Landsrettens dom, hvor de sagsøgte blev frifundet for en påstand om erstatning over for sagsøgeren, som følge af at de købte en olielast af staten São Tomé og Príncipe, som staten havde konfiskere... Vis mere
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
International ret;

/

HØJESTERETS DOM
afsagt tirsdag den 16. februar 2021

Sag BS-11895/2020-HJR
(1. afdeling)

Stena Oil AB
(advokat Mathias Steinø og advokat Henrik Thal Jantzen)

mod

Monjasa A/S,
Monjasa Holding A/S,
Monjasa Chartering ApS,
Monjasa DMCC,
Energizer Shipping ApS,
Appelindstævnte 1, tidligere Sagsøgte 1
og
Appelindstævnte 2, tidligere Sagsøgte 2
(advokat Henriette Gernaa og advokat Jacob Skude Rasmussen for alle)

I tidligere instans er afsagt dom af Vestre Landsrets 10. afdeling den 3. marts 2020
(BS-888/2016-VLR).

I pådømmelsen har deltaget syv dommere: Thomas Rørdam, Poul Dahl Jensen,
Vibeke Rønne, Hanne Schmidt, Lars Hjortnæs, Lars Apostoli og Kristian Korfits
Nielsen.

Påstande
Appellanten, Stena Oil AB, har nedlagt påstand om, at de indstævnte, Monjasa
A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Ener-
gizer Shipping ApS, Appelindstævnte 1, tidligere Sagsøgte 1 og Appelindstævnte
2, tidligere Sagsøgte 2, solidarisk, subsidiært hver for sig, skal betale 6.631.315,06
USD, subsidiært 6.411.790,99 USD og mere subsidiært et mindre beløb, med
procesrente fra den 20. oktober 2013.



/

2

Monjasa A/S har påstået afvisning, subsidiært stadfæstelse.

Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC, Energizer
Shipping ApS, Appelindstævnte 1, tidligere Sagsøgte 1 og Appelindstævnte 2,
tidligere Sagsøgte 2 har påstået stadfæstelse.

Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender.

Stena Oil har vedrørende spørgsmålet, om de indstævnte (”Monjasa”) har handlet
ansvarspådragende, anført navnlig, at São Tomé og Príncipes konfiska-tion af
olielasten var en åbenbar retsstridig krænkelse af Stena Oils rettigheder.
Konfiskationen strider mod anerkendte retsnormer og retssikkerhedsprincip-per,
både materielt og processuelt. Konfiskationen er kendt folkeretsstridig ved en
kendelse fra Den Permanente Voldgiftsret i Haag. Anerkendelse af konfiska-
tionsafgørelsen fra de saotomesiske domstole må anses for åbenbart uforenelig
med Danmarks retsorden. Konfiskationen og de øvrige idømte sanktioner hav-de
ikke karakter af pønale eller fiskale foranstaltninger, men var udtryk for sim-pel
berigelse i form af en i realiteten uhjemlet og vilkårlig nationalisering. Det vil
således stride mod ordre public at anerkende retsvirkningerne af São Tomé og
Príncipes konfiskation af olielasten og salget til Monjasa. Stena Oil havde derfor
stadig ejendomsretten til olien, da den blev solgt.

Allerede derfor har Monjasa pådraget sig et ansvar ved at indlade sig på at kø-be
den pågældende olielast. Monjasa var gjort bekendt med de væsentlige fakti-ske
omstændigheder ved konfiskationen og dermed, at São Tomé og Príncipes
adkomst til olien med rette kunne anfægtes af Stena Oil.

Det var eller burde være kendeligt for Monjasa, at São Tomé og Príncipe ikke
alene manglede retmæssig adkomst til olien, men herudover udøvede en ulov-lig
tvangsmæssig tilbageholdelse og konfiskation. Monjasa, der besad betyde-ligt
branchekendskab, var klar over, at de lokalt afsagte domme var grundløse,
herunder navnlig at der ikke forelå smugleri. Monjasa var på baggrund af op-
lysninger fra Stena Oil og andre berørte parter også klar over, at Stena Oil ikke var
inddraget som part i straffesagen og ikke var blevet indkaldt til retsmøder i sagen,
at de afsagte domme i øvrigt ikke overholdt processuelle normer, at der var idømt
åbenlyst uproportionale sanktioner i strid med internationale regler, og at det
øverstbefalende besætningsmedlem på skibet med olielasten blev holdt
indespærret. Dertil kom omstændighederne omkring købet, særligt den
besynderlige og usædvanlige måde, hvorpå handlen kom i stand, og den ureali-
stisk lave pris, som blev betalt for olien. Det må lægges til grund, at konfiskatio-
nen og de øvrige sanktioner også for Monjasa fremstod som motiveret af ønsket
om at skaffe økonomisk vinding til São Tomé og Príncipe. Monjasas betænke-



