Sagen angår, om saldoen på en mellemregningskonto mellem personligt dreven virksomhed omfattet af virksomhedsordningen og hvori sagsøger selv er interessent, skal be... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Afgifter;
Selskaber, fonde og foreninger;
Skat;

ØSTRE LANDSRET
DOM
afsagt den 22. april 2022






Sag BS-16014/2020-OLR
(20. afdeling)


(advokat Bent Ramskov Laursen)

mod

Skatteministeriet Departementet
(advokat Mattias Chor)



Landsdommerne Thomas Lohse, Henrik Bitsch 0g René Bergfort (kst.) har del-
taget i sagens afgørelse.

Sagen er anlagt ved Retten i Roskilde den 6.februar 2020. Ved kendelse af 16.
april 2020 er sagen henvist til behandling ved landsretten efter retsplejelovens $
226, stk. 1.

Sagen angår, om saldoen på en mellemregningskonto mellem 
personligt drevne virksomhed omfattet af virksomhedsordningen
0g  hvori han selv er interessent; skal betragtes som et er-
hvervsmæssigt aktiv ihans virksomhedsordning for indkomståret 2014, eller
om beløbet skal anses for hævet i medfør af virksomhedsskattelovens $ 5.

Påstande
 har nedlagt endelig påstand om, at sagsøg -
te, Skatteministeriet Departementet; tilpligtes at anerkende; at hans personlige
indkomst for indkomståret 2014 skal nedsættes med 2.561.177 kr.

Sagsøgte, Skatteministeriet Departementet; har påstået frifindelse.

2




Sagsfremstilling
 har siden 1974 drevet virksomheden 
 (herefter  ).I forbindelse
med et generationsskifte indgik  0g hans stedsøn
 med virkning fra 1. juli 2013 en sameje- 0g driftsinteressentskabs -
kontrakt om  med en ejerandel på 75 % til  0g 25
% til   erhvervede samtidig 75 % af
landbrugsejendommen  med tilhørende minkfarm. Interessentskabets
formål var at fortsætte minkdriften; mens landsbrugsvirksomheden forblev i
08  virksomhedsordning:

Idet følgende år overførte  en række beløb til
Ved regnskabsårets udgang den 30.juni 2014 var der en mellemreg -
ning mellem virksomhederne på 3.414.902 kr. i  favør.

Den 18. april 2016 traf SKAT afgørelse om, at et beløb svarende til 75 % af sal-
doen på mellemregningskontoen ikke kunne anses for erhvervsmæssigt be-
grundet; 0g derfor skulle anses for hævet i  virksom-
hedsordning. Landsskatteretten stadfæstede den 4.november 2019 SKAIs afgø-
relse. Af afgørelsen fremgår:

"SKAT har ikke anset et beløb svarende til 75% af mellemregningskon-
toen mellem klageren 0g  for erhvervsmæssig begrun-
det, hvorfor et beløb svarende til 75% af tilgodehavendet anses for hæ -
vet i hæverækkefølgen; jf. virksomhedsskattelovens $ 5 i indkomståret
2014.

Landsskatteretten stadfæster SKATs afgørelse.

Møde mv.
Der har været afholdt møde mellem klagerens repræsentant 0g Skatte-
ankestyrelsens sagsbehandler; ligesom han har udtalt sig ved et møde
med Landsskatteretten.

Faktiske oplysninger
Klageren driver 
hvor der er valt beskatning efter reglerne i virksomhedsskatte -
loven.

Den 1.juli 2013 overdrog klageren 75% af den hidtil helejede ejendom
beliggende   til sin stedsøn, som led i
et generationsskifte. Parterne blev herefter registreret som ejer af hver
en ideel andel af ejendommen. Der blev etableret et driftsinteressent-
skab vedrørende driften af  hvor ejeran-
delen er 75% til stedsønnen 0g 25% til klageren.

3


Formålet med driftsinteressentskabet var blandt andet, at klagerens
drevne landbrugsvirksomhed og driftsinteressentskabet skulle samar -
bejde om en hensigtsmæssig ressourceudnyttelse.

Det følger af interessentskabskontraktens punkt 8, at hver part hæfter
personligt 0g solidarisk for interessentskabets gæld. Mellem parterne er
hæftelsens pro rata efter ejerandel af interessentskabet.

Af interessentskabets punkt 12.2 fremgår, at driftsregnskabets overskud
eller underskud fordeles 75/25. Mens det af punkt 125 fremgår, at over-
skud i virksonheden skali mangel af aftale mellem parterne blive iin-
teressentskabet til finansiering af løbende drift.

Ved etableringen af  blev der etableret en kassekredit i
Sparnord med en trækningsret på 1.500.000 kr. Af skyldnererklæringer
fremgår, at der er beløbsbegrænsninger for hæftelsen svarende til eje-
randelen:.

Mellen  og klagerens virksomhed under virksomheds-
ordningen; udgjorde mellemregningen i klagerens favør pr. 30.juni
2014 3.414.902 kr.

Det er oplyst af klageren at driften i  udviklede sig mere
likviditetskrævende end forudsat, især i efteråret 2013 var der et behov
for en del likviditet. Dette er illustreret ved en af SKAT udarbejdet gra-
fisk oversigt over I2	 kassekredit 0g mellemregningen mel-
len  0g klageren:
Saldo mellemregning  1/7 2013 - 30/6 2014
106
1000
Lodo

42 9
~L0od
Doa
4w
5.00a	Jl	ayb	Sep	Ou
Kesekreuk MClemieenng 2130 Leo	Sl2c 2550	21350 40 <table>
|:-|:-|:-|
| | | |
| | | |
</table> 3850 720	1050 950 250 '3.350 Zawn 140
Mcilemteenrs	Kascekrech

Det fremgår af grafen at mellemregningen mellem  0g
klageren forøges frem mod årsskiftet 2013/2014. Klagerens repræsen-
tant har oplyst at klageren konkret fra sin virksomhedsordning har
overført følgende 0 'runde 7 beløb til  som er bogført på
mellemregningen:

-16. september 2013: 1.500.000 kr , hvor saldoen på kassekreditten forud
for overførslen var -1.374.016 kr.
21. oktober 2013: 1.200.000 kr , hvor saldoen forud for overførslen var

-1.270.821 kr.
10. januar 2014: 650.000 kr. hvor saldoen på kassekreditten var
-1.305.561 kr.

Der er jf. grafen ikke tilbagebetalt beløb til klageren; ud over 500.000 kr.
imarts måned 2014. Det er oplyst; at medinteressenten i perioden ikke
har indbetalt beløb til I/S.

driftsøkonomiske resultat for 'perioden 1. juli 2013	30.
juni 2014 var 2.417.872 kr.

SKAT har anset 75% af mellemregningen i regnskabet; for hævet til pri-
vat regi, svarende til stedsønnens ejerandel.

SKATs afgørelse
SKAT har ikke anset et beløb svarende til 75 % af mellemregningskon-
toen mellem klageren 0g  for erhvervsmæssig begrun -
det, hvorfor et beløb svarende til udlånet anses for hævet i hæverække-
følgen, jf. virksomhedsskattelovens 5 5.

SKAT har anført følgende som begrundelse i afgørelsen:
1 '()

SKATs bemærkninger og begrundelse
Jfr. virksomhedsskattelovens 5 1 skal samtlige erhvervsmæssige ak-
tiver i virksomheden medtages i virksomhedsordningen; 08 ikke er -
hvervsmæssige aktiver kan ikke medtages.

Uden at det skal anses for en hævning fra virksomhedens formue,
kan en virksomhed yde lån, der har erhvervsmæssig karakter. Virk-
somheden kan således give kredit til juridiske 0g fysiske personer,
som har en erhvervsmæssig tilknytning til virksomheden; feks. va-
redebitorer.

Hvis finansieringen sker ved, at sælger af en erhvervsvirksomhed
(eller det heraf) udlåner et beløb til køber af virksomheden via en
mellemregning skal dette udlån vurderes i forhold til, om der er tale
om et selvstændig aktiv, der kan indgå i virksomhedsordningen; jfr.
SKM2O13.505.HR, hvoraf fremgår, at virksomheden kan yde lån der
har erhvervsmæssig karakter, uden at dette anses for overførsel af
værdier til den skattepligtige

I vurderingen indgår også, om et udlån har været ydet for at tilgode-
se skatteyders interesser 0g dermed er båret af private hensyn.

Hvis der finansieres privat långivning herunder til nært beslægtede,
ved at hæve beløb i virksomheden er der tale om overførsel af vær -
dier til den skattepligtige i henhold til lovens 5 5.

ISKM2015.728.LSR bemærker Landsskatterettens at, det ikke er
usædvanligt at en andel af salg af virksomhed sker i form af en aftale

5


on delvis sælgerfinansiering 0g at dette ud fra en konkret vurde-
ring kan være et erhvervsmæssigt udlån i relation til virksomheds -
ordning

Landsskatteretten bemærker videre; at det således følger af praksis,
at et udlån kan placeres i virksomhedsordningen; såfremt udlånet
har været erhvervsmæssigt begrundet; 0g har haft en erhvervsmæs -
sig tilknytning til virksomheden; hvorimod et ikke erhvervsmæssigt
begrundet udlån anses for en privat hævning omfattet af virksom-
hedsskattelovens 5 5.I vurderingen heraf indgår også, on et udlån
har været ydet for at tilgodese skatteyders interesser 0g dermed er
båret af private hensyn.

()

Mellemregning mellem  "og " 
Af årsrapporten for  fremgår, at interessentskabet i
sit første år har haft et driftsøkonomisk resultat på 2417.872 kr , 08 at
den 

balance den 30.juni 2014, fordelt på aktiver 0g pas-
siver:

Aktiver
Grunde, bygninger, anlæg; driftsmateriel 0g inventar
Varebeholdninger
Tilgodehavende fra salg, tjenesteydelser , andre tilgodehavender o8 perio -
deafgrænsningsposter
Likvide beholdninger (Indestäende Spar Nord)
Aktiver i alt
Passiver
Egenkapital i alt
Gæld realkreditinstitutter
Leverandører afvarer 0g tjenesteydelser
SKAT, ATP og feriepengeforpligtelse
Mellemregning | 
Mellemregning
Passiver i alt
Kapitalindeståendet i  den 30.juni 2014, i alt 17.744.645
kr. er fordelt således


Overført fra  1. juli 2003
Opskrivning af ejendom
Andel af ärets resultat
Kontant hævet

Sagsøge
Overført fra  irk
Opskrivning af ejendom
Andel af ärets resultat

6


Interessentskabets finansieringsomkostninger har i 2013/2014 udgjort
ialt 66.688 kr , fordelt på renter til pengeinstitut; 9.999 kr , 0g renter
til realkreditinstitut, 56.689 kr.

Som det står beskrevet i afgørelsen, refereret i SKM2OO8.1007.LSR , er
det efter de almindelige civil og kreditretlige principper ikke muligt
at låne penge af sig selv/til sig selv . Kreditretligt ville der i givet fald
Være identitet mellem debitor 0g kreditor, hvorved der opstår konfu-
sion 0g fordringen ophører.

Det vil sigera at det der står tilbage er bedømmelsen af hvorvidt 75 %
TRera
lemregningskontoen mellem  0g 
har forladt virksomhedsordningen eller ej:
Ved bedønmelsen heraf skal der være påvist en aktivitetsmæssig til-
knytning mellem långiver 0g låntager, samt en erhvervsmæssig Por-
bindelse mellen virksomhederne, såfremt mellenværende ikke skal
anses for en hævning fra virksomhedens formue.

