Byrettens dom i sag om bl.a. bankrøveri mod tiltalte 2 stadfæstes med den ændring, at tiltalte 2, der i byretten blev idømt betinget udvisning af Danmark med en prøvetid på 2 år, udvises af Danmark med in... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Formueforbrydelser;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 25. august 2011 af Østre Landsrets 19. afdeling (landsdommerne Linde Jensen,

Jon Fridrik Kjølbro og Lone Dahl Frandsen med domsmænd).

19. afd. a.s. nr. S-1419-11:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte 2

(CPR nr. (Født 1990))

(advokat Gunnar Homann, besk.)

Påstande

Lyngby Rets dom af 26. april 2011 (8-727/2011) er anket af anklagemyndigheden med

påstand om skærpelse, navnlig således at tiltalte udvises med indrejseforbud, jf. udlændin-

gelovens § 23, jf. § 22, nr. 6, samt § 32, stk. 2.   

Tiltalte har påstået frifindelse i det ikke erkendte omgang, formildelse af den idømte straf

samt stadfæstelse af den betingede udvisning.   

Anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om konfiskation af 6.426,50 kr. i

medfør af straffelovens § 75, stk. 1.   

Tiltalte er indforstået med, at der sker konfiskation som påstået.   

Anklagemyndigheden har på vegne af Nordea Bank Danmark A/S gentaget den for byret-ten

nedlagte påstand om erstatning.   



/

- 2 -

Forklaringer

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaringer af tiltalte og Vidne 1. Der er endvidere

afgivet forklaring af Vidne 5.   

Tiltalte har forklaret supplerende, at han og Person 1 havde opholdt sig på hotellet i Istedga-

deområdet i ca. et døgn. De var på vej til By 2, hvor de boede. De standsede i By 1 for at

handle. Tiltalte var ikke taget tilbage til fængslet efter endt orlov, fordi han havde fået en

opringning fra den person, han skyldte penge. Personen sagde, at der ville ske tiltalte no-get,

hvis han ikke betalte pengene inden 2 dage.   

Da de kom til By 1, besluttede tiltalte sig for, hvad han ville gøre. Tiltalte var alene om det,

der foregik i banken. Tiltalte havde gået og tænkt over, hvordan han skulle skaffe de penge,

han skyldte. Tiltalte talte ikke med de andre om, hvad han overvejede at gøre.   

Da tiltalte var på vej ind i banken, tog Person 1 fat i tiltalte og sagde: ”Lad nu være med at

gøre noget dumt.” Den pose, som tiltalte benyttede, e r ikke den pose, som Tiltalte 1 købte i

Net-to. Tiltalte havde trøje, hue og hætte på, fordi det var meget koldt. Tiltalte mener ikke, at

han var maskeret. Han havde ikke våben. Tiltalte forsøgte at trykke på knappen til kassen,

hvor pengene lå, men han kunne ikke åbne den, fordi han havde handsker på. Tiltalte me-ner,

at han talte i en normal tone. Han råbte ikke af den ansatte i banken. Tiltalte havde højre hånd

i lommen, men det var der ikke noget specielt ved. Det var ikke for at gøre den ansatte

bange. Det var ikke for at få det til at se ud som om, at han havde et våben. Han tænke kun

på, at han var truet på grund af gælden, og at han var nødt til at skaffe pengene.

Da tiltalte kom ud af banken, begyndte han at løbe. Person 1 begyndte også at løbe. Tiltalte

holdt selv posen med penge. Tiltalte kom til at tabe nogle penge på vej til toget, og han smed

også nogle penge ud af vinduet i toget. Han opdagede selv, at der var en sender blandt

pengene, og at nogle af pengene føltes forkerte. Tiltalte og Person 1 blev enige om at købe

tøj i Lyngby Storcenter. De købte begge tøj. Tiltalte tænkte ikke over, hvad tøjet ko-stede, og

han betalte for tøjet. Tiltalte kunne se, at der var penge nok i posen til at betale gælden og

købe tøj. Tiltalte skiftede tøj i butikken, og han efterlod sit gamle tøj i butikken.   



/

- 3 -

Efterfølgende mødtes tiltalte med personen og betalte sin gæld på 70.000 kr. Gælden ved-

rørte noget hash. Tiltalte var glad for at komme af med sin gæld, så han ikke behøvede at gå

og kigge sig over skuldrene. Resten af pengene beholdt tiltalte.   

Vidne 1 har forklaret supplerende, at så snart gerningsmanden trådte ind i banken, fik vidnet

indtryk af, at der var tale om et røveri. Gerningsmanden virkede truende på grund af

tonefaldet og den kommanderende talemåde. Endvidere var han maskeret med jakke, hue og

hætte. Gerningsmanden stod også med siden til og den ene hånd i lommen. Vidnet

forestillede sig det værste og tænkte, at gerningsmanden havde et våben i lommen. Vidnet

fulgte de interne retningslinjer og forholdt sig roligt og udleverede pengene. Vidnet har ikke

set gerningsmanden forsøge at åbne kassen til pengene, og det kan heller ikke lade sig gøre

for en kunde at åbne kassen. Vidnet har det dårligt på grund af episoden, og han har også

siden været udsat for røveri i banken. Han er derfor ikke så glad for at stå ved kassen. Han

har modtaget psykologhjælp, men han har ikke vært sygemeldt.   

