. Han har store vanskeligheder med at begå sig
socialt, og kommer på grund af dette ofte i konflikter.
Endvidere er observanden præget af sin dårlige begavelse. Hans
skolekundskaber er ringe og han har meget svært ved at forstå informationer.

Observanden har en lettere mentalretardering med påvirkning af adfærden.
Derudover har han en personlighedsforstyrrelse præget af massiv mangel på
sociale færdigheder.
Observanden har et misbrug af euforiserende stoffer, primært hash.

Observanden findes herefter omfattet af Straffelovens § 69.

Der må antages at bestå en moderat risiko for fremtidig recidiv til voldelig
adfærd.

Såfremt observanden findes skyldig kan der ikke peges på foranstaltninger, jf.
Straffelovens § 68, 2. pkt., som mere formålstjenlig end straf til imødegåelse af
fremtidig ligeartet kriminalitet.
Det skal anbefales at eventuel afsoning indledes i Anstalten Herstedsvester.”

Udlændingeservice har den 17. september 2007 udtalt blandt andet vedrørende

udvisningsspørgsmålet:

” ....

Tiltalte er tidligere straffet for anden kriminalitet.

Pågældende har således tidligere afsonet frihedsstraf af en samlet varighed af 6
måneder.

Pågældende har været varetægtsfængslet af en samlet varighed af 15 ½ måneder.

Opholdsgrundlag og længde

Tiltalte fik den 1. februar 1991 opholdstilladelse med mulighed for varigt ophold
efter udlændingeloven under henvisning til sin herboende fader. Denne tilladelse
er senest den 11. maj 2004 meddelt tidsubegrænset.



- 4 -

Den 6. april 1991 blev pågældende tilmeldt folkeregisteret.

Længden af Tiltaltes lovlige ophold i relation til
udvisningsbestemmelserne regnes fra den 6. april 1991, hvor pågældende blev
tilmeldt folkeregisteret, jf. herved udlændingelovens § 27, stk. 1.

Efter udlændingelovens § 27, stk. 5, medregnes den tid, hvori en udlænding har
været varetægtsfængslet forud for en senere domfældelse eller har udstået
frihedsstraf eller været undergivet anden strafferetlig retsfølge, der indebærer
eller giver mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have
medført ubetinget frihedsstraf, ikke i perioden beregnet efter udlændingelovens §
27, stk. 1.

Tiltalte har således – når den i udlændingelovens § 27, stk. 5 nævnte periode
fratrækkes – haft lovligt ophold i Danmark i cirka 14 år og 8 måneder.

Udvisningshjemmelen

Udlændingeservice er af den opfattelse, at opholdets længde fører til, at
betingelserne for en eventuel udvisning skal søges i udlændingelovens § 22, nr.
6.

Efter udlændingelovens § 22, nr. 6, kan en udlænding, som har haft lovligt
ophold her i landet i mere end de sidste 7 år, og en udlænding med
opholdstilladelse efter § § 7 eller 8, udvises, hvis udlændingen idømmes
ubetinget frihedsstraf eller anden strafferetlig retsfølge, der indebærer eller giver
mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have medført en
straf af denne karakter, herunder straffelovens § 246, jf. § 245.

§ 26-forhold

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt de i udlændingelovens § 26, stk. 1, nævnte
forhold kan antages at gøre en beslutning om udvisning særlig belastende for
Tiltalte, skal servicen bemærke følgende:

Ad § 26, stk. 1, nr. 1

Pågældende indrejse i april 1991. Pågældende har gået i 7 år i dansk folkeskole.
Pågældende har været tilknyttet det danske arbejdsmarked i cirka 5 år.

Ad § 26, stk. 1, nr. 2

Pågældende oplyser, at han hører stemmer og har tankeforstyrrelse, for hvilket
han får beroligende medicin. Derudover er pågældende ved godt helbred.

Ad § 26, stk. 1, nr. 3

Hele pågældendes familie bor i Danmark. Familien består af pågældendes moder
og fire søskende. Herudover har pågældende familie længere ude i Danmark.



- 5 -

Ad § 26, stk. 1, nr. 4

En eventuel udvisning vil ikke have nogen opholdsmæssige konsekvenser for
herboende personer.

Ad § 26, stk. 1, nr. 5

Pågældende har været i Tyrkiet 5-10 gange af 2 måneders varighed for at besøge
familie. Pågældende har dog ikke været i Tyrkiet siden 2000.
Pågældende oplyser, at han ikke har kontakt til personer bosat i Tyrkiet.
Pågældende oplyser, at han ikke taler tyrkisk, men kun lidt kurdisk.