/

3

ligheder ved at købe olien under de særlige omstændigheder kom til udtryk ved, at
man indhentede vurderinger fra eksterne advokater. Disse vurderinger fritager ikke
Monjasa for erstatningsansvar.

Monjasa må således anses for at have handlet ansvarspådragende ved at udnyt-te
den tvangssituation, som Stena Oil var bragt i, til at skaffe sig en lukrativ handel.
Det burde være kendeligt for Monjasa, at man derved medvirkede til at påføre
Stena Oil et tab. Hvis ikke São Tomé og Príncipe kunne sælge olien til en villig
tredjepart og derved realisere en gevinst af sine illegitime handlinger, vil-le São
Tomé og Príncipe være nødsaget til at frigive olielasten til Stena Oil.

Internationale konventioner har direkte virkning i São Tomé og Príncipes natio-
nale ret og har forrang for nationale retsregler. Da konfiskationen ved en bin-
dende afgørelse fra Den Permanente Voldgiftsret i Haag er kendt i strid med
havretskonventionen, indebærer overgangen af ejendomsretten til olielasten fra
Stena Oil til São Tomé og Príncipe en krænkelse. Alle, der har handlet i strid med
havretskonventionen eller medvirket hertil, har optrådt culpøst efter sao-tomesisk
ret, uanset hvad de saotomesiske myndigheder måtte hævde.

Stena Oil kan vindicere sin ejendomsret over olielasten over for Monjasa DMCC
og Monjasa A/S, da den stedfundne konfiskation er i strid med ordre public og
ikke kan anerkendes ved danske domstole. Stena Oil må af den grund ses som
retmæssig adkomsthaver til olielasten. Da olien er videresolgt og forbrugt, kon-
verteres vindikationskravet til et erstatningskrav.

Hvis Højesteret måtte lægge til grund, at der ikke kan pålægges Monjasa et er-
statningsansvar for Stena Oils tab svarende til værdien af den konfiskerede olie,
skal Monjasa fralægge sig den berigelse, der blev opnået ved købet af olien, jf.
den almindelige berigelsesgrundsætning i dansk ret. Monjasa har ikke under
sagens forberedelse for Højesteret protesteret mod, at dansk ret anvendes ved
afgørelsen af berigelsesanbringendet. Det er ubestridt, at Monjasa har købt olien
til en pris, der var under halvdelen af markedsprisen for olien. Monjasa har ved at
indlade sig på at købe olien af São Tomé og Príncipe opnået en meget betyde-lig
og risikofri gevinst, som er helt ugrundet og tilfældig. Fortjenesten er ikke opnået
ved anerkendelsesværdige aktiviteter, der på nogen måde kan billiges eller
legitimeres.

Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC,
Energizer Shipping ApS, Appelindstævnte 1, tidligere Sagsøgte 1 og
Appelindstævnte 2, tidligere Sagsøgte 2 (”Monjasa”) har heroverfor anført
navnlig, at det ikke var ansvarspådragende for Monjasa at disponere i henhold til
konfiskationsafgørelsen fra São Tomé og Príncipes hø-jesteret.



/

4

Efter loven i São Tomé og Príncipe anses statens aktiviteter i udgangspunktet for
lovlige, og en tredjemand, der erhverver en genstand fra staten, kan derfor
forudsætte, at den pågældende har erhvervet lovlig ret til genstanden. De sao-
tomesiske myndigheder var som følge af konfiskationen berettiget til at sælge
olien til tredjemand. Tredjemand kan efter saotomesisk ret ikke pådrage sig er-
statningsansvar over for den oprindelige ejer ved at købe en konfiskeret gen-stand
af staten.

