Tiltale for straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1 - legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter med betydelig skade på legeme eller helbred til følge og af så grov beskaffenhed og/eller me... Vis mere
Ret: Retten i Esbjerg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Familieforhold;
Forurettede og vidner;
Liv og legeme;

/

RETTEN I ESBJERG

Udskrift af dombogen

D O M

afsagt den 26. august 2022

Rettens nr. 99-5958/2021
Politiets nr. 3300-73251-00141-20

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
født 1991

Der har medvirket nævninger ved behandlingen af denne sag.

Anklageskrift er modtaget den 15. december 2021.

Tiltalte er tiltalt for overtrædelse af

straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1 - legemsangreb af særlig rå, brutal eller
farlig karakter med betydelig skade på legeme eller helbred til følge og af så
grov beskaffenhed og/eller med så alvorlige skader til følge, at der foreligger
særdeles skærpende omstændigheder,
ved i tiden mellem den 7. december 2020 og den 9. december 2020 kl. 21.30 på
Adresse, By, at have udsat sin søn, Forurettede, født 2020, for rusken, slag,
anslag mod fast genstand eller overflade, eller lignende kraftige stumpe traumer
(”abusive head trauma”), hvorved der hos Forurettede opstod væske-fyldte
lommer og blødninger under den hårde hjernehinde på begge sider af hjernen
samt talrige blødninger i øjenbaggrunden på begge øjne, og hvorved Forurettede
kom i livsfare og måtte opereres akut med anlæg-gelse af trykaflastende
borehuller i kraniet, alt med betydelig risiko for varige mén, herunder nedsat syn
og invaliditet, til følge.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.

Tiltalte har nægtet sig skyldig.

Den angivne Forurettede har ved sin bistandsadvokat nedlagt erstatningspåstand
om, at tiltalte i godtgørelse til Forurettede skal betale ik-ke under 53.325 kr. med
forrentning fra domsafsigelsen.

Std 75274



/

side 2

Beløbet udgør et beløb på 3.225 kr. for godtgørelse for svie og smerte, ud-regnet
som en godtgørelse på 215 kr. pr. dag for en indlæggelsesperiode på 15 dage fra
den 9. til den 23. december 2020, samt et beløb på ikke under 50.000 kr. for
godtgørelse for tort, jf. erstatningsansvarslovens § 26, stk. 1 og 3.

Forurettede har herudover taget et generelt erstatningsforbehold, herunder for
yderligere godtgørelse for svie og smerte, varigt mén, tab af erhvervsevne og
eventuelle behandlingsomkostninger.

Tiltalte har bestridt erstatningspligten. Han har i tilfælde af domfældelse ikke
størrelsesmæssigt bestridt kravet for svie og smerte. Han har for så vidt an-går
tortgodtgørelseskravet bestridt dette krav også størrelsesmæssigt, idet han i
tilfælde af domfældelse har påstået, at beløbet alene skal udmåles til 25.000 kr.,
jf. erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.

Sagens oplysninger

Der er afgivet forklaring af tiltalte og af vidnerne Vidne 1, Vidne 2, Vidne 3,
Vidne 4 og vicestatsobducent Vidne 5, Retsmedicinsk Institut, Odense.

Tiltalte har forklaret, at han var på barsel i 14 dage efter Forurettedes fødsel. I
dagligdagen passede han og hans daværende samlever, Forurettedes mor, Vidne
1, begge Forurettede, og han havde en god kontakt til Forurettede. Han tog sig
af praktiske ting og deltog i blandt andet bleskift, ligesom han hjalp med
putning. Efter barslen begyndte han igen at arbejde, mens Vidne 1 forts-at var
hjemme på barsel. Den gode kontakt med Forurettede fortsatte, efter han var
startet på arbejde. Normalt var han hjemme kl. 16.30, hvorefter han lege-de med
Forurettede, når Forurettede ikke sov eller blev ammet. Tiltalte var med til at
putte ham. Han opfattede ikke det at passe Forurettede som udfordrende.
Forurettede var et nemmere barn, end hans datter på nu 7 år, som han har fra et
tidli-gere forhold, havde været. Forurettede var ikke besværlig. Han var nem at
trøste. Vidne 1 støttede sig op ad tiltalte, da han havde prøvet at blive far før.
Tiltal-te havde en forventning til sig selv om ikke at fejle denne gang, da han
havde følt, at han fejlede i forhold til sin datter, da det ikke var gået mellem ham
og moderen til datteren.

Den 9. december 2020 kom han hjem fra arbejde om eftermiddagen. Forurettede
var vågen og glad, men træt. Vidne 1 havde lige ammet Forurettede. Vidne 1
kør-te ved 17-18-tiden, hvilket var ½ til 1 time efter, at tiltalte var kommet hjem.
Hun skulle til babyshower for en kollega. Det var første gang, at tiltalte alene
skulle passe Forurettede. Tiltalte og Vidne 1 var begge trygge ved det. Den 7. og
8. december 2020 havde han tillige været på arbejde, og han oplevede ikke, at
der var noget særligt med Forurettede.



/

side 3

Forurettede var vågen, da Vidne 1 kørte. Han lagde Forurettede til lur omkring
af-tensmadstid. Det var normal rytme, og Forurettede markerede selv for, at han
var træt. Det var nemt at få Forurettede til at sove. Da han sov, lavede tiltalte
sutteflasker klar og ryddede op. Forurettede vågnede med et skrig, da et kanons-
lag sprang. Tiltalte skyndte sig ind til ham. Forurettede var utrøstelig, så tiltalte
tog ham op og tæt ind til kroppen. Tiltalte forsøgte at trøste Forurettede i sofaen
med nærkontakt og sutteflaske. Forurettede var utrøstelig et par minutter. Han
fik en sutteflaske, og faldt til ro. Han var lidt pylret, da han skulle bøvse. Til-
talte lagde Forurettede lidt skråt ned i sofaen. Han havde fat rundt om
Forurettedes skuldre og fingre bag nakken, da Forurettede ikke kunne holde sit
hoved endnu. Han havde Forurettedes sut i munden, så den hårde flade ende af
sutten vendte ud mod Forurettede. Forurettede havde ansigtet mod tiltalte, mens
tiltalte lå lidt til-bagelænet. På et tidspunkt blev Forurettedes hoved slapt, og
Forurettede slog hove-det ind i sutten. Forurettede var så tæt på ham, at de
havde øjenkontakt. Forurettede fik et lille mærke ved venstre tinding efter at
have ramt sutten. Tiltalte husker ikke, om mærket var rødt eller blåt. Der var
ikke noget alarmerende ved mærket. Mærket udviklede sig ikke i løbet af
aftenen. Forurettede blev ked af det, enten fordi han ramte sutten eller på grund
af chokket. Forurettede var nem at få til at falde til ro igen. Forurettede blev
derefter puttet i sin tremmeseng på eget værelse.
Forevist et foto af en sut i fotorapport (bilag B-2-1-1), side 19, ekstrakten si-de
218, forklarede tiltalte, at det er Forurettedes sut  og sådan en sut, som
Forurettede ramte.
Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020 (bilag J-3-1), side 3, 6. af-snit,
ekstrakten side 58, om at tiltalte trøstede Forurettede i 15-20 minutter, før han
lagde ham til at sove, forklarede tiltalte, at han ikke husker, om han for-klarede
sådan til politiet. Han var helt ved siden af sig selv, og han kan i dag ikke sige,
hvor lang tid det tog, inden Forurettede faldt i søvn.

Mens Forurettede sov, var tiltalte udenfor huset i 10-20 minutter. Han røg 1-2
smøger med naboerne, hvoraf den ene nabo var Vidne 4. Mens de stod udenfor,
sprang endnu et kanonslag. Tiltalte havde babyalar-men med. Forurettede blev
ikke vækket af dette kanonslag.
Forurettede vågnede senere normalt. Tiltalte var da inde i huset. Han husker ik-
ke, hvornår Forurettede vågnede. Tiltalte var i kontakt med Vidne 1, mens
Forurettede var vågen, idet han på et tidspunkt blev ringet op af Vidne 1, der var
på vej hjem fra Vejle. Efter det første eller andet kanonslag, lavede han et Face-
book opslag.
Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020 (bilag J-3-1), side 4, 1. af-snit,
linje 1 og 2, ekstrakten side 59, forklarede tiltalte, at han ikke husker at have
forklaret sådan til politiet. Han var ude at sig selv den aften. Han mener stadig,
at Forurettede vågnede af sig selv, og ikke på grund af kanonslaget. Da
Forurettede vågnede, virkede som han plejede. Han gav tegn til, at han var
sulten, og tiltalte prøvede at give ham en flaske. På det tidspunkt var Vidne 1



/

side 4

på vej hjem. Inden Vidne 1 tog afsted, havde de aftalt, at Forurettede skulle ba-
des, og tiltalte ville derfor bade Forurettede. Det gik stille og roligt med at bade
Forurettede. Tiltalte havde taget sine strømper af. Forurettede blev badet i et
babyba-dekar med en babyindsats. Badekarret stod inde i brusenichen.
Forevist et foto af badekarret i fotorapporten (bilag B-2-2-1) side 3, højre fo-to,
ekstrakten side 228, forklarede tiltalte, at badekarret stod placeret som på fotoet.
Da han badede Forurettede, sad han foran badekarret og havde et knæ på hver
side af det. Forurettede var normal, da han skulle op af badet. Tiltalte hus-ker
ikke, om mærket efter sutten ved tindingen havde udviklet sig.
Han løftede venstre ben og havde fat i Forurettede ved at holde tommelfingrene
på forsiden af skuldrene og de resterende fingre bag hovedet, så han kunne
støtte hovedet, da Forurettede skulle op af badet. Han holdt Forurettede i
udstrakte arme. Da tiltalte løftede sit højre ben, gled hans fod og han mistede
fodfæ-stet, så han gled ind under sig selv. Han væltede over mod sin højre side.
Forurettedes venstre side af hovedet ved tindingen blev i den forbindelse slået
ind mod indersidekanten på brusenichen.
Forevist et foto af brusenichen i fotorapporten side 5, venstre foto og foto
nederst til højre, ekstrakten side 230, forklarede tiltalte, at Forurettedes venstre
side af hovedet ramte, hvor den venstre cirkel markerer, og at kanten er den
kant, der fremgår på fotoet nederst til højre. Da Forurettedes hoved ramte kanten
af brusenichen, var tiltalte ikke fuldt oprejst endnu. Han var i færd med at rejse
sig. Han havde hele tiden fat i Forurettede.
Forurettede var herefter ikke kontaktbar, hans øjne var lukkede, han var slap i
hele kroppen og han trak ikke vejret regelmæssigt. Han troede, at Forurettede
var besvimet eller bevidstløs. Tiltalte gik i panik og forsøgte at få kontakt til
Forurettede ved at ruske ham, mens han var på badeværelset. Herefter tog han
Forurettede med ind på puslebordet på Forurettedes værelse.
Forevist plantegning af Adresse, By, i fotorapporten (bilag B-2-1-1), side 2,
ekstrakten side 201, forklarede tiltalte, at puslebordet den 9. december 2020 stod
som optegnet på plantegningen. Han lagde Forurettede på puslebordet. På
puslebordet fortsatte han med at ruske Forurettede. Det er i hvert fald sådan,
som han husker det. Han var i panik, og forsøgte at få kon-takt til Forurettede,
da han ruskede ham.
Forevist fotos af puslebordet med puslepude i fotorapporten side 16, eks-trakten
side 215, forklarede tiltalte, at puslebordet og puslepuden den 9. de-cember
2020 så ud som på fotografierne. Han havde fortsat fat i Forurettede ved at have
tommelfingre foran, og øvrige fingre bag hoved/nakke, da han ruske-de ham.
Han ruskede ham frem og tilbage.
Han husker ikke, om han fortalte politiet, at han ruskede Forurettede på badevæ-
relset. Han vil ikke udelukke, at han ikke ruskede i Forurettede ude på badevæ-
relset.
Han husker det således, at han ruskede Forurettede af flere omgange. Han kan



/

side 5

ikke sige, hvordan han ruskede Forurettede. Han ved ikke, om det var voldsomt.
Han var ude af sig selv, så det kan sagtens have været voldsomt. Han vil me-ne,
at han støttede Forurettedes hoved, mens han ruskede ham. Han bemærkede
ikke, om hovedet bevægede sig frem og tilbage. Han havde fokus på øjnene og
vejrtrækningen. Han havde kun fokus på livstegn hos Forurettede. Forurettede
græd ikke. Han husker ikke, hvilken position Forurettede lå i på puslebordet,
men han lå ned. Han ved ikke, om Forurettedes hoved var lidt løftet fra
puslebor-det. Han ved ikke, om han ruskede frem og tilbage eller fra side til
side, da Forurettede lå på puslebordet. Han fortsatte med at forsøge at få kontakt
med Forurettede. Tiltalte husker ikke meget. Det var ikke rart. Han ved ikke,
hvor lang tid han ruskede. Det var under 5-10 minutter. Det kan have været 30
se-kunder eller halvandet minut.
På et tidspunkt slap han Forurettede om nakken og tog i stedet fat i Forurettedes
lår. Forurettede lå stadig på ryggen. Han ved ikke, hvor på lårene, han havde fat.
Han fortsatte med at ruske Forurettede frem og tilbage. Han ved ikke, om pusle-
måtten fulgte med, eller om Forurettede vaklede med hovedet. Tiltalte løftede
ham ikke op i benene eller i hvert fald kun lidt op i benene. Han ønskede at høre
noget fra Forurettede. Forurettede begyndte til sidst at reagere med lidt gråd,
efter at tiltalte havde rusket. Forurettede lå stadig ned. Det var første gang, at
Forurettede reagerede og åbnede øjnene lidt. Tiltalte kunne ikke få øjenkontakt
med ham, da Forurettedes øjne flakkede rundt. Forurettedes gråd var lidt
ukontrolle-ret og gik op og ned på samme måde, som hans vejrtrækning.
Vejrtræknin-gen blev mere normal, men han gispede efter vejret. Det virkede
som om, at Forurettede havde svært ved at trække luften ordentligt ind i
lungerne. Tiltalte følte, at han fik lidt mere kontakt med Forurettede.
Tiltalte gik herefter ind i stuen og satte sig i sofaen med Forurettede. Han vidste,
at Vidne 1 var på vej hjem. Han sad ikke ret lang tid i sofaen. Han ville ikke
slippe Forurettede, før Vidne 1 kom hjem, og han følte, at han havde brug for, at
Vidne 1 hjalp til. Han var bekymret for Forurettede, da Forurettede havde fået et
hårdt slag mod hovedet og var besvimet. Tiltalte ringede ikke efter hjælp, da han
ikke var i stand til at vurdere situationen på det tidspunkt. Han følte, at han var
gået i chok og havde brug for, at Vidne 1 kom og hjalp ham. Da Vidne 1 var i
indkørslen, skrev han til hende, at hun skulle komme ind.
Han husker ikke, om Vidne 1 skrev og spurgte, om han ville have McDo-nald's
mad med, og husker heller ikke, om han skrev til Vidne 1, at hun gerne måtte
komme hjem til sin ulykkelige søn.
Der gik måske mellem ½ til 1 time fra episoden på badeværelset skete, til Vidne
1 kom hjem. Forurettedes tilstand var den samme i den periode. Da Vidne 1
kom ind, tog hun Forurettede op. Tiltalte turde ikke fortælle Vidne 1, hvad der
var sket. Det var et uheld, men han følte, at han havde fejlet og ikke havde
passet godt nok på sin søn. Han var bange for folks reaktion. Han husker ik-ke,
om han fortalte Vidne 1, at der var sket noget.
Vidne 1's kollega, Vidne 2, kom ind i stuen sammen med Vidne 1. Vidne 1 tog
Forurettede op til sig, og Vidne 1 og Vidne 2 blev enige om,



