Tvist bl.a. om, hvorvidt hæk mellem ejendomme var placeret i skel
Ret: Retten i Glostrup (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningssag;

/

Retten i Glostrup

DOM

Afsagt den 29. november 2010 i sag nr. BS 10G-1241/2007:

Sagsøger
Adresse 1
By
mod
Sagsøgte
Adresse 2
By

Sagens baggrund og parternes påstande

Under denne sag har Sagsøger over for Sagsøgte nedlagt følgende påstande:

frifindelse for en af Hvidovre Hegnsyn afsagt kendelse af 26. februar 2007,
samt

principalt:
sagsøgte skal anerkende, at den tidligere opsatte hæk mellem ejendommene
Adresse 1 og Adresse 2 var placeret i skel, subsidiært:
sagsøgte skal anerkende, at sagsøger har vundet hævd på at placere hækken
mellem ejendommene på den linje, hvor den tidligere hæk var placeret.

Sagsøgte har over for den første påstand påstået stadfæstelse af Hegnsynets
kendelse. Over for den principale anden påstand har sagsøgte erklæret sig enig
i, at hækken var placeret i skel. Over for den subsidiære anden påstand har
sagsøgte påstået frifindelse.

Oplysningerne i sagen

Denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retspleje-
lovens § 218 a, stk. 2.

Sagsøger ejer ejendommen Matrikel nr. 1, og sagsøgte ejer ejendommen
Matrikel nr. 2, der ligger syd for sagsøgers ejendom.

Sagen drejer sig om skellet mellem de to ejendomme.

Der er enighed om, at der oprindeligt har været en ligusterhæk i skellet som
fælleshegn, og at hækken blev fjernet i 2002, hvor sagsøgte lod opsætte et
lamelhegn som eget hegn.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 2/8

Sagsøger har under sagen blandt andet forklaret, at da han købte sin ejen-dom,
var der mod syd en 60-70 cm bred ligusterhæk. Den forløb i en nogen lunde
lige linie. I det østlige hjørne stod den helt tæt op ved et udhus på hans grund.
Hækken blev klippet behørigt, og den fejlede ikke noget. Den var tæt, så man
ikke kunne kigge igennem den, ihvertfald om sommeren.

Baggrunden for, at han rekvirerede skelforretningen i 1978 var, at sagsøgte
fjernede nogle træer og i den forbindelse havde haft en gravko stående inde på
sagsøgers grund. Det ene af træerne, et kastanietræ, havde også stået i skel.
Problemet da var skellet i hjørnet mod vest, ud mod vejen. Siden var der
løbende uoverensstemmelser mellem dem, blandt andet om, hvorvidt sagsøger
støjede for meget, når han holdt fest.

En søndag i juni 2002, hvor han havde været hjemmefra om formiddagen, var
hækken klippet ned i forskellige højder, efter hans opfattelse nærmest flået i
stykker, og man var ved at sætte et lamelhegn op på sagsøgtes side af hækken.
Dagen efter gik han ind for at tale med sagsøgte om det. Sagsøgte erkendte, at
hun nok burde have talt med sagsøger om det, inden de gik i gang med
arbejdet, og det endte med en aftale om, at sagsøgte for egen reg-ning satte
lamelhegn op hele vejen fra carporten op til sagsøgers udhus i det østlige
hjørne, og at sagsøger skulle fjerne resterne af hækken.

Da sagsøger havde fjernet resterne af den gamle hæk, plantede han selv på
sin side en ny hæk 15-20 cm fra lamelhegnet og ordnede det pænt med be-
fæstigelse, beplantning osv. Han har en enkelt gang malet den side af lamel- 
hegnet, der vender ind mod hans ejendom, idet sagsøgte havde malet den an-
den side, så der var løbet noget igennem ind på siden mod sagsøger, og så
malede sagsøger den side.

