Sagen vedrører, om sagsøgerens eventuelle krav i henhold til lov om klage og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet er anmeldt rettidigt, eller om det er forældet
Ret: Retten i Viborg (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Forvaltningssag;
Sociale forhold;

RETTEN / VIBORG





Udskrift af dombogen

DOM

Afsagt den 7.januar 2019 i sag nr. BS 1-880/2017:


vi 

8600 Silkeborg
mod
Styrelsen for Patientsikkerhed
Ankenævnet for Patienterstatning
Finsensvej 15
2000 Frederiksberg



Sagens baggrund og parternes påstande
Sagen vedrører, om sagsøgerens eventuelle krav i henhold til lov om klage-
og erstatningsadgang inden for sundhedsvæsenet er anmeldt rettidigt; eller
om det er forældet.

Sagsøgeren har nedlagt påstand om, at sagsøgte tilpligtes at anerkende; at
sagsogerens eventuelle krav på erstatning ikke er forældet, og at sagen
hjemvises til Patienterstatningen til realitetsbehandling.

Sagsøgte har nedlagt påstand frifindelse.

Sagen er anlagt den 15. august 2017.

Oplysningerne i sagen
 blev født den 4. august 2010 på Regionshospitalet
i Silkeborg.

Den 1. maj 2016 anmeldte  på vegne af
 skaden til Patienterstatningen.

Patienterstatningen traf den 24 juni 2016 afgørelse i sagen, hvoraf bl.a.
fremgår:



Afgørelse
Erstatningskravet er forældet, og vi kan derfor ikke behandle sagen.
Afgørelsen er truffet efter lov om klage- 0g erstatningsadgang inden

for sundhedsvæsenet $ 59. stk 1.


Sagsfremstilling
Du skriver i anmeldelsen; at du søger erstatning for, at den langtrukne
fødsel af 
fik en hjerneblødning.


Du oplyser 1 anmeldelsen, at  efterfølgende fik epileptiske
anfald, og at hun har fàet konstateret fokal epilepsi.


Du oplyser også, at du 12. august 2010 blev klar over; at der var tale
0m en skade.


Vi har på baggrund af oplysningerne i anmeldelsen; journalmateriale
fra Regionshospitalet Silkeborg 0g journalmateriale fra Arhus
Universitetshospital, Århus Sygehus lagt_ folgende hændelsesforløb til
grund for afgørelsen:


 blev 4. august 2010 født på Regionshospitalet Silkeborg efter
igangsættelse og en kompliceret fødsel hvor man anvendte sugekop
tre gange. Umiddelbart var  velbefindende, men hun udviklede
krampetilfælde,	0g	hun	blev derfor indlagt på	Arhus
Universitetshospital, Skejby Sygehus, hvor man konstaterede, at


Herefter tilkom øget hovedomfang (Hydrocephalus), 0g efier at man
to gange havde foretaget udtømning af væske på Arhus
Universitetshospital, Skejby Sygehus, fik  7 september 2010 på
Århus Universitetshospital, Århus Sygehus anlagt et kateter (Ommaya
Reservoir).

Ved kontrol 7. oktober 2010 pà Århus Universitetshospital, Århus
Sygehus gik det godt. Det fremgår af journalmaterialet, at  kun
havde fået udtømt væske en enkelt gang efter anlæggelsen af kateter.

Den 15. september 2011 fik  på Århus Universitetshospital,
Århus Sygehus kateteret fjernet. Indgrebet forlob ukompliceret, 0g


Det fremgår af journalmaterialet fra Århus Universitetshospital,
Århus Sygehus, al  30. august 2015 blev indlagt med el
krampeanfald. Herefter iværksatte man forskellige undersøgelser,
herunder MR-skanning som viste følger efter den tidligere
drænanlæggelse. Den 17.januar 2016 blev  igen indlagt med et

krampeanfald . Man vurderede, at der var tale om epilepsi, og 
blev sat i medicinsk behandling.


Begrundelse


Lov 0ml klage- og erstatningsadgang inden for sundhedsvæesenet
gælder kun for skader, der er anmeldt til Patienterstatningen senest 3
àr efter, at den erstatningsberettigede har fàet eller burde have fäet
kendskab til skaden. Det står i lovens $ 59, stk. 1.


