Stadfæstelse af kendelse vedr. fortsat varetægtsfængsling, indtil dom er afsagt
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Grundlovssag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

UDSKRIFT
AF

HØJESTERETS ANKE- OG KÆREMÅLSUDVALGS DOMBOG

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt fredag den 5. december 2008

Sag 378/2008

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte 5

(advokat Henrik Garlik Jensen)

I tidligere instanser er afsagt kendelse af Retten i Århus den 9. september 2008

og af Vestre Landsrets 3. afdeling den 10. september 2008.

Procesbevillingsnævnet har den 24. oktober 2008 meddelt tilladelse til, at

kendelsen indbringes for Højesteret.

I påkendelsen har deltaget tre dommere: Peter Blok, Niels Grubbe og Thomas
Rørdam.

Påstande

Tiltalte 5 har påstået løsladelse.

Rigsadvokaten har påstået stadfæstelse.

Landsretten har henholdt sig til afgørelsen, hvorved landsretten ændrede

byrettens kendelse om løsladelse af Tiltalte 5, jf. retsplejelovens § 762, stk. 1, nr.

3. Der er rejst til-tale mod Tiltalte 5 ved anklageskrift af 26. august 2008, og

sagen er berammet til hovedforhandling i Retten i Århus i perioden fra den 6.

januar til den 2. februar 2009.

Lovgrundlag

Retsplejelovens § 768 a, stk. 1, har følgende ordlyd:



”Medmindre retten finder, at der foreligger særlige omstændigheder, må
varetægts fængsling ikke finde sted i et sammenhængende tidsrum, der
overstiger



- 2 -

1) 6 måneder, når sigtelsen angår en lovovertrædelse, som efter loven ikke kan med-
føre fængsel i 6 år, eller

2) 1 år, når sigtelsen angår en lovovertrædelse, som efter loven kan medføre fængsel i 6
år eller derover.”

I lovforslagets bemærkninger til bestemmelsen hedder det (Folketingstidende

2007-08 (2. samling), tillæg A, s. 2952):

”Efter forslaget til stk. 1, nr. 1, må varetægtsfængsling i sager, hvor
sigtelsen afgår en lovovertrædelse, som efter loven vil kunne medføre
fængsel i indtil 6 år, ikke finde sted i et sammenhængende tidsrum på mere
end 6 måneder, medmindre retten finder, at der foreligger særlige
omstændigheder. I sager, hvor sigtelsen angår en lovovertrædelse, som
efter loven kan medføre fængsel i 6 år eller derover, må varetægtsfængsling
ikke finde sted i et sammenhængende tidsrum på mere end 1 år, medmindre
retten finder, at der foreligger særlige omstændigheder, jf. stk. 1, nr. 2.”

Anbringender

Tiltalte 5 har til støtte for løsladelsespåstanden anført bl.a., at der ikke foreligger

tilstrækkeligt mistankegrundlag, jf. retsplejelovens § 762, stk. 1, og at der ikke

længere er nogen påvirkningsrisiko, idet sagen må betragtes som

færdigefterforsket, jf. retsplejelovens § 762, stk. 1, nr. 3. Varetægtsfængsling af

Tiltalte 5 er endvidere i strid med pro-portionalitetsprincippet i retsplejelovens §

762, stk. 3. Endelig vil varetægtsfængslingen være i strid med retsplejelovens §

768 a, stk. 1, idet han har været fængslet siden 14. marts 2008, og der ikke

foreligger særlige omstændigheder, der kan begrunde en overskridelse af den

længsteperiode på 6 måneder, der er fastsat i nr. 1. Han har herved anført, at

tiltalen angår en lovovertrædelse, som efter loven kan medføre fængsel i indtil 6

år, hvilket efter forarbejderne til § 768 a, stk. 1, indebærer, at længsteperioden er

6 måneder, jf. nr. 1.

Rigsadvokaten har til støtte for påstanden om stadfæstelse anført bl.a., at der

foreligger til-strækkeligt mistankegrundlag, jf. retsplejelovens § 762, stk. 1, bl.a.

fordi der er fundet DNA-spor fra Tiltalte 5 i en af de formodede flugtbiler, og

fordi han har ændret forkla-ring om sin færden på gerningstidspunktet. Der

foreligger endvidere en reel påvirkningsrisiko, jf. retsplejelovens § 762, stk. 1, nr.

3. Der henvises i den forbindelse bl.a. til, at de tiltalte ind-til videre kun i

begrænset omfang har ønsket at udtale sig vedrørende tiltalen for tyveriet, og at

de ikke skal have lejlighed til at afstemme deres forklaringer, til at påvirke vidner

og til at sikre eller skjule udbyttet fra tyveriet yderligere. Der skal endvidere



fortsat foretages efter-forskningsskridt i sagen i form af afhøringer af de tiltalte i

det omfang, de måtte ønske at ud-



- 3 -

tale sig. Varetægtsfængslingen er ikke er i strid med proportionalitetsprincippet i

retsplejelovens § 762, stk. 3, da straffen for tyveri af 26,7 mio. kr. må forventes

fastsat til flere års fængsel. Endelig har Rigsadvokaten anført, at retsplejelovens

§ 768 a, stk. 1, nr. 1, ikke finder anvendelse i forhold til rettens afgørelse om at

varetægtsfængsle Tiltalte 5 frem til domsafsigelsen, da han er tiltalt for en

lovovertrædelse, der kan medføre fængsel i 6 år, jf. straffelovens § 276, jf. § 286,

stk. 1, hvilket indebærer, at forholdet er omfattet af nr. 2.

Højesterets begrundelse og resultat

Tiltalte 5 er tiltalt for bl.a. overtrædelse af straffelovens § 276, jf. § 286, stk. 1,

som kan medføre ”fængsel indtil 6 år” , dvs. fængsel i til og med 6 år.

Varetægtsfængslingen er derfor omfattet af retsplejelovens § 768 a, stk. 1, nr. 2,

om lovovertrædelser, som efter lo-ven kan medføre fængsel i 6 år eller derover.

Herefter og i øvrigt af de grunde, der er anført af landsretten, stadfæster
Højesteret kendelsen.

Thi bestemmes :

Den påkærede kendelse stadfæstes.