Sagsøgte har blandt andet forklaret, at allerede kort efter, at hun og hendes
senere afdøde mand flyttede ind, opstod de første kontroverser mellem dem og
sagsøger i anledning af, at sagsøgers hund gennem den åbne hæk hele ti-den
løb ind og besørgede i sagsøgtes have. Da de i 1978 lavede en carport, skulle
der fjernes 4 store kastanietræer, der stod på deres egen grund, og i forbindelse
med det arbejde blev det nødvendigt at arbejde inde på sagsøgers side af
skellet, og ved en fejl blev et grantræ på sagsøgers grund ødelagt. Sagsøgte og
hendes mand betalte straks den erstatning, som de ved det efter-følgende
hegnsyn blev pålagt.

Hækken havde hele tiden været meget åben. Den var efterhånden blevet me-
get bred, 70-90 cm, og den væltede ind mod hendes side. Den var særlig åben
lige ud for sagsøgers havestue. Hun syntes, at det var ubehageligt af hensyn til
sit privatliv i haven. Derfor besluttede hun at opsætte et lamel-hegn som eget
hegn på sin side af hækken. Hun havde ingen intention om at fjerne hækken.
Hun var godt klar over, at det var et fælleshegn. Hun klippe-de den til efter
bedste evne på sin side for at få plads til hegnet, som hendes

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 3/8

svigersøn hjalp med at opsætte. Da sagsøger kom ind til hende i anledning af
opsætningen af hegnet, var han stærkt ophidset. Der blev noget råben og
skrigen, og det er muligt, at hun i ophidselsen har sagt noget med, at han kunne
gøre, hvad han ville. Hun har ikke selv fjernet noget af den oprindeli-ge hæk.
Hun har på intet tidspunkt accepteret den måde, hvorpå sagsøger har
disponeret over den del af hendes ejendom, der ligger på sagsøgers side af
lamelhegnet, med plantning af hæk, befæstigelse, beplantning, opsætning af
havelamper med mere; men hun har ikke orket at gøre indsigelse på grund af
risikoen for yderligere konfrontationer.

Der er under sagen desuden afgivet forklaring af sagsøgers søn, Vidne 1 og
sagsøgers tidligere samlever, nuværende veninde, Vidne 2, samt af sagsøgtes
samlever, Vidne 3, og sagsøgtes svigersøn, Vidne 4.

Af sagens bilag fremgår, at i 1978 anmodede sagsøger landinspektør Person 1
om at afsætte skellet mellem ejendommene.

Den 22. november 1978 fremsendte landinspektør Person 1 et rids over
afsætningen af skellet og udtalte, at opmålingerne viste, at hækken mellem
ejendommene var plantet i skel. Ridset udviser skellet løbende i lige linie
mellem et genfundet gammelt skelrør i det sydøstlige hjørne af grunden og et
nyafsat skelrør afsat i hjørnet mod sydvest.

I juli måned 2005 foretog landinspektørfirmaet LE34 på sagsøgtes anmod-ning
besigtigelse og opmåling med henblik på at afmærke skellet.

Landinspektør Person 2 sendte den 18. juli 2005 en skrivelse til sag-søger,
hvori hun meddelte, at hun havde konstateret, at der ikke var fuld-stændig
overensstemmelse mellem ejendomsgrænsen på stedet og den fore-tagne
skelafmærkning, og at hun derfor ikke måtte foretage endelig afmærk-ning,
men blot havde afmærket det vestlige skelpunkt med en træpæl med et søm i
og det østlige med et søm i en stolpe. Hun bemærkede, at der ikke var grund til
at betvivle måloplysningernes anvendelighed; men at hun var usik-ker på, om
der fra sagsøgers side kunne være tale om hævdserhvervelse ved-rørende et
areal af Matrikel nr. 2.

Da sagsøger protesterede, måtte LE34 opgive at foretage endelig skelaf-
mærkning.

Den 16. maj 2006 skrev sagsøgte til Hvidovre kommunes Hegnsyn under
overskriften " uenighed om skeldragning"og bad Heg nsynet om at vurdere
sagen.