Vi har vurderet, at du senest i september 2010 fik kendskab til, at der i
forbindelse med behandlingen eventuelt var sket en skade.


Vi har herved lagt vægt på, at  havde en langtrukken fodsel,
hvor der måtte bruges sugekop tre gange. Det fremgar af
journalmaterialet, at  efter fødslen i august 2010 udviklede
krampetilfælde, 0g at man på Århus Universitetshospital, Skejby
Sygehus konstaterede, at der var tale om en hjerneblødning.


Vi har også lagt vægt på, at det fremgår af journalmaterialet, at der
tilkom øget hovedomfang, 0g at  på Århus Universitetshospital,
Århus Sygehus 7 september 20/0 fik anlagt et kateter. Kateteret blev
fjernet 15. september 2011.


Vi har endelig lagt vægt på, at du oplyser i anmeldelsen; at du 12.
august 2010 blev klar over, at der var tale om en skade.


Forældelsesfristen pà 3 år begynder at løbe fra det tidspunkt, hvor
patientenlpartsrepræsentanten fik eller burde have fået kendskab til,
at der i forbindelse med behandlingen muligvis er sket en skade.
Derimod er tidspunktet for kendskabet til skadens omfang 0g
følgevirkninger uden betydning for spørgsmålet om forældelse.


Det har heller ingen betydning for spørgsmålet om forældelse, al
patienten/partsrepræsentanten ikke tidligere var opmærksom på
muligheden for at søge erstatning hos Patienterstatningen:


Vi har først modtaget anmeldelsen 1. maj 2016, hvilket er mere end 3
år efter; at du fik kendskab til, at der i forbindelse med behandlingen
muligvis er sket en skade. Kravet er derfor forældet.

Vi gør opmærksom_ på, at den 3-årige forældelsesfrist i KEL $ 59, stk.
1, går forud for den 10-årige forældelsesfrist i KEL $ 59, stk. 2 Den
10-årige forældelsesfrist er derfor uden betydning for sagen.





Patienterstatningens afgørelse blev indbragt for Ankenævnet for Patienter -
statningen; som den 19.maj 2017 traf afgorelse, hvoraf følgende bl.a. frem-
går:






AFGØRELSE
Ankenævnet er enig i Patienterstatningens afgørelse af 24. juni 2016,
som derfor stadfæstes.



Sagen er anmeldt til Patienterstatningen senere end 3 år efter; at
 fik eller burde have fået kendskab
til skaden, hvorfor kravet er forældet.



Sagens forløb

Patienterstatningen traf den 24. juni 2016 afgørelse om, at sagen ikke
kan behandles, fordi  forst har anmeldt
erstatningskravet mere end 3 är efter, at han fik eller burde have fået
kendskab til skaden. Afgørelsen blev truffet efter $ 59, stk. / i klage-
og erstatningsloven.




Begrundelse for afgørelsen
Erstatningskrav skal anmeldes til Patienterstatningen senest 3 àr
efter, at den, der har ret til erstatning (her forældrene) har fået eller
burde have fäet kendskab til skaden. Det følger af $ 59, stk. 1, i klage-
0g erstatningsloven:

Ankenævnet for Patienterstatningen vurderer; at  krav
vedrørende behandlingen pà Regionshospitalet Silkeborg den 4
august	2010	er forældet.	Derfor stadfæster ankenævnet

Patienterstatningens afgørelse af 24. juni 2016 om, at sagen ikke kan
behandles.

 har anmeldt erstatningskravet til
Patienterstatningen mere end 3 år efter; at de fik eller burde_have fået
kendskab til, at der eventuelt var opstået en skade i  hjerne
som folge af fødselsbehandlingen.

Ankenævnet bemærker følgende til afgørelsen:

 blev født på Regionshospitalet Silkeborg den 4. august 2010 0g
modtog i den forbindelse fødselsbehandling. Hun blev forløst med
sugekop efter flere træk. Fødslen var kompliceret.

Patienterstatningen modtog anmeldelsen fra 
den 1. maj 2016.


