Sagen angår, om sagsøger har krav på at få udleveret eller destrueret hele eller dele af en kopi af hans dagbog, som er i myndighedernes besiddelse
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Menneskerettigheder;
Ophavsret og eneret;
Retspleje og civilproces;

/

Dom i sag om myndigheds kopiering og
opbevaring af forfatters dagbog

Dom afsagt: 6. september 2023

Ikke medhold til dansk forfatter, der ville have PET og Rigsarkivet til at udlevere eller destruere kopier af

hans personlige dagbog i

myndighedernes besiddelse

Forfatteren var i 1981 blevet anholdt og sigtet for overtrædelse af straffelovens § 108 ved at have haft
ulovlig forbindelse med fremmed efterretningstjeneste. I forbindelse med en samtidig ransagning af
forfatterens bopæl kom PET i besiddelse af hans dagbog. I 1982 blev sagen afgjort med et tiltalefrafald,
hvorefter forfatteren fik den originale dagbog tilbage. PET beholdt en kopi af dagbogen, hvilket forfatteren
blev opmærksom på i 2009. Herefter søgte forfatteren gennem flere år at få myndighederne til at udlevere
eller destruere de omhandlede dagbogskopier.

Forfatteren anførte en række forskellige juridiske synspunkter til støtte for sit krav om
udlevering/destruktion af dagbogskopierne.

Landsretten fandt, at PET’s opbevaring af dagbogskopien frem til beslutning om arkivering i 2010 var sket
af hensyn til varetagelsen af tjenestens opgaver. Opbevaringen frem til dette tidspunkt kunne derfor ikke
kritiseres. Landsretten udtalte bl.a., at efterforsknings- og retsplejehensyn gik forud den omstændighed, at
forfatterens dagbog var omfattet af ophavsretlig eneret. Landsretten fandt imidlertid, at PET i forbindelse
med arkivering af akterne fra straffesagen mod forfatteren ikke havde iagttaget artikel 8 i Den Europæiske
Menneskerettighedskonvention om ret til respekt for bl.a. privatliv. PET burde have foretaget en vurdering
af, om det var nødvendigt og proportionalt at arkivere hele dagbogskopien, herunder forfatterens
personlige og private notater og optegnelser, som ikke havde haft betydning for straffesagen mod
forfatteren eller for efterretningstjenestens arbejde i øvrigt.

Dele af dagbogen havde utvivlsomt historisk interesse, og i hvert fald disse dele skulle der ske arkivering
af. Derfor kunne forfatteren ikke få medhold i sit krav om, at myndighederne skulle udlevere eller destruere
hele dagbogskopien. Da dagbogen ikke var fremlagt under sagen, var landsretten ikke i stand til at vurdere
enkeltsider i dagbogen. Derfor kunne forfatteren heller ikke få medhold i sit subsidiære krav om, at
myndighederne skulle udlevere eller destruere hele dagbogen, bortset fra nogle nærmere opregnede
dagbogssider.

Forfatteren havde fri proces, og sagen blev ført af Dansk Forfatterforening som mandatar for forfatteren.