Den etablerede mellemregning mellem virksomhederne ("
0g  er ikke en følge af delsalget af land-
brugsejendommen med den tilhørende minkfarm; men etableret i
den efterfølgende drift.

Situationen er derfor ikke sammenlignelig med SKM2O14.764 SR,
idet mellenværendet (naturligt) ikke er et udslag af, at optagelsen af
tilgodehavendet i virksomhedens balance bliver opgjort efter forskel-
lige~ principper, eller at efterfølgende forøgelser af mellemværende
ikke er et udslag af et kapitalbehov, opstået son konsekvens af for-
skydninger i ejerkredsen

Der er ikke fremlagt dokumentation for at der skulle have fundet så
væsentlige transaktioner sted mellem virksomhederne, at dette kun -
ne dokumentere eller i tilstrækkelig omfang godtgøre den erhvervs -
mæssige relation mellem de to virksomheder.

Saldoen på mellemregningskontoen mellem  0g
har udviklet sig således i perioden 1/7 2013 30/6 2014:

Saldo mellemregnin  Virl
1 ooa

2u

U

Okl	Nov	Dec
Mellerrernhe 31ed
Kaanekredil	~1oo
olle nrnun

7


Foruden diverse udlæg er der er i perioden 1/7 2013	30/6 2014 fo-
retaget 3 relativt større overførsler til 


<table>
|:-------------------|:---------------|:------------------------------------------------------------------|
| Dato | Overført beløb | forud for overførsel fra Saldo pà kassekredit hos VirK IIS Virk 1 |
| 16. seprember 2013 | | 1.374.016 kr. |
| 21. oktober 2013 | 1.200.0OO kr. | 1.270.821 kr. |
| 10. januar 2014 | 650,0oo kr. | ~1.305.561 kr. |
</table>


SKAT finder det naturligt; at deltagere 0g ejere i interessentskaber
har interesse i, at interessentskabets daglige drift ikke påvirkes af
manglende likviditet.

Derimod finder SKAT det for usandsynligt at en part ved deltagelse i
drift 0g ejerskab af en virksomhed, drevet i interessentskabsform
mellem uafhængige parter, ville stille tilsvarende kredit facilliter til
rådighed for interessentskabet; og i det hele taget tilbyde en tilsva-
rende finansiering af interessentskabets drift på et aftalegrundlag
med manglende skriftlighed På markedsmæssige aftalevilkår .

Henset til at saldoen På kassekreditten i  siden den.
24. marts 2014 har bevæget sig i intervallet +700.00O kr. 0g +3.100.000
kr , forekommer det i den sammenhæng bemærkelsesværdigt; at der
ikke på noget tidspunkt; siden den 24. marts 2014 er modtaget nogen
tilbagebetaling fra
irkIll
til  hvorefter kassekreditten i
udviste en positiv saldo på ca. 900.000 kr:).

75 % af saldoen på mellemregningskontoen (3.414.902 kr: 4 75 % =
2561.177 kr:) anses på den baggrund ikke at være erhvervsmæssig
begrundet, hvorfor et beløb svarende til udlånet anses for hævet i
hæverækkefølgen jf: virksomhedsskattelovens $ 5.

("

Den 18. august 2016 er SKAT fremkommet med følgende bemærknin-
ger under Skatteankestyrelsens sagsbehandling;

"()

Iforhold til klagens 1. 2 0g 3. anbringende er SKAT helt enig i de
frembragte bemærkninger om den enkelte interessents hæftelse, her-
under at hver enkelt interessent hæfter solidarisk (personlig 0g prin-
cipalt) for interessentskabets forpligtelser.

SKAT er for så vidt ej heller uenig i, at  son interessent har en helt
naturlig interesse i at afdække et eventuelt likviditetsproblem i inter -
essentskabet, samt ved om muligt at afdække dette ved eget udlån.

Iforhold til vurdering af om et sådan udlån har forladt  virk-
somhedsformue eller ej, 0g altså om udlånet har driftsmæs-
siglforretningsmæssig karakter eller ej, er det efter SKAIs opfattelse

8


afgørende; at der stort set ikke udover afdraget den 24. marts 2014
(500.000 kr:) er blevet afdraget på udlånet, selvom likviditeten i in-
teressentskabet; efter SKAIs opfattelse 0g vurderet på kassekredit-
tens løbende saldi, efterfølgende har gjort dette muligt.

Der er herved henset til saldoen på interessentskabets kassekredit si-
den begyndelsen af april 2014 frem til udgangen af juni 2014 har be-
væget sig mellem + 1 mio. kr 0g +3 mio kr , 0g at den ved udgangen
af juni 2014 udgør +2.4mio. kr.

Såfremt udlånets karakter alene skulle vurderes ud fra interessent-
skabets likviditetsmæssige stilling umiddelbart forud for långivnin-
gen, vil dette i realiteten betyde at der åbnes op for mulighed for ak-
kumulering af udlån; uanset udlånet eventuelt mister sin driftsmæs -
sige / erhvervsmæssige karakter:

 er umiddelbart ikke blevet honoreret for at have stillet kapitalen
til rådighed for interessentskabet. Hverken i form af renteindtægt for
udlånet, eller ved fordelingen af årets resultat som er fordelt i over -
ensstemmelse med interessentskabskontraktens fordelingsnøgle jfr.
pkt. 122 (25% til 

Iklagens 4. anbringende gøres det gældende, at det af praksis følger,
at udlån fra en deltager i en skattetransparent enhed til den_skatte-
transparente enhed, ikke er en privat hævning hvilket iflg.  re-
præsentant følger af det bindende svar i SKM2O14.764 SR.

Idet bindende svar der henvises til, var der tale om 25 interessenter
(partnere) i virksomheden 0g hvor der var en høj grad af selvfinan-
siering fra partnernes side. Partnerne var af den årsag 0g som aftalt i
partnerkontrakten forpligtet til at opretholde et indestående på
mindst xx. kr. på deres kapitalkonto i selskabet; 0g for en indtræ-
dende partner var det sædvanligt at der træffes aftale, om at
mindstebeløbet for kapitalkonto skal ske over en 3 årig optrapnings -
periode, for at lette den indtrædende partners finansieringsbyrde.

SKAT er ikke enig i, at det bindende svar åbner op for en generel an-
tagelse om, at udlån fra en deltager i en skattetransparent enhed til
den skattetransparente enhed, ikke er en privat hævning Dette må
bero på en konkret vurdering i de enkelte forhold.

Der gøres i det 4. anbringende gældende, at de pågældende overførs -
ler fra  til interessentskabet har afsæt i, at undgå væsentlig over-
skridelse af kassekredittens ramme.

Set ud fra kassekredittens saldo på de enkelte overførselstidspunkter,
kan SKAT ikke argumentere mod dette anbringende.

Men henset til saldo på kassekredittens efterfølgende udvisende; ses
der ikke at være grundlag for at karakterisere udlånet som forret-
ningsmæssig eller driftsmæssigt begrundet; 08 slet ikke i overens-
stemmelse med afgørelsen SKM2O14.764 SR, hvori der i aftalegrund-

9


laget mellem partnerne, i modsætning til nærværende sag, var ind-
lagt en forpligtelse til at opretholde et indestående på deres kapital-
konto til sikring af en høj grad af selvfinansiering fra partnernes side.
Et sådan krav foreligger_ ikke inærværende sag hvorimod udlånene
alene er et udslag af periodevise likviditetsmæssige udfordringer for
interessentskabet.

Endelig fremgår af repræsentantens 5. anbringende, at SKATs be-
grundelse ikke kan "bære' 1 resultatet.

Bemærkningerne der henvises tili SKAIs afgørelse, er taget "ud af
en sammenhæng' idet det omtalte afsnit alene afdækker lånemel-
lemværendet mellen  drevne landbrug  7 0g in-
teressentskabet 

Årsagen til denne specifikke afdækning skal hentes i den regn-
skabsmæssige præsentation af mellemværendet, hvor dette imod -
sætning til anfordringsgældsbrevet til  stedsøn er præsenteret
under aktiverne i årsrapporten for  Anfordrings-
gældsbrevet t2  stedsøn er iflg årsrapporten særskilt optaget
son en del af  virksomhedsformue.

For så vidt angår den sidste del af repræsentantens 5. anbringende
finder SKAT det fortsat for usand synligt; at en interessent med 25%
ejerandel i et interessentskab, vil stille kapital til rådighed for interes-
sentskabet	periodevis På op til 3.8 mio. kr , uden nogen form for
skriftligt aftalegrundlag På markedsmæssige vilkår, herunder aftale
O1l vederlæggelse for at stille den pågældende kapital til rådighed.
Specielt når en sådan situation ikke er aftalt i interessentskabskon-
trakten:

Son nævnt ovenfor ses  ikke, at være vederlagt særskilt for udlå-
net ved fordelingen af årets overskud:

SKAT fastholder derfor, at det vedvarende mellemværende mellem
 0g interessentskabet, hverken har forretningsmæssig eller
driftsmæssig karakter.

Klagerens opfattelse
Klagerens repræsentant har fremsat påstand om, at andelen af mellem -
regningssaldo mellem klageren 0g  på_ 2561.177 kr. kan
indgå i virksomhedsordningen:

Repræsentanten har i øvrigt fremført følgende i klagen:
7 '()

3 ANBRINGENDER
Til støtte for den nedlagte påstand gøres som hovedanbringende
gældende; at overførsel af et beløb på en mellemregningskonto fra en
interessent til et interessentskab er erhvervsmæssigt begrundet i en
situation son den foreliggende.

10




Det anførte hovedanbringende kan understøttes af flere forskellige
forhold.

For det første understøttes synspunktet af det forhold, at 
på forhånd hæfter solidarisk sammen med  for en
eventuel kassekredit. Et interessentskab er netop kendetegnet ved, at
de pågældende interessenter hæfter solidarisk for interessentskabets
forpligtelser. Havde interessentskabet i stedet for lånt pengene i et
pengeinstitut med yderligere forpligtelser for interessentskabet til
følge, vil det blot medføre, at  potentielle hæftelse herved
er forøget. Ud fra et hæftelsesmæssigt synspunkt gør det altså ikke
nogen forskel om  foretager overførsler af beløb over mel -
lemregningskonto, eller man låner pengene i en bank.

Det følger også heraf, at en interessent naturligvis har en helt natur -
lig interesse i at afdække eventuelle likviditetsproblemer ved udlån
tilet interessentskab, hvis det er muligt, frem for at afdække dette
ved optagelse af lån hos tredjemand	pengeinstitut.

For det andet er den pågældende finansiering forretningsmæssigt
velbegrundet for såvel  son for  En kasse-
kredit koster rente hos en ekstern finansieringsenhed med mindre
resultat til følge for begge interessenter.

Da deltagerne i en transparent enhed med direkte 0g solidarisk hæf-
telse, har en naturlig interesse i at afdække likviditetsbehovet ved
eget udlån er dispositionen i sig selv forretningsmæssigt begrundet.

