Det tillades anklagemyndigheden at anvende telefonsamtalerne betegnet a)-h) som bevis under hovedforhandlingen
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

Vestre Landsrets 6. afdeling holdt den 3.maj 2019 kl. 13.00 møde på tingstedet i Viborg;


Som dommere fungerede landsdommerne Lis Frost; Claus Rohde og Jens Røn (kst.)


VL S-0450-19


Anklagemyndigheden
mod

født  1972




Fremlagte bilag:


kæresvarskrift af 15.marts 2019 fra advokat Niels Johansen som forsvarer for

udtalelse af 22 marts 2019 fra Statsadvokaten i Viborg
kæresvarskrift af 22. marts 2019 fra advokat Erik Schøt-Bæk som forsvarer for



Den 20. februar 2019 har byretten afsagt kendelse om, at det ikke tillades anklagemyndig -
heden at anvende telefonsamtalerne betegnet litra a)-h) som bevis i sagen.


Kendelsen er for så vidt angår  kæret af anklagemyndigheden med påstand
om, at det tillades anklagemyndigheden under hovedforhandlingen at anvende samtalerne
betegnet a)-h), subsidiært at det tillades anklagemyndigheden at anvende samtalerne be -
tegnet a)-d). Den subsidiære påstand angår samtaler før den 2. februar 2018, hvor
 daværende advokat blev beskikket som forsvarer. Anklagemyndigheden har
bl.a. anført; at der er begrundet mistanke om, at den pågældende forsvarer selv tog del i
den kriminelle handling. Alle samtalerne er udtryk for en fortsættelse af forbrydelsen også
efter det tidspunkt; hvor  daværende advokat blev beskikket som forsvarer.


Forsvareren for  har påstået kendelsen stadfæstet og har navnlig anført, at
samtlige samtaler er indhentet efter; at  var blevet standset af politiet 0g
havde kontaktet sin advokat. Anklagemyndighedens opdeling i den principale 0g subsidiæ -
re påstand er derfor ikke relevant i forhold til udgangspunktet om, at  har ret

til fri og uhindret adgang til kommunikation med sin forsvarer. Samtalerne bør derfor ikke
tillades som bevis i sagen.


Kendelsen er for så vidt angår  ikke kæret af ham eller af
anklagemyndigheden: Forsvareren for  har anført; at byret-
tens kendelse må angå begge de tiltalte. Der er ikke fremlagt oplysninger om baggrunden
for aflytningen af den pågældende advokat; 0g det er derfor ikke ubetænkeligt at anvende
tilfældighedsfundet som bevis mod de tiltalte.


Landsretten afsagde


Kendelse:


Byrettens kendelse angår, om anklagemyndigheden under hovedforhandlingen kan anven-
de en række nærmere angivne uddrag af telefonaflytninger som bevis i medfør af retspleje -
lovens $ 789, stk. 3, om tilfældighedsfund ved indgreb i meddelelseshemmeligheden. Dette
spørgsmål er af fundamental betydning for sagens videre behandling, og retsplejelovens 8
968, stk. 4, er derfor ikke til hinder for; at landsretten behandler kæremålet.


Efter oplysningerne i sagen stammer de omhandlede telefonsamtaler a)-h) fra telefonaflyt -
ninger af en advokat; der var mistænkt for bedrageri af særlig grov beskaffenhed efter
straffelovens $ 286, stk. 2,jf. $ 279. Advokaten er efter det oplyste nu bl.a. sigtet for hæleri
af særlig grov beskaffenhed efter straffelovens $ 290, stk. 2. Advokaten er endvidere sigtet
for medvirken til falsk forklaring for retten i relation til de forhold, hvor der i denne sag er
rejst tiltale mod 


Advokaten var forsvarer for  i forbindelse med den sag om beslaglæggelse,
som er baggrunden for tiltalen mod  om
falsk forklaring for retten og medvirken hertil.