Den monistiske indretning af São Tomé og Príncipes retssystem kan ikke be-
grunde ansvar for Monjasa på grundlag af folkeretten. Den monistiske indret-ning
ændrer ikke på, at domme fra landets højesteret er endelige, og det påhvi-ler ikke
Monjasa at vurdere, om staten i forbindelse med dommen har forsømt at inddrage
folkeretlige forpligtelser. De folkeretlige forpligtelser påhviler alene staten.
Monjasa er ikke folkeretssubjekt, og havretskonventionen indeholder ik-ke pligter
for private. Kendelsen fra Den Permanente Voldgiftsret i Haag giver dermed ikke
grundlag for et ansvar for Monjasa. Kendelsen forholder sig ikke til Monjasas
handlinger. Den omgør desuden ikke statens konfiskation af oliela-sten og ændrer
derfor ikke på, at São Tomé og Príncipe på tidspunktet for salget til Monjasa
DMCC havde adkomst til olielasten. Kendelsen forholder sig kun til, at de
samlede sanktioner var uproportionale, og den afviser udtrykkeligt, at São Tomé
og Príncipe har misbrugt sine rettigheder efter folkeretten eller på an-den måde
foretaget et groft folkeretsbrud.

Sagen drejer sig ikke om anerkendelse eller fuldbyrdelse af dommen fra São Tomé
og Príncipes højesteret her i landet, men om ansvarsvurderingen efter fremmed
ret.

Landsretten har ved kendelse af 20. august 2018 om lovvalg fastslået, at der ik-ke
er grundlag for at tilsidesætte reglerne om erstatning uden for kontrakt eller de
tingsretlige regler i São Tomé og Príncipe, da det ikke er bevist, at disse er af-
gørende i strid med danske grundlæggende retsprincipper. Lovvalget i form af
saotomesisk ret er ikke bestridt af Stena Oil, men skulle Højesteret finde, at dansk
ret finder anvendelse, kan det ikke føre til, at der foreligger et ansvars-grundlag,
da der heller ikke efter dansk ret gælder en regel, der forpligter sel-skaber eller
deres ledelse til at påse suveræne staters overholdelse af folkeret-ten.

Der er ikke grundlag for at tilsidesætte konfiskationsafgørelsen fra São Tomé og
Príncipes højesteret under henvisning til ordre public. Danske domstole skal være
tilbageholdende med at efterprøve fremmede staters suverænitetsudøvel-se inden
for den fremmede stats eget territorium, særligt da stillingtagen til fremmede
staters suverænitetsudøvelse efter omstændighederne kan være om-fattet af
regeringsprærogativet i grundlovens § 19. Konfiskationsafgørelsen fra



/

5

São Tomé og Príncipes højesteret er ikke uforenelig med Danmarks retsorden. Det
er ikke usædvanligt, at der sker konfiskation af genstanden for en forbry-delse,
selv om genstanden måtte være ejet af tredjemand, og Stena Oil havde mulighed
for at forsvare sig i forbindelse med straffesagen i São Tomé og Prín-cipe, men
besluttede aktivt ikke at deltage. Der er i øvrigt ikke processuelle eller materielle
forhold, som kan begrunde, at Højesteret under denne erstatningssag – ud fra ordre
public – tilsidesætter konfiskationsafgørelsen fra São Tomé og Príncipes
højesteret.

Selv hvis konfiskationsafgørelsen blev tilsidesat, ville dette ikke ændre ved an-
svarsvurderingen efter saotomesisk ret, da det stadig ikke ville være ansvarspå-
dragende for Monjasa at disponere i henhold til konfiskationsafgørelsen. Det kan
ikke pålægges private aktører at vurdere, om en suveræn stats handlinger inden for
statens territorium er i overensstemmelse med statens folkeretlige for-pligtelser.
Monjasa har i øvrigt forud for beslutningen om at gennemføre købet sikret sig et
forsvarligt beslutningsgrundlag.

