Byrettens dom om bl.a. besiddelse af skydevåben med tilhørende ammunition under særligt skærpende omstændigheder, stadfæstes for så vidt angår spørgsmålet om udvisning, således at indr... Vis mere
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

/

Udvisning af afghansk statsborger uden tilknytning til modtagerlandet

Sag 29/2023

Dom afsagt den 20. september 2023

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte

Udvisning af afghansk statsborger uden tilknytning til modtagerlandet skulle ske med
indrejseforbud i 6 år  

Tiltalte, der var fundet skyldig i overtrædelse af straffeloven ved at have besiddet fire
skydevåben med tilhørende ammunition under særligt skærpende omstændigheder samt fundet
skyldig i flere overtrædelser af våbenloven og knivloven, var i landsretten straffet med fængsel
i 3 år og udvist af Danmark med indrejseforbud for bestandig. For Højesteret angik sagen alene
spørgsmålet om udvisning.

Højesteret udtalte bl.a., at en udv isning ville indebære et indgreb i Tiltaltes ret til privatliv
efter Menneskerettighedskonventionens artikel 8, og at det derfor beroede på en
proportionalitetsvurdering, om der kunne ske udvisning.

Tiltalte var udover ved landsrettens dom tidligere straffet for ligeartet kriminalitet og i den
forbindelse meddelt advarsel om udvisning.

Han var efter det oplyste født i Tajikistan og indrejst i Danmark som 13-årig. Han var ikke gift
eller samlevende og havde ingen børn. Hans forældre og bror, der nu var danske statsborgere,
boede i Danmark. Han havde gået i skole i Danmark, hvor han havde afsluttet 10. klasse. Han
havde ikke afsluttet anden uddannelse. Han havde ikke været i beskæftigelse siden 2008 og
havde de seneste mange år levet af kontanthjælp.

Han var i Danmark registreret som afghansk statsborger, men havde efter det oplyste kun været
i Afghanistan indtil omkring hans andet leveår. Han talte ingen af de sprog, der tales i
Afghanistan, og han havde ikke familie i landet. Han havde fra sin tidlige barndom, og indtil
han udrejste til Danmark, boet i Rusland med sin familie, og moderen var oprindelig russisk
statsborger. Han havde familie i Rusland og talte russisk.

Højesteret fastslog, at det efter oplysningerne i sagen måtte lægges til grund, at Tiltalte ikke
kunne forventes at kunne tage ophold i Rusland, som derfor ikke kunne anses for
modtagerland. Hans tilknytning til modtagerlandet skulle som følge heraf alene vurderes i
forhold til Afghanistan, hvor han var registreret som statsborger.   

Højesteret fastslog, at Tiltaltes tilknytning til Afghanistan reelt var ikke -eksisterende, men at
det efter en samlet vurdering ikke ville være uproportionalt at udvise Tiltalte med henblik på at
forebygge uro og forbrydelse. Da et indrejseforbud for bestandig imidlertid ville være
uproportionalt, blev indrejseforbuddets varighed fastsat til 6 år.

Landsretten var nået til et andet resultat.