Ankenævnet vurderer lige som Patienterstatningen, at forældrene
allerede 1 efteråret 2010 Var eller burde væere bekendt med, at der
eventuelt var opstået en skade 1  hjerne som følge af
fødselsbehandlingen

1 efteråret 2010 fik  enkelte kramper, og hun fik konstateret en
blødning i	hjernen. Hun fik efterfølgende konstateret et
behandlingskrævende oget hovedomfang på grund af øget tryk
indefra. Hun fik derfor i september 2010 anlagt et Ommava Reservoir.
Reservoiret blev fjernet igen efter 1 år.  gennemgik i efteråret
2010 adskillige undersøgelserlbehandlinger i relation tit generne i sit
hoved, herunder operation i forbindelse med anlæggelse af Ommavya
Reservoiret.

Ved en efterfølgende samtale med forældrene omkring fødselsforløbet
på Regionshospitalet Silkeborg den 24. september 2010, er det
noteret, at forældrene var frustrerede over fødselsforløbet. Det er bla.
noteret, at forældrene ved samtalen blev oplyst om, at det ikke kunne
udelukkes, at blødningen i  hjerne kunne være forårsaget af
fodslen; og at en anden årsag heller ikke kunne udelukkes. Det er
endvidere noteret, at de blev oplyst om muligheden for at klage over
fødselsbehandlingen til Patientklagenævnet . Det fremgår, at
forældrene fik en kopi af notatet fra samtalen tilsendt efterfølgende.

 har i anmeldelsen til Patienterstatningen
oplyst, at han blev klar over; at der var tale om en skade den 12.
august 2010.

Kendskabet til skadens omfang og følgevirkninger er uden betydning
for sporgsmålet om forældelse. Det betyder, at man eksempelvis ikke
kan vente med at anmelde et erstatningskrav; til man får vished om, at
der eksempelvis er varige gener som folge af en behandlingsskade.
Det forhold, aI  fik krampetilfælde 1 august 2015, 0g al
diagnosen epilepsi først blev stillet i januar 2016, kan derfor ikke
ændre på vurderingen.


3-års fristen forlænges ikke, selvom den sene anmeldelse af
erstatningskravet alene skyldes manglende kendskab til retsreglerne.
Selvom forældrene ikke fik information om muligheden for at anmelde
et erstatningskrav til Patienterstatningen
informationen pà et sent tidspunkt kan 3-års fristen ikke forlænges.

Der er dermed gået mere end 3 år, fra forældrene fik eller burde have
fået kendskab til den eventuelle skade, til skaden blev anmeldt til
Patienterstatningen.

Sagen afvises derfor som forældet.






 har forklaret, at hun blev indlagt den 1. august
2010, da hun var gået 14 dage over sin fødselstermin . Hun fodte den 4
august, og hun følte, at det havde været et langtrukkent forlob.  var
stille; da hun blev født; men hun spiste; og hun scorede højt på skalaen. De
blev udskrevet om fredagen den 6. august, da alt på det tidspunkt så godt ud.
Den 12. august 2010 fik  nogle trækninger under amning; og de
ringede til sundhedsplejersken og skadestuen. De tog på skadestuen; og de
blev henvist til børneafdelingen til kontrol.  fik et nyt krampetilfælde.
og de blev kørt i ambulance til børneafdelingen. De var 1 panik og usikre.
Krampetilfældene_var forholdsvis korte, og de var stoppet ved ankomst til
børneafdelingen.  kom i observation og faldt til ro. Der blev taget
rygmarvsprøver;, og derefter blev der foretaget MR-scanning. Hun blev klar
over, at der var fundet noget herpå. De blev overført til Skejby med henblik
på at finde ud, hvorfor  fik krampeanfald, og de ville behandle
blødningen i hjernen, som blev fundet ved scanningen:
De blev spurgt til, om  fik ikke flere
krampeanfald. Undersøgelserne afklarede ikke, hvorfor der var en blødning i
hjernen hos  De fik at vide, at alt gik godt under indlæggelsen. Hun
blev udskrevet den 20. august 2010. De var til kontrol den 30. august 2010
for at måle  Ss: ' hoved. Hun blev i Viborg målt på en anden måde. De tog
derfor den 37. august til Skejby, og de blev samme dag indlagt. Lægen