/

side 6

at der skulle ringes 112, hvilket de gjorde få minutter efter. Vidne 1 holdt
Forurettede tæt ind til sig, indtil ambulancen kom. Vidne 2 var der sammen med
Vidne 1 og Forurettede. Tiltalte ventede på ambulancen ved garagen.
Forurettede blev taget med i ambulancen, og det blev vurderet, at han skulle kø-
res til Kolding Sygehus. Vidne 1 tog med ambulancen. Han måtte ikke tage
med. Vidne 2 blev hjemme med ham. Han blev hjemme, indtil Vidne 1 ringe-de
og sagde, at han skulle komme til Kolding Sygehus. Vidne 2 tog hjem, da han
tog på sygehuset. På vej til Kolding Sygehus fik han i telefonen at vi-de, at der
var blevet fundet en hjerneblødning på Forurettede, og han akut skulle til
Odense Sygehus, hvor de skulle vurdere, om hjerneblødningen skulle ud-
tømmes, eller om den gik i sig selv. Han kørte sammen med Vidne 1 til Oden-se.
De var ikke med ambulancen. Da de kom til Odense, var Forurettede allerede på
operationsbordet.
I Odense fortalte han ikke, hvad der var sket. Han kan ikke huske, hvad han
havde sagt til lægerne i Kolding. Dagen efter kom politiet til Odense, og han
mener, at han fortalte dem, hvad der var sket. Kort tid efter blev han anholdt.
Han blev chokeret over det. Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020
(bilag J-3-1), side 5, sidste afsnit - 6, 1. afsnit, ekstraktens side 60-61, forklarede
han, at han måske har forklaret sådan til politiet. Det er nok så-dan, at han har
tænkt, når det omhandlede børn.
Han ved ikke, om Forurettedes skade efter sutten blev anderledes i løbet af afte-
nen. Da Forurettede slog sit hoved mod badeværelsevæggen, blev området ved
tindingen meget værre. Det så ud som en blodansamling.

Foreholdt rapport af 5. januar 2021 (bilag B-3-1), side 1 og 2, ekstrakten si-de
236-237, som indeholder udskrift af beskeder mellem tiltalte og Vidne 1 den 9.
december 2020, forklarede tiltalte, at han sendte beskeden kl.
18:23:15, efter Forurettede var vågnet første gang. Forurettede havde på det
tids-punkt ikke været vågen anden gang endnu. Episoden med sutten skete før,
han sendte beskeden kl. 19:44:08. Episoden skete, efter at Forurettede var våg-
net første gang på grund af kanonslaget. Tiltalte ved ikke, hvorfor han først
skrev til Vidne 1 om det ved beskeden kl. 19:44:08. Han husker ikke at have
modtaget beskeden kl. 19:23:26, men husker, at han var frustreret over ka-
nonslagene. Vidne 1 bad ham slette Facebook opslaget. Han husker ikke, om
han slettede det. Han husker ikke, om beskeden kl. 20:30:10 blev sendt, mens
han talte med naboerne Vidne 4 og Person 1, men Forurettede sov, da han sendte
beskeden. Forurettede vågnede ikke af det andet kanonslag. Beskeden afsendt
kl. 20:54:21 sendte han før, at han badede Forurettede. Han husker ikke, om han
kl. 21:33:37 havde badet Forurettede. Han forklarede herefter, at det havde han
ik-ke. Episoden i badet skete i tidsrummet mellem kl. 21:33:37, hvor han sendte
beskeden til Vidne 1 og beskeden kl. 21:59:37, hvor Vidne 1 skrev til ham, at
hun var hjemme. Han husker ikke præcis, hvornår episoden skete i det tids-rum.
Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020 (bilag J-3-1), side 4, 1. af-snit,
ekstrakten side 59, forklarede tiltalte, at han måske forklarede sådan til



/

side 7

politiet, men at han ikke husker det. Det er ikke korrekt, at Forurettede vågnede
på grund af det andet kanonslag, at Forurettede var utrøstelig, og at Forurettede
der-efter faldt hen og blev slap. Han ved ikke, hvorfor han sagde det til politiet.
Han var i chok. Han forklarede det for at dække over episoden på badevæ-relset,
da han følte, at han fejlede som far. Han følte, at han havde været en fiasko to
gange på en aften, først på grund af episoden med sutten og deref-ter på grund
af episoden på badeværelset.
Foreholdt 2. afsnit på side 6 i rapporten, ekstrakten side 61, forklarede tiltal-te,
at han ikke kan huske, om han har forklaret således til politiet.
Foreholdt sin forklaring fra grundlovsforhøret den 11. december 2020 (bilag R-
1-1), side 2 -4, ekstrakten side 28-30, forklarede tiltalte, at han ikke hus-ker,
hvad han forklarede. Det blå/røde mærke, som Forurettede fik efter at have ramt
sutten, var det samme sted, som Forurettede ramte med hovedet på bade-
værelset. Mærket blev da betydeligt større. Han forklarede politiet, at
Forurettede vågnede af kanonslaget anden gang, da han ville dække over
episoden på badeværelset.
Foreholdt forklaringen side 3, 1. nye afsnit, linje 7-9, ekstrakten side 29, for-
klarede han, at han ikke præcis ved, om hovedet gik fra den ene til den anden
side, eller frem og tilbage, og hvad rækkefølgen var. Det var mere en dyna-misk
roterende bevægelse. Han husker ikke, om Forurettedes hoved blev løftet fra
puslemåtten. Han kunne ikke få kontakt med Forurettede. Han tænkte, at
Forurettede var ved at dø. Han tog sagen i egen hånd. Han ville redde sin søn,
og følte på det tidspunkt, at det han gjorde, var det rigtige. Han tænkte ikke, at
han havde brug for hjælp. Han havde brug for, at Vidne 1 kom hjem og hjalp
ham og tog over, så de sammen kunne ringe efter hjælp. Han vidste, at Vidne 1
snart kom hjem. Han kunne sikkert godt have ringet efter hjælp, men han ville
gerne have, at Vidne 1 skulle være den, der skulle hjælpe. Han tæn-ker, at det er
på grund af episoden på badeværelset, at han ikke ville ringe ef-ter hjælp. Han
vidste godt, at Forurettede havde brug for hjælp.
Foreholdt at det først er under tredje afhøring, at han nævnte episoden på ba-
deværelset, forklarede tiltalte, at han ville dække over episoden, da han følte, at
han fejlede som far.
Efter at Forurettede havde slået hovedet på badeværelset, kom tiltaltes
beskytter-gen frem. Han elsker sin søn.
Afhøringen den 18. december 2020 fandt sted, fordi han den 11. december 2020
om aftenen efter, at han var blevet fængslet efter grundlovsforhøret, kontaktede
en af vagterne i arresten, og bad om at tale med politimanden Person 2, da han
ville fortælle om badeværelsesepisoden. Han havde alligevel mistet alt.
Kontakten skete på eget initiativ. Han havde ikke et møde med sin daværende
advokat forinden. Han fortalte advokaten pr. telefon, at han ville afgive
forklaring. Tiltalte var ikke blevet oplyst om, hvad skaderne kunne komme af.
Foreholdt afhøringsrapport af 18. december 2020 (bilag J-3-2), side 2, 9. af-



/

side 8

snit, ekstrakten side 63, forklarede tiltalte, at det er korrekt, at Forurettede kun
ramte væggen én gang. Med det samme Forurettede ramte kanten på
brusenichen blev hans vejrtrækning anderledes. Han var ikke længere ved
bevidsthed og havde lukkede øjne.
Forholdt afhøringsrapporten side 3, 1. afsnit, ekstrakten side 64, om, at
Forurettede blev slap og fik besværet vejrtrækning efter ca. 10 minutter.,
forklarede tiltalte, at han ikke husker, at der gik 10 minutter. Han mener, at
Forurettede blev slap og fik besværet vejrtrækning med det samme.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 2.-5. afsnit, ekstrakten side 64, forkla-rede
tiltalte, at han mener, at han ruskede Forurettede ude på badeværelset, selv-om
det ikke fremgår af afhøringsrapporten. Tiltalte forklarede efterfølgende, at han
ikke med sikkerhed husker, at om han ruskede Forurettede på badeværel-set,
eller om det kun var på puslebordet.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 3. afsnit, ekstrakten side 64, forklarede
tiltalte, at han ikke ruskede Forurettede, så Forurettedes hoved rykkede fra side
til si-de og op og ned. Det var mere en roterende bevægelse.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 5. afsnit, ekstrakten side 64, forklarede
tiltalte, at da han ruskede Forurettede, medførte det, at Forurettede begyndte at
gispe efter vejret. Han kom til sig selv. Der kom gråd. Vejrtrækningen blev
bedre, men dog ikke normal.
Foreholdt rapport af 10.december 2020 (bilag D-4-1), side 2, 6.-8. afsnit,
ekstrakten side 145, der angiver at indeholde eksempler på, hvordan
Forurettedes skade kunne være påført, forklarede tiltalte, at han ikke havde fået
fore-lagt rapporten, og ikke var bekendt med retsmedicinerens eksempler, da
han afgav forklaring til politiet den 18. december 2020.
Baggrunden for at han talte med politiet igen den 22. januar 2021, var, at af-
høringen fra den 18. december 2020 skulle afsluttes. Han opfattede ikke sam-
talen med politiet den 22. januar 2021 som en egentlig afhøring, men blot en
uddybning af afhøringen den 18. december 2020.
Foreholdt afhøringsrapport af 22. januar 2021 (bilag J-3-3), side 3, 1. afsnit,
ekstrakten side 68, forklarede tiltalte, at han fra starten havde fortalt politiet, at
han var ude at ryge med naboerne, og at han lavede huslige ting, mens
Forurettede sov.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 2. afsnit, ekstrakten side 68, forklarede
tiltalte, at han ikke husker, at have forklaret sådan til politiet.
Tiltalte blev foreholdt, at han har afgivet tre forskellige forklaringer om, hvorfor
Forurettede blev vækket anden gang. Tiltalte forklarede hertil, at han mener, at
Forurettede vågnede af sig selv, men at han er lidt usikker på det. Han ville dog
ikke mene, at det var mærkeligt, hvis han havde vækket Forurettede for at bade
ham, da han og Vidne 1 havde aftalt, at Forurettede skulle bades. Foreholdt
afhøringsrapporten side 4, 4.afsnit - side 5, 6. nye afsnit, ekstrak-



/

side 9

ten side 69-70, forklarede tiltalte, at han ikke husker at have forklaret sådan til
politiet. Han mener, at han bekræftede nogle spørgsmål fra politiet, men ikke
selv forklarede. Han fastholder, at hændelsesforløbet var, som beskrevet i retten
i dag. Han husker ikke, at han havde 4 fingre under ryggen og tom-melfingrene
omkring brystet. Han havde hårdt fat i Forurettede, og det var meget voldsomt,
da han ruskede ham. Det er svært at sige, hvor voldsomt det var, da tiltalte var i
panik. Han husker ikke, om Forurettedes hoved løftede sig fra madrassen, da
han ruskede ham. Forurettede kunne ikke selv løfte sit hoved. Da de gik ind i
stuen, var Forurettede fortsat meget slap, men han vejrtrækning var meget
bedre.
Foreholdt Retslægerådets udtalelse af 16. september 2021 (bilag D-9-1), side 4,
spørgsmål og svar til pkt. 1.4.5 og 1.4.5.1, ekstrakten side 163, forklarede
tiltalte, at han fastholder, at Forurettede blev slap og fik besværet vejrtrækning,
efter at Forurettedes venstre side af hovedet ramte væggen i brusenichen. Han er
uenig i det anførte, hvilket alle mennesker, der har børn, også må være. Efter
Vidne 1 var taget afsted i ambulancen med Forurettede, havde han det ad
helvede til. Det kan godt være, at han efterfølgende har ytret sig om selv-mord.
Han har haft episoder, hvor han har følt, at han har fejlet og følt, at han ikke har
gjort det godt nok. Han har derfor tidligere haft tanker om selv-mord og har
tidligere forsøgt selvmord. Der har været situationer, hvor han ikke har følt sig
god nok som far eller menneske. Under forholdet med Vidne 1 havde han det
ikke svært psykisk. Vidne 1 og han havde det godt sam-men i december 2020.
Selvfølgelig var der dog almindelige dagligdagsdiskus-sioner. Han var ikke
under et særligt pres.
Den 9. december 2020 blev han ikke presset af Forurettedes gråd. Forurettede
ville ikke kunne få tiltalte presset derud, hvor han reagerede fysisk. Vedrørende
Facebook opslaget og hans frustration over kanonslagene, så gik det ikke ud
over Forurettede. Opslaget blev skrevet, da Forurettede sov.
Den 9. december 2020 havde Vidne 1 og han det rigtig godt. De var lykkeli-ge.
Der var intet unormalt, da hun tog afsted. Efter episoden fik han selv-
mordstanker. Han havde det godt med sig selv den 9. december 2020. Han har
ikke oplevet noget specielt den 7. eller 8. december 2020. Forurettede var en sød
og glad dreng, da Vidne 1 tog af sted den 9. december 2020.