For det tredje følger det af praksis på beslægtede områder, at en del-
tagelse i et interessentskab med en solidarisk hæftelse feks. ikke er
en sikkerhedsstillelse i den tidligere VSL 5 10, stk 6's forstand nu
VSL 5 10 B, stk. 1. Det følger nenlig af afgørelsen SKM 2015.772 SR
at en sådan hæftelse på grund af deltagelse i et I/S, KIS eller PIS ikke
er nogen sikkerhedsstillelse som sådan i relation til førnævnte be-
stemmelser, selv om den pågældende selskabsdeltager hæfter med
alt det, man ejer og har.

For det fjerde følger det af praksis, at udlån fra en deltager i en skat-
tetransparent enhed til den skattetransparente enhed ikke er en pri-
vat hævning Dette følger af afgørelsen SKM 2014.764 SR Der var her
tale om en partnerejet virksomhed, hvor man i spørgsmål 2 stillede
følgende spørgsmål:

'Kan Skatterådet bekræfte, at efterfølgende udlån fra en partners virksom -
hedsordning til spørgerens partnerselskab ikke skal anses for at være en pri -
vat hævning i den enkelte partners virksomhedsordning:

Det pågældende spørgsmål blev besvaret med et "ja' Det pågælden-
de udlån skulle etableres for at få en mere fleksibel struktur, sådan at
man havde udlån frem for regulering over kapitalkontiene. De På-

11
gældende udlån skulle bruges til den løbende drift, og når der skulle 
ske partnerudtræden af virksomheden.
SKAT og Skatterådet anfører, at der efter det oplyste er tale om lån 
begrundet i, at der er behov for yderligere driftsfinansiering i part-
nerselskabet som netop beskrevet. Det er herefter SKATs opfattelse, 
at når lånene etableres efter fælles aftaler som driftsfinansiering i 
partnerselskabet, er lånet erhvervsmæssigt. Der blev endvidere i svar 
til spørgsmål 2 henvist til svaret til spørgsmål 1. I svaret til spørgsmål 
1 fremhæver SKAT bl.a., at efter det oplyste ville alternativet have 
været en ekstern lånefinansiering i partnerselskabet. Det er SKATs 
opfattelse, at der er tale om et erhvervsmæssigt udlån, uanset at lånet 
anses for ydet til de øvrige deltagere i partnerselskabet, da det må 
lægges til grund, at det er erhvervsmæssigt begrundet i partnersel-
skabets forhold.
Det følger af denne afgørelse, at sådanne udlån på mellemregninger 
begrundet i den skattetransparente enheds driftsmæssige forhold er 
erhvervsmæssigt begrundet.
I nærværende sag fremgår det, at man netop begrænser den kasse-
kredit, der oprindeligt blev etableret på 1,5 mio. kr. Havde man ikke 
lavet den pågældende mellemregning, ville kassekreditten være 
overskredet væsentligt.
Det gøres gældende, at pågældende overførsler har dette afsæt, og at 
de derfor er driftsmæssigt begrundede i overensstemmelse med af-
gørelsen SKM 2014.764 SR.
For det femte kan SKATs begrundelse ikke "bære" resultatet. SKAT 
anfører i deres afgørelse, side 16, 4. afsnit, at der ved bedømmelsen 
af, om der foreligger en erhvervsmæssig begrundelse, skal være på-
vist en aktivitetsmæssig tilknytning mellem långiver og låntager 
samt en erhvervsmæssig forbindelse mellem virksomhederne, så-
fremt mellemværendet ikke skal anses for en hævning fra virksom-
hedens formue. Det pågældende citat er direkte i strid med SKM 
2014.764 SR og er "ny praksis" ved etablering af en mellemregning 
mellem en interessent og et interessentskab. SKAT anfører på samme 
side i 6. afsnit, at situationen ikke er sammenlignelig med SKM 
2014.764 SR — dette er en misforståelse. De mellemregninger, der 
etableres i den pågældende sag er ikke blot mellemregninger på 
grund af overgang fra I/S til P/S, men også kapitalbehov i forbindelse 
med ud- og indtræden af partnere samt finansiering af den løbende 
drift, jf. de anførte elementer herfra.
SKAT anfører endvidere på side 17, 4. afsnit, at man finder det us-
andsynligt, at en part ved deltagelse i drift og ejerskab af en virk-
somhed drevet i interessentskabsform mellem uafhængige parter, vil 
stille en tilsvarende kreditfacilitet til rådighed for interessentskab og 
i det hele taget tilbyde en tilsvarende finansiering af interessentska-
bets drift på et aftalegrundlag med manglende skriftlighed på mar-
kedsmæssige aftalevilkår.

12




Dette er ikke korrekt. SKAT overser herved, at man i et interessent-
skab hæfter solidarisk; Hvis et interessentskab har en negativ udvik-
ling økonomisk set, vil man enten lukke interessentskabet ned eller
sikre den nødvendige likviditet. Hvis en af interessenterne har den
nødvendige likviditet; vil vedkommende utvivlsomt have en interes-
se i at afdække interessentskabets likviditetsbehov frem for at se pas-
sivt til og betale en kæmperente: Hvis denne interessent er den ene-
ste, der har "noget at hæfte med" , vil man også imellem uafhængige
parter utvivlsomt finansiere interessentskabets drift. Om dette er
nedfældet i en aftale eller ej, er underordnet	en almindelig mel-
lemregning også mellem uafhængige parter, er et udlån med en til-
bagebetalingsforpligtelse. Hvordan overskuddet i et interessentskab
efterfølgende fordeles, 0g hvordan et sådant udlån vederlægges, kan
enten aftales på forhånd eller aftales, når overskuddet fordeles. At
der ikke foreligger en skriftlig låneaftale, er praktisk set hovedreglen:

Det gøres således gældende, at de argumenter, som SKAT har frem -
ført til støtte for det pågældende resultat ikke kan "bære" resultatet. 71

Det gøres derfor sammenfattende gældende, at den pågældende mel-
lemregning mellem  0g  har den nødvendi-
ge 0g tilstrækkelige forretningsmæssige begrundelse 0g derfor ikke
er nogen hævning i virksomhedsskatteordningen

Den 21. december 2016 er klagerens repræsentant fremkommet med
følgende bemærkninger til SKAIs udtalelse:

(

Som bilag 3 vedlægges sameje- 0g driftsinteressentskabskontrakt om
det pågældende fællesskab_

Af den pågældende aftale følger det af punkt 12, hvordan regnskab
m.v. skal håndteres. I punkt 12.5 er det bl.a: angivet; at overskud skal
i mangel af anden aftale forblive indestående i interessentskabet til
finansiering af den løbende drift. Hverken i punkt 12.5 eller i punkt
12 i øvrigt er der omtalt noget om, hvordan en sådan overskudsandel
skal forrentes. Med andre ord vil en finansiering af interessentskabet
via en eller begge interessenter ikke skulle vederlægges.

ISKATs udtalelse af den 18. august 2016 er der anført det gentagne
gange, at der ikke sker vederlæggelse for den finansiering der prin -
cipielt sker fra 
Baggrunden for, at der ikke sker vedlæggelse er, at parterne ikke har
aftalt dette

Som bilag 4 vedlægges kopi af kassekreditkontrakt for 
etableret i SparNord Bank A/S. Det fremgår heraf, at debitorrenten er
5,25 %. Som bilag 5 0g 6 vedlægges alskyldserklæring med beløbsbe-
grænsning hvoraf det fremgår; at  indestår

13


for 375.000 kr. for kassekreditten mens  indestår for
1.125.000 kr., altså en hæftelse i forhold til ejerandele

Det følger af bilag 4, at kreditfaciliteten er bekostelig.

Det anførte skal sammenholdes med, at  ikke får nogen
forrentning af sine midler. Tværtimod betales der en negativ rente
for indeståender. Et udlån til f.eks. et interessentskab uden særskilt
vederlæggelse er derfor også forretningsmæssig for  da
man herved sparer en negativ rente. Det er endvidere forretnings-
mæssigt for I/S'et; da der hermed spares en lånerente. Det gøres gæl -
dende, at en sådan aftale i "dagens marked" er på armslængdevilkår.

Jeg skal ellers henholde mig til de bemærkninger, jeg har angivet i
min klageskrivelse.

Klagerens repræsentant er fremkommet med følgende bemærkninger
tit referatet af mødet med Skatteankestyrelsens sagsbehandler:

(

Som konstateret i sagen 0g på telefonmødet var der ikke nogen form
for fast "afdragsordning" på den likviditet, der blev flyttet fra 
til  Dette har afsæt i navnlig tre forhold for in-
teressentskabet. For det første er  interessent i
interessentskabet og har derfor en interesse i at understøtte denne
bedst muligt. Som ansvarlig deltager i et interessentskab vil man
gerne, at interessentskabet har de bedst mulige driftsforhold konkret
ved at understøtte med likviditet. For det andet havde 
ingen likviditet ved opstartsfasen. Beløbet blev overført for at ha-
ve den nødvendige buffer. Navnlig  har dre-
vet virksomhed i så mange år, at han ved, hvad likviditetsmangel har
af konsekvenser for en virksomhed. Det overførte beløb blev derfor
brugt som buffer for driftskapitalen Endelig for det tredje havde
man ikke det nødvendige overblik over likviditetsbehovet i
Minkbranchen og produktionen af mink sker til et marked,
der er særdeles udsvingende. Der er meget kraftige udsving på pri-
serne, også fra år til år, hvilket gør, at en fremtidig udvikling kan væ -
re udfordrende at planlægge; For at undgå at komme i pressede situ-
ationer blev det nød Ivendige likviditetsberedskab således ståendei
At der konkret er en overskudslikviditet viser bare,
at man efterfølgende kan konstatere; at driften med 
rent faktisk er gået godt. Denne rettidighed med de likviditetsmæs-
sige forhold har også efterfølgende vist sig at være ret afgørende
Markedet for mink er presset 0g er i dag på et bundniveau; hvor det
er vanskeligt at tjene overskudslikviditet.

Det var  der tidligere havde ejet minkpro -
duktionen personligt. Uanset ejerforholdene omkring 
var det derfor ham, der havde erfaringen 0g overblikket over driften:
De beslutninger; der træffes omkring driften blev naturligvis disku-
teret mellem de to interessenter, men der blev ikke udfærdiget skrift-

14


lige_ referater eller andet. Den faktiske ageren er i overensstemmelse
med det, som parterne rent faktisk har aftalt. I en sådan situation har
man derfor ikke fundet det fornødent at udarbejde skriftlige aftaler.

Inellen  og  har der været
sanhandel:  har forpagtet de arealer, som ud-
gør en del af interessentskabet. Den halm, som 
har produceret på de arealer, han har drevet, har man solgt til
til brug for minkfarmen. Endvidere har man kørt gyl-
le ud fra minkfarmen på  arealer, altså afta-
get en ydelse den anden vej Der er har derfor løbende gennem årene
været kontraktmæssige relationer omkring samhandel "begge veje" 1
mellen  08 

Ud over at der er tale om et interessentskab med personligt ansvar
har der altså været et konkret samhandelssetup, som gør interessen
for begge virksomheders forgodtbefindende endnu større.

