Denne afgørelse vedrører spørgsmålet om, hvorvidt fogedretten har saglig kompetence til at tvangsinddrive sagsomkostninger til Tandskadeankenævnet
Ret: Retten i Roskilde (1. instans)
Faggruppe: Fogedsag — Almindelig fogedsag
Sagsemner: Pengekrav;

Retten i Roskilde

Den 13. august 2021 kl. 10:00 blev fogedretten sat af Dommer.   

Der blev foretaget FS 22-9308/2020   

Tandskadeankenævnet   
Svanemøllevej 85 2, sal
2900 Hellerup
mod   
Modpart   

Ingen indkaldt eller mødt.   
Intet fremlagt.   

Kendelse

Denne afgørelse vedrører spørgsmålet om, hvorvidt fogedretten har
saglig kompetence til at tvangsinddrive sagsomkostninger til
Tandskadeankenævnet.   

Sagens oplysninger  

Ved Retten i Lyngbys beslutning af 12. august 2020 blev Modpart
pålagt at betale 20.000 kr. i sagsomkostninger til
Tandskadeankenævnet.  

Den 21. oktober 2020 indgav nævnet fogedrekvisition i sagen.   

Retten har under sagsbehandlingen truffet forskellige delafgørelser.   

Denne delafgørelse træffes ex officio, jf. princippet i retsplejelovens §
232.   

Rettens begrundelse og resultat  

Det hedder i retsplejelovens § 478 om grundlaget for fogedrettens
tvangsinddrivelse bl.a.:   

”
Tvangsfuldbyrdelse kan ske på grundlag af

1. domme og kendelser afsagt af domstole eller af andre myndigheder, hvis
afgørelser efter lovgivningen kan tvangsfuldbyrdes, betalingspåkrav med
påtegning efter § 477 e, stk. 2, samt beslutninger om sagsomkostninger truffet
af de nævnte myndigheder,”

B0533D89-2292-4002-8464-92CA41E5083C



Det hedder derudover i Gældsinddrivelseslovens § 1, stk. 1:   

”
Loven gælder for opkrævning og inddrivelse af fordringer med tillæg af renter, gebyrer
og andre omkostninger, der opkræves eller inddrives af det offentlige, jf. dog §§ 1 a og 1
b. Skatteministeren kan fastsætte regler om, at loven desuden finder anvendelse på
fordringer, der er fastsat ved lov eller i henhold til lov.

Bemyndigelsen er udnyttet ved bekendtgørelse nr. 188 af 9. marts 2020
om inddrivelse af gæld til det offentlige § 1, stk. 1, hvori det hedder:   

”Lov om inddrivelse af gæld til det offentlige gælder for opkrævning og inddrivelse af
fordringer med tillæg af renter, gebyrer og andre omkostninger, der opkræves eller
inddrives af det offentlige, herunder private og udenlandske fordringer på
underholdsbidrag, tilbagebetalingskrav fra A-kasser, fordringer på kontrolafgifter,
ekspeditionsgebyrer og rejsekortfordringer fra jernbanevirksomheder, fordringer på
gebyrer fra private klagenævn og krav fra Landsbyggefonden og Byggeskadefonden på
pligtige indbetalinger og bidrag efter lov om almene boliger m.v. og lov om
friplejeboliger, krav fra Byggeskadefonden vedrørende bygningsfornyelse på
ekstraordinære bidrag efter lov om byfornyelse og udvikling af byer, krav fra
Grundejernes Investeringsfond på pligtige indbetalinger efter lov om midlertidig
regulering af boligforholdene, krav fra administrator på indbetalinger fra ejeren efter lov
om tvungen administration af udlejningsejendomme, krav på licens og kontrolafgift fra
Danmarks Radio, krav fra godkendte undervisningsinstitutioner og krav vedrørende
bilsyn.”

Gældsinddrivelsesloven gælder for alle fordringer med tillæg af renter,
gebyrer og andre omkostninger, der opkræves eller inddrives af det
offentlige, herunder fordringer, som det offentlige inddriver på vegne af
andre. Det kan ifølge bemyndigelsen fastsættes, at også fordringer fra
private kan inddrives af restanceinddrivelsesmyndigheden, når
fordringen vedrører en opgave, der udføres for det offentlige, eller der
er en offentlig regulering af opgaven, f.eks. tilbagebetalingskrav fra
Akasser, krav på kontrolafgift fra trafikselskaber, fordringer fra private
klagenævn m.fl.

Som anført af Højesteret i afgørelsen trykt i Ugeskrift for Retsvæsen
2020.266 skal sagsomkostninger i civile sager og straffesager inddrives
af Gældsstyrelsen, hvis omkostningerne tilkommer det offentlige. I den
nævnte sag fandt Højesterets flertal med hjemmel i retsplejelovens §
143, at Advokatnævnet er en del af den offentlig forvaltning, og at de
forhold, at en væsentlig del af udgifterne til Advokatnævnet afholdes af
Advokatsamfundet, der ikke er at anse som en del af den offentlige
forvaltning, og at Advokatsamfundet sekretariatsbetjener
Advokatnævnet, ikke kunne føre til, at Advokatnævnet faldt uden for
begrebet det »offentlige« i gældsinddrivelseslovens forstand.
Tvangsinddrivelse af sagsomkostninger tillagt Advokatnævnet ved en
civil dom hørte derfor under Gældsstyrelsens kompetence.   

Spørgsmålene til bedømmelse er herefter, om Tandskadeankenævnet er
at anse som en del af den offentlige forvaltning og i benægtende fald,
om nævnets fordring på sagsomkostninger i en civil sag er en fordring,
der tilkommer det offentlige.   

B0533D89-2292-4002-8464-92CA41E5083C



Det hedder i lovbekendtgørelse nr. 995 af 14. juni 2018 under kapitel 3
og patienterstatning i § 19, stk. 6, jf. stk. 8:   

”
Stk. 6. Sundhedsministeren kan henlægge behandlingen af sager efter dette kapitel helt
eller delvis til en privat institution. Sundhedsministeren indgår i så tilfælde de
nødvendige aftaler herom.
…
Stk. 8. Henlægger sundhedsministeren sine beføjelser efter stk. 6 til en privat institution,
kan ministeren fastsætte regler om klageadgangen. ”

Bemyndigelsen er udnyttet ved bekendtgørelse nr. 494 af 3. maj 2018 §
1, (tidligere bekendtgørelse nr. 1264 af 28. oktober 2016), hvori det
bl.a. hedder:   

”§ 1
Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning modtager, oplyser og afgør følgende sager om
erstatning efter lov om klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet (klage-
og erstatningsloven):

(…)

3) skader forvoldt af privatpraktiserende autoriserede tandlæger, eller på
vegne af disse, jf. klage- og erstatningslovens § 19, stk. 2,

(…)

§ 2

” Afgørelser truffet af Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning kan indbringes for det
af Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning etablerede ankenævn
(Tandskadeankenævnet).”

I lovkommentaren til kapitel 3 i klage-og erstatningsloven af Kristina
Askjær, Peter Jakobsen og Niels Hjortnæs, 2. udg. 2017 side 148-149
hedder det bl.a.  i overensstemmelse hermed:   

”
6.2. Nærmere om Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning
…
Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning er en privat institution, der behandler
anmeldelser om erstatning for tandskader inden for følgende områder:

(…)   

Privatpraktiserende tandlæger i Danmark og på Færøerne

(…)

Det er Tryg Forsikring, der på vegne af Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning
varetager sagsbehandlingen i de enkelte sager. Tryg Forsikring overtog området fra
Codan fra 1. januar 2016. Sagerne behandles efter reglerne i klage- og erstatningsloven,
dog med den vigtige undtagelse, at undergrænsen for erstatning kun er 1.000 kr. ved
skader hos privatpraktiserende tandlæger. Erstatningsbeløb over 10.000 kr. finansieres af
regionerne. Erstatninger mellem 1.000 kr. og 10.000 kr. finansieres kollektivt af alle
privatpraktiserende tandlæger via en forsikringsordning. Erstatningsberegningen sker
efter lov om erstatningsansvar.

B0533D89-2292-4002-8464-92CA41E5083C



…

6.3. Tandskadeankenævnet

Afgørelser truffet af Tryg Forsikring kan påklages til Tandskadeankenævnet, der
organisatorisk henhører under Tandlægeforeningens Tandskadeerstatning og dermed har
status som et privat ankenævn. Ankenævnet for Patienterstatningen, der er nedsat af
staten og behandler sager fra Patienterstatningen, har ikke kompetence i forhold til
afgørelser truffet af Tryg Forsikring.

Tandskadeankenævnets kompetence hviler på lovhjemlen i KEL § 19, stk. 7. Hjemlen er
udnyttet af ministeren i ovennævnte bekendtgørelse nr. 1264 af 28. oktober 2016. ”

På den baggrund finder fogedretten, at Tandskadeankenævnet i
modsætning til Advokatnævnet ikke kan henregnes til begrebet ”det
offentlige” , således som dette begreb anvendes i
gældsinddrivelseslovens § 1, stk.1, og derfor ikke er omfattet af loven i
medfør af denne bestemmelse.   

Spørgsmålet er herefter, om inddrivelse af Tandskadeankenævnets
sagsomkostninger i en civil sag er en fordring, der tilkommer det
offentlige.

I gældsbrevslovens § 1, stk.1, 2. pkt. fremgår bl.a., at: ”
 Skatteministeren kan fastsætte regler om, at loven desuden finder
anvendelse på fordringer, der er fastsat ved lov eller i henhold til lov”  ,
og i den nævnte bekendtgørelse nr. 188 af 9. marts 2020 § 1, stk. 1, er
bemyndigelsen udnyttet for så vidt angår inddrivelse af: ” gebyrer fra
private klagenævn” . Hjemlen ti l at opkræve gebyrer for godkendte
private klagenævn findes i forbrugerklagelovens § 6 jf. bekendtgørelse
nr. 1885 af 8. december 2020 om gebyrer ved godkendte private klage-
eller ankenævn. Tandskadeankenævnet er ikke omfattet af denne
ordning.

Retten finder, at inddrivelse af tilkendte sagsomkostninger i en civil sag
for et privat ankenævn ikke kan sidestilles med inddrivelse af gebyrer
for et privat godkendt klagenævn, der er fastsat ved lov eller ved
bemyndigelse i henhold til lov.   

På den baggrund har fogedretten den nødvendige saglige kompetence til
at tvangsinddrive fordringen med hjemmel i retsplejelovens § 478,
stk.1, nr. 1).

Derfor bestemmes  

Retten i Roskildes fogedafdeling har saglig kompetence til at behandle
denne sag.   

Sagen udsat på berammelse af udlægsmøde.   

Fogedretten hævet.   

Dommer   

B0533D89-2292-4002-8464-92CA41E5083C



 

B0533D89-2292-4002-8464-92CA41E5083C