Henvendelsen blev fulgt op af en skrivelse af 5. juli 2006, hvori sagsøgte
udtrykkeligt anmodede om hegnsyn.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 4/8

Hegnsynet indkaldte sagsøger til syn på hegn ved skrivelse af 31. august 2006,
hvori som sagsøgtes påstand anføres, at der er klaget over, at sagsøger i 2002
har fjernet en fælles hæk og udvidet sin have til et opsat eget hegn på sagsøgtes
ejendom, og at sagsøger har udøvet hærværk på det omtalte eget hegn ved at
påføre det en anden farve ved "løbere".

Synet fandt sted den 21. september 2006.

Ifølge hegnsynsprotokollen var begge parter mødt. Det anføres, at sagsøgte
oplyste, at skellet lå ca. 55 cm (nord) for det eget hegn, der var opsat på hen-
des ejendom, mens sagsøger bestred dette, idet han var af den opfattelse, at der
kun var tale om 30-40 cm.

Hegnsynet bemærkede herefter, at da enighed om skellets placering ikke kunne
opnås, udsattes sagen med frist 4 uger på at få en landinspektør til at afsætte
skel. Rekvirenten skulle være sagsøger.

Den 12. januar 2007 skrev Advokat på vegne sagsøger til Hegnsynet og
protesterede mod, at der var indkaldt til nyt syn den 26. febru-ar 2007, idet han
henviste til, at en egentlig skelforretning ikke sås afholdt. Han anmodede
derfor om, at hegnsynet blev udsat indtil videre på afvikling af skelforretning.

Den 1. februar 2007 skrev Advokat påny til Hegnsynet og frem-satte
forskellige betragtninger om Hegnsynets kompetence samt anmodede om, at
der istedet blev afholdt et forligsmøde.

Den 26. februar 2007 blev afholdt nyt hegnsynsmøde. Sagsøgte var repræ-
senteret ved sin samlever, der også havde været til stede ved det første
hegnssyn, og sagsøger var mødt sammen med sin advokat.

I hegnsynsprotokollen bemærkes, at hegnsynet var blevet udsat 3 gange på
anmodning fra sagsøger,og at Hegnsynet ikke havde modtaget nogen skri-velse
fra sagsøger om skelberigtigelse, men selv havde rekvireret erklæring fra
landinspektør Person 3, hvoraf det fremgår, at landinspektø-ren efter sine
opmålinger ikke havde fundet grundlag for at ændre de fore-tagne
skelafmærkninger.

Den erklæring fra landinspektør Person 3, der refereres til, er stilet til sagsøger
og dateret 21. november 2006. I erklæringen oplyser land-inspektøren, at
tidligere foretaget afmærkning var fremfundet og påvist af sagsøger.
Landinspektøren havde foretaget opmåling af forholdene på stedet, også af
flere naboejendomme og deres hegnsforhold, med efterfølgende
sammenlignende analyse heraf og ejendommenes registrerede matrikulære
mål, og hans konklusion er, at der ikke var fundet grundlag for, at den af an-
den landinspektør foretagne skelmarkering burde ændres. Såfremt sagsøger
mente, at skellet skal forløbe på anden måde, henvistes han til at få afprøvet

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 5/8

sin påstand efter reglerne om skelsætningsforretninger.

Under hegnsynsforretningen den 26. februar 2007 ville sagsøger ikke aner-
kende skelafsætningerne, og Hegnsynet optog sagen til kendelse.

Kendelsen er sålydende:

"Sagsøger, Adresse 1, fjerner beplantning ( minihæk ), befæst-ningsanlæg samt
lysstofarmaturer på grundstykket indtil det af naboen op-satte hegn, så der kan
etableres et fælles hegn i skel mellem Matrikel nr. 1 og Matrikel nr. 2 i henhold
til hegnslovens § 7, som afsat af Landinspektør-firmaet LE 34 A/S og senere
bekræftet af landinspektør Person 3 den 21. november 2006."

Hegnsynet gav sagsøger en frist på 6 uger til at gennemføre de pålagte arbej-
der og bestemte, at hver part skulle betale halvdelen af udgifterne til hegnsy-
net.