Han kan ikke med sikkerhed sige, at han ruskede i Forurettede på badeværelset.
Muligheden foreligger dog. Han havde et beskyttergen over for Forurettede.
Han gik i panik og ønskede en reaktion fra Forurettede. Han elskede sin søn.
Det gør han stadigvæk. Han husker ikke, om han hævede Forurettede op fra
puslebordet, da han ruskede ham. Det var ikke hans hensigt at skade
Forurettede, da han rus-kede ham.

Fra dagen efter hans løsladelse fra varetægtsfængslingen den 29. januar 2021 og
til den 14. november 2021 havde han samvær med Forurettede. Samme aften
han blev løsladt, kontaktede Vidne 1 ham på Snapchat. Hun skrev, at hun havde
brug for at se, hvordan Forurettede reagerede på ham. Han havde samvær



/

side 10

med Forurettede den 30. januar 2020 sammen med Vidne 1, hvor de var på
stran-den. Han tog Forurettede ud af autostolen og op i barnevognen.
Forurettede havde en positiv reaktion. Han smilede til tiltalte efter kort tid.
Kommunen havde sagt, at han ikke måtte se Forurettede, da Forurettede så ville
bli-ve fjernet. Vidne 1 flyttede i sin nye lejlighed den 1. marts 2021, og tiltalte
sov ved hende fra den 10. marts 2021, og derefter sås de hyppigere. Der blev
skabt en relation mellem ham og Forurettede. Han var alene med Forurettede et
par enkelte gange. Det måtte ikke blive opdaget, at de var sammen som en fami-
lie, da de var i kommunens søgelys. Vidne 1's far opdagede, at han og Vidne 1
havde genoptaget forholdet og samværet, og der blev ringet til kommunen.
Kontakten til Vidne 1 og Forurettede blev derfor afbrudt.
Før Forurettede blev født, kom der en sundhedsplejerske lidt tidligere end nor-
malt, da der skulle laves en screening af, om tiltalte og Vidne 1 var egnede som
forældre. Før episoden var han bange for, at Forurettede ville blive tvangs-
fjernet. Han har det ad helvede til med sagen, og det er trukket så langt ud. Han
har ikke kunnet starte et liv, da han ikke ved, hvad der ender med at ske. Han
har forsøgt at være der som far, men kommunen har revet ham væk fra
Forurettede. Han har ikke passet godt nok på sin søn. Det var ikke bevidst, hvil-
ket han ikke har haft mulighed for at bevise.

Vidne 1 har forklaret at hun og tiltalte er tidligere samlevende. De er ikke
længere i forhold med hinanden. De er sammen forældre til Forurettede. Efter
Forurettedes fødsel var hun på barsel med ham. Hun var sammen med
Forurettede den 9. december 2020 indtil om eftermiddagen. Dagen forløb
normalt. Hendes kollega Vidne 2 kom og hentede hende omkring kl. 17.00. De
skulle til babyshower. Tiltalte skulle passe Forurettede. Han havde før passet
Forurettede selv, f.eks. hvis hun var nede at handle, eller hvis hun var hjemme
ved sin mor, men ikke mange gange. Normalt var de sammen om at passe ham.
Hun var helt rolig og tryg ved, at tiltalte skulle passe Forurettede.

På selve dagen den 9. december 2020, hvor tiltalte skulle passe Forurettede, op-
levede hun en far, der glædede sig til at have en lang pasning af Forurettede og
tid alene med ham. Han havde bedt hende malke ekstra ud, og de havde af-talt,
at Forurettede skulle have et bad. Tiltalte havde lagt nattøj frem.

Da hun tog afsted om eftermiddagen, havde Forurettede ingen skader. Efter hun
tog afsted, skrev hun beskeder med tiltalte, og de talte også i telefon sam-men.
På turen hjem efter babyshower talte hun kort i telefon med tiltalte og fik en
status på, hvordan det var gået. Tiltalte fortalte, at Forurettede havde væ-ret ked
af det, men at han nu var rolig. Han fortalte, at der havde været nogle trælse
kanonslag. Hun fik også at vide, at Forurettede havde slået hovedet ind mod
sutten. Hun kan ikke huske, om det var under telefonsamtalen eller tidli-gere, at
hun fik det at vide. Det blev hun dog ikke bekymret over at høre. Te-
lefonsamtalen var før, at de på vej hjem var på McDonald´s. I løbet af aftenen
skrev tiltalte skrev flere gange, at hun skulle komme hjem. Hun tror, at det var
fordi, han ikke kunne få ro på Forurettede og på grund af kanonslagene. Hun



/

side 11

fik ikke andet at vide om, hvad der var sket i løbet af aftenen.
Tiltalte bad hende skrive til ham, når hun var hjemme, så de kunne bytte bil-erne
rundt. Da hun skrev, at hun var hjemme, skrev han ”kom ind nu” , og hun kunne
mærke, at der var noget galt og blev urolig. Hun skyndte sig ind. Vidne 2 var
med. Vidnet kom ind af døren og kunne høre en gispen i form af hurtig
vejrtrækning fra Forurettede. Tiltalte sad med Forurettede i sofaen. Forurettede
var kun iført en ble og lå på tiltaltes brystkasse. Tiltalte støttede ham på num-sen
og bag hovedet. Det var ikke unormalt, at Forurettede kun var iført ble, da de i
huset havde en god temperatur, og da Forurettede er en varm dreng. Hun re-
agerede på Forurettedes gispen. Hun spurgte tiltalte om, hvad der var sket. Til-
talte sagde, at Forurettede havde reageret voldsomt på lyden af et kanonslag, at
han havde slået hovedet i sutten, og at han derefter havde haft svært ved at finde
ro. Forurettede havde derfor sovet lidt og været oppe lidt. Hun fik Forurettede
over til sig. Forurettede var klam, koldsvedende og slap. Hun kunne ikke få kon-
takt til Forurettede. Hans øjne var lukkede. Hendes oplevelse var, at Forurettede
var væk og fraværende. Hun kunne høre, at Forurettede trak vejret, men han var
ik-ke ved sine fulde fem. Forurettede var meget slap. Hun tog Forurettede ind på
pusle-bordet. Hun tænkte, at han måske havde feberkrampe. Hun åbnede
øjenlåge-ne på ham og kunne se, at øjnene flakkede. Hun talte til Forurettede,
rørte ved ham og lavede blide tryk på hans arme, ben og fodrygge, for at se om
der var reaktion. Der var ingen reaktion. Hun gik ud til tiltalte og Vidne 2 med
Forurettede. Hun sagde til dem, at de ikke selv kunne stå med det. Forurettede
var viklet ind i en dyne. Vidnet ringede 112. Da ambulancen kom, målte
ambulancefol-kene Forurettedes blodtryk og lyste i Forurettedes øjne.
Forurettede og vidnet kom med i ambulancen. Forurettede begyndte at blive blå
i den ene side af hovedet. Det var en misfarvning, der kom frem. Han var ikke
hævet. Inden hun ringede 112, havde hun ikke bemærket en misfarvning.
Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020 (bilag F-3-1), side 3, 3. af-snit,
ekstrakten side 77, forklarede hun, at hun husker, at hun talte med poli-tiet. Det
er ikke korrekt, at hun til politiet fortalte, at Forurettede havde et gulligt mærke.
Hun fortalte politiet, at Forurettede var gullig i huden, hvilket de opda-gede i
ambulancen.
Foreholdt side 4, sidste afsnit, ekstrakten side 78, forklarede vidnet, at det der
fremgår af afhøringsrapporten ikke er korrekt. I ambulancen var han fortsat slap.
Hans vejrtrækning blev mere rolig, men brystkassen løftede sig hurtigt. Der var
ikke gispende vejrtrækning, men vejrtrækningen var stadig ikke normal.
Hun var sammen med Forurettede, fra da hun kom hjem til ambulancen kørte til
Kolding Sygehus. Hun har ikke tabt ham i den pågældende periode. Vidne 2
holdt Forurettede et kort øjeblik. Der skete ikke noget med Forurettede, der kan
for-klare skaderne, mens vidnet var hjemme. Tiltalte fortalte hende ikke noget
om, hvorfor Forurettede havde det, som han havde det.
På Kolding Sygehus fik hun at vide, at Forurettede havde et meget højt
blodtryk, og at han skulle i en CT eller MR-scanner, så de kunne scanne hans
hoved. Forurettede begyndte at vågne mere op og give mere respons. De lagde
drop i



/

side 12

Forurettedes hånd og blev ført til et scanningsrum, hvorefter Forurettede blev
scan-net. Forurettede og hun kom derefter tilbage til stuen. Hun var alene på
sygehu-set med Forurettede. En sygeplejerske og en læge kom ind på stuen. Det
var ty-deligt på lægen, at der var sket noget voldsomt. Lægen fortalte hende, at
Forurettede havde en massiv hjerneblødning, og at han akut skulle til Odense
Sy-gehus for at få lavet en tømning af hjernen for blod, da han ellers ville dø.
Hun kunne ikke komme med ambulancen, da der skulle meget lægepersonale
med.
Hun tog kontakt til tiltalte og fortalte ham, at han skulle komme hen på syge-
huset for at køre hende til Odense Sygehus, da Forurettede havde en voldsom
hjerneblødning. Tiltalte var ked af det og virkede chokeret. Tiltalte fortalte, at
han hurtigt skulle tanke, inden de kunne køre til Odense. Vidnet skyndte på
tiltalte. Da de holdt på tankstationen, spurgte tiltalte, om hun ville have noget at
drikke med til turen. Det ville hun ikke; hun ville bare afsted. De kørte afsted
mod Odense. På køreturen blev de ringet op af en læge fra hjer-ne/nerve
ambulatoriet. Lægen oplyste, at hun havde fået Forurettede ind, og at de var
nødt til at lave en operation på Forurettede med det samme. Forurettede var ikke
ved bevidsthed. De fik ikke yderligere information, før de kom til Oden-se.
Tiltaltes reaktion på lægens oplysninger om Forurettede var, at han var stille og
en gang imellem fældede en tåre. Da de kom til Odense Sygehus, fik vid-net og
tiltalte at vide, at lægerne var i gang med at operere Forurettede, og at de havde
kontaktet kommunen og politiet, da der var mistanke om, at Forurettede var
blevet slået eller ramt med en stump genstand. Hun talte ikke med tiltalte om
det. Forurettede kom ud fra sin operation og lå i kunstig koma. Vidnet var
ødelagt og ked af det. Tiltalte sad på den anden side af sengen og holdt
Forurettede i hånden. Hun talte med sine forældre og registrerede faktsik ikke
tiltaltes tilstedeværelse. Hun spurgte ikke tiltalte til, hvad der var sket, da hendes
fo-kus var på Forurettede. Dagen efter kom politiet. Hun blev oplyst om, at
tiltalte blev taget med. Hun var indlagt med Forurettede fra den 9. december
2020 til den 23. december 2020, hvor de fik lov til at komme hjem til jul. Den
27. de-cember 2020 var de på sygehuset for at få lavet tjek på Forurettede og
blive ud-skrevet. Efterfølgende har Forurettede været til forskellige kontroller,
og han bli-ver fortsat tjekket. Efter de blev udskrevet, boede Forurettede hos
hende. Den 9. december 2021 blev Forurettede frivilligt anbragt i pleje.
Kommunen mente ikke, at hun kunne sikre Forurettedes sikkerhed, da hun ikke
kunne skær-me ham for tiltalte. Forurettede har ikke vist tegn på skade. Han har
fulgt alle si-ne kontroller hos læger, fysioterapeuter og sundhedsplejersker. Før
han blev anbragt, var han i en normal udvikling. Forurettede er stadig meget
glad og ener-gisk. Hans status i dag er, at han ved enkelte episoder, dels har vist
tegn på at slå sig selv i hovedet, når han bliver presset, dels har skreget
voldsomt, når der har været mange mennesker. Der er ikke noget belæg for, at
det er på grund af hjerneskaden, men det mistænkes, at det er på grund af
hjerneska-den. Han vil blive fulgt på øjenambulatoriet, indtil han er 7 år. Status
er, at Forurettede har fået en skade på det venstre øje, men i hvilken grad vides
ikke, da Forurettede ikke kan give udtryk for det. Man ved ikke, om det har sat
sig på balancenerven eller synet.