Tiltalte har forklaret om sine personlige forhold, at han ikke gik i skole, mens de boede i By

3, men han gik i skole i By 4. Da de boede i By 4, boede de i et meget lille væ-relse i en stor

bygning, hvor der boede mange fordrevne fra By 3. I By 4 gik han i skole fra 3. eller 4.

klasse. Han passede sin skolegang, men det var meget svært, og lærerne var strenge. Da han

kom til Danmark, startede han på sprogskole, hvorefter han startede i en normal klasse. Efter

at have afsluttet 9. klasse, gik han på handelsskole i 2 år. Han taler bosnisk med sin mor, men

han opfatter dansk som sit hovedsprog, og han tænker på dansk. Han er ikke så god til at

skrive bosnisk. Han har ikke slægtninge i Bosnien.   

Vidne 5 har forklaret blandt andet, at hun er tiltaltes mor. Hun kommer fra By 3 i Bosnien. I

By 3 oplevede de, at alle mændene blev slagtet. Hun og hendes børn var fængslet. De så, at

mændene blev slået ihjel. Hendes mand, far, bror, broderens 13-årige søn og mange andre

mænd blev slået ihjel. Efter at hendes mand var blevet slået ihjel, tog hun til By 4, hvor hun

boede fra 1995 til 2002. Hun boede på et lille værelse med sine børn i en ejendom, hvor der

boede mange fra By 3. Hun levede af den støtte, hun kunne få fra kommunen. I By 4 kom

Tiltalte 2 i skole efter ca. et halvt, og han lærte at læse og skrive. Han gik i skole fra 1996 til

2002, og han passede sin skolegang.   

Tiltalte 2 kom til Danmark i 2002, og samme år kom hun og de andre børn. De blev familie-

sammenført med hendes ældre søn, der havde fået opholdstilladelse i Danmark. De var



/

- 4 -

meget glade for at komme til at komme til Danmark. I Danmark kom Tiltalte 2 i skole. Efter

at have afsluttet 9. klasse, kom han på handelsskole, hvor han gik i to år. Hun har ikke længe-

re nogen familie i Bosnien. Hendes mor er død. Tiltalte 2's farmor og farfar er også døde.

Hen-des familie bor spredt i forskellige lande. Da hendes mor døde i 2009, rejste hun og

Tiltalte 2 tilbage til Bosnien for at deltage i begravelsen. Tiltalte 2 har også været i Bosnien i

forbindelse med identifikation af faderen. Det var i 2003. De var også i Bosnien i 2008 i

forbindelse med faderens begravelse. De gange, de har været i Bosnien, har hun fundet et

sted, hvor de kunne bo til leje.   

Hun bor i Danmark med sine to sønner. Tiltalte 2 har haft det svært på grund af de ting, han

har set i Bosnien. Tiltalte 2's skole foreslog, at han fik psykologhjælp, men det ville Tiltalte 2

ikke. Han var bange for, hvordan kammeraterne ville reagere. Hendes ældste søn er

automekaniker. Hun arbejder som køkkenmedhjælper i en børnehave. Hendes datter er nu

gift og bor i Schweiz. Børnene taler mest dansk sammen. Hun taler selv mest bosnisk. Hun

har haft svært ved at lære dansk. Tiltalte 2 kan flytte hjem til hende, når han blive løsladt

efter endt af-soning. Hvis Tiltalte 2 bliver udvist, har han ikke noget sted at tage hen. Hun

kan ikke rejse til Bosnien sammen med ham, for hun har ikke noget sted at tage hen.   

Den i byretten af Vidne 4 afgivne forklaring er dokumenteret i medfør af retsplejelovens §

923. Endvidere er dokumenteret forklaring afgivet af den i by-retten medtiltalte Tiltalte 1.

Under hovedforhandlingen er der afspillet videooptagelser fra banken.   

Landsrettens begrundelse og resultat

Efter bevisførelsen for landsretten, herunder navnlig forklaringen fra Vidne 1,

videooptagelserne fra banken og til dels tiltaltes forklaring, og i øvrigt af de grunde, der er

anført af byretten, findes det bevist, at tiltalte er skyldig efter tiltalen i forhold 3, dog er det

ikke bevist, at forholdet er begået i forening med andre. Landsretten lægger i den forbindelse

til grund, at tiltalte begik røveriet efter forudgående planlægning, herunder dækkede sit

ansigt med tøj som maskering, og at han var klar over, at der ved hans frem-træden og

adfærd i banken lå en trussel om øjeblikkelig anvendelse af vold, hvis den ansat-te ikke

udleverede penge som krævet af tiltalte.   