Den 28. februar 2007 skrev sagsøgers advokat til Hegnsynet og påstod sagen
afvist fra Hegnsynet, idet han tilkendegav sin utilfredshed med forløbet af
forretningen den 26. februar 2007, gjorde gældende, at skelplaceringen ikke
var underlagt Hegnsynets kompetence, og at Hegnsynet heller ikke havde haft
bemyndigelse til at pålægge sagsøger at lade en landinspektør fastlægge
skellet, ligesom han påtalte, at Hegnsynet uden sagsøgers samtykke havde
indhentet erklæring fra landinspektør Person 3.

Hegnsynet fastholdt sine afgørelser.

Herefter blev denne sag anlagt den 10. april 2007.

Under sagen anmodede sagsøger om en skelforretning.

Skelforretning blev afholdt den 26. november 2008 af landinspektør Person 4
under deltagelse af begge parter med advokater. Landinspektøren havde i
forvejen foretaget opmåling på stedet.

Det lykkedes ikke under skelforretningen at opnå forlig om skellets place-ring,
og landinspektøren traf derfor den 13. januar 2009 afgørelse, hvorefter skellet
blev fastlagt som forløbende i en ret linie fra et nyafsat søm i en hegnsstolpe i
det østlige hjørne til et nyafsat skeljernrør i det vestlige hjørne.

Der er enighed om, at de foreliggende landinspektørerklæringer er overens-
stemmende med hensyn til skellets placering.

Parternes synspunkter

Sagsøger har gjort gældende, at den af Hegnsynet trufne afgørelse er truffet

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 6/8

på et forkert og urigtigt grundlag og behæftet med såvel formelle som mate-
rielle fejl. Sagsøgtes påstand under hegnsynet vedrørte i realiteten en skel-
dragning, hvilket ikke er Hegnsynets kompetence, men skal afgøres under en
skelforretning efter udstykningsloven. Sagsøger har på intet tidspunkt ned-lagt
påstand om, at det eksisterende hegn er et fælleshegn. I hegnslovens § 37 er
der ikke hjemmel til at pålægge en part at gennemføre en skelforret-
ning, og Hegnsynet har i sin kendelse selvstændigt og uden hjemmel gen-
nemført en skeldragning, alene på grund af en ensidigt indhentet erklæring.
Hegnsynets kendelse er således behæftet med mangler i relation til hjemmel,
og afgørelsen opfylder ikke de almindelige bestemmelser i hegnslovens § 41.

Sagsøger har yderligere henvist til hævdsreglerne for så vidt angår hækkens
placering og anvendelsen af hækområdet og desuden til passivitetsbetragt-
ninger under henvisning til, at sagsøgte siden 2002 har accepteret sagsøgers
råden over arealet nord for lamelhegnet.

Sagsøger har endelig gjort gældende, at omkostningerne ved skelforretnin-gen
skal fordeles mellem parterne.

Sagsøgte har gjort gældende, at Hegnsynets kendelse af 28. februar 2007 er
korrekt og skal anerkendes af sagsøger. Det var med rette, at Hegnsynet i ef-
teråret 2006 udsatte hegnsynssagen og pålagde sagsøger at få en landinspek-tør
til at afsætte skel mellem ejendommene. Sagsøgte har her påpeget, at sagsøger
faktisk rettede henvendelse til landinspektør Person 3, men undlod at gøre
hegnsynet bekendt med landinspektørens udtalelse, da den gik sagsøger imod.
Skellinien er nu afsat ens af flere forskellige landin-spektører, hvor særligt den
seneste skelforretning har været særdeles grun-dig, med omhyggelig
gennemgang og vurdering af alle foreliggende oplys-ninger. Området mellem
lamelhegnet og skellet tilhører sagsøgte, og at sag-søger siden 2002 har
disponeret på forskellig vis over området, kan hverken udfra hævds- eller
passivitetsbetragtninger danne grundlag for erhvervelse af ejendomsret.
Sagsøger er derfor pligtig at fjerne den beplantning med mere, som han
uretmæssigt har foretaget på sagsøgtes side af skellinien, således at der kan
opsættes fælleshegn i skellinien, og det er dette, som Hegnsynsken-delsen helt
korrekt går ud på.

