Landsretten stadfæster byrettens afgørelse i tiltale for overtrædelse af bl.a. straffelovens § 289, straffelovens § 289 m.fl., med den ændring at bl.a. straffen for tiltalte 3 forhøjes, og straffen for tiltalte 8 nedsættes
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Told, skat og moms;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 3. maj 2022 af Østre Landsrets 22. afdeling

(landsdommerne Karen Hald, Michael de Thurah og Anders Schäfer (kst.) med domsmænd).

22. afd. nr. S-1958-20:

Anklagemyndigheden

mod

3) Tiltalte 3

(CPR nr. (Født 1980))

(advokat Kåre Pihlmann, besk.)

4) Tiltalte 8

(CPR nr. (Født 1969))

(advokat Camilla Rønne, besk.)

6) Tiltalte 6

(CPR nr. (Født 1960) 2)

(advokat Jakob Dalsgaard-Hansen, besk.)

Retten på Frederiksbergs dom af 3. juli 2020 (6020/2019) er anket af Tiltalte 3, Tiltalte 8 og

Tiltalte 6 alle med påstand om frifindelse, subsidiært formildelse.

Anklagemyndigheden har vedrørende Tiltalte 3 nedlagt endelig påstand om domfældelse i

overensstemmelse med byrettens bevisresultat, dog således at der påstås domfældelse efter

anklageskriftet i forhold 13 a og 13 c. Endvidere har anklagemyndigheden påstået skærpelse

af den idømte fængselsstraf og tillægsbøde. Anklagemyndigheden har i øvrigt nedlagt

påstand om stadfæstelse.



/

- 2 -

Anklagemyndigheden har vedrørende Tiltalte 8 nedlagt endelig påstand om domfældelse i

overensstemmelse med byrettens bevisresultat samt skærpelse af den idømte fængselsstraf.

Hvis tiltalte i stedet måtte blive fundet skyldig i den subsidiære tiltale i forhold 5 c for

overtrædelse af straffelovens § 290, stk. 2, jf. stk. 1, jf. § 21, påstås der alene domfældelse

for et beløb på 1.475.000 kr. Anklagemyndigheden har i øvrigt nedlagt påstand om

stadfæstelse.

Anklagemyndigheden har vedrørende Tiltalte 6 nedlagt endelig påstand om domfældelse i

overensstemmelse med byrettens bevisresultat samt om skærpelse af den idømte

fængselsstraf. Anklagemyndigheden har i øvrigt nedlagt påstand om stadfæstelse.

Forklaringer

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af de tiltalte og vidnerne Tiltalte 1, Vidne

1, Vidne 36, Vidne 59 og Vidne 8.

Der er endvidere afgivet forklaring af vidnerne Vidne 60 og Vidne 57.

De i byretten af vidnerne revisor Vidne 2, advokat Vidne 3, Vidne 4, Vidne 5, Vidne 6, Vidne

7, Vidne 10, Vidne 11, Vidne 12, Vidne 13, Vidne 14, Vidne 15, Vidne 16, Vidne 17, Vidne

18, Vidne 19, Vidne 20, Vidne 21, Vidne 22, Vidne 23, Vidne 24, Vidne 25, Vidne 26, Vidne

27, Vidne 28, Vidne 29, Vidne 30, Vidne 31, Vidne 32, Vidne 33, Vidne 34, Vidne 46, Vidne

35, Vidne 37, Vidne 39, Vidne 47, Vidne 49, Vidne 40, Vidne 41, Vidne 42 og Vidne 43

afgivne forklaringer er dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 923.

Forklaringer til politirapport afgivet af Vidne 45 og Vidne 55 er som i byretten dokumenteret

i medfør af retsplejelovens § 871, stk. 4, jf. § 917, stk. 1.



/

- 3 -

Tiltalte 8 har vedrørende gengivelsen af sin forklaring for byretten præciseret, at Person 55

rettelig havde en aftale med Bella Centeret og ikke kommunen som anført i retsbogen af 4.

maj 2020, side 24, 4. afsnit. Vedrørende gengivelsen af sin forklaring i retsbogen af 6. maj

2020, side 9, 3. afsnit, sidste punktum, har han ikke forklaret om nogen ven til Vidne 44,

som havde et firma. Vedrørende sine regnskaber og momsangivelser i 2013 var det rettelig

Vidne 59, der hjalp ham, og ikke Vidne 44, som anført i samme retsbog, side 10, nederst.

Tiltalte bad Vidne 44 om at få styr på tingene. Han har ikke bedt Virksomhed ApS 33 om at

få styr på tingene som anført i samme retsbog side 11, 4. afsnit.

Tiltalte har derudover forklaret bl.a., at vedrørende sine indkomstforhold i 2013, var han på

det tidspunkt på vej ud af revalidering, som han havde modtaget, mens han var under

uddannelse. Han fik udbetalt omkring 13.000 kr. om måneden.