Der er ikke tale om et vindikationskrav. Det følger udtrykkeligt af loven i São
Tomé og Príncipe (og også af dansk ret), at vindikation forudsætter, at Monjasa
stadig er i besiddelse af olielasten, hvilket ikke er tilfældet. Efter saotomesisk ret
ville Stena Oil desuden ikke have kunnet vindicere olielasten. Det er også ud-
gangspunktet i international ret, at den, der af en stat køber konfiskerede akti-ver,
er beskyttet over for andre, der støtter deres ret til aktivet på den oprindeli-ge ejers
adkomst til aktivet.

Der er ikke grundlag for ud fra et berigelsessynspunkt at pålægge Monjasa at
dække Stena Oils tab. Udgangspunktet må være, at saotomesisk ret finder an-
vendelse. Der er ikke oplysninger om, at saotomesisk ret giver Stena Oil ret til at
kræve, at Monjasa skal fralægge sig den berigelse, der blev opnået ved købet af
olien. Hvis Højesteret finder, at dansk ret skal anvendes, er der heller ikke
grundlag for et berigelsessynspunkt.

Højesterets begrundelse og resultat

Sagens baggrund og problemstillinger
Skibene Duzgit Integrity og Marida Melissa forsøgte den 15. marts 2013 at fore-
tage en STS-overførsel (ship-to-ship) af olie i staten São Tomé og Príncipes terri-
torialfarvand. Der var ikke indhentet tilladelse fra de saotomesiske myndighe-der
til STS-overførslen, således som der var pligt til efter de saotomesiske STS-regler.
De to rederier, som ejede skibene, blev som følge heraf hver især den 16. marts
2013 pålagt en administrativ bøde på 28.875 EUR. Der blev desuden den 27.
marts 2013 pålagt en administrativ toldbøde på 1,08 mio. EUR. Endvidere blev
der rejst en straffesag mod skibenes kaptajner for overtrædelse af den sao-



/

6

tomesiske straffelovs artikel 274 om smugleri. Ved dom af 29. marts 2013 blev
begge kaptajner straffet med fængsel i 3 år, og kaptajnerne, rederierne og Stena
Oil AB som befragter blev solidarisk dømt til at betale en bøde på 5 mio. EUR.
Endvidere blev skibene og Duzgit Integritys olielast, som tilhørte Stena Oil,
konfiskeret. Dommen blev stadfæstet af São Tomé og Príncipes højesteret den 20.
juni 2013. I august 2013 tillod de saotomesiske domstole, at olielasten blev solgt.
Monjasa DMCC indgik den 9. oktober 2013 aftale med de saotomesiske
myndigheder om køb af olien, som blev afhentet den 19.-22. oktober 2013.

Sagen angår, om Stena Oil kan rejse krav mod de indstævnte (i det følgende
samlet benævnt ”Monjasa”) i anledning af købet af den konfiskerede olielast.
Hovedspørgsmålet er, om Monjasa er erstatningsansvarlig over for Stena Oil. Hvis
det ikke er tilfældet, er det spørgsmålet, om Stena Oil kan kræve, at Monjasa ud
fra berigelsesbetragtninger skal fralægge sig den fortjeneste, som Monjasa har haft
ved købet af olielasten. Der er herudover bl.a. spørgsmål, om sagen mod Monjasa
A/S skal afvises.

Afvisning af sagen mod Monjasa A/S
Højesteret tiltræder af de grunde, der er anført af landsretten, at Monjasa A/S’
afvisningspåstand ikke tages til følge.

Erstatningsansvar
Til støtte for, at Monjasa har pådraget sig et erstatningsansvar, har Stena Oil an-
ført, at São Tomé og Príncipes konfiskation af olielasten var en åbenbar retsstri-
dig krænkelse af Stena Oils rettigheder, idet konfiskationen stred mod såvel sa-
otomesisk ret som mod anerkendte retsnormer og retssikkerhedsprincipper, bå-de
materielt og processuelt, hvilket Monjasa var eller burde have været bekendt med.

Højesteret finder ligesom landsretten, at det må lægges til grund, at konfiskatio-
nen af olielasten og det efterfølgende salg af olien til Monjasa er besluttet og fo-
retaget af de kompetente saotomesiske myndigheder, og at der er hjemmel til
konfiskation i lovgivningen i São Tomé og Príncipe. Ved konfiskationen overgik
ejendomsretten til olien efter saotomesisk ret til São Tomé og Príncipe, som her-
efter var berettiget til at sælge olien til Monjasa DMCC, jf. svarene på spørgsmål
3.b. fra de sagkyndige i saotomesisk ret.