/

side 13

Foreholdt at vidnet da tiltalte blev varetægtsfængslet skulle have sagt til en
læge, at hun aldrig skulle have været taget afsted, forklarede vidnet, at det er
korrekt, at hun har sagt det. Hun sagde det i frustration, og det hun mente med
det var, at så var der ikke sket noget med Forurettede. Hun sagde det ikke, fordi
tiltalte skulle have påført Forurettede skaderne.
Forud for den 9. december 2021 var tiltalte aktiv i forhold til at hjælpe vidnet
med Forurettede. Han deltog med bleskift og badning. Tiltalte nævnte på et tids-
punkt, at han havde været ved at tabe Forurettede fra puslebordet, men at der ik-
ke skete noget. Der har ikke været andre episoder. Hun har ikke set tiltalte slå
Forurettede eller tage hårdt ved ham. Hun har på intet tidspunkt mistænkt til-
talte for at være hård ved Forurettede.
Foreholdt afhøringsrapporten af 10. december 2020, side 5, 2. afsnit, linje 5-6,
ekstrakten side 79, forklarede hun, at det er korrekt, at hun aldrig har væ-ret
utryg ved at lade Forurettede være alene med tiltalte.
Tiltalte har aldrig været voldelig overfor hende eller Forurettede.
Foreholdt at hun rettede henvendelse til politiet med oplysninger om, at tiltal-te
skulle have været voldelig overfor tiltaltes ekskæreste, forklarede vidnet, at
tiltaltes ekskæreste fortalte hende, at tiltalte havde været voldelig overfor hende.
Vidnet fortalte det til politiet, men oplyste samtidig, at hun ikke vid-ste, om der
var hold i det.
Foreholdt afhøringsrapport af 15. december 2020 (bilag F-3-2), side 2, 5. af-snit,
ekstrakten side 86, forklarede vidnet, at hun begyndte at tvivle på tiltal-tes
uskyld, da de på sygehuset ad flere omgange sagde til hende, at hun måtte indse,
at skaden var blevet påført. Hendes familie forsøgte også at påvirke hende. Efter
den 9. december 2020 var hendes families holdning, at tiltalte var psykopatisk.
Det var ikke vidnets holdning.
Under hendes graviditet var alt rosenrødt, og tiltalte glædede sig til at blive far.
Da de fik Forurettede, var det hele godt, indtil at de begge blev præget af
manglende nattesøvn, og tiltalte skulle starte på arbejde igen. Han ville også
begynde at træne igen. Der kom nogle gnidninger i deres forhold, og hun føl-te
sig tilsidesat og alene. Men det var ikke noget, de ikke kunne snakke om.
Tiltalte gjorde et ihærdigt forsøg på at gøre det rigtige. Hun overvejede at gå fra
tiltalte, da hun følte sig alene. Hun følte ikke, at tiltalte så hende.
Foreholdt afhøringsrapporten af 15. december 2020, side 2, 6. afsnit, eks-trakten
side 86, forklarede vidnet, at de begge var mistroiske overfor hinan-den. Hun
stillede mange krav til tiltalte og det gjorde, at han blev irriteret og vrissen over
småting. Tiltalte blev vrissen overfor hende, ikke overfor Forurettede. Hun fik af
andre at vide, at de havde lagt mærke til, at tiltalte sad meget med sin telefon,
når de var i sociale fællesskaber og til arrangementer, og at han virkede meget
reserveret, når man snakkede til ham. I starten af decem-ber 2020 var deres
forhold meget bedre. Tiltalte er et stort familiemenneske, der går meget op i
julen, og det skulle være trygt og hyggeligt hjemme. Det var også vigtigt for
tiltalte, at hans datter blev inddraget. Tiltalte virkede som



/

side 14

en mand, der fandt ro i denne måned.

Foreholdt afhøringsrapporten side 2, 7. afsnit, ekstrakten side 86, forklarede

vidnet, at hun tror, at tiltalte følte sig tilsidesat, da hun havde svært ved at lægge

Forurettede fra sig. Tiltalte syntes, at han og vidnet skulle tænke på at ple-je

deres forhold. Men de var begge jaloux. Det kan tælles på en hånd, hvor mange

gange de har haft uenigheder, men de har begge arbejdet på at kom-munikere

bedre. En gang imellem løste de det med, at tiltalte lige gik udenfor og fik ro på.

Under tiltaltes varetægtsfængsling sendte tiltalte breve til hende. Hun svarede

ikke, da hun boede hos sin familie, som ville følge kommunens vejledning.

Vidnet blev ringet op af tiltaltes ekskæreste, der fortalte hende, at tiltalte ville

hende og Forurettede det godt. Da tiltalte blev løsladt, kontaktede hun ham. Hun

havde det svært med, at tiltalte ikke havde set Forurettede, siden han var indlagt.

Tiltalte og vidnet begyndte at se hinanden igen. De så hinanden on/off. Vid-net

var presset af kommunen, og tiltalte var presset på grund af hendes pres. Vidnet

mødtes med tiltalte dagen efter hans løsladelse. Hun havde behov for, at tiltalte

så, at Forurettede havde det godt, og hun havde brug for en forklaring og en

afklaring. Han fortalte hende da, at han havde løjet overfor hende. Han fortalte,

at han ikke kunne se sig selv i øjnene, da han havde fejlet som far. Tiltalte

fortalte, at han havde haft Forurettede i bad. Badet var gået rigtig fint. Da han

skulle have Forurettede op, snublede tiltalte, og Forurettede slog hovedet mod

en væg og blev derved slået bevidstløs, hvorefter tiltalte forsøgte ge-noplivning.

Hun husker ikke, hvad tiltalte nærmere forklarede om genopliv-ningen. Som

følge af, at hun og Forurettede har haft kontakt med tiltalte, er Forurettede

blevet frivillig anbragt. Kontakten mellem tiltalte og Forurettede forløb godt fra

tiltaltes løsladelse frem til slutningen af 2021.

Tiltalte var en fantastisk far. Da hun overvejede at gå fra tiltalte, handlede det

om hende og tiltalte, og ikke om tiltalte og Forurettede.

Foreholdt afhøringsrapporten af 10. december 2020  side 6, 1. afsnit, eks-trakten

side 80, forklarede vidnet, at det er korrekt, at hun forklarede sådan til politiet.

Tiltalte havde fået nogle gode værktøjer af psykologen.

Hun kan alene huske én episode, hvor tiltalte har haft et voldsomt udbrud. Det

var før, de fik Forurettede, og det skyldtes en konflikt i forhold til at se hans

datter. Han slog hånden i en mur. Hun har ikke oplevet, at tiltalte har været sur



/

over at blive vækket om natten eller over at blive forstyrret af Forurettede. Da

hun hørte tiltaltes forklaring, blev hun vred på ham over, at han ikke hav-de bedt

om hjælp og ikke havde fortalt politiet sandheden fra starten. Hun var skuffet

over, at han ikke havde tiltro til, at han kunne fortælle hende sandheden. Hun er

overbevist om, at Forurettedes skader ikke ville være blevet så store, hvis tiltalte

tidligere havde sagt noget til hende.

Siden tiltalte blev varetægtsfængslet, har kommunen været meget involveret.

Det ville have skade hende i tvangsfjernelsessagen, hvis hun havde fortalt, at



/

side 15

hun havde et forhold til tiltalte, efter at han blev løsladt.

Da hun havde være til babyshower i et kvarters tid, fik hun en besked fra til-

talte, men hun så den først senere. Hun ved ikke, hvornår badeværelsesepiso-

den er sket. Hun havde bare antaget, at det var sket tidligere på aftenen. Vidne

2 har forklaret, at hun sammen med Vidne 1 skulle til et arrangement den 9.

december 2020 om aftenen. Hun mødtes med Vidne 1 på Vidne 1's bopæl for at

køre sammen med hende i hendes bil. Da de sad på en restaurant i Vejle, fortalte

Vidne 1, at hun modtog nogle sms’er fra tiltalte, om at der havde været nogle

kanonslag. Vidnet bed ikke mærke i an-det. Cirka 10-15 minutter efter, at de

havde sat sig på restauranten, modtog Vidne 1 en besked fra tiltalte. De havde et

bord på restauranten kl. 17.45. Vidne 1 modtog også noget senere på aftenen.

Der blev nævnt noget om nogle kanonslag, at Forurettede var urolig, og at han

var blevet rolig igen. På vejen hjem var de på McDonald’s. De satte Person 3 af

i Vejen, og vidnet og Vidne 1 kørte så til By. Vidne 1 havde en samtale med

tiltalte over bil-ens højtaler mellem Vejle og Vejen. Telefonsamtalen var før, at

de var på McDonald’s. Vidnet bed ikke mærke i, om der blev talt om, hvordan

Forurettede havde det. Hun bed ikke mærke i, at der skulle være noget galt. Hun

kørte med hjem til Vidne 1's bopæl, da hun skulle låne toilettet. Hun gik på

toilettet, som var lige indenfor døren. Derefter ville hun gå ind i stuen og sige

farvel. Vidne 1 sagde, at der var noget helt galt. Det havde noget med

Forurettedes vejrtrækning at gøre. Vidnet kom ind til dem i stuen. Forurettede

var fjern, og han reagerede ikke på dem. Han havde lukkede øjne. Hans

vejrtrækning holdt længere pauser. Der var lidt vibrationer omkring Forurettedes

øjne, men Forurettede stoppede med at reagere med øjnene. Vidnet fik

Forurettede over i ar-mene, da Vidne 1 skulle ringe 112. Forurettede reagerede

ikke på at komme over i vidnets arme. Efter at Vidne 1 havde ringet 112, fik

Vidne 1 igen Forurettede over til sig. Vidne 1 holdt da Forurettede, frem til at

ambulancen ankom. Forurettedes vejrtrækning blev kortere og kortere, og der

gik længere og længere tid mellem vejrtrækningerne. Vidnet syntes, at det var

en alvorlig situation. Hun kunne ikke se nogen skader på Forurettede. Hans øjne

ændrede farve. Der gik længere tid mellem vejrtrækningerne. Forurettede fik en

tiltagende slaphed. Vid-net lagde ikke mærke til, om han havde mærker i

ansigtet. Hun har senere tænkt over det, men hun mindes det ikke. Der var ikke



/

noget påfaldende. Der gik noget tid, inden ambulancen kom. Hun husker ikke

hvor længe. De prø-vede at få reaktioner fra Forurettede. Hun tænkte, at de

skulle i gang med hjerte-lunge redning, hvis Forurettede måtte stoppe med at

trække vejret.

Hun spurgte tiltalte, om der var sket noget, og om Forurettede havde slået sig.

Ellers snakkede de ikke om det. Tiltalte sagde, at der ikke var sket noget. Han

sagde, at der havde været episoder med kanonslag, hvor Forurettede blev u-

rolig, men Forurettede var faldet til ro bagefter.

Der skete ikke noget med Forurettede, fra vidnet kom ud fra toilettet, og til am-

bulancen ankom. Vidne 1 holdt ham godt fast og beskyttede ham. Det gjorde

vidnet også, da hun holdt ham. Vidne 1 tog med ambulancen. Vidnet blev på



/

side 16

bopælen sammen med tiltalte. Hun pakkede en pusletaske, som de kunne få med
i ambulancen. De nåede ikke at få pusletasken med, inden ambulancen kørte.
Hun gjorde autostolen klar, hvis tiltalte skulle afsted. Hun blev ved til-talte, til
hun følte, at der var styr på det. Tiltalte var stille. Hun kender ikke tiltalte som
sådan. Hun har kun mødt ham et par gange. Hun kan ikke sige, om det er
normalt for tiltalte at være stille. Han virkede en lille smule urolig, da
ambulancen var kørt.
Foreholdt afhøringsrapport af 15. december 2020 (bilag F-9-1), side 4, 2. og 3.
afsnit, ekstrakten s. 95, forklarede vidnet, at det er korrekt, at hun forkla-rede
sådan til politiet. I sine bevægelser og i sit sind virkede tiltalte meget ro-lig. Han
bad om en smøg. Som hun kender ham, ryger han ikke. Hun tolkede derfor det,
at han bad om en smøg, som lidt urolighed fra hans side. Ellers virkede han
fattet og rolig.
Hun mener, at hun blev på bopælen i 15-20 minutter. Hun spurgte gentagne
gange tiltalte, om der kunne være sket et uheld. Tiltalte svarede hver gang, at det
var der ikke. Der kom ikke nye oplysninger. Hun kørte derefter hjem. Hun er af
og til kommet i Vidne 1 og tiltaltes hjem. Hun havde ikke et ind-tryk af tiltalte
som far, da tiltalte ikke har været der, når hun har været på be-søg. Hun har
mødt tiltalte én gang, hvor hun ikke så tiltalte og Forurettede sam-men, så hun
så ikke forbindelsen mellem far og søn.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, sidste afsnit, ekstrakten s. 94, forklare-de
vidnet, at det er korrekt, at hun forklarede sådan til politiet. Vidnet og Vidne 1
havde talt om, hvordan det gik med Forurettede, og hvordan Vidne 1 følte, at
tiltalte var far for Forurettede. Vidne 1 gav udtryk for, at tiltalte var rigtig glad
og glad for Vidne 1 og Forurettede. Den 9. december 2020, da de skulle afsted
til Vejle, virkede tiltalte rolig og glad for at skulle være sammen med
Forurettede. Hun kender ikke tiltalte. Hun ved derfor ikke, hvordan tiltalte ville
reagere, hvis han var urolig. Hendes beskrivelse af tiltalte er ud fra et generelt
kend-skab til mennesker. Efter Vidne 1 og Forurettede var kørt med
ambulancen, var tiltalte til stede og svarede, når hun spurgte om noget. Han stod
stille og ro-lig.
Vidne 3 har forklaret, at hun er ambulancere-der og uddannet
ambulancebehandler. Den 9. december 2020 blev ambulan-cen kaldt ud til en
adresse i By. Vidnet og en kollega var med i ambulan-cen. Hun blev afhørt af
politiet den 10. december 2020, og hun husker afhø-ringen. Hun husker ikke
den melding, som de fik, da de kørte ud til adressen. Hun må henvise til
politiafhøringen.
Foreholdt afhøringsrapport af 10. december 2020 (bilag F-1-1), side 1, sidste
afsnit, ekstrakten side 96 og side 2, 1. afsnit, ekstrakten side 97, forklarede
vidnet, at en ”kørsel 1” er en kørsel, hvor de skal rykke fra stationen indenfor 90
sekunder, og hvor de skal være på adressen indenfor 15 minutter. De kø-rer med
blå blink og sirener.