tappede væske fra  hoved den 31. august eller den 1. september
2010. Det skete af tre omgange.  fik derfor anlagt reservoir den 7_
september 2010  fik det bedre efter tapningerne og indlæggelsen af
reservoir. De skulle derefter alene til kontrol hver tredje måncd på
forskellige afdelinger. De blev afsluttet senere fra øjenafdelingen; da 
havde en bygningsfejl, som intet havde at gore med fodslen. De blev
udskrevet kort efter den 7. september 2010, og da de var til kontrol 1
slutningen af september var alt godt, 0g  var i en god udvikling.
Samtalen den 24. september 2010 på Silkeborg Sygehus kom i stand, fordi
mange forskellige læger havde spurgt ind til fødselsforløbet. Der blev stillet
spørgsmål til, om fødslen var foregået korrekt. De fik derfor en samtale med
personalet for også derved at komme videre. De fik forklaret, at der ikke
umiddelbart var sket nogen fejl under fødslen fra sygehusets side. Hun
kunne ikke huske den artikel , som der blev henvist til. Dc talte om, hvorvidt
fødslen kunne væcre foregået anderledes. De havde aldrig fået et svar på,
hvad der konkret havde forårsaget skaderne; og hvorfor der gik 8 dage efter
fodslen; for  fik symptomer. De tænkte ikke på noget tidspunkt på at
anmelde sagen og søge erstatning:  var i en positiv udvikling; så det
tænkte de ikke på. De kunne ikke på det tidspunkt se, at der var noget at
klage over.

Den 8. august 2011 fik  endnu en MR-scanning med henblik på at fà
reservoiret fjernet. Det skete senere; og de blev udskrevet samme dag Den
23 . november 2011 fik de igen bekræftet; at alt var godt med 
trivedes i vuggestuen. De var fuldstændig afsluttet i forhold til fødslen på
det tidspunkt.  fulgte herefter den almindelige lægekontrol, og alt var,
som det skulle være. De havde fokus på, at alt var normalt.
Den 30. august 2015 blev  indlagt; da hun kastede op 0g var
ukontaktbar.  var
indlagt 3-4 dage; 0g der blev foretaget CT-scanning på grund af historikken:
Der var ikke nogen ny blødning i hjernen; så krampeanfaldene kunne ikke
umiddelbart forklares. Der blev foretaget en MR-scanning 0g  blev
udskrevet. Den 17. januar 2016 fik  sit andet krampeanfald. På
baggrund af MR-scanningen kunne det konstateres; at det var fødslen_som
var årsagen til epilepsien . Hun talte med patientvejledningen, og 
anmeldte skaden.
Hun var 1 2015 konceptchef ved et cateringfirma. Hun havde haft
familieorlov i de sidste to år på grund af mange undersøgelser af 
Sai havde i dag en meget høj dosering af medicin både morgen 0g aften:
 kunne ikke folge sin skole på grund af undersøgelser m.m. Hun var
meget syg; og det var en stor omvæltning for familien.
Hun tænkte ikke over kramperne umiddelbart efter fødslen. Hun blev rost
for sin håndtering af fødslen; selvom den var langtrukken. Hun havde fokus
på  Krisepsykologen på Skejby og flere læger havde henvist dem til
samtalen med fødeafdelingen og de personer, som havde medvirket ved
fødslen . Lægen havde artiklen med måske for at understøtte hans pointe.

Hun kunne kun huske; at der blev nævnt det, som stod i journalen. Der var
efterfølgende undren over, at fødeafdelingen ikke var skredet til kejsersnit
på et tidligere tidspunkt i fødselsforløbet.


 har forklaret; at han ikke havde noget supplerende
at forklare i forhold til det forløb, som  havde forklaret om Samtalen
den 24. september 2010 blev iværksat, da en masse læger skabte undren
over fødselsforlobet . Derfor ville de gerne have en forklaring 0g en
bekræftelse på, at alt var gået, som det skulle. Han kunne ikke præcist huske
indholdet af den artikel, som lægen havde med til mødet, men det var noget
statistik vedrørende konsekvenser efter fødsler. De talte om muligheden for
tidligere i fødselsforløbet at foretage kejsersnit; men konklusionen var , at
fødselslægen ville gentage forløbet, hvis samme situation skulle opstå igen.
De havde ikke fået nogen præcis forklaring på, hvorfor hjerneblødningen var
opstået. Fødselslægen satte spørgsmålstegn ved, om hjerneblødningen havde
noget fødslen at gøre; da der gik 8 dage, inden  fik symptomer. Lægen
gjorde opmærksom på klageadgangen; for det skulle han gøre. De sagde; at
alt var gået, som det skulle; og at alle procedurer var fulgt i fødselsforløbet.
De var fokuserede på  og hendes helbred, og de tænkte ikke over at
klage.

