Anklagemyndighedens begæring om fortsat varetægtsfængsling af tiltalte, burde ikke være blevet taget til følge som sket ved Østre Landsrets kendelse af 17. marts 2021
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Grundlovssag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

/

 

Varetægtsfængsling var ikke berettiget  

Sag 60/2021

Kendelse afsagt 14. december 2021   

Anklagemyndigheden
mod
T

Varetægtsfængsling efter udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1, var ikke berettiget  

T, der var nigeriansk statsborger, og som i en længere årrække havde haft arbejde og
fast bopæl i Italien, blev den 16. februar 2021 anholdt og sigtet for overtrædelse af lov
om euforiserende stoffer, fordi han på voldene omkring Christiania var blevet fundet i
besiddelse af 2.511 kr. i kontanter og 1,5 gram hash. T blev i den forbindelse
varetægtsfængslet efter bestemmelsen i udlændingelovens § 35, stk. 1, nr. 1.   

Ved kendelse af 17. marts 2021 bestemte Østre Landsret, at varetægtsfængslingen
skulle opretholdes frem til hovedforhandlingen, der var berammet til den 31. marts
2021, hvor T således ville have været varetægtsfængslet i ca. 6 uger.   

Hovedspørgsmålet for Højesteret var, om det havde været berettiget at forlænge
varetægtsfængslingen som sket ved landsrettens afgørelse.

Højesteret anførte med henvisning til tidligere retspraksis, at der i forbindelse med
afgørelser om varetægtsfængsling skal foretages en proportionalitetsvurdering, således
at det sikres, at frihedsberøvelsen ikke udstrækkes i længere tid end nødvendigt for at
opfylde formålet med frihedsberøvelsen, og således at efterforskning, tiltalerejsning og
berammelse så vidt muligt fremmes med henblik på at undgå, at frihedsberøvelsen
kommer til at overstige den forventede straf.   

Efter en samlet vurdering af T ’s personlige forhold og den str af, han kunne forventes
idømt, fandt Højesteret herefter, at betingelserne for at varetægtsfængsle T ikke havde
været opfyldt på tidspunktet for landsrettens afgørelse.   



/