/

side 17

Hun husker ikke, hvornår de ankom til adressen, men hvis der står, at de an-kom
kl. 22.15 i afhøringsrapporten, så er det tidspunktet, hvor de ankom. Hun var
den første sundhedsfaglige person på stedet. Da hun kom ud af am-bulancen,
kom tiltalte ud fra huset og tog imod hende og sagde velkommen til.
Moderen, Vidne 1, stod i køkkenet med barnet, Forurettede. Forurettede virkede
slap og fjern. Inde i huset tilså hun meget hurtigt Forurettede og vurdere-de hans
tilstand. Hun vurderede, at Forurettede skulle ud i ambulancen, for at hun kunne
vurdere Forurettedes kulør. Hun fik Forurettede i armene. Hun vurderede, at
Forurettede var i kritisk tilstand.
I ambulancen kunne hun se, at Forurettede havde en misfarvning ved venstre
øje. Det var en udtrækning i en cirkel op mod tindingen. Det var blåt og lilla.
Hun behandlede derefter Forurettede. Han var vågen og havde selvstændig
vejrtræk-ning, men han var bevidsthedspåvirket. Vejrtrækningen var langsom i
forhold til, hvad den burde være. Forurettede havde ikke gispende vejrtrækning.
De af-klædte Forurettede for at se, om der var noget at se på kroppen af ham.
Lægebi-len ankom. Det er normalt, at lægebilen kommer, når de er kaldt på en
kørsel 1 med børn. Lægen tilså Forurettede og kom med i ambulancen. De kørte
ind på Kolding Sygehus.
Vidnet sad i bårerummet med lægen, Vidne 1 og Forurettede, da de kørte mod
sygehuset. De talte sammen, mens de observerede på Forurettede. I ambulancen
spurgte de Vidne 1 om, hvad der var sket. Vidne 1 skrev frem og tilbage med
tiltalte, hvilket hun fortalte. Vidne 1 læste nogle beskeder op, som hun fik fra
tiltalte om, hvad der var sket. Vidne 1 læste en besked fra tiltalte op om, at
Forurettede havde slået hånden i sutten, hvorefter sutten havde ramt op i øjet.
Vidnet fik af Vidne 1 også oplyst, at der havde været episoder med noget fyr-
værkeri på adressen, og at Forurettede derfor havde været urolig. Vidne 1 og til-
talte havde i løbet af aftenen derfor skrevet om, hvordan tiltalte kunne trøste
Forurettede. Vidnet tror, at det var en normal korrespondance mellem Vidne 1
og tiltalte.
Da vidnet spurgte Vidne 1 om, hvad der var sket, opdagede Vidne 1 det blå/ lilla
mærke. Vidne 1 fortalte, at hun ikke havde set mærket før. Vidne 1 skrev
derefter til tiltalte, og spurgte, hvad der var sket. Han gav herefter oplysnin-gen
om sutten. Vidnet vurderede sundhedsfagligt, at Forurettedes mærke ikke kunne
skyldes en sut. Der er ikke noget fra aftenen, hun som sådan undrer sig over,
bortset fra forklaringen med sutten.
På turen mod Kolding Sygehus blev Forurettedes tilstand ikke ændret. Det var
et tidspunkt på aftenen, hvor en baby normalt er træt og mæt, og det skulle læ-
gefagligt vurderes, om Forurettede var bevidsthedspåvirket eller sovende.
Foreholdt afhøringsrapporten side 2, næstsidste afsnit, ekstrakten side 97,
forklarede vidnet, at det er korrekt, at hun forklarede sådan til politiet.
Forurettede havde opspændte reflekser. Der var ikke trækninger i arme og ben.
Det kan enten være en naturlig tilstand, eller fordi noget ikke er, som det skal
væ-



/

side 18

re, hvis et barn er opspændt. Forurettede var ikke opmærksom på, hvad der ske-
te. Det er børn normalt. Fra de ankom på bopælen, til Forurettede blev afleveret
på sygehuset, hørte hun ikke Forurettede græde.
Foreholdt afhøringsrapporten side 2, 3. afsnit, ekstrakten side 97, forklarede
vidnet, at det er korrekt, at hun forklarede sådan til politiet. Det var meget stille
og roligt, da ambulancen ankom til adressen. Folk reagerer meget for-skelligt.
Der er folk, der er udadreagerende og andre reagerer, som tiltalte gjorde. Hun
undrede sig over, at tiltalte ikke virkede nervøs. Hun lavede en underretning, da
hun ikke kunne få sammenhæng mellem misfarvningerne ved øjet og
forklaringen om, at sutten havde ramt øjet, og da tiltalte ikke vir-kede nervøs.
Hun lavede underretningen om natten, efter hun kom hjem fra sygehuset. Hun
bed ikke mærke i andet omkring tiltaltes opførsel.
Foreholdt afhøringsrapporten side 4, 1. afsnit, ekstrakten side 99, forklarede
vidnet, at det der står i afhøringsrapporten, er det hun har forklaret til politi-et.
Hun henholder sig til det, hun har forklaret til politiet. Det der fremgår af
afhøringsrapporten, er den opfattelse, hun har haft på det pågældende tids-punkt.
Hun havde ikke set tiltalte, før hun stod på adressen. Hun har ikke kendskab til,
hvordan tiltalte reagerer, når han er ked af det eller presset.
Forurettedes vejrtrækning var ikke normal.
Foreholdt afhøringsrapporten side 2, næstsidste afsnit, linje 2, ekstrakten side
97, bekræftede vidnet, at Forurettede havde lettere til langsom vejrtrækning. De
har retningslinjer for, hvad der er normal værdi for vejrtrækning. Hendes vur-
dering var, at Forurettede havde langsom til let respiration.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 1. afsnit, ekstrakten side 98, bekræftede
vidnet, at puls og vejrtrækning var normal. Der var ingen ændring i Forurettedes
vejrtrækning, i perioden fra hun kom ind i stuen, til de kom ud i ambulancen.
Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 2.-5. afsnit, ekstrakten side 98, forkla-rede
vidnet, at hun ikke husker, at hun har forklaret sådan til politiet. Hun husker
ingen tidspunkter. Hun husker ikke, at Vidne 1 fortalte, at tiltalte hav-de skrevet,
at hun godt måtte komme hjem, fordi Forurettede var ukontaktbar, slap og
sitrende.
Vidne 4 har forklaret, at tiltalte og Vidne 1 den 9. december 2020 var hans
genboer. De snakkede godt sammen.
Vidnet og Person 1, der er nabo til vidnet, rettede henvendelse til politiet den 11.
december 2020, da de den 9. december 2020 havde stået og talt med tiltalte
udenfor deres huse. De havde stået sammen udenfor en times tid, hvor- efter de
gik ind. Der gik herefter lidt tid, og så kom der en ambulance hen til tiltal-te og
Vidne 1's hus.
Vidnet og Person 1 tog sammen kontakt til politiet. Person 1 skrev til vidnet, at
han havde læst noget i avisen om en 29-årig, og spurgte, om det var tiltalte. Vid-



/

side 19

net og Person 1 ville gerne forklare politiet, hvad de havde oplevet den aften. Til

at starte med havde han ikke undret sig over, at tiltalte stod i t-shirt uden-for,

selv om det var rigtig koldt. Det undrede ham efterfølgende. Vidnet hav-de selv

to par strømper på. Tiltalte virkede upåvirket af kulden. Det var aty-pisk ikke at

fryse, når det var så koldt.

Vidnet, tiltalte og Person 1 stod udenfor vidnets hus. De stod 15-20 meter fra til-

talte og Vidne 1's hus. Person 1 og tiltalte stod udenfor. Vidnet kom på et tids-

punkt ud og gik hen til dem. De stod sammen i 45-60 minutter. Det var i hvert

fald ikke under 30 minutter. De stod og snakkede blandt andet om jule-pynt. Der

var ikke noget mærkeligt ved tiltalte. Tiltalte røg. Da tiltalte flytte-de ind, havde

vidnet set ham ryge. Ellers havde han ikke set det. Tiltalte vir-kede ikke nervøs.

Tiltalte havde en babyalarm med.

Foreholdt afhøringsrapport af 14. december 2020 (bilag F-7-1), side 2, 1. af-snit,

linje 2-3, ekstrakten side 102, forklarede vidnet, at det er korrekt, at de gik ud

lidt i kl. 20.00 og gik ind igen lidt i kl. 21.00 +/- 10 minutter.

Da han og Person 1 blev enige om, at de måtte ringe til politiet, satte vidnet og

Person 1 sig ned og fandt tidspunkterne. Tidspunkterne er fastlagt på baggrund

af en besked, som Person 1 skrev til en ekskæreste og en besked, som vidnet

skrev til gutterne, som han skulle spille PlayStation med.

Foreholdt afhøringsrapporten side 2, 5.-6. afsnit, ekstrakten side 102, forkla-

rede vidnet, at det er korrekt, at der var en samtale om kanonslag i en Face-

book-gruppe. Han tror, at babyalarmen var på den modsatte side af vidnet. Det

var ikke vidnets, men Person 1's observation, at tiltalte adskillige gange kig-

gede på babyalarmen. De angivne observationer i afhøringsrapporten vedrø-

rende babyalarmen er ikke vidnets informationer, men Person 1's informationer.

Foreholdt afhøringsrapporten side 2, 7.-8. afsnit, ekstrakten side 102, forkla-

rede vidnet, at han observerede fyrværkeriet, men at det var Person 1's

observati-oner, der er beskrevet i afhøringsrapporten. Vidnet hørte ikke skrig i

babya-larmen.

Til sidst gik tiltalte ind. Person 1 og vidnet blev stående lidt udenfor , cirka 5

mi-nutter, og røg det sidste, hvorefter de også gik ind. Vidnet ved ikke, om der

senere var flere kanonslag. Han spillede PlayStation med headset på, da han

kom ind. Han kunne derfor ikke høre, hvad der skete udenfor.



/

Foreholdt afhøringsrapporten side 3, 1. afsnit, ekstrakten side 103, forklare-de

vidnet, at han ikke har forklaret sådan til politiet. Det kan være Person 1, der har

gjort sig observationen.

Vicestatsobducent Vidne 5 har forklaret, at han arbejder med alle områder

indenfor rets- medicin. Vold mod børn er en del af hans daglige arbejde. Han

deltager i obduktioner som supervisor, og han foretager også selv obduktioner,

hvis det er nødvendigt. Personundersøgelserne foreta-ges næsten altid af de

yngre læger, som er speciallæger og læger under vide-reuddannelse.

Statsobducenten og vidnet deltager ikke selv i personundersø-



/

side 20

gelserne, men de superviserer, det der bliver skrevet i personundersøgelser-ne,
og statsobducenten eller vidnet godkender konklusionerne, inden perso-
nundersøgelserne sendes ud.
Foreholdt journalblad fra Kolding Sygehus (bilag C-1-1), side 3, 1. afsnit, 4.
linje, ekstrakten side 109, forklarede vidnet, at begrebet ”battered child” blev
indført i begyndelse af 1960’erne på baggrund af tilfælde, hvor man på børn
havde fundet nogle læsioner, hvor der fremgik et mønster. Begrebet betyder, at
man har forskellige læsioner, af forskellig alder og uden en relevant opstå-
elsesmetode. Med relevant opståelsesmetode menes, at der ikke foreligger en
relevant årsag til læsionerne.
Foreholdt journalblad fra Odense Universitetshospital (bilag C-2-1), side 10, 7.
sidste linje, ekstrakten side 121, forklarede vidnet, at begrebet ”batteredchild
regime” betyder, at der foretages en samling af undersøgelser, der foregår i
børneafdelingsregi. Når man har mistanke om battered child, fo-retager man
rutinemæssige kliniske undersøgelser, røngten og biokemiske undersøgelser.
Ved de biokemiske undersøgelser undersøges det, om der er forstyrrelser i
blodstørkningen, som vil kunne forklare læsionerne. Derudover vil man i hvert
enkelt tilfælde vurdere, om der er andet relevant at undersøge for. Det er et
system af undersøgelser.
Foreholdt journalbladet fra Kolding Sygehus side 2, 2. afsnit, 8.-9. linje, eks-
trakten side 108, forklarede vidnet, at han ikke kan fortolke, hvad der menes
med "stregformede elementer".
Foreholdt personundersøgelseserklæringen fra Retsmedicinsk Institut af 15.
december 2020 (bilag D-4-3), side 4, 7. afsnit, ekstrakten side 152, forklare-de
vidnet, at med forbehold, så er det beskrevne lige præcis definitionen på
battered child. Der foreligger ikke en relevant skadesmekanisme, der kan for-
klare skaderne på Forurettede. I retsmedicinsk terminologi er ”vold” et bredt be-
greb og ikke nødvendigvis absolut udøvet vold. Det karakteriseres også som
vold, hvis fx en person falder og slår sig. Da der ikke er en relevant skade-
smekanisme, må man antage, at de påviste læsioner skyldes vold fra en anden
person. Retsmedicinsk Institut kan ikke sige, hvordan læsionerne er opstået.
Baseret på deres erfaringer og litteraturen, kan man sige, at kombinationen af
læsionerne i langt overvejende grad ses i tilfælde, hvor der er tale om ruske-
vold. De siger ikke, at noget ”er” eller noget ”ikke er” . Men på basis af egne
erfaringer og litteraturen, er det mest sandsynlige ruskevold. Han vil ikke an-
give nogle procenter for sandsynligheden.
Oprindelig hed det ruskevold eller ”shaken baby syndrome” , men man fandt
efterhånden ud af, at dét, at hovedet også havde ramt noget, også sås som en del
af det billede. Det kom derfor til at hedde ”shaken baby head impact syndrome”
. Anslag mod hovedet blev således også en del af ruskevoldsbeg-rebet. Begrebet
er nu ændret til ”abusive head trauma” . Det vil almindeligvis være i forbindelse
med rusken, at der er anslag mod hovedet.
De 2 helt væsentligste karakteristika for ”abusive head trauma” er, at der er
dokumenteret blødning under den hårde hjernehinde og blødninger i øjenbag-



/

side 21

grunden.

Retsmedicinsk institut får ikke udtalelser fra Retslægerådet tilsendt.

Som Retslægerådet nævner, og som vidnet i øvrigt er enig i, er der sket ska-der

på lungerne. Han er enig med Retslægerådet i, at lungeskader også er en

indikation på, at der har været en form for vold mod brystkassen. Man ser ofte i

forbindelse med ruskevold, at der kan komme direkte brud på ribbene-ne. Det er

dog ikke tilfældet her.

Da de lavede personundersøgelsen, havde de ikke oplysningen om fundet af

”bilateral lungekontusion” . Det ville ikke have ændret personundersøgelses-

erklæringens konklusion, hvis de havde haft den oplysning. Oplysningen ville

have givet mere vægt til konklusionen i erklæringen. De karakteristiske ska-der

fremgår af konklusionen.

Fraværet af andre skader betyder, at den klassiske definition, der er på ’battered

child’ - nemlig at der er sket flere skader på forskellige tidspunkter

- ikke kan underbygges. Man kender ikke årsagen til de hygromer, altså tegn på

tidligere skader, der var. Der er kun en enkelt episode, men de kender ik-ke

årsagen til tidligere blødninger. Der er kun ét frisk skadeskompleks. Hvis man

ikke havde opereret Forurettede, ville han være afgået ved døden. Foreholdt

rapport af 10. december 2020 (bilag F-5-1), side 1, sidste afsnit til side 2, 1.

afsnit, ekstrakten side 110 og 111, forklarede vidnet, at oplysnin-gerne fra lægen

om væske der sprøjtede ud af hovedet, har betydning for livsfarevurderingen, da

man kan dø af et for højt tryk i hjernen. Der var midt-linjeforskydning, hvilket

betyder, at der var mere tryk i den ene side end den anden side af hjernen. En

midtlinjeforskydning dokumenterer uden videre, at der er forhøjet tryk i hjernen.

Der er altid risiko forbundet med sådanne operationer, men risikoen ved den

foretagne operation var relativ beskeden. I dette tilfælde var det en operati-on,

der blev foretaget på vitalindikation. Det betyder, at hvis man ikke havde

opereret, ville Forurettede være død. Vidnet kan ikke svare på, om Forurettede

sene-re vil få mén.

Foreholdt personundersøgelseserklæringen side 4, 2. sidste afsnit, ekstrakten

side 152, forklarede vidnet, at han ikke kan svare på, hvilke fysiske mén

Forurettede kan få.



/

Foreholdt konklusionen i den supplerende personundersøgelseserklæring af 27.

januar 2020 (bilag D-4-6-2), ekstrakten side 159, forklarede vidnet, at hans

kollega og også Retslægerådet har konkluderet, at anslaget mod væg-gen ikke

kan have forårsaget hjerneblødningen. Et af holdepunkterne herfor er, at der var

været en påvirkning af hele hjernen og ikke kun et bestemt om-råde af hjernen.

På ydersiden af kraniet er skaden så lille, at den ikke ville kunne forårsage

skaden inde i hjernen. Kraniet har en skal. Inde i skallen er den hårde

hjernehinde, og der kan ske blødninger – i forbindelse med krani-ebrud -

mellem kraniet og den hårde hjernehinde. I denne sag er der tale om



/

side 22

blødninger under den hårde hjernehinde. Hjernen bevæger sig i forskellige
takter i forhold til kraniet, når hjernen bliver udsat for belastninger. Her bli-ver
de små kar revet over, og der opstår blødninger. Kigger man under det blå
mærke i ansigtet, så er der ikke skade derunder, som svarer til de større skader
under hovedskallen. Det er hans vurdering.
Det er hastighed og rotation, der indgår som elementer, når man skal vurdere
kraften. Hjernen bevæger sig med en anden hastighed end kraniet. Hjernen er
dækket af et blødt lag væv med væske. Når hovedet bevæger sig, følger hjer-nen
ikke med i samme tempo, hvis bevægelsen bliver hurtig nok og kraftig nok. Det
er dét, der giver blødninger under den hårde hjernehinde. Et traume mod
hovedet kan være, at hovedet rammer noget, eller at nogle slår på hove-det. Der
skal en vis kraft eller hastighed til. Kraniet står stille med det sam-me, mens
hjernen fortsætter, når man rammer noget. Det kan give overriv-ning af karrene.
Der skal mere intensitet til ved et blødt underlag. Det tager længere tid for
hovedet at blive bremset op på et blødt underlag. Den kraft, der er mellem
kraniet og hjernen, er mindre. Hvis underlaget derimod er fast, vil forandringen
være dramatisk højere. Det er hastighedsforskellen, der laver skaderne.
Under mærket er der ikke skade, som svarer til de skader, der er under ho-
vedskallen.
Foreholdt Retslægerådets udtalelse af 16. september 2021 (bilag D-9-1) side 2,
spørgsmål og svar på 1.4.1, ekstrakten side 161, forklarede vidnet, at han ikke
kan uddybe, hvad der menes med ”voldsomt” . Han kan ikke sætte joule på som
en målemetode. Hovedet vil bevæge sig, men man kan ikke se, hvad der sker
inde i hovedet. Ved vurderingen indgår hastighed og rotation som momenter.
Hjernen bevæger sig med en anden hastighed end kraniet. Når ho-vedet bevæger
sig, følger hjernen ikke med i samme tempo, hvis hovedet be-væges hurtigt. Der
skal en vis hastighed til.
Hvis et barns hoved bevæges med ruskevold, har han ikke en lægefaglig må-
lestok for, hvordan barnet vil reagere. Barnet vil dog utvivlsomt føle ubehag og
begynde at græde.
Forevist fotomappe af 15. december 2020 (bilag B-2-1-1), side 16, ekstrak-ten
side 215, forklarede vidnet, at kraften skal være større, hvis der er et blødt
underlag. Det er på samme måde som en air back. Det tager længere tid for
hovedet at blive bremset op. Kraften der virker mellem kraniet og hjernen er
mindre. Hvis det er en fast væg, vil hastighedsforandringen være noget højere.
Det der laver skaderne, er hastighedsforskellen.
Foreholdt Retslægerådets udtalelse side 3, spørgsmål og svar på 1.4.2, eks-
trakten side 162, forklarede vidnet, at han er enig i Retslægerådets besvarel-se.
Foreholdt Retslægerådets udtalelse side 3, spørgsmål og svar på 1.4.3, eks-
trakten side 162, forklarede vidnet, at han er enig i Retslægerådets besvarel-se.



/

side 23

Foreholdt Retslægerådets udtalelse side 4, spørgsmål og svar på 1.4.5.1, eks-
trakten side 163, forklarede vidnet, at han er enig i Retslægerådets besvarel-se.
Symptomer som slaphed og besværet vejrtrækning hænger sammen med
blødninger under den hårde hjernehinde.
Foreholdt tiltaltes forklaring om, at Forurettede blev mere kontaktbar og fik det
bedre, efter at tiltalte ruskede Forurettede, forklarede vidnet, at han ikke læge-
fagligt kan tage stilling til, om det ville have haft en afhjælpende effekt.
Foreholdt Retslægerådets udtalelse side 3, spørgsmål og linje 2-6 i svar på 1.4.3,
ekstrakten side 162, forklarede vidnet, at det er korrekt, at der i svaret fra
Retslægerådet er indlagt en forudsætning om, at hovedet ikke har været løftet,
eller dog kun været løftet ubetydeligt. Det er hypotetisk og teoretisk at svare på,
hvorvidt besvarelsen ville have været anderledes, hvis hovedet hav-de været
løftet. Jo mere hovedet er løftet, og derefter rammer ned eller ram-mer noget
andet, jo højere risiko er der for hjerneblødninger.
Der kan også opstå ruskevold, ved at man kun ryster barnet, og hovedet ikke
rammer noget. Det var den tidligere definition på ruskevold.
Den udvendige læsion på barnet har intet med det inde i hjernen at gøre -
hverken forløbs- eller tidsmæssigt.
Forespurgt i relation til Retslægerådets udtalelse side 4, spørgsmål og svar på
1.4.5.1, ekstrakten side 163, forklarede vidnet, at et barn på Forurettedes alder,
der får et hårdt slag mod en bruseniche, muligvis kan miste bevidstheden. Det
ved han ikke; det kommer an på så mange ting. Slaget kan forårsage chok og
mistet bevidsthed. Vidnet kan ikke be- eller afkræfte, om Forurettede kan have
mistet bevidstheden, men muligheden er der. Hvis et barn mister bevidstheden,
vil barnet blive slapt. Barnet vil ikke få besværet vejrtrækning, da barnet fortsat
vil trække vejret.
Det er teoretisk muligt og kan ikke afvises, at et barn kan få en bevidstløshed
svarende til en hjernerystelse ved et slag ind mod en mur.
Foreholdt afhøringsrapport af 22. januar 2021 vedrørende afhøring af tiltalte
(bilag J-3-3), side 4, 6. afsnit, ekstrakten side 69, forklarede vidnet, at hvis man
er bevidstløs, græder man ikke. En gispende vejrtrækning vil ikke nød-
vendigvis være en følge af at være slået bevidstløs. Det vil han ikke kunne si-ge
med sikkerhed. Han kan ikke give en vurdering af det. Man vil ikke nød-
vendigvis få besværet vejrtrækning. I givet fald vil det være slaget, der med-
fører det. Han vil ikke kunne sige det.
---
Det fremgår af en retsmedicinsk personundersøgelseserklæring af 15. decem-ber
2020 fra Retsmedicinsk Institut, Odense, at Forurettede den 10. decem-ber 2020
i tidsrummet fra kl. 15.45 til 17.00 blev lægeundersøgt.

Det hedder i erklæringens konklusion:



/

side 24

"Ved undersøgelsen af den 10 uger gamle Forurettede,
(Født 2020)-...., hvor der var mistanke om, at han havde været udsat for
vold, fandtes af læsioner et blodunderløbent mærke på venstre side af
panden strækkende sig ned på og omkring venstre øje (1), hvor der
endvidere sås punktformede blødninger på øjenlågshuden (1, 2) samt et
blodunderløbent mærke på venstre overarm (3).

De blodunderløbne mærker og de punktformede blødninger var friske, og
kan, som angivet, være opstået indenfor det seneste døgn. De var som
følge af stump vold, og ukarakteristiske.

På MR-skanning af hjernen fandtes væskefyldte lommer og blødninger
under den hårde hjernehinde på begge sider af hjernen. Blødningerne var
opstået indenfor de seneste tre dage.
Ved undersøgelse af øjenbaggrunden fandtes talrige blødninger på beg-ge
øjne.
På røntgenundersøgelsen af skelettet fandtes ingen brud, men en dis-kret,
ukarakteristisk fortætning på højre underarms knogle. Hvorvidt denne
forandring er tegn på et brud, kan først vurderes på kontrolrønt-
genundersøgelsen om 14 dage.

De påviste læsioner må antages at skyldes vold fra anden person,
sandsynligvis i forbindelse med ruskevold med anslag af hovedet mod
underlag eller andet.

Det kan på nuværende tidspunkt ikke vurderes, om der kan have været tale
om en eller flere voldsepisoder.

Undersøgte har været i livsfare, idet han ikke ville have overlevet uden
lægebehandling med anlæggelse af trykaflastende borehuller i kraniet.

Det er muligt, at undersøgte vil kunne få varige fysiske mén, men det
afhænger af det videre forløb.

...."

I konklusionen i en supplerende retsmedicinsk personundersøgelseserklæring af
27. januar 2021 fra samme retsmedicinske institut hedder det:

"Hvis undersøgte som oplyst af sigtede har ramt væggen med venstre side
af hovedet, vil det kunne forklare det blodunderløbne mærke, som ved
personundersøgelsen blev påvist på venstre side af panden og om-kring
venstre øje. Dette mærke kan derimod ikke være opstået ved, at
undersøgte ved egen kraft har slået hovedet mod en sut.

Der blev ved CT- og MR-scanning ikke påvist blødning på ydersiden af
kraniets venstre side, så anslaget mod væggen kan ikke have været så



/

side 25

kraftigt, at det har forårsaget blødninger i hjernehinderne. Disse kan
derimod som oplyst af sigtede være opstået ved, at undersøgte er blevet
holdt om brystkassen og rusket, såfremt denne ruskevold har været kraftig,
eventuelt i kombination med anslag af hovedet mod underlaget.
Blødningerne i øjnenes nethinder kan ligeledes være opstået ved kraftig
ruskevold."

Sagen har været forelagt Retslægerådet, der i en erklæring af 16. september
2021 har udtalt bl.a.:

"Spørgsmål 1:
1.1. Kan de ovenfor nævnte skader være selvpåført af barnet?

Nej

....

1.2. Kan de ved MR-skanningen ovenfor nævnte skader i hjernen skyldes
fødselstraume?

Fødslen er beskrevet som ukompliceret, og der var fuld såkaldt Apgar score, og 5
ugers børneundersøgelsen ved den praktiserende læge beskrives som nor-mal og
et barn i trivsel. Der er således intet i de efterfølgende beskrivelser af barnet, der
tyder på, at der har været blødninger i hovedet som fø lge af et fødselstraume.

....

1.3. Kan de ovenfor nævnte skader skylde sygdom eller genetisk fejl?

Der er ikke påvist øget blødningstendens eller anden sygdom. Det fremgår ikke af de
medsendte papirer, at der er undersøgt for genetisk sygdom. Der er dog intet i de
kliniske oplysninger, der giver mistanke om genetisk lidelse.

....

1.4. Må det antages, at de ovenfornævnte skader (ydre og indre) er betinget qf en
udefrakommende påvirkning/kraft?

Ja.

1.4.1. Såfremt spørgsmål 1.4 besvares bekræftende, bedes den nærmere ka-rakter
af påvirkningskraften samt intensiteten heraf beskrevet.

Billedet med blødninger af forskellig alder under den hårde hjernehinde på begge sider
samt blødningerne i øjenbaggrunden er karakteristiske for såkaldt Abusive Head
Trauma (tidligere kaldet ruskevold/ Shaken Baby Impact Syndrome). Me-kanismen
bag formodes at være, at barnets relativt store hoved bevæges voldsomt frem og
tilbage i forbindelse med ruskning i kombination med traume mod hove-det. Kraften
og intensiteten er større, end der ses ved almindelig håndtering af



/

side 26

spædbørn.

1.4.2. Kan blødningerne i hjernen og øjnenes bindehinder skyldes, at

Forurettede er blevet rusket ved et greb om lårene, således at barnet har

bevæget sig horisontalt med puslemadrassen, jf. sigtedes forklaring i bil-ag J-

3-3, s. 4-5?

Nej.

....

1. 4. 3. Kan blødningerne i hjernen og øjnenes bindehinder skyldes, at
Forurettede ved et greb om overkroppen, således at barnet har bevæget sig i
vertikale bevægelser i forhold til puslemadrassen, jf sigtedes forkla-ring i
bilag J-3-3, s. 4-5?

Nej. Ifølge sigtedes forklaring havde han fat med begge hænder om barnets krop og
bevægede hænderne op og ned i vertikale bevægelser i forhold til puslemadras-sen.
Han huskede ikke, om barnets hoved løftede sig fra puslemadrassen i forbin-delse
hermed. Det må således formodes, at hovedet ikke har været løftet fra mad-rassen,
eller at det kun har været løftet ubetydeligt, og at der således ikke kan ha-ve været
tilstrækkelig stor kraftpåvirkning til at forårsage blødningerne i hjernen og i øjnene
(det formodes, at der i spørgsmålet refereres til blødningerne i øjen-baggrunden).

....

1.4.5. Det bedes oplyst, i hvilken grad fundet af et (tennisboldstort) blodun-
derløbent mærke på venstre side af panden strækkende sig ned på og om-kring
venstre øje er foreneligt med, at barnets hoved har ramt væggen i bru-senichen
med venstre side af hovedet i forbindelse med afslutning af bad, jf sigtedes
forklaring i bilag J-3-3, side 4.

Det blodunderløbne mærke på venstre side af panden strækkende sig omkring
venstre øje er følge af stumpvold, som slag eller anslag mod fast genstand, den
beskrevne hændelse er derfor mulig.

1. 4. 5.1. Det bedes beskrevet, om den ovenfor under pkt. 1. 4. 5 nævnte skade må
antages at have medført symptomer hos barnet. I bekræftende fald bedes de
forventelige symptomer beskrevet. Det bedes herunder oplyst, om og evt. i hvilken
grad "slaphed" og "besværet vejrtrækning", jf. sigtedes.forklaring bilag J-3-3,
side 4, er en sandsynlig følge af skaden.

Det blodunderløbne mærke på venstre side af panden strækkende sig omkring
venstre øje skønnes at kunne have medført gråd fra barnet. Symptomerne i form af
slaphed og besværet vejrtrækning skønnes at være en følge af blød-ningerne under
den hårde hjernehinde. Disse kan ikke være opstået som følge af det af sigtede
beskrevne traume.

1.4.5.2. Er Retslægerådet enig i, at et eventuelt anslag mod væggen ikke kan



/

side 27

antages at have været så kraftigt, al det har forårsaget blødninger i hjerne-
hinderne?

Ja, jf. ovenstående.

1. 4. 6. Det bedes nærmere beskrevet, hvilken betydning fund af "bilateral
lungekontusion" i forbindelse med CT-skanningen har, jf journalblad bilag C-2-1,
side 9.

Lungekontusion er en beskadigelse af lungevæv efter et udefrakommende
traume/påvirkning. Det bevirker at lungevævet ikke kan folde sig normalt ud og
derfor kan vejrtrækningen påvirkes. Et hårdt tryk på brystkassen vil kunne
forårsage en sådan skade og kan være med til at underbygge at barnet har været ud
at for ruskevold.

1.4.7. Det bedes oplyst, om skaderne i øvrigt har særlige karakteristika.

Der henvises til besvarelsen af spørgsmål 1.4.1.

1.5. Der anmodes om en udtalelse vedrørende opståelsestidspunkt for de nævnte
skader, herunder om Retslægerådet er enig i, at blødningerne i hjer-nen er opstået
inden for de seneste tre dage?

Blødningerne under den hårde hjernehinde er beskrevet som relativt friske og af
forskellig alder. De må antages at være opstået inden for de seneste 3 dage.

1. 5.1. I hvilket omfang er tidspunktet for skadernes opstået forenelige med
sigtedes forklaring, jf. bilag J-3-2, om at han i tiden mellem kl. 21.00 og kl. 22.00
ruskede Forurettede ved greb om lårene og greb om kroppen?

Tidspunktet for skadernes opståen kan godt passe med sigtedes forklaring, men jf.
besvarelsen af spørgsmål 1.4.3. er den beskrevne mekanisme ikke
overensstemmende med skadernes omfang.

1.5.2. Er der efter Retslægerådet opfattelse konstateret tegn på tidligere skader, jf.
bl.a. journalblad bilag C-2-1 , side 1 og side 9 ("bilaterale hyg-romer'')?

Ja. De beskrevne hygromer må antages at være en fø lge efter tidligere blød-
ninger under den hårde hjernehinde.

1.5.3. Hvis spørgsmål 1.5.2 besvares bekræftende, anmodes om en udtalelse om,
hvornår/indenfor hvilket tidsrum de tidligere skader kan anses for at være opstået.

Hygromerne er af ældre dato. Tidsrummet for opståelsen kan ikke med sikker-hed
nærmere bestemmes.

1.6. Kan de ovenfor nævnte skader skyldes, al Forurettede for ca. 1 ½ må-ned er
faldet ud af sigtede, arme fra ca. 50 cm. højde og har slået sit hoved i



/

side 28

trægulvet, jf sigtedes forklaring i bilag J-3-1?

Hygromerne kan meget vel være følge efter traumer 1,5 måned forud . Et fald som
beskrevet fra 50 centimeters højde vil ikke være tilstrækkelig til at forår-sage
blødninger under den hårde hjernehinde. Der er også tale om dobbeltsidi-ge
hygromer, det vil sige følger til dobbeltsidig blødning under den hårde hjer-
nehinde, og disse kan ikke være opstået som fø lge af et simpelt fald som be-
skrevet.

1.6.1. Såfremt der svares bekræfiende på spørgsmål 1. 6, bedes det oplyst, i
hvilken grad det vurderes sandsynligt, at skaderne skyldes den af sigtede be-
skrevne mulige skadesmekanisme.

Som ovenfor beskrevet vurderes det ikke sandsynligt, at et fald fra 50 centi-meter
kan give bilaterale blødninger/hygromer.

1.7. Kan de ovenfor nævnte skader skyldes, at Forurettede flere gange tid-ligere
har slået sit hoved mod sigtedes eller samlever, Vidne 1's ho-ved, når de havde
bøvset ham af, senest ca. en uge forinden indlæggelsen, Jf sigtedes forklaring i
bilag J-3-1 ?

Nej.

....

1.8. Det bedes beskrevet, om de ovenfor nævnte skader må antages, at have
medført symptomer hos barnet. I bekræftende fald bedes de forventelige
symptomer beskrevet.

De anførte skader kan have påvirket barnet alment i en periode med forbigå-ende
sløvhed, utilpashed, opkastninger, irritabilitet og problemer med søvn. Det
bemærkes i journalmaterialet, at familien søgte vagtlæge den 18. oktober 2020.
Årsagen var blandt andet utilpashed og opkastning i stråle. Det beskri-ves, at
barnet har fået det bedre og vagtlægen afslutter barnet.

1. 8. 1. Såfremt spørgsmål 1.8. besvares bekræfiende, bedes det oplyst, om det må
det antages, at symptomerne har været erkendelige for barnets pri-mære
omsorgspersoner og i givet fald hvornår.

Som ovenfor nævnt kan symptomer være kortvarige. Det bemærkes, at famili-en
søger vagtlæge som ovenfor beskrevet.

1.8.2. Det bedes oplyst, om det kan antages at have haft en betydning for barnets
tilstand og skadernes udvikling, at sigtede har afventet i ca. 15-30 minutter i
sofaen, for samleveren Vidne 1 kom hjem og hjælp blev tilkaldt, jf. sigtedes
forklaring i grundlovsforhør, bilag R-1-1, side 3-4. i be-kræftende.fald, hvilken?

Blødningerne har været livstruende og et neurokirurgisk indgreb nødvendigt.
Hvorvidt 15-20 minutters forsinkelse har haft betydning for barnets tilstand



/

side 29

og skadernes udvikling kan ikke afgøres med sikkerhed, men tiden, der med-går
før relevante tiltag udøves, er altid en afgørende faktor.

Spørgsmål 2:
2.1. Af personundersøgelse, jf bilag D-4-3, fremgår at de påviste læsioner må
antages at skyldes vold fra en anden person, sandsynligvis i forbindelse med
ruskevold med anslag af hovedet mod underlag eller andet. Det kan ik-ke
vurderes, om der har været tale om en eller flere voldsepisoder.
Det bedes nærmere oplyst og beskrevet, hvad der forstås ved ruskevold og om
muligt bedes oplyst, om skaderne kan være sket som anført i personun-
dersøgelsen.

Ruskevold kaldes nu for "Abusive Head Trauma". Mekanismen bag formodes at
være, at barnets relativt store hoved bevæges voldsomt frem og tilbage i
forbindelse med ruskning i kombination med traume mod hovedet enten aktivt
eller passivt. Det formodes, at samtidige rotationsbevægelser er en medvirkende
faktor. Kraften og intensiteten er større, end der ses ved alminde-lig håndtering af
spædbørn. Billedet med blødninger af forskellig alder under den hårde hjernehinde
over begge hjernehalvdele samt blødningerne i øjenbag-grunden er karakteristiske
for såkaldt Abusive Head Trauma.
Retslægerådet tilslutter sig konklusionen, som anført i den retsmedicinske per-
sonundersøgelseserklæring.

Spørgsmål 3:
3. 1. Af personundersøgelse, bilag D-4-3 fremgår, at Forurettede vurderes at have
været i livsfare, idet han ikke ville have overlevet uden lægebehand-ling med
anlæggelse af trykaflastende borehuller i kraniet. Det bedes oplyst, om
Retslægerådet er enig i, at de ovenfor nævnte skader må antages at have medført,
at barnet var i livsfare.

Ja, barnet har været i livsfare som følge af de påviste skader i hjernen.

3.2. Af personundersøgelse, bilag D-4-3 fremgår, at det er muligt, at undersøgte vil få
varige fysiske mën, men at det afhænger af det videre forløb. Det bedes, om muligt,
nærmere oplyst, om det på nuværende tidspunkt kan fastlægges at skaderne har
medført eller vil medføre varige mén. l bekræftende fald bedes dette beskrevet
nærmere.

De påviste skader giver ofte anledning til varige mén. Karakteren og omfanget
heraf kan ikke vurderes på det foreliggende men må afvente, hvorledes barnet
udvikler sig i de kommende år.

Spørgsmål 4:
4. 1. Giver sagen i øvrigt Retslægerådet anledning til bemærkninger?

Nej. "

Tiltalte har været mentalundersøgt. Det fremgår af en retspsykiatrisk erklæ-ring
af 5. marts 2021 fra Psykiatrisk Afdeling, Middelfart , blandt andet, at til-talte
hverken ses omfattet af den af straffelovens § 16, stk. 1 eller 2 afgræn-



/

side 30

sede personkreds.

Det fremgår videre blandt andet:

"Tiltalte findes i kraft af sin personlige skrøbelighed omfattet af straffe-
lovens § 69, men der kan ikke, såfremt han findes skyldig i det aktuelt
påsigtede forhold, anbefales sanktioner i henhold til straffelovens § 68, 2.
pkt. som mere formålstjenelige for at forebygge ligeartet kriminalitet end
straf som forskyldt".

Tiltalte har på forespørgsel fra forsvareren i forhold til den retspsykiatriske
erklæring forklaret, at han den 29. januar 2021 havde den sidste samtale med
psykiateren til brug for mentalundersøgelsen. Da han blev løsladt efter vare-
tægtsfængslingen, havde han det ambivalent. Han havde ikke noget at kom-me
ud til. Han vidste ikke, om det var værst at komme ud eller være i fængs-el. Han
havde det ad helvede til, og det har han stadig. Han følte, at han hav-de svigtet
sin familie og fejlet som far. Han savnede sin søn og ideen om en kernefamilie.

Foreholdt oplysningerne i den retspsykiatriske erklæring af 5. marts 2021 (bilag
J-10-1), side 9, linje 6-9, ekstrakten side 20, forklarede tiltalte, at han i oktober
2018 ikke havde et misbrug af testosteron, og at han ikke var blevet forladt af en
kæreste. Det var ham, der havde forladt kæresten. Han er let på-virkelig, og hans
verden kan falde sammen, hvis han føler, at han har svigtet. Han reagerer ikke
fysisk, hvis han står i pressede situationer. Han reagerer ikke ud af kroppen. Han
har aldrig brugt ordet kortluntet overfor psykiate-ren. Han har ikke sagt, at han
let bliver ophidset over noget. Han var ikke be-kendt med oplysningerne, der
fremgår af mentalerklæringen. Han har aldrig læst den igennem. Psykiateren har
ikke hørt efter.
Foreholdt oplysningerne i erklæringens side 9, 2. afsnit, linje 7-12, ekstrakten
side 20, forklarede tiltalte, at den 24. december 2020 skulle have været hans
første jul med sin søn. Han fik det så dårligt, at han kom på psykiatrisk afde-
ling. Han havde søvnbesvær, tristhed og selvmordstanker. Han havde ikke
selvmordsforsøg i fængslet. Han hørte en stemme i sig selv, der sagde, at han
skulle tage sit eget liv. Han blev stillet spørgsmålene på et tidspunkt, hvor he-le
hans verden var faldet sammen.
Han havde været bange for at fejle som far og for ikke at slå til. Da han gik fra
sin datters mor, følte han, at han svigtede sin datter. Han ville derfor gøre alt for
at give sin søn den bedste opvækst. Han blev spurgt, hvordan han hav-de det,
efter skaden var sket. Det billede, der er tegnet af ham, er ikke bille-det af ham,
fra før uheldet skete.
Foreholdt oplysningerne i erklæringens side 10, linje 16-19, ekstrakten side 21,
forklarede tiltalte, at han efter hændelsen havde det, som det er beskre-vet. Før
episoden, og da han var sammen med Vidne 1 og havde fået Forurettede, havde
han det ikke sådan. Han har tidligere i teenageårene forsøgt at begå



/

side 31

selvmord. Han er dog blevet voksen nu. Forud for hændelsen var han ikke
humørmæssigt ustabil. Det blev han først efter hændelsen. Det er ikke kor-rekt,
at han har haft mange kriser i sit liv med kærestebrud.
Han har herefter oplyst, at han ikke havde ikke yderligere at tilføje, og han ikke
ønskede at svare på spørgsmål fra anklageren.
Tiltalte har forklaret om sine personlige forhold, at han gennem forløbet med
sagen ikke har været på arbejdsmarkedet. Han færdiggjorde sin eksamen som
IT-supporter i 2017/2018 og arbejdede som IT-supporter i december 2020. Hans
opvækst har været fin. Hans lave selvværd og tankerne om selvmord ligger
langt tilbage. Han har ingen sygdomme ud over det, der er beskrevet om
tidligere psykiske lidelser. Han har ikke gjort sig nogle tanker i forhold til
afsoning.

Tiltalte har været frihedsberøvet fra den 10. december 2020 til den 29. januar
2021 (SS 6274/2020).

Rettens begrundelse og afgørelse

Der er under sagen afsagt følgende kendelse om skyldsspørgsmålet:

"Alle nævninger og dommere udtaler:

Det kan efter de lægelige oplysninger om skaderne på Forurettede, herunder den
retsmedicinske personundersøgelseserklæring af 15. december 2020, lægges til
grund, at der ved lægeundersøgelsen af ham den 10. december 2020 blev
konstateret de skader, der er omtalt i tiltalen. Det kan efter de lægelige
oplysninger endvidere lægges til grund, at Forurettede har været i livsfare, samt
at der er risiko for varigt mén, jf. herved nærmere nedenfor.

Det kan efter bevisførelsen, herunder tiltaltes forklaring, vidneforklaringerne fra
Vidne 1 og Vidne 2 samt telefonkorrespondan-cen mellem tiltalte og Vidne 1
om aftenen den 9. december 2020, lægges til grund, at tiltalte passede
Forurettede alene den pågældende dag fra omkring kl. 17 til omkring kl. 22,
hvor Vidne 1 kom hjem, og det kan lægges til grund, at Forurettede pådrog sig
skaderne i tiltaltes varetægt i forbindelse med pasningen.

Tiltalte har forklaret om to uheld med Forurettede under pasningen af ham, dels
at Forurettede kom til at slå sit hoved ind mod den hårde flade ende af sutten,
hvilken sut tiltalte havde i sin mund, dels at Forurettedes venstre side af hovedet
ved tindingen blev slået ind mod indersidekanten af brusenichen, hvilket skete i
forbindelse med, at tiltalte ved badning af Forurettede mistede fodfæstet og
gled. Efter at have ramt sutten fik Forurettede et lille mærke ved venstre tinding,
og da Forurettede slog sit hoved mod badeværelsesvæggen, blev området ved
tindingen meget værre og så ud som en blodansamling. Tiltalte har forklaret, at
der måske gik ½ til 1 time fra episoden på badeværelset,



/

side 32

indtil Vidne 1 kom hjem.

Det findes efter den supplerende retsmedicinske personundersøgelseserklæ-ring
af 27. januar 2021, Retslægerådets udtalelse og vidneforklaringen afgivet af
vicestatsobducent Vidne 5 at kunne lægges til grund, at skaderne, jf. tiltalen,
ikke kan være forårsaget af nogen af de to mulige uheld.

Det er anført i personundersøgelseserklæringen af 15. december 2020, at de
påviste læsioner må antages at skyldes vold fra en anden person, sandsynlig-vis
i forbindelse med ruskevold med anslag af hovedet mod underlag eller andet, og
det er anført i den supplerende erklæring, at blødningerne i hjernehinden kan
være opstået ved, at Forurettede er blevet holdt om bryst-kassen og rusket,
såfremt denne ruskevold har været kraftig, eventuelt i kombination med anslag
af hovedet mod underlaget. Blødningerne i øjnenes nethinder kan ligeledes være
opstået ved kraftig ruskevold. Retslægerådet har tilsluttet sig konklusionen i den
retsmedicinske personundersøgelses-erklæring. Det bemærkes i øvrigt, at fundet
af bilateral lungekontusion hos Forurettede ifølge Retslægerådet kan være med
til at underbygge, at han har været udsat for ruskevold.

Tiltalte har forklaret, at Forurettede med det samme efter slaget mod
brusenichen blev ikke kontaktbar. Hans øjne var lukkede, han var slap i hele
kroppen, og han trak ikke vejret regelmæssigt. Tiltalte gik i panik, og han
forsøgte at få kontakt til Forurettede ved på forskellig vis at ruske ham, muligt
allerede ude på badeværelset, men i hvert fald efterfølgende på puslebordet på et
værelse. Han har herunder forklaret, at han ikke kan sige, hvordan han ruskede
Forurettede, og at han ikke ved, om det var voldsomt, men at det sagtens kan
have været det. Han har tillige forklaret, at han havde hårdt fat i Forurettede, og
at det var meget voldsomt, da han ruskede ham. Det er svært at sige, hvor
voldsomt det var. Han husker ikke, om Forurettedes hoved løftede sig fra
madrassen, eller om han hævede Forurettede op fra puslebordet, da han ruskede
ham. Han ruskede ikke Forurettede, så Forurettedes hoved rykkede fra side til
side og op og ned. Det var mere en roterende bevægelse.

Efter det anførte lægger retten til grund, at skaderne er opstået som følge af
tiltaltes adfærd over for Forurettede.

Omkring uheldet på badeværelset har tiltalte nærmere forklaret, at han ved
badningen sad foran badekarret og havde et knæ på hver side af det. Han
støttede Forurettedes hoved, da Forurettede skulle op af badet, og han holdt
Forurettede i udstrakte arme. Da tiltalte løftede sit højre ben, gled hans fod, og
han mistede fodfæstet, så han gled ind under sig selv. Han væltede over mod sin
højre side, og det var i den forbindelse, at Forurettedes venstre side af hovedet
blev slået ind mod indersidekanten på brusenichen. Tiltalte var da i færd med at
rejse sig, men var endnu ikke fuldt oprejst. Han havde hele tiden fat i
Forurettede.



/

side 33

Med forklaringen om de nærmere omstændigheder ved uheldet sammen-holdt
med størrelsen af badekarret og brusenichens bredde, jf. fotografiet heraf, må
det ud fra en umiddelbar betragtning formodes, at afstanden mellem
Forurettedes hoved og brusenichens afrundede kant og den kraft hvormed
hovedet kan være kommet ind i kanten har været af et trods alt beskedent
omfang.

Retslægerådet har i sin udtalelse, jf. svarene på spørgsmål 1.4.5.1. sammen-
holdt med spørgsmål 1.4.5., anført, at det blodunderløbne mærke på venstre side
af Forurettedes pande strækkende sig omkring venstre øje - som muligt er
fremkommet ved, at Forurettedes hoved har ramt væggen i brusenichen -
skønnes at kunne have medført gråd fra barnet, men at symptomer i form af
slaphed og besværet vejrtrækning skønnes at være en følge af blødningerne
under den hårde hjernehinde. Disse har ikke kunnet være opstået som følge af
det anførte traume ved et slag mod væggen i brusenichen.

Vidnet vicestatsobducent Vidne 5 har forklaret, at han er enig i Retslægerådets
besvarelse af spørgsmål 1.4.5.1. Symptomer som slaphed og besværet
vejrtrækning hænger sammen med blødninger under den hårde hjernehinde.

Vidnet har mere generelt forklaret, at et barn på Forurettedes alder, der får et
hårdt slag mod en bruseniche, muligvis kan miste bevidstheden. Det ved han
ikke, idet det kommer an på så mange ting. Vidnet kan ikke be- eller afkræf-te,
om Forurettede kan have mistet bevidstheden, men muligheden er der. Det er
teoretisk muligt og kan ikke afvises, at et barn kan få en bevidstløshed svarende
til en hjernerystelse ved et slag ind mod en mur.

Retslægerådet har udtalt sig om den konkrete sag, og retten finder, at der må
lægges betydelig vægt på Retslægerådets udtalelse.

Retten lægger herefter til grund, at det mulige slag i brusenichen i givet fald kan
have medført gråd, men ikke slaphed og besværet vejrtrækning. Tiltalte har i
hvert fald herefter ikke haft nogen anledning til at ruske i Forurettede for at søge
at få kontakt til ham.

Tiltalte har under sagen afgivet skiftende forklaringer om det passerede, hvilket
i ikke ringe grad svækker hans troværdighed.

Det bemærkes herunder, at tiltalte har forklaret, at han ikke havde fået forelagt
rapporten af 10. december 2020 og ikke var bekendt med retsmedicineren, læge
Person 4's, eksempler, da han afgav forklaring til politiet den 18. december
2020. Det findes imidlertid at kunne lægges til grund, at han efter afgivelsen af
sin forklaring i grundlovsforhøret den 11. december 2020, i forbindelse med
dokumentationen blev gjort bekendt med indholdet af rapporten (bilag 12 i
grundlovsforhørssagen). I henhold til



/

side 34

foreholdt afhøringsrapport oplyste tiltalte ved afhøringen den 18. december
2020 herefter om uheldet med Forurettede i forbindelse med badning.

Det bemærkes videre, at tiltalte ikke findes at have haft anledning til ikke med
det samme at oplyse om det mulige uheld i forbindelse med badningen,
herunder i forbindelse med forespørgslerne fra Vidne 1 og Vidne 2, om der var
sket noget, jf. nærmere deres vidneforklaringer.

Det bemærkes yderligere , at tiltalte har haft en atypisk efterfølgende adfærd ved
under de foreliggende omstændigheder Forurettedes tilstand taget i betragtning
at have undladt med det samme at have tilkaldt hjælp og efterfølgende at have
undladt at oplyse om det passerede over for lægefaglige personer.

Omkring spørgsmålet om mén har vicestatsobducent Vidne 5 forklaret, at han
ikke kan svare på, om Forurettede senere vil få mén. Det fremgår af
personundersøgelseserklæringen af 15. december 2020, at det er muligt, at
Forurettede vil kunne få varige fysiske mén, men at det afhænger af det videre
forløb. Retslægerådet har i sin udtalelse anført, at de påviste skader ofte giver
anledning til varige mén, men at karakteren og omfanget heraf ikke på det
foreliggende kan vurderes, men må afvente, hvorledes Forurettede udvikler sig i
de kommende år. Det fremgår af journalblad for Kolding Sygehus for den 24.
september 2021, at det på daværende tidspunkt, som følge af Forurettedes alder,
ikke var muligt at udtale sig om, hvorvidt han ville få varige mén. Der var
fortsat en vis risiko (lille til moderat) for, at han kan få følger som eksempelvis
motoriske problemer, sproglige problemer og indlæringsproblemer. Han er
vedrørende sit syn blevet fulgt ved øjenlægerne, som indtil videre har vurderet,
at synet er normalt. Det fremgår af en udtalelse af 23. september 2021 fra
øjenafdelingen på Vejle Sygehus, at Forurettedes syn var normalt i forhold til
hans alder, men at afdelingen fortsat vil følge ham for at se, om synet også i
fremtiden udvikler sig normalt.
Afdelingen kunne ikke på daværende tidspunkt udtale sig om, hvorvidt
Forurettede synsmæssigt har varige mén.

Efter det anførte finder retten, at det er bevist, at der er risiko for varigt mén,
herunder nedsat syn og invaliditet, men ikke at der er betydelig risiko herfor.

Med begrænsningen vedrørende risikoen for varigt mén, finder retten det efter
en samlet vurdering af det anførte herefter bevist, at tiltalte har udøvet vold mod
Forurettede som angivet i tiltalen, herunder at det er sket med det fornødne
forsæt.

Det er efter de lægelige oplysninger som anført bevist, at Forurettede har været i
livsfare. Han ville være død, hvis ikke en operation som nævnt i tiltalen var
blevet foretaget. Han var efterfølgende indlagt i en periode. Efter det anførte,
efter karakteren og farligheden af volden udøvet mod et cirka 10 uger gammelt
barn, og idet der som anført fortsat er risiko for varigt mén, findes



/

side 35

volden, der er omfattet af straffelovens § 245, stk. 1, at have været af en sådan
grov beskaffenhed, at der foreligger særdeles skærpende omstændig-heder.
Forholdet er derfor omfattet af straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1.

Det findes herefter bevist, at tiltalte med den anførte begrænsning vedrørende
risikoen for varigt mén er skyldig.

Thi bestemmes:

Tiltalte er skyldig med den begrænsning, at der er risiko for varigt mén,
herunder nedsat syn og invaliditet, men ikke betydelig risiko herfor."

Sanktionsspørgsmålet

Straffen fastsættes efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1.

Der er afgivet 12 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 4 år, og efter
resultatet af stemmeafgivningen fastsættes straffen således til dette.

Retten har ved strafudmålingen på den ene side lagt vægt på voldens grovhed og
farlighed, som er begået over for et helt værgeløst offer på ca. 10 uger, og som
medførte, at Forurettede kom i livsfare, samt at tiltalte ikke med det samme
tilkaldte hjælp. På den anden side lægges der vægt på, at der er tale om et
enkeltstående forhold, at der ikke på nuværende tidspunkt kan konsta-teres
varigt mén hos Forurettede, og at tiltalte ikke er oplyst tidligere straf-fet.

Forsvareren har gjort gældende, at der ved straffastsættelsen i formildende
retning bør tages hensyn til sagens tidsmæssige udstrækning i forhold til epi-
soden den 9. december 2020. Retten bemærker hertil, at der efter sagens om-
stændigheder og forløb ikke findes grundlag herfor.

Erstatning

Dommerne bemærker, at efter det strafferetlige resultat er betingelserne for at
tilkende Forurettede godtgørelse for svie og smerte, jf. erstatningsan-
svarslovens § 3, og godtgørelse efter erstatningsansvarslovens daværende § 26,
stk. 3 (nu stk. 4) opfyldt.

Kravet for svie og smerte på 3.225 kr. er størrelsesmæssigt ubestridt, og ta-ges
til følge.
Efter forholdets karakter og grovhed fastsættes godtgørelseskravet efter er-
statningsansvarslovens § 26, stk. 3 (nu stk. 4) til 30.000 kr.

Tiltalte skal således betale godtgørelse til Forurettede med i alt 33.225 kr., der
forrentes som anført nedenfor.



/

side 36

Thi kendes for ret:

Tiltalte straffes med fængsel i 4 år.

Tiltalte skal inden 14 dage betale 33.225 kr. til Forurettede c/o bistandsad-vokat
Karina Schmidt. Beløbet forrentes med procesrente fra i dag

Tiltalte skal betale sagens omkostninger.

Dommer 1 Dommer 2 Dommer 3



/