Efter besvarelserne fra de sagkyndige af spørgsmål 2.b. og 3.c. finder Højesteret,
at det må lægges til grund, at en køber i hvert fald som udgangspunkt ikke efter
saotomesisk ret ifalder erstatningsansvar over for den oprindelige ejer ved at købe
en genstand, som er endeligt konfiskeret af de saotomesiske domstole. Hø-jesteret
finder endvidere, at det efter svarene på spørgsmål 3.d. må lægges til grund, at en
sådan konfiskeret genstand ikke vil kunne vindiceres fra køberen.



/

7

Efter det oplyste om saotomesisk ret må det i øvrigt også lægges til grund, at det
ikke er muligt at gøre krav om vindikation gældende, hvis den konfiskerede
genstand ikke længere eksisterer, og at den tidligere ejer i stedet må fremsætte et
erstatningskrav.

Spørgsmålet er herefter, om de saotomesiske myndigheder i forbindelse med
konfiskationen af olielasten har handlet på en sådan måde, at Monjasa, uanset
konfiskationsafgørelsen fra São Tomé og Príncipes højesteret, kan ifalde erstat-
ningsansvar over for Stena Oil ved at have købt olien.

Den foreliggende sag drejer sig ikke om anerkendelse og fuldbyrdelse af de sao-
tomesiske domstoles konfiskationsafgørelse her i landet, men om erstatnings-
ansvar for køb af en konfiskeret genstand i den konfiskerende stat.

Højesteret finder, at der i en sådan situation må foreligge helt ekstraordinære
omstændigheder, for at køberen, som støtter ret på konfiskationsafgørelsen, med
henvisning til synspunkter om ordre public kan pålægges erstatnings-ansvar over
for den oprindelige ejer af den konfiskerede genstand. Det vil f.eks. kunne være
tilfældet, hvis der er tale om genstande, som hidrører fra statsudø-vet pirateri eller
handlinger, der kan sidestilles hermed, og den konfiskationsaf-gørelse, som
køberen støtter ret på, blot er en facade, der har til formål at legiti-mere sådanne
handlinger.

Højesteret finder, at Stena Oil ikke har godtgjort, at der foreligger sådanne helt
ekstraordinære omstændigheder i den foreliggende sag – hverken ved de op-
lysninger, der foreligger om de saotomesiske myndigheders afgørelser og hand-
linger eller ved afgørelsen af 5. september 2016 fra Den Permanente Voldgiftsret i
Haag. For så vidt angår voldgiftsafgørelsen bemærkes, at det således ikke kan
begrunde erstatningsansvar for Monjasa, at voldgiftsrettens flertal fandt, at de
idømte sanktioner samlet set var urimelige og uproportionale efter havretskon-
ventionen.

Højesteret tiltræder på den anførte baggrund, at Monjasa ikke har pådraget sig
erstatningsansvar over for Stena Oil ved at købe den konfiskerede olielast af São
Tomé og Príncipe.

Berigelse
Stena Oil har anført, at Monjasa efter dansk rets berigelsesgrundsætning skal
fralægge sig den berigelse, der blev opnået ved købet af olien.

Da Monjasa efter det foran anførte har været berettiget til at handle i tillid til
konfiskationsafgørelsen fra São Tomé og Príncipes højesteret, finder Højesteret,



/

8

at der ikke er grundlag for at pålægge Monjasa ud fra berigelsessynspunkter at
fralægge sig fortjenesten, som blev opnået ved handlen med olien.

Konklusion
Højesteret stadfæster dommen.

T H I  K E N D E S  F O R  R E T :

Landsrettens dom stadfæstes.

I sagsomkostninger for Højesteret skal Stena Oil AB betale i alt 800.000 kr. til
Monjasa A/S, Monjasa Holding A/S, Monjasa Chartering ApS, Monjasa DMCC,
Energizer Shipping ApS, Appelindstævnte 1, tidligere Sagsøgte 1 og
Appelindstævnte 2, tidligere Sagsøgte 2.

De idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne hø-
jesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.



/