På telefonmødet den 6. september 2018 blev det endelig drøftet; om
medinteressenten  havde bidraget til udlån med likviditet. Som	
anført i referatet, side 3,3. sidste afsnit, er dette ikke tilfældet: 7

Klagerens repræsentant har haft følgende bemærkninger til sagsfrem -
stillingen

"()

Det bemærkes indledningsvis, at jeg ikke har bemærkninger til sags-
fremstillingen:

Skatteankestyrelsens forslag til afgørelse kan som nævnt indled-
ningsvis ikke tiltrædes. På side 11, nederst, i sagsfremstilling 0g for-
slag til afgørelse er det anført, at man vil gennemføre en hævning i
virksomhedsskatteordningen; hvis formålet med en disposition pri-
mært er at tilgodese private interesser. Dette synes at være i tråd
med både forarbejderne 0g Højesterets dom, SKM 2013.505 H. Det er
imidlertid ikke en sådan situation, son der foreligger.

I Skatteankestyrelsens forslag til afgørelse, side 14, er der i de første 4
afsnit henvist til 4 forskellige afgørelser. Alle disse afgørelser vedrø-
rer overdragelser af en virksomhed med sælgerfinansiering

Det er ikke en sådan sag, der foreligger idenne sag. Som det fremgår
af sagsfrenstillingen, side 3, øverst, er der tale om overførsler fra
 til  iforn af kontantoverførsler. Sigtet med
overførslerne var at sikre den driftsmæssige likviditet i driften af


Såvel SKAIs som Skatteankestyrelsens forslag til afgørelse er enige i,
at 25 % af overførslerne svarende til  25 % ejerandel ikke
er en reel overførsel, men kan rummes i  virksonheds-
skatteordning: Spørgsmålet er imidlertid; om de øvrige 75 % ikke er

15


en virksomhedsrelateret overførsel, men derimod har afsæt i private
motiver 0g derfor er en hævning 1 virksomhedsskatteordningen. Der
forelig - ger alene en enkelt afgørelse, der vedrører dette område
en afgørelse, som Skatteankestyrelsens udkast til afgørelse ikke hen-
viser til. Afgørelsen er offentliggjort som SKM 2014.764 SR Der er
her tale om en virksomhed, der bliver omdannet til et PIS. I forbin-
delse med overgangen til PIS får hver ejer en ejerandel. Konkret var
der tale om 25 partnere

Det var mellem parterne aftale, at man skulle understøtte likviditeten
iden pågældende virksomhed ved at være forpligtet til at låne et be-
løb ud til PlS'et. Det var ikke alle partnere, der udlånte samme beløb.
Partnere under optrapning havde ikke samme byrde de første år. Der
var heller ingen øvre grænse for, hvor meget man principielt kunne
lade stå i PISet og dermed udlåne til PlS'et. Det fremgår af sagsfrem -
stillingen i den pågældende sag at de udlånte beløb er meget for -
skellige; men ejerandelene naturligvis er ens. Ældre partnere, der har
en god likviditet, kan låne store beløb ud for at understøtte virksom-
hedens drift, mens nye partnere kan nøjes med et mindre beløb. Lå -
nene bliver alle ydet på sædvanlige forretningsmæssige betingede
markedsvilkår.

Rent faktuelt svarer SKM 2014.764 SR til den foreliggende sag, blot
med den forskel at der her alene er to partnere. Det ændrer imidler-
tid ikke ved, at man godt kan have forskellige udlån til den transpa-
rente virksomhed; i vores sag et I/S, i SKM 2014.764 SR et PIS.

Isagen blev der stillet følgende spørgsmål:
7 'Kan Skatterådet bekræfte, at efterfølgende udlån fra en parters virksom-
hedsordning til spørgerens partnerselskab ikke skal anses at være en privat
hævning 1 den enkelte partners virksomhedsordning? 1

Hertil bemærker SKAT og Skatterådet:

'Efter det oplyste er der tale om lån begrundet i, at der er behov for yderli-
gere driftsfinansiering i partnerselskabet. Jf. begrundelsen i spørgsmål 1 er
det SKATs opfattelse; at når lånet er etableret efterfælles aftale; 08 som
driftsfinansiering i partnerselskabet; at lånet kan anses for erhvervsmæssigt;
0g dermed indgå som et aktiv i virksomhedsskatteordningen:~

Det pågældende spørgsmål blev derfor besvaret med et "ja'

Den foreliggende situation er parallel med SKM 2014.764 SR 
har her som den ene partner over- ført beløb til interessentska-
bet, fordi man havde et driftsmæssigt behov.

Såvel SKATs som Skatteankestyrelsens udkast til afgørelse synes
herefter at forudsætte, at man straks, man får en positiv kassekredit,
skal tilbagebetale på den mellemregning, der er etableret; 0g at der
pr. definition ikke kan foreligge nogen driftsmæssig begrundelse at
lade pengene stå i interessentskabet.

16




Dette synspunkt kan ikke tiltræde og er forkert.  er inter-
essent og hæfter dermed solidarisk for interessentskabets forpligtel-
ser.  har derfor ikke bare et kortsigtet; men navnlig en
langsigtet interesse i, at det driftsmæssige 0g likviditetsmæssige se-
tup omkring  nu også 'engakgde ' er til stede. Der er der-
for ikke noget specielt i, at man lader
ve den fornødne ballast. Man må i den forbindelse have for øje, at
rent faktisk drifter virksomhed med mink- produktion
en branche, der er udsat for særdeles store udsving, 0g hvor likvi-
ditetsbehovet kan være vanskeligt at forudsige

Det gøres derfor gældende, at når man er deltager i et interessent-
skab, vil man have en interesse i at sikre interessentskabets likviditet
uanset ejerandel 0g uanset hvem medinteressenterne er	man
hæfter jo solidarisk for enhver forpligtet.

Når der i forslag til afgørelse, side 13, øverst; anføres, at "Landsskatte-
retten finder på baggrund af ovenstående praksis omtalt ovenfor , at klageren
ikke overfor en uafhængig tredjepart vil acceptere at indgå en tilsvarende af-
tale kan dette ikke tiltræde Dette er en misforståelse af, hvordan
man driver virksomhed i interessentskabsform

Skatteankestyrelsens forslag til afgørelse anfører herefter, at der væg-
tet tre forhold, nemlig: At lånet er ydet uden nogen form for skriftlig af-
tale, at lånet ikke er af 'midlertidig karakter , 0g at lånet ikke ville have fundet
sted overfor en uafhængig tredjepart.

Alle tre ting bestrides.

Iden fremlagte interessentskabskontrakt; punkt 12.3, er der anført
"ingen part er forpligtet til at foretage hævning aconto

Det er endvidere i punkt 12.5 anført følgende:

Overskud	med 'fradrag i de i punkt 12.5 nævnte acontohævninger
skal i mangel af enighed om andet forblive indestående i interessentskabet til
finansiering af den løbende drift. Hvis interessentskabet har et likviditetsin-
destående pr. 1. juni i et givent år på 3 mio. kr. gælder det dog' at hver part
kan kræve at årets restoverskud udloddes senest 4 uger efter , at årets drifts-
regnskab foreligger godkendt. For  gælder det dig, at  kan kræve, at
sådanne udlejninger anvendes til ekstraordinært afdrag på den realkredit-
gæld,  har optaget i forbindelse med køb af sin andel af ejendommen.

Det er således interessentskabskontrakten forudsat, at interessenter -
ne naturligvis kan lade penge stå i interessentskabet til finansiering
af interessentskabet, 08 at man har fokus på, at man har det nødven-
dige finansieringssetup,  også på lang sigt. Når det derfor anføres, at
der ikke er nogen form for skriftlig aftale om lånet; er dette ikke kor-
rekt. Dette kan udledes at interessentskabskontraktens punkt 12.3 0g
12.5.

17


Det er korrekt, at der ikke er udarbejdet et gældsbrev som sådan for
lånebeløbet. Dette vil også være usædvanligt; når der blot er tale om
en mellemregning mellem to virksomheder.

For det andet blev der henvist til, at lånet ikke er af midlertidig ka-
rakter. Lånets løbetid hænger sammen med det behov, som interes-
senterne vurderer  har. At lånet har stået der i en læn-
gere periode 0g ikke blot midlertidigt; hænger sammen med, at det
var parternes vurdering at der var behov for denne længerevarende
finansiering. Dette forhold medfører i sig selskab ikke; at der er tale
om noget usædvanligt forhold. Samme forhold gjorde sig jo gælden-
de i SKM 2014.764 SR	her var der også tale om et stående lån der
stod år efter år, uden at man i bund 0g grund tog stilling til, om
partnerselskabet havde brug for pengene

Konkret fik  udfordringer 6 måneder efter opstart; da
minkprisen her blev halveret på auktion Endvidere have man solgt
3.200 avlsdyr til en nystartet minkfarm på Krim: Der var betalt 50 %
inden levering. Straks efter levering bevægede Rusland sig indi
Krim med den følge, at man ikke fik den reste- rende betaling inden
1 år efter. Begge forhold viser; hvor sensitiv tingene er, hvilket un-
derstøtter; at der er behov for ekstra likviditet ved drift af minkpro-
duktionen

Endelig henviser Skatteankestyrelsen til, at man ikke ville have gjort
det over for en uafhængig tredje- part. Dette bestrides: Netop denne
solidariske hæftelse, der i et interessentskab, 0g som feks. ikke er i et
PIS, medfører, at man har en personlig direkte 0g konkret interesse i,
at finansieringssetuppet altid er på plads for interessentskabet. Man
ville også have lavet den pågældende finansiering, selv om der var
tale om en uafhængig part, der var interessent.

Der er derfor ikke grundlag for at statuere, at de pågældende over -
førsler af beløb har nogen form for privat karakter, 08 de er derfor
ikke nogen hævning i virksomhedsskatteordningen.

Jeg afventer Skatteankestyrelsen berammelse af et retsmøde som an-
førti indledningen på dette brev .

Landsskatterettens afgørelse
Det følger af virksomhedsskattelovens $ 1 0g bestemmelsens forarbej -
der, at samtlige erhvervsmæssige aktiver i virksomheden skal medtages
1 virksomhedsordningen; 0g at ikke-erhvervsmæssige aktiver ikke kan
medtages.