/

- 5 -

Fængselsstraffen findes passende. Landsretten har herved lagt vægt på forholdets karakter,

tiltaltes forstraffe, det hurtige recidiv samt at forholdet er begået under udgang fra afsoning af

en dom for ligeartet kriminalitet.   

For den pådømte kriminalitet og under hensyn til varigheden af tiltaltes ophold her i landet,

jf. udlændingelovens § 27, stk. 1 og 5, er der hjemmel i udlændingelovens § 23, nr. 1, jf. §

22, nr. 6, til at træffe bestemmelse om udvisning. Det følger af § 26, stk. 2, at der skal træf-

fes bestemmelse om udvisning, medmindre forhold, som efter § 26, stk. 1, må antages at gøre

udvisning særlig belastende, taler afgørende herimod.   

Tiltalte er tidligere ved Hillerød Rets dom af 7. juli 2010 betinget udvist. Det nu pådømte

forhold er begået i prøvetiden. Der er herefter hjemmel i udlændingelovens § 24 b, stk. 3, til

at træffe bestemmelse om udvisning, ”medmindre en afgørelse om udvisning må ant a-ges at

virke særlig belastende, jf. § 26, stk. 1” .

Om udvisning herefter skal ske, beror på en proportionalitetsbedømmelse, jf. herved tillige

U.2011.1027H.   

I denne bedømmelse indgår med betydelig vægt de samfundsmæssige behov for udvisning

under hensyn til en samlet bedømmelse af karakteren og alvoren af den tidligere og den nu

begåede kriminalitet.   

Tiltalte blev som 16-årig den 1. november 2006 straffet med fængsel i 14 dage betinget for

brugstyveri efter straffelovens § 293 a. Som 16-årig blev han den 2. april 2007 straffet med

fængsel i 60 dage betinget med vilkår om samfundstjeneste for vold efter straffelovens § 244.

Som 18-årig blev han den 27. april 2009 straffet med en fællesstraf af fængsel i 50 dage for

vold i gentagelsestilfælde efter straffelovens § 244, jf. § 247, stk. 1.   

Tiltalte blev ved dom af 7. juli 2010 dømt for blandt andet røveri efter straffelovens § 288,

stk. 1, nr. 1, begået mod en bank og i forening med andre, og han blev straffet med fængsel i

2 år og udvist betinget med en prøvetid på 2 år. Tiltalte var 19 år, da han begik lovover-

trædelsen.   

Tiltalte var 20 år, da han begik det nu pådømte tilfælde af røveri, og forholdet er begået godt

5 måneder efter den tidligere dom for røveri og under udgang fra fængslet, hvor han



/

- 6 -

afsonede den tidligere dom for røveri. Det nu pådømte røveri er begået under anvendelse af

maskering og en medbragt plasticpose og således efter en planlægning.   

I proportionalitetsbedømmelsen indgår desuden, hvor stor en del af livet tiltalte har opholdt

sig i Danmark og styrken af de familiemæssige, sociale og kulturelle bånd til henholdsvis

Danmark og Bosnien.   

Tiltalte er 21 år, ugift og har ikke børn. Tiltalte er statsborger i Bosnien-Hercegovina og

fyldte 12 år, da han i 2002 indrejste i Danmark, hvor han har gået i skole og haft arbejde.

Tiltalte taler dansk. Tiltalte bor sammen med sin mor og bror og har flere slægtninge i

Danmark. Tiltalte taler bosnisk og har været i Bosnien 3-4 gange siden indrejsen i Dan-mark,

men efter det oplyste har han ingen familie i Bosnien.   

Efter en samlet bedømmelse finder landsretten, at de forhold, der er nævnt i udlændingelo-

vens § 26, stk. 1, ikke taler afgørende imod en udvisning.   

Landsretten har herved navnlig lagt vægt på grovheden af den begåede kriminalitet, læng-

den af den idømte fængselsstraf, tiltaltes tidligere domme, det hurtige recidiv, at forholdet er

begået under udgang fra fængsel, hvor tiltalte afsonede en dom for ligeartet kriminalitet, at

tiltalte tidligere er udvist betinget, at tiltalte var myndig på tidspunktet for det tidligere og det

nu pådømte røveri, og at tiltalte taler bosnisk og har en vis tilknytning til Bosnien, hvor han

har haft den første del af sin opvækst og skolegang.   

Landsretten tager derfor påstanden om udvisning til følge, således at tiltalte udvises af

Danmark med et indrejseforbud i 12 år, jf. udlændingelovens § 23, nr. 1, jf. § 22, nr. 6, jf. §

32, stk. 2, nr. 3.   

Påstanden om konfiskation tages til følge, jf. straffelovens § 75, stk. 1.   

De juridiske dommere besluttede at udskyde erstatningskravet til eventuelt civilt søgsmål.   

Tiltalte har været fortsat frihedsberøvet under anken.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :



/

- 7 -

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte 2 stadfæstes med den ændring, at tiltalte udvises af

Danmark med indrejseforbud i 12 år fra den 1. i den førstkommende måned efter udrejsen

eller udsendelsen.   

Hos tiltalte konfiskeres 6.426,50 kr.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

(Sign.)