[ august 2015 blev han om morgenen ringet op om, at  var
ukontaktbar, og at hun var i kramper . Hans chauffør var praktiserende læge.
og de drøftede det gamle forlob. Han hoppede ind i ambulancen og kørte
med til Skejby. Epilepsien var en folge af arvævsdannelsc i  hjerne;
som blev konstateret ved MR-scanningen i oktober 2016. De fik svaret fra
scanningen i november. De havde aldrig tidligere hort, at der var en risiko
for. at dette kunne opstå på et senere tidspunkt. De var afsluttet fra alle
afdelinger med oplysning om; at der ikke ville blive nogen følger af
komplikationere i forbindelse med fødslen: De begyndte at snakke om at
klage. efter at  fik sit andet epilepsianfald. Han lavede anmeldelsen og
anførte; at skaden var sket i august 2010 Det var en fejl og udtryk for en
forhastet konklusion fra hans side. Det var først i 2015. at han fik at vide; at
der var sket en skade med arvæv.
Han blev vejledt af patientvejlederen ved region Midtjylland . Han fik at
vide; atder var 10 års forældelse; og at han sagtens selv kunne udfylde
anmeldelsen; da systemet var beregnet herpå. Han arbejdede fortsat fuld tid.
 havde de talt mcd ved en konsultation for
anlæggelse af reservoir. De spurgte ham om, hvorfor blødningen var sket, 0g
han sagde, at det kunne skyldes et tryk. Lægen havde bragt emnet op. Efter
samtalen den 24. september 2010 vidste de fortsat ikke, hvad der havde
forårsaget hjemeblødningen hos 


Parternes synspunkter
Sagsøgeren har procederet sagen i overensstemmelse med påstandsdoku-
mentet, hvoraf folgende bl.a. fremgår:

@  adskillige gange efter sin fødsel blev tilset
på henholdsvis Pædiatrisk Ambulatorium; Neurokirurgisk Afdeling,
Øjenafdelingen, Center for Hæmofili og Tombose samt hos egen læge
og sundhedsplejerske uden at der på nogen màde var mistanke om, at
hun havde pådraget sig varige gener eller en skade efter sin fødsel,
4 sagsøger ikke på noget tidspunkı i årene efter 
fodsel havde grund til at tro, at hun havde pådraget sig en
erstatningsberettiget skade, herunder varigt men, i forbindelse med
hendes fødsel,
a1 sagsøger gjorde hvad de kunne for at sikre, at alt var som det skulle
væere,
aLsagsøger ved hver eneste konsultation efter fodslen blev forsikret
0nl, at  var en sund og rask pige,

@L  oplevede sit første epileptiske anfald den
30. august 2015, hvorfor sagsøger tidligst på dette tidspunkt kan have
været bevidst om, al  var blevet påfort en
erstatningsberettiget skade ved sin fødsel,
4 sagsøger først ved diagnosticeringen af epilepsi i januar 2016 blev
fuldt klar over, at  havde pådraget sig en
erstatningsberettiget skade ved sin fodsel den 4. august 2010,
at forældelsesfristen dermed tidligst kan regnes fra den 30. august
2015 eller den 17.januar 2016, jf. lov om klage og erstatningsadgang
inden for sundhedsvæsenets $ 59.