Landsretten lægger efter oplysningerne i sagen til grund, at andre efterforskningsskridt
ikke vil være egnede til at sikre bevis i sagen; 0g sagen angår overtrædelse af straffelovens
8 158, stk. 1, om falsk forklaring for retten; der har en strafferamme på fængsel indtil 4 år.
Betingelserne i retsplejelovens $ 789, stk. 3, nr. 1 og 2, er derfor opfyldt.

- 3 - 
 
Det fremgår af forarbejderne til retsplejelovens § 789, stk. 3 , (lovforslag nr. L 98 af 28. 
november 1996, de almindelige bemærkninger pkt. 4.3) bl.a.:  
 
”Tilfældighedsfund er lovligt tilvejebragte oplysninger. Som følge heraf kan det der-
for anføres, a t udgangspunktet bør være, at politiet kan anvende sådanne oplysninger 
som bevis på samme måde, som politiet kan anvende andre oplysninger, som man er 
kommet lovligt i besiddelse af under en efterforskning.  
 
Justitsministeriet foreslår derfor, at reglen om  anvendelse af tilfældighedsfund ud-
formes således, at der fastsættes mere lempelige betingelser for anvendelsen af så-
danne beviser, og at det bliver retten, der i de enkelte tilfælde vurderer, om oplysnin-
gerne kan anvendes som bevis.  
 
Forslaget indebærer, at en række betingelser skal være opfyldt for at retten kan god-
kende anvendelsen af tilfældighedsfund som bevis, nemlig at der ikke er andre efter-
forskningsskridt, der vil være egnede til at sikre bevis i sagen, at tilfældighedsfundet 
angår en alvorligere lovovertrædelse, det vil sige en lovovertrædelse, der efter loven 
kan medføre fængsel i 1 år og 6 måneder eller derover, og at retten finder det ub e-
tænkeligt, at oplysningerne anvendes som bevis.  
 
Ved den sidstnævnte betingelse er det forudsat, at retten t ager stilling til, om det kan 
anses for urimeligt at anvende tilfældighedsfundet som bevis, f.eks. fordi omstæn-
dighederne ved tilvejebringelsen af tilladelsen til indgreb i meddelelseshemmelighe-
den gør det betænkeligt.  
 
Det vil f.eks. være ubetænkeligt at anvende et tilfældighedsfund som bevis i retten i 
de tilfælde, hvor politiet ud over tilfældighedsfundet også ved indgrebet har fundet 
beviser for den lovovertrædelse, der gav grundlag for indgrebet, idet der her typisk 
ikke vil være tvivl om, at indgrebet  har været berettiget. ” 
 
Det fremgår af retsplejelovens § 791, stk. 3, at materiale, som stammer fra et indgreb i den 
mistænktes forbindelse med sin forsvarer, straks skal tilintetgøres. Dette gælder dog ikke, 
hvis materialet giver anledning til, at der re jses sigtelse for strafbart forhold mod den om-
handlede forsvarer. Landsretten lægger efter det oplyste til grund, at dette er tilfældet i 
denne sag.  
 
Landsretten finder herefter og efter en samlet vurdering, herunder det anførte om baggrun-
den for, at poli tiet er kommet i besiddelse af de pågældende telefonsamtaler, sammenholdt 
med at den pågældende advokat er sigtet for medvirken til falsk forklaring for retten, at det 
i øvrigt er ubetænkeligt at anvende tilfældighedsfundene som bevis, jf. retsplejelovens § 
789, stk. 3, nr. 3.   
 
Landsretten tager derfor anklagemyndighedens begæring til følge .

- 4 - 
 
T h i   b e s t e m m e s : 
 
Det tillades anklagemyndigheden at anvende telefonsamtalerne betegnet a) -h) som bevis 
under hovedforhandlingen . 
 
Sagen sluttet.  
 
Lis Fro st

- 5 -