I virksomhedsskattelovens S 5 er der fastsat nærmere regler vedrørende
hæverækkefølgen 1 tilfælde, hvor der sker overførsel af værdier fra
virksomheden til den skattepligtige Det følger af skatteministerens
svar, i forbindelse med vedtagelse af virksomhedsskattelovens S 11 om
rentekorrektion at:

18
"Da virksomheden ikke er et selvstændigt retssubjekt, kan der ikke 
fra virksomheden ydes lån, når dette ikke har erhvervsmæssig karak-
ter. Hvis den skattepligtige finansierer privat långivning ved at hæve 
beløb i virksomheden, sker hævningen efter prioriteringsorden i § 5. 
Virksomhed kan dog godt give kredit til personer, som har en er-
hvervsmæssig tilknytning til virksomheden f.eks. varedebitorer. 
Endvidere kan virksomheden placere ledig kapital som bankind-
skud, i obligationer mv."
Den opsparede virksomhedsindkomst i virksomhedsordningen er alene 
undergivet en foreløbig beskatning, indtil der sker en hævning til et 
privat formål, jf. virksomhedsskattelovens § 10. Klageren kan således 
ikke disponere over den opsparede indkomst, hvis formålet primært 
tilgodeser hans private interesser, uden at beløbet må anses for hævet i 
virksomhedsordningen. Anvendes midler i virksomhedsordningen til 
sådanne udlån, vil et beløb svarende til udlånet blive anset for en hæv-
ning i rækkefølgen efter virksomhedsskattelovens § 5.
I SKM2013.505.HR fandt Højesteret, at et udlån fra virksomhedsord-
ningen til eget selskab ikke var et erhvervsmæssigt lån. Der var her tale 
om udlån fra en lægevirksomhed i virksomhedsordningen til ejerens 
selskab. Selskabet var en investeringsvirksomhed. Udlånet blev på 
denne baggrund anset for privat långivning, idet lånet ikke havde er-
hvervsmæssig karakter.
I SKM2018.652.LSR, fandt Landsskatteretten, at 2 mellemregninger, der 
var placeret i virksomhedsordningen i forbindelse med deloverdragelse 
af en virksomhed, ikke var erhvervsmæssigt begrundet, og derfor skul-
le anses for hævet i hæverækkefølgen. Der blev lagt vægt på, at der ikke 
var aftalt rentetilskrivning, en afdragsplan eller i øvrigt stillet sikker-
hed. Herudover blev det vurderet, at klageren ikke overfor en uafhæn-
gig 3. part ville have ydet en tilsvarende finansiering.
I SKM2015.728.LSR fandt Landsskatteretten, at en fordring, der opstod 
ved delsalg af næringsbeskattede ejendomme til den pågældendes søn, 
ikke kunne blive i sælgerens virksomhedsordning. Der var her tale om 
en 100 % sælgerfinansiering på anfordringsvilkår med og uden pante-
ret. Der blev i vurderingen lagt vægt på, at finansieringen ikke kunne 
anses for erhvervsmæssig, idet udlånet var ydet for at tilgodese skat-
teyderens private interesser. Det blev vurderet, at en lignende sælgerfi-
nansiering ikke ville være sædvanlig overfor uafhængig 3. part.
I SKM2017.545.LSR kom Landsskatteretten frem til, at en sælgerfinansi-
ering i form af et ejerpantebrev vedrørende et salg af en landbrugsejen-
dom til sønnen ud fra en konkret vurdering måtte anses for et er-
hvervsmæssigt aktiv, som skulle indgå i sælgerens fortsatte virksom-
hedsordning. Der blev ved vurderingen lagt vægt på, at der i ejen-
domshandler mellem ikke interesseforbundne parter ligeledes inddra-
ges sælgerfinansiering i form af sælgerpantebreve, at finansieringen 
med sælgerpantebrevet konkret kun udgjorde 20 % af den samlede 
overdragelsessum, og at der på forhånd var aftalt afdrag og renter.

19
Der henvises endvidere til en ikke offentliggjort SKM-afgørelse fra 
Landsskatteretten med sagsnummer 14-4169601. Her lagde Landsskat-
teretten i sin vurdering vægt på, at klagerens disponeringer og valg, 
hen over en periode, medførte, at et tilgodehavende med et selskab 
overvejende var foretaget for at tilgodese private interesser og derfor 
skulle hæves ud af virksomhedsordningen. Der var ikke tale om en 
midlertidig kredit.
Klageren har fra sin virksomhed under virksomhedsordningen overført 
tre større beløb til interessentskabet i indkomstårene 2013/2014 på 
grund af likviditetsproblemer i I/S, som er bogført på en mellemreg-
ningskonto. Klagerens medinteressent og stedsøn ejer 75% af interes-
sentskabet og klageren ejer selv 25%.
Landsskatteretten er enig med SKAT i, at indskuddet i I/S svarende til 
klagerens 25% ejerandel i I/S foretages inden for virksomhedsordnin-
gens samlede økonomi og derfor ikke anses for overført til privatøko-
nomien.
Som interessentskabsdeltager kan der være en forretningsmæssig be-
grundelse og interesse i, at interessentskabet ikke overskrider kassekre-
dittens ramme, da denne fungerer som interessentskabets driftsfinansi-
ering, og klageren hæfter solidarisk med medinteressenten uanset ejer-
fordelingen. På overførselstidspunkterne er kassekreditten i I/S negativ, 
men i marts, april, maj og juni måned 2014 er kassekreditten positiv og 
udvikler sig positivt. I maj måned udgør kassekreditten et plus på ca. 
2,5 mio. kr. og med en trækningsret på kassekreditten på 1,5 mio. kr. er 
der mulighed for et træk på ca. 4 mio. kr. i I/S. På trods af dette, sker der 
i perioden april, maj og juni ingen tilbagebetaling af mellemregningen 
til klagerens virksomhed under virksomhedsordningen, og der forelig-
ger under hele forløbet ingen aftaler om afvikling mv. af klagerens ud-
lån.
Landsskatteretten finder på baggrund af ovenstående, og ud fra en 
samlet og konkret vurdering, at udlånet, svarende til de 75% af mellem-
regningen, ikke kan anses for et erhvervsmæssigt aktiv i virksomheds-
ordningen. Der er lagt vægt på, at lånet er ydet uden skriftlig aftale, at 
lånet ikke er af midlertidig karakter, og at lånet ikke ville have fundet 
sted overfor en uafhængig 3. part, på den i sagen gennemførte måde. 
Klagerens disponeringer og valg i perioden anses derfor overvejende 
begrundet i private interesser i forhold til stedsønnen, og kan ikke pla-
ceres i virksomhedsordningen, hvorfor udlånet anses for hævet efter 
virksomhedsskattelovens § 5 i indkomståret 2014. Der er ikke fremlagt 
oplysninger om, at mellemregningen er betalt tilbage i nær tidsmæssig 
tilknytning til det omhandlende indkomstår.
Repræsentantens henvisning til SKM2014.764.SR kan ikke føre til en 
anden vurdering. Der var her tale om erhvervsmæssig begrundede 
indbetalinger til, partnerselskab med aftaler på markedsvilkår.
Landsskatteretten stadfæster SKATs afgørelse.”

20



Der er på sagsøgers initiativ indhentet udtalelser fra landbrugskonsulentvirk-
somhederne SAGRO og VKST om driftsformer 0g anvendelsen af mellemreg -
ninger i landbrugsvirksomheder.

Forklaringer
 har afgivet forklaring.

 har forklaret; at han er uddannet landmand og har over -
taget en ejendom fra sin far 0g har drevet minkavli over 50 år, fra han var gan-
ske ung; Han købte minkskind 0g sparede op 0g fik efterhånden en større be-
drift. Da hans egne børn ikke kunne overtage virksomheden aftalte han at sted-
sønnen,  skulle træde ind. Han ville selv gerne fortsat være
med i virksomheden der jo var hans livsværk. Det gik rigtig godt med 
som kompagnon; da han først var kommet ind i det. Han selv driver fortsat
planteavl, men er ophørt med minkavl. De bruger begge de samme bygninger
0g maskiner. I/S et kan leje maskiner af hans virksomhed, men det har ikke væ-
ret skarpt adskilt. Han har selv drevet virksomheden så længe, at han fortsatte
med at tage sig af bogholderiet; hvilket forklarer de mange mellemregninger.
Der er til stadighed et stort behov for likviditet i en minkfarm det gælder året
rundt. Han overførte penge fra landbruget til minkfarmen da der var behov for
det, men han havde selv fuld kontrol over det. De har altid holdt hinanden ori-
enteret om de økonomiske transaktioner i virksomheden. Da der kun var fire-
fem pelsauktioner årligt, måtte man løbende følge likviditeten tæt. Der var også
stærkt svingende priser på skind.

Der opstod en konkret vanskelig situation i 2014, hvor der en overgang var risi-
ko for, at et beløb på knap 3 millioner kr. for mink, der allerede var leveret til en
køber i Ukraine, ikke ville blive betalt på grund af den opståede krise vedrø-
rende Krim. Det endte dog med, at de fik pengene, men han var i en periode
meget bekymret for, om de ville blive betalt. Han har fået en beskeden forrent-
ning af penge, han har haft til gode hos Copenhagen Fur. De var kun fokusere-
de på at få driften til at køre, 08 oprettede først nye konti efterhånden som be-
hovet opstod. Det ville han også have gjort, hvis det ikke havde være hans sted-
søn, der havde overtaget. Han ville også kunne have haft et lige så tillidsfuldt
samarbejde med tidligere medarbejdere, da samarbejdet i hans branche under
alle omstændigheder er baseret på tillid. Han overførte så meget, som der skulle
til for at holde virksomheden i gang. Han accepterede, at der var en vis ren-
teudgift. Hanhavde fuld sikkerhed for sine penge, 0g  ville ikke have kun-
net låne et større beløb på det tidspunkt. Der blev kun tilbageført 500.000 kr. da
det vigtigste var, at der var likviditet i begge virksomheder. Lejen for boligen
skulle være den lavest mulige, da han selv fortsat skulle tage sig af eventuelle
pludseligt opståede problemer. Det var fordi han blev boende på gården; mens
boede 21/ km væk. Han har betalt både erhvervsmæssige udgifter 0g pri-

21



vate udgifter med sin kassekredit, 08 derfor kan der være efterreguleringer i
regnskaberne. Han så en fordel i at låne penge til virksomheden; da han ikke
kunne få sine penge forrentet i banken.

har forklaret; at han er uddannet som mekaniker 0g arbejdede
som sådan i 20 år. Han er ikke uddannet landmand, men fik overraskende til-
bud om at indtræde i sin stedfars virksomhed. Det gik godt, da han var kommet
ind i arbejdet. De aftalte I/S formen, da han ikke havde mulighed for at betale
for hele virksomheden: Hans arbejde var at tage sig af minkene, da han gerne
ville arbejde med dyrene, men ikke det almindelige landbrug. Det økonomiske
styrede hans stedfar, da han selv først ville sætte sig ind i arbejdet med dyrene.
Det andet måtte så komme senere. De drøftede de løbende økonomiske behov i
virksomheden hver dag. De overførsler; der er sket til minkvirksomhedens kon-
to, var også nogle de drøftede, når der var anledning til det. Der var behov for
en kassekredit; da der på den ene side var et løbende likviditetsbehov, men på
den anden side var meget svingende indtægter på grund af svingende prisud-
vikling på minkskind. Det er rigtigt at de i 2014 var i en stor risiko på grund af
et salg til en kunde i Ukraine, hvor pengene ikke umiddelbart blev betalt. Han
havde ikke nogen midler af betydning, da han indtrådte i samarbejdet. Han
undersøgte ikke dengang lånemuligheder, men gik ud fra, at han ikke kunne
låne noget større beløb . Han husker ikke, at de drøftede; om en kassekredit på
1, 5 millioner var stor nok. Han regnede med; at det nok skulle gå godt. Hans
stedfar sørgede for, at der blev tilført det; der skulle. Han var selvfølgelig op-
mærksom på risikoen; men var ikke alvorligt bekymret.

Retsgrundlaget

Af dagældende lov om virksomhedsbeskatning af selvstændige erhvervsdri-
vende lovbekendtgørelse nr. 1114 af 18. september 2013, fremgår bl.a::

'8 1. Skattepligtige personer, der driver selvstændig erhvervsvirksomhed,
kan anvende virksomhedsordningen efter reglerne i dette afsnit på indkomst
fra virksomheden.


8 2. Det er en betingelse for at anvende virksomhedsordningen; at den skat-
tepligtige udarbejder et selvstændigt regnskab for virksomheden; som op-
fylder bogføringslovens krav. Bogføringen skal tilrettelægges således, at der
regnskabsmæssigt sker en opdeling af den skattepligtiges samlede økonomi
i en virksomhedsøkonomi (virksomhedsskatteordningen) og en privat øko-
nomi.

22
Stk. 3. Driver den skattepligtige flere virksomheder, behandles samtlige 
virksomheder som én virksomhed ved anvendelsen af virksomhedsordnin-
gen.
§ 5. Overførsel af værdier fra virksomheden til den skattepligtige anses for 
foretaget i nedennævnte rækkefølge:
…
4) Opsparet overskud.
5) Indestående på indskudskonto.
Stk. 2. Ved overførsel af værdier fra virksomheden til den skattepligtige ud 
over de i stk. 1 nævnte anvendes § 11. 
Af de almindelige bemærkninger til lovforslaget ved virksomhedsskatteo-
rdningens indførelse fremgår bl.a., jf. lovforslag nr. 107, FT 1985-1986, Til-
læg A, bind II, sp. 2611-2614:
”2. Forslaget går ud på, at der skal gennemføres en særlig virksomhedsord-
ning for selvstændige erhvervsdrivende. Efter virksomhedsordningen skal 
den selvstændige erhvervsdrivende regnskabsmæssigt adskille virksomhed 
og privatøkonomi. Der skal derfor foretages en særskilt opgørelse af virk-
somhedsindkomsten, der beskattes efter de særlige regler i forslaget. Ind-
tægter og udgifter i privatøkonomien beskattes efter reglerne i personskatte-
loven.
….
3.
….
Gennem virksomhedsordningen tilnærmes beskatningen af virksomheder, 
der drives personligt, således til beskatningen af selskaber. 
….
5. Da den skattepligtige almindelige indkomst behandles forskelligt under 
virksomhedsordningen og uden for, er det en forudsætning for at anvende 
ordningen, at der udarbejdes et særskilt regnskab for virksomheden. Virk-
somhedens økonomi skal regnskabsmæssigt være adskilt fra den skatteplig-
tiges private økonomi.
….” 
Af bemærkningerne til lovforslagets § 11 fremgår bl.a., jf. sp. 2634 sammesteds:
”Virksomheden kan ikke ”yde” lån til den skattepligtiges ægtefælle eller til 
nært beslægtede. Virksomheden er ikke et selvstændigt retssubjekt. Et even-
tuelt lån vil derfor anses for ydet af den skattepligtige. Hvis den skattepligti-
ge finansierer långivningen ved at hæve beløb i virksomheden, sker hæv-
ningen i den sædvanlige prioriteringsorden efter § 5.”
Dette er yderligere uddybet i skatteministerens svar på skatteudvalgets 
spørgsmål 89, hvoraf bl.a. fremgår:

23




Hvis den skattepligtige finansierer privat långivning ved at hæve beløb i
virksomheden; sker hævningen efter prioriteringsordnen i $ 5."

Ved lov nr. 992 af 16. september 2014 foretoges en række ændringer 1 bla. virk-
somhedsskatteloven, herunder i $ 10 0g 11.

$ 10 stk. 6 0g 7 fik herefter følgende ordlyd:

"Stk 6. Stilles aktiver; der indgår i virksomhedsskatteordningen; til sikker -
hed for gæld, der ikke indgår i virksomhedsskatteordningen; anses et beløb
svarende til sikkerhedens størrelse for overført til den skattepligtige.

Stk. 7. Stk. 6 finder ikke anvendelse, hvis sikkerhedsstillelsen er foretaget
som led i en sædvanlig forretningsmæssig disposition. 99

Af bemærkningerne til lovforslaget; LFF 200 af 11. juni 2014, fremgår bla:

"Formålet med lovforslaget er at sikre at selvstændige; der anvender virk -
somhedsordningen; ikke kan udnytte ordningen utilsigtet i strid med den op-
rindelige hensigt. Lovforslaget sikrer; at selvstændige ikke kan indskyde
privat gæld med henblik på at afdrage herpå med lavt beskattede midler,
hvis indskudskontoen er negativ. Det vil desuden heller ikke være muligt at
stille aktiver i virksomhedsordningen til sikkerhed for bl.a. privat gæld. 99

Af skatteministerens svar på spørgsmål 38 fra Folketingets skatteudvalg frem-
går bla:

"Med hensyn til spørgsmålet om sikkerhedsstillelse i forbindelse med gene-
rationsskifte som følge af långivning til familiemedlemmer bemærkes, at
lovforslaget ikke indebærer skattemæssige konsekvenser, hvis aktiver i virk-
somhedsordningen stilles til sikkerhed for lån til virksomheden- herunder i
forbindelse med generationsskifte. Hvis lånet derimod ydes til et familie-
medlem med sikkerhed i aktiver i virksomhedsordningen; må det som ud-
gangspunkt formodes, at sikkerhedsstillelsen ikke vil være foretaget som led
i sædvanlig forretningsmæssig disposition'

Anbringender
 har i påstandsdokument af 11. marts 2022 anført føl-
gende:


Til støtte for den nedlagte påstand gøres overordnet gældende, at de overførte
beløb fra sagsøger til  både generelt og konkret er erhvervsmæs-
sige begrundet; 0g derfor ikke er enhævning i sagsøgers virksomhedsordning.

24



Det bemærkes indledningsvist; at det ifølge sagsøgte er sagsøger, der har bevis-
byrden for, at mellemregningen er erhvervsmæssig; Sagsøgte har placeret be-
visbyrden hos sagsøger alene med henvisning til, at der i sagen er ydet lån mel-
lem interesseforbundne parter uden markedsrente Sagsøger bestrider; at
sagsøgeren i en situation som den foreliggende har bevisbyrden for, at lånet er
erhvervsmæssigt. Sagens faktum; som de følgende fem anbringender er baseret
på, sandsynliggør 0g dokumenterer; at lånet er erhvervsmæssigt. Det må derfor
være sagsøgte, som har bevisbyrden for; at der er tale om privat långivning:
Denne bevisbyrde har sagsøgte har ikke løftet.

For det første har  et finansierings- 0g likviditetsbehov i forbin -
delse med opstarten Sagsøger 0g  hæfter solidarisk for interes-
sentskabets gæld. Yderligere lån hos banken vil blot medføre yderligere hæftel -
ser. Den enkelte interessent har derfor en forretningsmæssig interesse i at udlå-
ne midler til det interessentskab, han er en del af, når han er medinteressent
med solidarisk hæftelse. Det gøres således gældende, at en interessent ud fra en
generel synsvinkel har en forretningsmæssig begrundet interesse i at foretage
udlån til det interessentskab, han er en del af, 0g at udlånet fra sagsøger derfor
er erhvervsmæssigt.

For det andet gøres det gældende, at transaktionen konkret er forretningsmæs -
sig funderet for sagsøger 0g  Som det fremgår af kassekredit-
kontrakten	koster den pågældende kreditfacilitet 5,25 % i rente. Modsat op
pebærer sagsøger en rente på 0, jf. sagsøgers kontoudtog for perioden	For at
optimere sagsøgers 0g interessentskabets forhold vil et udlån fra sagsøger til
være forretningsmæssigt funderet for både sagsøger 0g


For det tredje følger det af praksis, at udlån fra en deltager i en transparent en-
hed  I/S, KIS eller PIS ~ til den transparente enhed ikke er en privat disposition
der udgør en hævning jf. SKM 2014.764 SR	De afgørelser; som der ellers er
berørt i Landsskatterettens afgørelse side 14	vedrører ikke en situation som
den foreliggende. Der foreligger ikke yderligere praksis, hvor udlån fra en in-
teressent til et interessentskab i sig selv udløser en hævning, når der i øvrigt er
en erhvervsmæssig relation mellem de to deltagere; jf. også byrettens kendelse
om henvisning af nærværende sag til landsretten i første instans

For det fjerde gøres det gældende, at der af beslægtede områder inden for skat-
telovgivningen sker en særbehandling af interessentskaber. Dette gælder for
eksempel den afledte konsekvens en solidarisk hæftelse nu engang har. Er man
deltager i et interessentskab, hæfter man solidarisk for de forpligtelser; der er. I
forbindelse med indførelsen af L 200 fra juni 2014 blev virksomhedsskatte -
lovens $ 10, stk. 6, nu $ 4b, stk. 1,	Spørgsmålet var her, om den blotte soli-

25


dariske hæftelse for et interessentskab hos interessenten medførte en sikker-
hedsstillelse for forpligtelser uden for en virksomhedsordning. Dette fandt man
ikke; jf. SKM 2015.772 SR	Det faktum; at man deltager i et interessentskab,
er ikke en sikkerhedsstillelse som sådan, uanset den solidariske hæftelse. Dette
taler for, at den solidariske hæftelse, der nu engang er i et interessentskab i sig
selv gør, at udlånet har en erhvervsmæssig begrundelse.

For det femte gøres det gældende, at de tre elementer; som Landsskatteretten
har begrundet afgørelsen med, ikke kan medføre det resultat, som Landsskatte-
retten kommer frem til og at der derfor ikke er bevist at mellemregningen ikke
er erhvervsmæssig.

Landsskatteretten har begrundet afgørelsen med,
at
at
at
på den i sagen gennemførte måde.

Under sagens forberedelse er der indhentet to generelle sagkyndige erklæringer
fra henholdsvis SAGRO I/S 0g VKST I/S.

Om erklæringernes relevans hedder det i sagsøgtes processkrift A:
"De indhentede udtalelser fra SAGRO	0g VKST	sandsynliggør for
det første ikke; at det inden for landbrugserhvervet er sædvanligt 0g al-
mindeligt at etablere mellemregninger som mellemregningen i nærværen-
de sag (modsat det anførte i  afsluttende processkrift; side 3, 7
afsnit) .



For det andet er det afgørende under alle omstændigheder , om de foretagne
udlån er erhvervsmæssige 0g ikke blot "almindelige" .

Grænsen mellem et syn 0g skøn 0g en generel sagkyndig erklæring er flydende.
Det er dog karakteristisk for generelle sagkyndige erklæringer; at de modsat
syn 0g skøn udarbejdes på baggrund af allerede foreliggende oplysninger. Det
er således ikke sagens faktum; der bliver belyst; gennem en besigtigelse; men
derimod mere generelle tekniske 0g forretningsmæssige forhold. De fremlagte
erklæringer fra henholdsvis SAGRO I/S 0g VKST I/S angiver nogle af de øko-
nomiske rammer for drift af interessentskaber inden for landbrug, herunder
brug af mellemregninger mellem interessenterne 0g interessentskabet. Dertil
kommer; at de stillede spørgsmål til rådgivningscentrene er udarbejdet i fuld
overensstemmelse med teori 0g retspraksis om indhentelse af generelle sag-
kyndige erklæringer, som blandt andet hviler på retsplejelovens regler om syn

26



0g skøn. Dette ville ikke være tilfældet; såfremt der var blevet spurgt til, om de
foretagne udlån er erhvervsmæssige.

Landsskatteretten har lagt vægt på, at lånet er ydet uden skriftlig aftale.

Det er korrekt, at der ikke er lavet en egentlig skriftlig aftale i forbindelse med
ydelse af beløb på mellemregningen; men dette ændrer ikke ved; at der er en
mundtlig aftale imellem de to interessenter 0g dermed med interessentskabet.
Mellemregningen er da ydet på anfordringsvilkår. Dette følger også af Gælds -
brevslovens $ 5, stk. 1

Med henvisning til erklæringerne fra henholdsvis SAGRO I/S 0g VKST I/S gø-
res det gældende, at det er usædvanligt, at der på nogen måde i transparente
enheder inden for landbruget laves skriftlige aftaler om sådanne mellemreg -
ninger.