Ad § 26, stk. 1, nr. 6

Særligt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt der er risiko for, at Tiltalte uden for
de i § 7, stk. 1 og 2 (asylbegrundende forhold), nævnte tilfælde vil lide overlast i
det land, hvor han efter udvisningen kan ventes at tage ophold, skal
Udlændingeservice bemærke, at vi ikke efter de i sagen foreliggende oplysninger
finder, at der er risiko for, at den pågældende vil blive udsat for særlig
byrdefulde strafforanstaltninger ved tilbagevenden til Tyrkiet, eller for at Tiltalte
dér vil blive straffet for den samme lovovertrædelse, som han måtte blive dømt
for i Danmark.

Udlændingeservice skal hertil bemærke, at Udenrigsministeriet ved høringssvar
af 29. oktober 2002 har oplyst, at Tyrkiet har ratificeret European Convention
om the International Validity of Criminal Judments, ETS 070 af 28. maj 1970,
hvor spørgsmålet om ”ne bis in idem” er behandlet i artikel 53 ff, hvorefter der
ikke er grundlag for at antage, at en tyrkisk statsborger, der måtte have begået en
kriminel handling i Danmark og er blevet straffet herfor i Danmark, bliver
strafforfulgt for samme forseelse ved tilbagevenden til Tyrkiet.

Udtalelse om udvisningsspørgsmålet

Det bemærkes indledningsvis, at det følger af bestemmelsen i udlændingelovens
§ 26, stk. 2, at en udlænding kan udvises efter § 22, nr. 4-7, medmindre de i stk.
1 nævnte forhold taler afgørende derimod.

På baggrund af anklagemyndighedens oplysninger om kriminalitetens karakter,
og om at den pågældende forventes idømt en frihedsstraf af 6-7 års varighed
sammenholdt med de i udlændingelovens § 26, stk. 1 nævnte hensyn, kan
Udlændingeservice tiltræde anklagemyndighedens indstilling om
udvisningsspørgsmålet.

….”

Nævningerne har svaret bekræftende på hovedspørgsmål i overensstemmelse med

anklageskriftet.

Retten har lagt nævningernes fældende erklæring til grund.



- 6 -

Herefter straffes Tiltalte efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1.

Der er afgivet 22 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 7 år og 1 stemme for

fængsel i 8 år og 1 stemme for fængsel i 6 år.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, hvorefter straffen er fængsel i 7 år.

Flertallet har ved strafudmålingen navnlig henset til, at voldsudøvelsen er udøvet som

en straffeaktion af flere i forening, jf. straffelovens § 81, nr. 2, over for en person, der

ikke har givet rimelig anledning til voldsudøvelsen.

Udvisning:

Der er afgivet 22 stemmer for at udvise Tiltalte af Danmark, jf. udlændingelovens §

22, nr. 6.

Der er afgivet 2 stemmer for at frifinde tiltalte for udvisning.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte udvises af Danmark.

Ved spørgsmålet om udvisning har flertallet for så vidt angår de i udlændingelovens §

26 omhandlede forhold lagt vægt på, at Tiltalte er indrejst i landet som 6-årig i

forbindelse med familiesammenføring med sin herboende fader, at han har haft lovligt

ophold i Danmark i cirka 14 år og 8 måneder, og at han ikke er gift eller selv har børn,

men at hele hans familie, der består af moder og fire søskende, bor i Danmark. Der er

endvidere lagt vægt på, at han har gået 7 år i dansk folkeskole og været tilknyttet det

danske arbejdsmarked i cirka 5 år, men nu er førtidspensioneret, samt at han har været

i Tyrkiet 5 – 10 gange af 2 måneders varighed for at besøge familie, men dog ikke

siden 2000, og at han ikke taler tyrkisk men kun lidt kurdisk.

Af Udlændingeservice’ udtalelse af 17. september 2007 fremgår det, at

Udlændingeservice ikke efter de i sagen foreliggende oplysninger finder, at der er

risiko for, at tiltalte vil blive udsat for særlig byrdefulde strafforanstaltninger ved

tilbagevenden til Tyrkiet, eller for at han dér vil blive straffet for den samme

lovovertrædelse, som han måtte blive dømt for i Danmark.



- 7 -

Heroverfor står, at Tiltalte nu er idømt en længerevarende fængselsstraf for

personfarlig kriminalitet, der udgør en virkelig og tilstrækkelig alvorlig trussel mod

grundlæggende samfundshensyn, og at flertallet ikke finder, at der er anført forhold,

der taler afgørende imod, at udvisning skal finde sted, jf. udlændingelovens § 26, stk.

2. Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 kan ikke føre til et andet

resultat.

I medfør af udlændingelovens § 32, stk. 2, nr. 4 fastsættes i tilknytning til udvisningen

et indrejseforbud for bestandig.

Tiltalte har været frihedsberøvet fra den 2. juni 2006, herunder i isolation fra den 2.

juni 2006 til den 22. juni 2006.

T h i k e n d e s f o r r et :

Tiltalte straffes med fængsel i 7 år.

Tiltalte udvises med indrejseforbud for bestandig.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger.