Sagen har for landsretten alene omhandlet spørgsmålet om forældelse.
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Almindelige emner;
Erstatning uden for kontrakt;

B055200G - JVN

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 24. maj 2019 af Østre Landsrets 21. afdeling

(landsdommerne Henrik Gam, Karen Hald og Nicolai Uggerhøj-Winther (kst.)).

21. afd. nr. B-552-18:

Appellant (tidligere Sagsøger)

(advokat Michael Hans Christensen)

mod

FAH

(advokat Nicolai Mailund Clan v/Advokatfuldmægtig)

Københavns Byrets dom af 22. marts 2018 (BS 23A-5263/2017) er anket af Appellant med

påstand om, at byrettens dom ophæves, og sagen hjemvises til fortsat behandling ved

byretten.

Indstævnte, FAH, har påstået stadfæstelse.

Supplerende sagsfremstilling

Sagen har for landsretten alene omhandlet spørgsmålet om forældelse.   

Appellant blev med visitationsdato fra den 3. november 2014 af Jobcenter Lejre vurderet

omfattet af fleksjobbestemmelserne og dermed omfattet af reglerne for ledighedsydelse indtil

ansættelse i fleksjob.



- 2 -

Forklaring

Appellant har i landsretten supplerende forklaret blandt andet, at hun i 2010-2011 var i

revalidering som kørelærer, hvilket hun ikke kunne holde til. Derefter var hun i revalide-ring

som kørselsdisponent i et transportfirma, men der måtte hun stoppe omkring novem-ber

2012, fordi hun skulle opereres i skulderen som følge af arbejdsskaden. Hun fik derfor af sin

sagsbehandler at vide, at hun ikke blev bevilget færdiggørelse af revalideringen som

kørselsdisponent, fordi hun ikke ville kunne klare de resterende to et halvt år med skriv-ning.

I stedet måtte hun søge praktikplads, hvilket hun fik på en campingplads. I hele peri-oden har

hun selv haft den forståelse, at målet var fuldtidsbeskæftigelse. Først da hun var færdig med

praktikken på campingpladsen i 2014, kom afgørelsen af november 2014 om fleksjob. Først

blev hun i april 2016 tildelt fleksjob 14 timer ugentligt, hvor hun ikke måtte belaste armen

overhovedet. Dette bestod i at køre en skolebustur morgen og en tur efter-middag, men dette

kunne hun ikke holde til. Efterfølgende fik hun omkring septem-ber/oktober 2016 fleksjob i

10 timer ugentligt på kørselskontoret med at udfærdige kørsels-sedler. Her er hun fortsat

ansat i samme omfang.   

Efter ulykken i maj 2008 var hun først sygemeldt enkelte dage, og så forsøgte hun at be-

gynde på arbejde igen, men det lykkedes ikke, idet hun flere gange måtte sygemelde sig på

grund af følger af ulykken. Fra september 2008 blev hun fuldtidssygemeldt, og hun har ikke

efter ulykken varetaget et job på samme niveau som før. Efterfølgende har hun forsøgt at

komme tilbage i arbejde på fuld tid, men hendes arbejdsskade er hele tiden blevet for-værret.

Revalideringsperioderne har også været med henblik på at komme i arbejde på fuld tid.

Under praktikken på campingpladsen gik hun op og ned i tid alt afhængig af, hvordan armen

havde det. Først efter praktikken på campingpladsen blev det klart for hende, at hun ikke

kunne klare at arbejde på fuld tid.

Procedure

Parterne har for landsretten i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten.   

Landsrettens begrundelse og resultat

Det rejste krav angår erstatning for erhvervsevnetab efter erstatningsansvarsloven og er rejst

mod FAH som forsikringsselskab for den ukendte hund, der angivelig forårsagede

arbejdsulykken den 6. maj 2008. Herefter og af de grunde, der er anført af byretten, tiltræ-der

landsretten, at kravet er omfattet af den almindelige forældelsesfrist på 3 år.   



- 3 -

Med Ankestyrelsens afgørelse af 19. november 2009, der stadfæstede Arbejdsskadestyrel-

sens afgørelse af 23. februar 2009, forelå der en endelig, administrativ afgørelse af

Appellants krav efter arbejdsskadesikringsloven på erstatning i anledning af

erhvervsevnetab. Hun var derfor fra dette tidspunkt berettiget til at forfølge et eventuelt

differencekrav efter erstatningsansvarsloven, og forældelsesfristen skal som udgangspunkt

regnes fra dette tidspunkt.   

Spørgsmålet er herefter, om der foreligger omstændigheder, som kan begrunde, at foræl-

delsesfristen skal beregnes fra et senere tidspunkt. Uanset om det lægges til grund, at der

siden november 2009 er sket en forværring af Appellants tilstand, findes det efter bevis-

førelsen godtgjort, at det i hvert fald på tidspunktet for afgørelsen af 19. november 2009 må

have stået Appellant klart, at hendes erhvervsevne var begrænset i ikke ubetydelig grad.

Landsretten har herved lagt vægt på oplysningerne i Overlæges erklæring af 11. marts 2009

om, at Appellant siden september 2008 konstant havde væ-ret sygemeldt, ligesom der lægges

vægt på Appellants forklaring om, at hun ikke siden sygemeldingen i september 2008 har

varetaget et job på samme niveau som før ulykken. Hendes forklaring om, at hun blev

revalideret med henblik på at varetage et fuldtidsarbej-de, og at det først blev klart for hende

efter praktikken på campingpladsen, at hun ikke kunne klare at arbejde på fuld tid, kan ikke

ændre ved denne vurdering.   

Landsretten finder herefter, at der ikke foreligger omstændigheder, som kan begrunde, at

forældelsesfristen skal beregnes fra et senere tidspunkt end den 19. november 2009.   

Med denne begrundelse tiltræder landsretten, at kravet er forældet. Landsretten stadfæster

derfor byrettens dom.

Appellant skal betale sagsomkostninger for landsretten til FAH med i alt 27.500 kr., der

dækker udgifter til advokatbistand inkl. moms. Der er herved taget hensyn til sagens værdi,

forløb og udfald.   

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes.



- 4 -

I sagsomkostninger for landsretten skal Appellant betale 27.500 kr. til FAH.

Det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.

Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

(Sign.)
___  ___  ___

Udskriftens rigtighed bekræftes. Østre Landsret, den