Højesteret stadfæster landsrettens afgørelse, idet Højesteret finder på det foreliggende grundlag, at afgørelsen af sagerne navnlig beror på konkrete bevisvurderinger, og at sager... Vis mere
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Retspleje og civilproces;
Skat;

/

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt fredag den 9. april 2021

Sag BS-43529/2020-HJR

Skatteministeriet
(advokat Steffen Sværke)

mod

Viking Life-Saving Equipment A/S
(advokat Lasse Esbjerg Christensen)

og

Sag BS-43526/2020-HJR

Skatteministeriet
(advokat Steffen Sværke)

mod

Indkærede A/S, tidligere Kærende A/S
(advokat Lasse Esbjerg Christensen)

I tidligere instanser er afsagt kendelse af Retten i Esbjerg den 24. august 2020
(BS-50961/2018-ESB) og af Vestre Landsrets 14. afdeling den 22. oktober 2020
(BS-32876/2020-VLR).

I påkendelsen har deltaget tre dommere: Lars Hjortnæs, Oliver Talevski og Jan
Schans Christensen.

Påstande
Kærende, Skatteministeriet, har nedlagt påstand om, at sagerne henvises til be-
handling i landsretten som 1. instans.



/

2

Indkærede, Viking Life-Saving Equipment A/S og Indkærede A/S, tidligere
Kærende A/S, har ned-lagt påstand om, at landsrettens kendelse stadfæstes.

Sagsfremstilling
SKAT (nu Skattestyrelsen) forhøjede ved afgørelse af 4. juli 2012 den skatteplig-
tige indkomst for Viking Life-Saving Equipment A/S og sambeskatningsind-
komsten for Indkærede A/S, tidligere Kærende A/S for indkomstårene 2006 -
2009 med i alt 165.872.000 kr. Den skattemæssige forhøjelse var en følge af
SKATs vurdering af, at Vikings selvangivne priser for varesalg til udenlandske
datterselskaber ik-ke var i overensstemmelse med armslængdeprincippet i
ligningslovens § 2, idet armslængdeintervallet ifølge SKAT skulle fastsættes
svarende til det såkaldte interkvartile interval. Af afgørelsen fremgår herom bl.a.:

”SKAT har anvendt databasen AMADEUS som tager udgangspunkt i pa-
neuropæiske selskaber der udfører de sammen funktioner og påtager sig de
samme risici som salgs- og serviceselskaberne i Viking-koncernen.

I henhold til TPG 3.57 kan der i nogle situationer være mere rigtigt at an-
vende statistiske redskaber for at eliminere eventuelle observationer der er
mindre sammenlignelige end resten. Et af de foreslåede redskaber er at an-
vende interkvartil intervallet. Benchmarkets armslængdeinterval (inter-
quartile range) er herefter intervallet mellem 1. og 3. kvartil justeret for ka-
pitalbindinger.

Ved anvendelse af ”Return on total costs (ROTC)” som Profit Level Indica-
tor (PLI) fås et interkvartil interval på 1,83 % - 7,72 %, med en median på
3,10%.

Som det fremgår af bilag 2 ligger datterselskabernes indtjening for største-
delens vedkommende langt uden for interkvartil interval, hvorfor prisfast-
sættelsen af de kontrollerede transaktioner ikke har været i overensstem-
melse med ligningslovens § 2.”

Landsskatteretten nedsatte ved afgørelser af 27. september 2018 den skattemæs-
sige forhøjelse for Viking og Indkærede A/S, tidligere Kærende A/S til samlet
84.523.000 kr. Landsskat-teretten fandt, ligesom SKAT, grundlag for at anvende
det interkvartile interval, idet landsskatteretten herom anførte bl.a.:

”Ved fastsættelse af armslængdeintervallet anvendes det interkvartile in-
terval for servicestationerne, jf. OECD Transfer Pricing Guidelines 2010
pkt. 3.57, da de koncerneksterne servicestationer ikke kan anses for fuld-
stændig sammenlignelige hvad angår produktsammensætning og udførte
funktioner.



/

3

…

Armslængdeintervallet udgør herefter 3,40 % - 9,92 % (Return on Total
Costs) med en median pa 7,19 %. Forhøjelserne for de enkelte indkomstår
kan således fastsættes ved justering til medianen for de salgsselskaber, der
har en Return on Total Costs på mere end 9,92 %.”

Viking og Indkærede A/S, tidligere Kærende A/S anlagde den 21. december 2018
sagerne ved Retten i Esbjerg med påstand om, at den skattepligtige indkomst og
sambeskatningsind-komsten for 2006 - 2009 skulle nedsættes med de forhøjelser,
der er foretaget i landsskatterettens afgørelser. Viking og Indkærede A/S, tidligere
Kærende A/S anmodede om, at sa-gerne blev behandlet i forbindelse med
hinanden ved byretten under medvir-ken af 3 dommere.

Skatteministeriet nedlagde påstand om frifindelse og tilsluttede sig anmodnin-gen
om, at sagerne blev behandlet i forbindelse med hinanden. Skatteministeri-et
anmodede endvidere om, at sagerne blev henvist til behandling i landsretten som
1. instans.

Retten i Esbjerg bestemte ved retsbog af 8. november 2019, at sagerne skulle be-
handles i forbindelse med hinanden, jf. retsplejelovens § 254, stk. 1, og henviste
ved kendelse af 24. august 2020 sagerne til behandling ved landsretten, jf. rets-
plejelovens § 226, stk. 1.

Landsretten afviste ved kendelse af 22. oktober 2020 at behandle sagerne som 1.
instans og hjemviste sagerne til byretten. Af landsrettens begrundelse fremgår
bl.a.:

”Sagen vedrører spørgsmålet, om hvorvidt Viking Life-Saving Equip-
ment A/S har solgt varer til koncernforbundne selskaber i overensstem-
melse med armslængdeprincippet i ligningslovens § 2.

Afgørelsen beror i første omgang på en konkret bevisvurdering af, om
transfer pricing-dokumentation giver skattemyndighederne et tilstræk-
keligt grundlag for at vurdere, om armslængdeprincippet har været
overholdt.

Spørgsmålet om anvendelsen af det interkvartile interval, som efter
Skatteministeriets opfattelse er et spørgsmål af principiel karakter, vil
alene blive aktuelt, såfremt der ikke har været handlet på armslængde
vilkår.



/

4

Under disse omstændigheder og efter en samlet vurdering af sagerne i
øvrigt findes betingelserne for at henvise sagerne til landsretten i med-før
af retsplejelovens § 226, stk. 1, ikke opfyldt.”

Skatteministeriet kærede den 6. november 2020 landsrettens kendelse til Hø-
jesteret. Kæremålet er rettidigt, idet landsrettens kendelse af 22. oktober 2020 blev
gjort tilgængelig på sagsportalen den 23. oktober 2020, jf. Højesterets ken-delse af
11. februar 2020 (UfR 2020.1336).

Anbringender
Parterne har gentaget deres anbringender.

Skatteministeriet har herudover oplyst for Højesteret bl.a., at Skattestyrelsen ef-ter
fast administrativ praksis anvender det interkvartile interval i alle afgørelser om
transfer pricing.

Højesterets begrundelse og resultat
Kæremålet angår henvisning til landsretten efter retsplejelovens § 226, stk. 1, af to
sager om skattemyndighedernes skønsmæssige ansættelse af skattepligtig
indkomst i henhold til ligningslovens § 2 og den dagældende skattekontrollovs § 3
B, stk. 5 og 8, jf. § 5, stk. 3.

Højesteret finder på det foreliggende grundlag, at afgørelsen af sagerne navnlig
beror på konkrete bevisvurderinger, og at sagerne dermed ikke rejser sådanne
principielle spørgsmål, at betingelserne for henvisning til landsretten er opfyldt.

Højesteret stadfæster derfor landsrettens kendelse, således at sagerne sendes til
byretten til fortsat behandling.

THI BESTEMMES:

Landsrettens kendelse stadfæstes.

I sagsomkostninger for Højesteret skal Skatteministeriet betale i alt 5.000 kr. til
Viking Life-Saving Equipment A/S og Indkærede A/S, tidligere Kærende A/S.

Det tilkendte beløb skal betales inden 14 dage efter denne højesteretskendelses
afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.



/