@L sagsøgers værger har befundet sig 1 undskyldelig uvidenhed,
hvorfor forældelsesfristen er suspenderet indtil sagsøgers værger var
klar over; at  var blevet pådraget en skade,
aL forældelsesfristen således først løber fra det tidspunkt, hvor
sagsøgers værger har eller burde have fået kendskab til, at der er
sket en skade, 0g at skaden kan være en følge af behandlingen, jf
U.2003.0 H hvor Højesteret udtalte: 7 (	at forældelsesfristen forst
skal regnes fra det tidspunkt, hvor den erstatningsberettigede har
fäet eller burde have fået kendskab til ikke alene selve skaden; men
også til, at denne kunne være forårsaget af sygehusets behandling
eller muligvis kunne være undgåetved en anden behandling, 0g
dermed til, at der kan være grundlag for et krav om erstatning efter
patientforsikringsloven (nu klage 0g erstatningsloven) .
@1 der ikke før  oplevede sit første epileptiske
anfald den 30. august 2015, havde været symptomer på, at der Var

sket en skade, og at sagsogers værger derfor ikke var klar over, at der
var indırådı en skade forend  blev
diagnosticeret med epilepsi,
@L sagsogers værger var afhængige af de informationer som de fik af
de lægefaglige eksperter; 0g at sagsøgers værger på denne baggrund
ikke har været af det indtryk; at der var tale om tegn på en skade ved
handlingen, hvorfor de ikke burde have fået kendskab hertil,

4L en potentiel skadevoldende handling desuden ikke får den 3-årige
frist til at løbe, hvis der ikke er symptomer på en skade, jf. s. 583 i
"Erstatning inden for sundhedsvæsenet" skrevet af Kristina Sprove
Askjær, Peter Jakobsen og Niels Hjortnæs,



aL forældelsesfristen dermed tidligst kan regnes fra den 30 august
2015 eller den 17. januar 2016, jf. lov omn1 klage- 0g erstatnings-
adgang inden for sundhedsvæsenet $	59,	stk:.	1 ,	0g

aL såfremt sagsøger havde anmeldt skaden tidligere end sket, ville
sagen være blevet afvist med henvisning til, at der ikke var indtrådt en
erstatningsberettiget skade.



Vedrørende de af sagsøgte fremhævede afgørelser, gøres det
gældende:
at FED2006.99 ikke kan anvendes til støtte for sagsøgtes påstand, idet
skadelidtes værger først anmeldte skaden 8 år efter fødslen, idet de på
dette tidspunkt havde læst en avisartikel om et lignende fødselsforløb,

at skadelidtes værger i FED2006.99 umiddelbart efter fødslen havde
en drøftelse med en kontakısygeplejerske om problemerne med at få et
barn med handicap; hvorved skadelidtes værger var bekendt med aI
skadelidte var pådraget et handicap;

a1 afgørelsen i FED2006.99 endvidere ikke er anvendelig til støtte for
sagsøgtes påstand, idet Landsretten 1 sin begrundelse udtaler, al
skadelidte efter al sandsynlighed ville udvikle et psykisk og fysisk
handicap, hvilket er i direkte modstrid med nærværende sag, hvor
sagsøgers værger efter fodslen gentagne gange blev forsikret om, al
sagsøger var en sund og rask pige, 0g

@L afgørelsen i Vestre Landsrets dom af 31. januar 2017 heller ikke
kan anvendes til støtte for sagsøgtes påstand, idet skadelidte i denne
sag blev reopereret hhv: 4 og 5 gange inden for de første år, ligesom

at skadelidte modtog kr. 32.000,00 i kompensation på grund af det
dårlige resultat.


Skulle Retten mod forventning lægge til grund at sagsøgers værger
var klar over; at  var blevet pådraget en
skade i forbindelse med fødslen; gøres det gældende:


4 det forhold, ai sagsøgers værger gentagne gange var blevet
forsikret og tilsikret af flere læger 0n, at 
ikke ville få varige gener af fødslen, samt at det var sædvanligt ved
fodsel al trække 3 gange 1 sugekoppen, 1 dette konkrete tilfælde
medfører suspension af forældelsesfristen, idet sagsøger uden tvivl
har befundet sig i en undskyldelig uvidenhed, bl.a. pä baggrund af de
gentagne lægefaglige forsikringer herom.