Af svarene på spørgsmål A-Ckan man se, at det er almindeligt 0g sædvanligt;
at der etableres mellemregninger uden skriftlig aftale i interessentskaber inden
for landbrug; Af svaret på spørgsmål B følger det endvidere, at det også er al-
mindeligt 0g sædvanligt i interessentskaber mellem ikke interesseforbundne
parter, at der etableres mellem regninger uden skriftlig aftale

I VKSTs besvarelse af spørgsmål B	skønnes omfanget at overstige 50 % af de
etablerede interessentskaber. Af svaret på spørgsmål C fremgår det, at det er
endnu mere sædvanligt at undlade skriftligheden ved mellemregningsetable -
ringen når der er tale om interesseforbundne parter. I VKST's besvarelse af
spørgsmål C	er dette skønnet til at overstige 95 % af de etablerede interes -
sentskaber . I svaret på spørgsmål D har begge rådgivningscentre oplyst; at de
vurderer, at det er 'sædvanligt; at mellemregningerne også etableres i et andet
forhold end ejerforholdet til interessentskabet:. Dette gælder både mellem ikke
interesseforbundne parter jf. svaret på spørgsmål E og mellem interessefor -
bundne parter jf. svaret på spørgsmål F. Det skønnes at være tilfældet i over 95
% af de interessentskaber, som VKST I/S har som kunder.

Landsskatteretten har lagt vægt på, at lånet ikke er midlertidig karakter.

Lånet er af midlertidig karakter. Det kan godt være, at man objektivt set kan se,
at saldoen ikke ændrer sig men der er store bevægelser på mellemregningen
mellem sagsøger 0g  Dette fremgår af kontoudskrifterne	der
dokumenterer, at der er en række transaktioner løbende Dertil skal det erin-
dres, at mellemregningen er nedbragt til 0 kr. den 30.juni 2016	Det følger
endvidere af erklæringerne fremlagt som Bilag 18 0g 19, at der sædvanligvis
ikke tilvejebringes en skriftlig aftale om tilbagebetaling af lån; når lånet ydes via

27



en mellemregning med et interessentskab. Tilbagebetalingsrammerne for mel-
lemregninger vurderes derimod løbende qua det økonomisk interessefælles-
skab, der kendetegner et interessentskab .

Landsskatteretten har endelig lagt vægt på, at lånet ikke ville have fundet sted
overfor en uafhængig tredjepart.

Det gøres gældende; at man i kraft af den solidariske hæftelse vil yde lån som
sket ~ også iforhold til en uafhængig tredjemand. Det gør ikke nogen forskel,
om man yder et lån til interessentskabet; eller man blot hæfter solidarisk som
interessent. Det følger endvidere af erklæringerne fremlagt som Bilag 18 0g 19
at långivning uden skriftlig aftale er sædvanlige i interessentskaber mellem
såvel interesseforbundne parter 0g ikke interesseforbundne parter. Landsskat-
terettens begrundelse hviler således på en forkert antagelse om sagens faktum.

Sammenfattende gøres det derfor gældende; at den omtvistede mellemregning
mellem sagsøger 0g  har den tilstrækkelige erhvervsmæssige
karakter til at ikke at være en hævning i Sagsøgers virksomhedsskatteordning

Skatteministeriet Departementet har i påstandsdokument af 11.marts 2022
anført:



Den retlige ramme

Efter virksomhedsskattelovens $ 1	kan skattepligtige personer, der driver
selvstændig erhvervsvirksomhed, anvende virksomhedsordningen efter regler -
ne i virksomhedsskattelovens afsnit 1 (dvs. SS 1-22) på 71_ 'indkomst fra virksom-
heden"

Efter virksomhedsskattelovens $ 1, stk. 3, 1. pkt kan aktiver; der benyttes både
til erhvervsmæssige 0g private formål, ikke indgå i den selvstændige er-
hvervsvirksomhed 0g dermed i virksomhedsordningen. Dog kan både blandet
benyttede ejendomme, biler, telefoner, datakommunikationsforbindelser 0g
computere indgå, jf. nærmere virksomhedsskattelovens $ 1, stk. 3, 2.-3. 0g 5.
pkt.

Efter virksomhedsskattelovens $ 2, stk. 1, 2 pkt.	skal den skattepligtiges
bogføring tilrettelægges således, at der regnskabsmæssigt sker en opdeling af
den skattepligtiges samlede økonomi i en virksomhedsøkonomi (virksomheds -
ordningen) 0g en privatøkonomi:

28
Det følger heraf, at det – ud over de positivt opremsede blandet benyttede akti-
ver – kun er aktiver af erhvervsmæssig karakter, som kan indgå i virksomheds-
ordningen, og at der skal ske en opdeling i virksomhedsøkonomi og privatøko-
nomi.
Dermed følger det tillige af bestemmelserne, at et privat udlån ikke kan indgå i 
virksomhedsordningen.
I forarbejderne til virksomhedsskatteloven, jf. lovforslag nr. 107 af 5. december 
1985 … , de specielle bemærkninger til § 11, fremgår også følgende … :
”Virksomheden kan ikke yde »lån« til den skattepligtiges ægtefælle eller til 
nært beslægtede. Virksomheden er ikke et selvstændigt retssubjekt. Et 
eventuelt lån vil derfor anses for ydet af den skattepligtige. Hvis den skat-
tepligtige finansierer långivningen ved at hæve beløb i virksomheden, sker 
hævningen i den sædvanlige prioriteringsorden efter § 5.” …)
I overensstemmelse hermed fremgår følgende af svaret på spørgsmål 89 fremsat 
under udvalgsbehandlingen af lovforslaget til virksomhedsskatteloven (gengi-
vet i UfR 2013.2382 H, M 77): 
”Da virksomheden ikke er et selvstændigt retssubjekt, kan der ikke fra 
virksomheden ydes lån, når dette ikke har erhvervsmæssig karakter. Hvis 
den skattepligtige finansierer privat långivning ved at hæve beløb i virk-
somheden, sker hævningen efter prioriteringsordenen i § 5. Virksomheden 
kan dog godt give kredit til personer, som har en erhvervsmæssig tilknyt-
ning til virksomheden f.eks. varedebitorer. Endvidere kan virksomheden 
placere ledig kapital som bankindskud, i obligationer m.v.” … 
I UfR 2013.2382 H … fastslog Højesteret, at et udlån fra virksomhedsordningen 
til et selskab ejet af virksomhedsejeren ikke var et erhvervsmæssigt lån:
”Højesteret finder, at de lån, som blev ydet til [virksomhedsejerens sel-
skab], ikke havde erhvervsmæssig karakter. Der var derimod tale om, at 
[virksomhedsejeren] finansierede privat långivning, idet han, uden at det 
havde tilknytning til [virksomhedens] aktiviteter, hævede beløb i virksom-
heden. Herved skete der »overførsel af værdier« fra virksomheden »til den 
skattepligtige« som nævnt i virksomhedsskattelovens § 5.” … 
Ud over tilknytning til virksomhedens aktivitet er det en forudsætning for, at et 
udlån kan anses for erhvervsmæssigt, at lånet er foretaget på markedsvilkår, 
herunder om en lignende finansiering ville have fundet sted over for en uaf-
hængig tredjemand, jf. herved eksempelvis SKM 2004.107.ØLR … og 
SKM2011.783.ØLR (M 99). Et udlån kan med andre ord kun anses for er-

29



hvervsmæssigt, hvis det både har tilknytning til virksomhedens aktivitet 0g er
på markedsvilkår.

At begge disse betingelser er en forudsætning for, at et udlån kan anses for er-
hvervsmæssigt; illustreres af reglerne om sikkerhedsstillelse med aktiver i virk -
somhedsordningen; idet betingelserne så meget desto mere må gælde for (di-
rekte) udlån for virksomhedsordningen.

Af forarbejderne til bestemmelsen i virksomhedsskattelovens $ 4 b, stk. 2	08
forarbejderne til dens forgænger i $ 10, stk. 7	om, at en sikkerhedsstillelse
anses for en hævning medmindre sikkerhedsstillelsen
er foretaget som led i en sædvanlig forretningsmæssig disposition; fremgår ud -
trykkeligt, at sikkerhedsstillelsen skal opfylde to betingelser, før den kan anses
for foretaget som led i en sædvanlig forretningsmæssig disposition:

Dels skal der være tale om; at behovet for sikkerhedsstillelse udspringer af en
anden forretningsmæssig disposition mellem den skattepligtiges virksomhed
under virksomhedsordningen 0g tredjemand.
Dels skal sikkerhedsstillelsen være foretaget på armslængdevilkår:

Administrativ praksis er i overensstemmelse med; hvad der følger af reglerne
om sikkerhedsstillelse; jf. feks. SKM2015.728.LSR	0g SKM2O18.652.LSR
hvor Landsskatteretten i begge tilfælde kom frem til, at de pågældende fordrin-
ger ikke kunne være i klagerens virksomhedsordning på samme måde, som
Landsskatteretten statuerede i den foreliggende sag:

Der er dermed ikke grundlag for  synspunkt	om, at det afgøren-
de (alene) skulle være, om der består en erhvervsmæssig tilknytning mellem
virksomheden i virksomhedsordningen 0g den virksomhed, der udlånes til. Det
er  som udtrykkeligt anført i Højesterets præmisser i UfR 2013.3382 H	der-
imod afgørende, om de konkrete lån har erhvervsmæssig karakter, hvilket be -
ror på lånets 0g ikke virksomhedens karakter.

Bevisbyrden for, at et udlån opfylder betingelserne for at indgå i virksomheds-
ordningen; herunder at det er på markedsvilkår, påhviler efter de almindelige
bevisbyrderegler den skattepligtige; jf. herved TfS 1996, 305 V (M 106) 0g
SKM2O21.715.BR (M 107). Det gælder så meget desto mere, når der er tale om
dispositioner foretaget i et interessefællesskab; jf. herved feks. UfR 2003.2141 H



Udlånet kan ikke indgå i virksomhedsordningen

30



Skatteministeriet gør overordnet gældende, at udlånet i form af mellemregnin-
gen mellem landbrugsvirksomheden 0g interessentskabet ikke kan indgå i

stedsøns andel af mellemregningen (svarende til stedsønnens ejerandel af
interessentskabet 0g dermed ideelle andel af mellemregningen) .

Udlånet fra landbrugsvirksomheden 0g interessentskabet havde ikke tilknyt-
ning til landbrugsvirksomhedens aktiviteter 0g var desuden ikke på markeds-
vilkår. Udlånet var derfor ikke erhvervsmæssigt; 0g den del af mellemregnin-
gen, der udgør  stedsøns (ideelle) andel, kan derfor ikke indgå i
 virksomhedsordning:

Udlånet havde ikke tilknytning til landbrugsvirksomhedens aktivitet.

Pengeudlån er ikke et sædvanligt led i en landbrugsvirksomheds drift. Udlånet
opstået ved landbrugsvirksomhedens finansiering af interessentskabets drift
ved dels de tre store låneudbetalinger på i alt 3,35 mio. kr , dels løbende at af-
holde forskellige udgifter for interessentskabet havde derfor ikke tilknytning
til landbrugsvirksomhedens aktiviteter.