Rettens begrundelse og afgørelse

Sagsøgtes indbringelse for Hegnsynet var blandt andet begrundet i, at sagsø-
ger havde fjernet et fælleshegn, og uanset om det under hegnsynet kom frem,
at den reelle uenighed mellem parterne gik på skellets placering, finder retten
ikke grundlag for at fastslå, at Hegnsynets beslutning om at udsætte sagen på
skelforretning har været ugyldig.

Hegnsynet henviser i sin kendelse til skel som afsat af landinspektørfirmaet LE
34 A/S og senere bekræftet af landinspektør Person 3.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 7/8

Vedrørende skellinien har parterne erklæret sig enige om, at alle foreliggen-de
landinspektørerklæringer, herunder også erklæringen vedrørende den for-melle
skelforretning, der er foretaget under retssagen, fastlægger skellet ens.

Vedrørende skellets placering bemærker retten desuden, at der er enighed
mellem parterne om, at den tidligere hæk var placeret i skel.

Sagsøger har forklaret, at hækken forløb i en nogen lunde lige linie. Det har
formodningen for sig, at hækken er plantet i skellet, det vil sige med selve
hækstammerne placeret i skellinien.

Omkring fjernelsen af hækken i 2002 har sagsøgte og hendes svigersøn, der
personligt opsatte hegnet, forklaret, at de ikke fjernede hækplanter, men ale-ne
tilklippede hækken, så hegnet kunne opsættes så tæt som muligt på hæk-ken.
Efter forklaringerne under hovedforhandlingen kan det endvidere fast-slås, at
det ikke var sagsøgte, men sagsøger, der fjernede hækken, og at det først skete
efter, at hegnet var opsat.

Det nyopsatte hegn kan således ikke være opsat direkte i skellinien, men må
være opsat i en vis afstand syd for skellinien.

Retten lægger til grund, at skellet ligger i overensstemmelse med landins-
pektørerklæringerne.

Ifølge landinspektørernes rids slår lamelhegnet efter udhuset i det sydøstlige
hjørne af sagsøgers grund et knæk mod syd for derpå at fortsætte i en lige li-
nie ned til det sydvestlige hjørne af sagsøgers grund. Derved fremkommer på
den nordlige side af lamelhegnet en smal tilspidset bræmme mellem heg-net og
den skellinie, som landinspektørerne har afsat, og som forløber i en lige linie
øst-vest.

Denne bræmme hører således til sagsøgtes ejendom.

Sagsøger har rådet over bræmmen ved at foretage beplantning, opsætte be-
fæstigelse med mere.

Hegnsynets kendelse af 28. februar 2007 pålægger sagsøger at reetablere
forholdene med henblik på, at der kan opsættes et fælles hegn i skellinien.
Disse tiltag findes som forudsætningsvise for opsættelsen af fælleshegn at
ligge inden for Hegnsynets kompetence efter hegnslovens § 41.

I relation til parternes påstande under sagen finder retten herefter, at sagsøg-tes
påstand om stadfæstelse af Hegnsynskendelsen skal tages til følge, mens de
øvrige påstande bortfalder som følge af, at der er enighed mellem parter-ne
om, at skellet ligger på den linie, hvor den tidligere hæk var placeret, og at et
fælleshegn i form af hæk eller andet skal placeres i dette skel.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74



/

Side 8/8

Efter sagens resultat skal sagsøger betale sagsomkostninger til sagsøgte, og der
findes ikke grundlag for at pålægge sagsøgte at refundere sagsøger no-gen del
af omkostningerne ved skelforretningen.

Sagsomkostningsbeløbet fastsættes med 20.000 kr. med tillæg af moms til
dækning af udgift til advokat. Retten har herved blandt andet taget hensyn til
sagens forløb, herunder at forberedelsen har været kompliceret af forhold, som
primært skyldes sagsøgers dispositioner.

Thi kendes for ret:

Hvidovre hegnssyns kendelse af 26. februar 2007 stadfæstes.

Sagsøger skal inden 14 dage betale 25.000 kr. i sagsomkost-ninger til
Sagsøgte.

Dommer

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D74