Sagsøgte har procederet sagen i overensstemmelse med påstandsdokumen -
tet, hvoraf følgende bl.a. fremgår:



Retsgrundlaget
Efter klage- 0g erstatningslovens $ 59, stk 1 skal erstatningskrav
være anmeldt til Patienterstatningen 7 senest 3 àr efter; at den
erstatningsberettigede har fået eller burde have fået kendskab til
skaden

Ved skaden forstås den skade, som patienten er påført som led i
behandlingen, ikke de enkelte følgevirkninger af skaden, der løbende
viser sig, jf. Vestre Landsrets dom af 31.januar 2017 i sag B-0516-16
og FED2006.99Ø.



Sidstnævnte sag handlede om en dreng der kom til verden ved en
unormal og kompliceret fødsel 0g i den forbindelse pådrog sig en
hjerneblødning: Østre Landsret fandt, at fristen efter klage- 0g
erstatningslovens $ 59, stk 1 måtte regnes fra det tidspunkt, hvor
forældrene burde have indset, at hjerneblødningen ville kunne have
folgevirkninger 1 form af et fysisk eller psykisk handicap.

Fristen efter $ 59, stk. 1, begynder således at løbe på det tidspunkt,
hvor patienten	eller i dette tilfælde dennes værger	burde have
indset; at der som led i behandlingen muligvis er indtrådt en skade,





Rettens begrundelse og afgorelse

Det er uomtvistet, at  den 4. august 2010 blev født
efter et kompliceret fødselsforløb, hvor der blev anvendt sugekop flere
gange. Det blev kort efter fødslen konstateret, at  havde en blødning i
hjernen; og efter at der to gange blev foretaget udtømning af væske fra
 hoved, blev der godt en måned efter fødslen ved en operation anlagt
et Ommaya Reservoir.

 har begge forklaret; at de i forbindelse
med behandlingsforløbet efter fødslen flere gange mødte undren fra
hospitalspersonale over forlobet af selve fødslen, herunder vedrørende
hvorfor derikke blev truffet beslutning om, at  skulle fode ved
kejsersnit. Den 24. september 2010 havde 
en samtale med en jordemoder og en læge fra gynækologisk
ambulatorium ved Regionshospitalet Silkeborg vedrørende fødselsforløbet.
 blev oplyst om, at det ikke kunne
udelukkes, at hjerneblødningen hos  kunne være forårsaget af fødslen;
men at det omvendt heller ikke kunne udelukkes, at blødningen var opstået
af en anden årsag  blev vejledt om, at de
kunne klage over behandlingen ved fødslen.

Det fremgår af sagen og  forklaringer, at
 herefter udviklede sig aldersvarende 1 enhver
henseende, indtil  1 august 2015 og januar 2016 fik krampeanfald og
efterfølgende blev diagnosticeret med epilepsi. Det fremgår af journalnotater
af 9. og 20. november 2015 fra Bøm 0g Unge Klinik ved Aarhus Univer -
sitetshospital , at en MR-scanning af  hjerne viste folger i form af
arvæv af den tidligere hjerneblødning og drænanlæggelse (Ommaya
Reservoir), 0g at epilepsien mest sandsynligt var en følge heraf.

Efter en samlet vurdering af fødselsforløbet, den efterfølgende behandling
0g vejledningen af  på mødet den 24.
september 2010 finder retten det godtgjort; at 
fik eller burde have fået kendskab til. at 
kunne Være blevet påført en skade 1 forbindelse med fødslen eller
behandlingerne umiddelbart herefter.

Den 3-årige frist 1 lov om klage- 0g erstatningsadgang inden for
sundhedsvæsenet $ 59, stk. 1 var derfor udløbet, da 
anmeldte skaden til Patienterstatningen den 1. maj 2016.

Det kan ikke føre til et andet resultat, at  først efter
fristens udløb fik konstateret epilepsi.

Sagsøgte frifindes derfor.

Efter sagens udfald skal sagsøgeren betale sagsomkostninger til sagsøgte.
Sagsomkostningsbeløbet vedrorer sagsøgtes rimelige udgifter til
advokatbistand inkl. moms Retten har ved fastsættelsen heraf lagt vægt på
sagens okonomiske værdi og karakter.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte; Styrelsen for Patientsikkerhed, frifindes.


skal inden 14 dage til Styrelsen for Patientsikkerhed betale
sagens omkostninger med 27.500 kr.

Sagsomkostningsbeløbet forrentes i henhold til lov om renter $ 8 a.