Den finansiering som landbrugsvirksomheden har stillet til rådighed for inter -
essentskabet, havde ikke tilknytning til landbrugsvirksomhedens aktivitet-
feks. i form af; at landbrugsvirksomhedens produkter sælges på kredit til inter -
essentskabet.

Af de bogførte posteringer på mellemregningen	fremgår, at 
landsbrugsvirksomhed har afholdt et betydeligt antal udgifter for interessent-
skabet, mens under 10 af de ca. 110 posteringer er i interessentskabets favør.
Mellemregningen var derfor ikke resultatet af et løbende driftsmæssigt samar-
bejde mellem landbrugsvirksomheden 0g interessentskabet som anført af 
men var derimod resultatet af, at landbrugsvirksomheden via mellem-
regningen løbende finansierede driften af interessentskabet.

 har i overensstemmelse hermed anført	at interessentskabet hav-
de et finansierings- 0g likviditetsbehov i forbindelse med opstarten; hvilket
imidlertid ikke bevirker, at udlånet får nogen tilknytning til landbrugsvirksom-
hedens aktivitet.

Synspunktet om forskellen mellem landbrugsvirksomhedens indlånsrente 0g
interessentskabets udlånsrente	fører således ikke til, at udlånet til interes -
sentskabet havde tilknytning til landbrugsvirksomhedens aktivitet; da der på
ingen måde er tale om en sædvanlig anbringelse af overskudslikviditet:. 

31



har endvidere ikke ved de fremlagte kontoudtog	fra sin 1 'driftskredit"
bevist, at hans indlånsrente generelt var enten 0 eller negativ i 2013/2014.

Det er desuden ikke ved de indhentede udtalelser fra landbrugskonsulentvirk-
somhederne SAGRO	0g VKST	bevist; at det inden for landbrugserhver-
vet er sædvanligt 0g almindeligt at etablere mellemregninger som mellemreg -
ningen i nærværende sag (modsat det anførte i  afsluttende proces -
skrift )

De stillede spørgsmål angår, om det kan anses for almindeligt 0g sædvanligt
inden for landbrugserhvervet; at der i interessentskaber etableres mellemreg -
ninger uden skriftlig aftale.

Af SAGROs besvarelse af spørgsmål A fremgår det; at mange landmænd er
vant til at have mange små I/Ser 0g sameje om 1 'fx en kartoffeloptager, en sten-
strenglægger, en mejetærsker, en roeoptager" ,

Endvidere anfører VKST i sin besvarelse af spørgsmål D, E og F, at "De interne
mellemregninger opstår sædvanligvis som følge af afregninger for leje af akti-
ver ogleller betaling for arbejdsindsatsen i virksomheden"

Mellemregninger vedrørende feks. reparation eller leje af en kartoffeloptager er
væsentlig forskellige fra mellemregningen i nærværende sag, der som nævnt
indledningsvis i nærværende afsnit bestod af de tre store låneudbetalinger på 1
alt 3,35 mio. kr. 0g en løbende udgiftsafholdelse for interessentskabet:.

Den manglende sammenhæng mellem på den ene side landbrugsvirksomhe -
dens finansiering af interessentskabet 0g på den anden side forretningsmæssige
dispositioner mellem landbrugsvirksomheden 0g interessentskabet  som f.eks.
samhandel ellers ville indebære = viser, at finansieringen i stedet blev ydet til
 stedsøn (i kraft af hans ejerandel af interessentskabet) , som ikke
havde nogen forretningsmæssig tilknytning til landbrugsvirksomheden; endsi-
ge havde en forretningsmæssig tilknytning der kunne begrunde den finansie-
ring, som landbrugsvirksomheden ydede.

Den omstændighed, at  0g hans stedsøn hæftede solidarisk for inter-
essentskabets kassekredit	er uden betydning for, om finansieringen af in-
teressentskabet havde tilknytning til landbrugsvirksomhedens aktiviteter.

 har med henvisning til interessentskabets karakter argumenteret for
at:

32



"Den enkelte interessent har derfor en forretningsmæssig interesse i at ud -
låne midler til det interessentskab, han er en del af, når han er medinteres -
sent med solidarisk hæftelse. 11

Som afspejlet i såvel virksomhedsskattelovens forarbejder som UfR 2013.2383 H
er det afgørende for vurderingen imidlertid; om virksomheden og ikke den
enkelte interessent har en forretningsmæssig interesse i at foretage udlånet.

I spørgsmål 89 fremsat under udvalgsbehandlingen (citeret i UfR 2013.2382 H
er det således anført, at der kan gives kredit til personer, der har en er-
hvervsmæssig tilknytning 'til virksomheden" (08 altså ikke den enkelte inter-
essent)

Det er i øvrigt ikke rigtigt, at en interessent pr. definition har en forretnings -
mæssig interesse i at udlåne midler til det interessentskab; han er del af ~ navn-
lig ikke, når långivningen (som i den foreliggende sag) sker uden betaling jf.
nærmere herom i afsnit 3.2.2 nedenfor.

Udlånet skete ikke på markedsvilkår

Udlånet fra landbrugsvirksomheden til interessentskabet i kraft af mellemreg -
ningen er ikke foretaget på markedsvilkår, hvilket også fører til, at udlånet ikke
kan indgå i  virksomhedsordning:

Mellemregningen; herunder de tre konkrete (0g ganske betydelige) udlån på i
alt 3,35 mio. kr. blev foretaget uden nogen skriftlig låneaftale 0g uden nogen
form for aftaler om tilbagebetaling, afdrag, forrentning 0g sikkerhedsstillelse.
Disse omstændigheder viser i sig selv, at udlånet i form af mellemregningen
ikke skete på markedsvilkår, hvilket  heller ikke har bestridt, endsige
forsøgt at bevise.

Omstændighederne viser derimod, at udlånet var begrundet i  (pri-
vate) interessefællesskab med sin stedsøn som heller ikke ydede en tilnærmel-
sesvis tilsvarende finansiering til interessentskabet 0g i det hele taget afholdt
ganske få udgifter for interessentskabet  ikke mindst i sammenligning med
udgifterne afholdt af landbrugsvirksomheden

At långivningen ikke skete på markedsvilkår, men var begrundet i private in-
teresser, illustreres også af, at interessentskabet på trods af et positivt indestå -
ende på mellem kr. 300.000 2 kr. 3.100.000i perioden fra den 5.marts 2014 - 2 30
juni 2014 alene foretog én tilbagebetaling på kr. 500.000 den 24. marts 2014

Landsrettens begrundelse 0g resultat

33




Det følger af virksomhedsskattelovens $ 1 og forarbejderne til bestemmelsen; at
1 tilfælde, hvor en selvstændigt erhvervsdrivende anvender virksomhedsord-
ningen; skal samtlige erhvervsmæssige aktiver i virksomheden medtages i virk -
somhedsordningen; mens ikke erhvervsmæssige aktiver som udgangspunkt
ikke kan medtages. Da den skattepligtige indkomst behandles forskelligt under
virksomhedsordningen 0g uden for, følger det af lovens $ 2, at det er en betin-
gelse for at anvende ordningen; at der udarbejdes et selvstændigt regnskab for
virksomheden; således at der regnskabsmæssigt sker en opdeling af den skat-
tepligtiges samlede økonomi i en virksomhedsøkonomi 0g en privatøkonomi.

Ved overførsel af værdier fra virksomheden til den skattepligtige anses over-
førslerne for at være sket i den rækkefølge, som følger af lovens $ 5. Som fast-
slået ved Højesterets dom af 31.maj 2013 (U2013.2382) kan en virksomhed om-
fattet af virksomhedsordningen yde lån uden at dette anses for en overførsel
efter $ 5, forudsat at lånene har erhvervsmæssig karakter. Virksomheden kan
således give kredit til personer, som har en erhvervsmæssig tilknytning til virk-
somheden; f.eks. varedebitorer, eller placere ledig kapital som bankindskud; i
obligationer mv. Hvis den skattepligtige derimod finansierer privat långivning
herunder til en ægtefælle eller nært beslægtede; ved at hæve beløb i virksom-
heden er der tale om overførsel af værdier til den skattepligtige i henhold til
lovens $ 5

Med virkning fra den 1.juli 2013 overtog  75 % af 'landbrugse-
jendommen  hvorfra  siden 1974 havde drevet
mink- og landbrugsvirksomhed under 	
(herefter  ) Af sameje- 0g driftsinteressentskabs-
kontrakten for det samtidigt stiftede interessentskab,  fremgår,
at formålet med interessentskabet var at overtage 0g fortsætte driften af mink-
farmen, mens landbrugsvirksomheden skulle forblive i 
ejerandel af interessentskabet var 75 % mens
 ejerandel var 25 %.  var en del af
 virksomhedsordning:

Iinteressentskabets første regnskabsår opstod en mellemregning på 3.414.902
kr. i  favør. Mellemregningen opstod navnlig som føl-
ge af tre overførsler den 16. september 2013, 21. oktober 2013 0g 10.januar 2014,
hvor  via en mellemregningskonto overførte i alt
3.350.000 kr. til  Skattemyndighederne har anset 75 % mellem-
regningskontoens udvisende; svarende til 2.561.177 kr. 08 
ejerandel, for hævet i  virksomhedsordning i medfør af
virksomhedsskattelovens $ 5.

34



Overførslerne den 16. september 2013, 21. oktober 2013 0g 10.januar 2014 blev
gennemført på tidspunkter, hvor  nærmede sig kreditmaksimum
på interessentskabets kassekredit. Efter forklaringerne må det lægges til grund,
at  overførte penge fra  til
når interessentskabet manglede likviditet, 08 at  ikke
havde mulighed for at opnå anden finansiering på almindelige markedsvilkår.
Der blev ikke udarbejdet skriftlige aftaler, tilskrevet renter, præsteret modydel-
ser eller stillet sikkerhed for de overførte beløb

Landsretten finder, at saldoen på mellemregningskontoen reelt er udtryk for, at
 anvendte beløb i sin virksomhedsordning til at finansie-
re drifteni  Uanset at der skulle være et vist drifts- 0g interesse-
fællesskab mellem mink- og landsbrugsvirksomheden kan en sådan driftsfi-
nansiering ikke anses for at have erhvervsmæssig karakter for 
men må anses for begrundet i  private inter-
esse i at sikre driften af  Situationen adskiller sig således fra den
hvor en flerhed af interessenter i fællesskab 0g i de enkelte virksomheders in-
teresse finansierer drift, vedligeholdelse mv. af et eller flere større aktiver.

At  selv var interessent i  0g dermed hæf-
tede solidarisk uanset ejerfordelingen; kan under de foreliggende omstændig -
heder ikke føre til, at overførslerne fra virksomhedsordningen anses for at have
erhvervsmæssig karakter for  ud over hans ejerandel.

Landsretten finder herefter, at skattemyndighederne med rette har anset 75 %
af saldoen på mellemregningskontoen for hævet efter reglerne i virksomheds-
skattelovens $ 5. Skatteministeriet frifindes derfor.

Efter sagens udfald skal  1 sagsomkostninger betale
50.000 kr. til Skatteministeriet til dækning af udgiften til advokatbistand inkl.
moms. Ud over sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til lagt vægt på
sagens karakter 0g omfang.


THI KENDES FOR RET:



Skatteministeriet Departementet frifindes 

Isagsomkostninger skal  inden 14 dage betale 50.000 kr.
til Skatteministeriet Departementet. Beløbet forrentes efter rentelovens $ 8 a.