Foreholdt, at tiltaltes A-indkomst i 2013 ifølge R75-rapporten fra SKAT var på 54.661 kr.,

har tiltalte forklaret, at han ikke kan forklare indkomsten ifølge R75, men hans hustru havde

da et velbetalt job, og i starten af 2013 lånte han 200.000 kr. af sin far, ligesom han i starten

af 2013 modtog 77.000 retur af de penge, som var afsat til stiftelsen af Virksomhed ApS 17.

Hans økonomi hang derfor fint sammen i 2013. Det er rigtigt, at han primo 2013 havde en

gæld på 318.891 kr. Ved udgangen af 2013 var gælden lidt under 300.000 kr.

Han lærte Tiltalte 1 at kende i slutningen af 1990’erne, mens han afsonede en dom i

Horserød Statsfængsel. De blev venner og har opretholdt kontakten siden. I perioden

omkring 2012-2013 havde de tæt kontakt. På det tidspunkt ville han gerne starte op som

selvstændig, og derfor søgte han vejledning hos Tiltalte 1. Han lænede sig også meget op ad

Vidne 44, da Vidne 44 havde mange års erfaring med at gøre forretninger. Han spurgte

derfor Vidne 44 til råds om flere af de projekter, han arbejdede med. Vidne 44 bliver også

kaldt ”Kaldenavn 3” .

Han vil beskrive sig selv som en arbejdshest, ihærdig og projektorienteret. Han har fokus på

de overordnede linjer i projekterne og har i dag en ansat, som tager sig af detaljerne. Ofte

kommer detaljerne dog først på plads undervejs i de projekter, han arbejder med.



/

- 4 -

Det var først, da han talte med Vidne 36 fra SKAT, at han blev klar over, at han ikke måtte

betale sine underentreprenører kontant.

Han fik Vidne 44 til at underskrive dags dato-kvitteringerne for at kunne holde styr på

økonomien, og hvad der var betalt.

Den oprindelige aftale med Vidne 44 gik både på LED-panelerne og Virksomhed 6, selvom

der ikke blev skrevet noget ned om LED-panelerne. Vedrørende Virksomhed 6 gik aftalen ud

på, at Virksomhed ApS 33 skulle stå for alt vedrørende etableringen af Virksomhed 6-

restauranten. Det var alene betalingerne, som skulle gå gennem Virksomhed ApS 17. Tiltalte

1 ville imidlertid ikke være med til dette. Tiltalte 1 ville betale for inventaret direkte til

konkursboet, så han var sikker på at få det. Derfor endte det med, at det var tiltalte, der

forhandlede prisen for inventaret og købte det af konkursboet.

På et tidspunkt i starten af 2013 bad Vidne 36 fra SKAT ham om at indsende en række

oplysninger vedrørende Virksomhed ApS 17, herunder en aktivitetsbeskrivelse, fakturer

vedrørende Virksomhed 6, betalingsaftaler og øvrig betalingsdokumentation mv., hvilke han

gjorde. Han inviterede også Vidne 36 med til et møde med Person 55 i Bella Centeret om

LED-panelerne, men det tog Vidne 36 dog ikke med til.

Han drøftede sine problemer med SKAT med Vidne 44 og bad Vidne 44 tage kontakt til

SKAT, så der kunne komme styr på tingene i Virksomhed ApS 33. Han rykkede Vidne 44 for

dette flere gange. Vidne 44 sagde, at det skulle han nok få styr på. Vidne 36 fra SKAT

fortalte ham på et tidspunkt, at han havde talt med Vidne 44. Han har aldrig bedt Vidne 44

om at repræsentere ham over for SKAT. Han kontaktede Vidne 59, fordi han havde mistede

tilliden til Vidne 44 og bad derfor hende om at løse problemet med SKAT. Han ved, at hun

både kontaktede SKAT og Vidne 44.

Vedrørende LED-panelerne har tiltalte forklaret, at han fik leveret alt det udstyr, som

fremgår af faktura nr. 12-102 af 12. december 2012 og faktura nr. 2-101 af 1 februar 2013 fra

Virksomhed ApS 33. Han købte ikke yderligere LED-udstyr af Virksomhed ApS 33. Der

blev ikke oprettet en særskilt købsaftale, da LED-udstyret var en del af den samlede aftale

mellem parterne.



/

- 5 -

De fem overførsler på i alt 450.500 kr. fra Virksomhed ApS 17's konto, henholdsvis 100.000

kr. den 19. februar 2013, 96.000 kr. den 21. februar 2013, 125.000 kr. den 25. februar 2013,

88.000 kr. den 28. februar 2013 og 41.500 kr. den 12. marts 2013, er alle betalinger til

Virksomhed ApS 33 vedrørende Virksomhed ApS 16.

Kontanthævningerne på i alt 598.000 kr. på Virksomhed ApS 17's konto, henholdsvis

250.000 kr. den 7. februar 2013, 150.000 kr. den 18. februar 2013, 150.000 kr. den 21.

februar 2013 og 48.000 kr. den 12. marts 2013 er ligeledes alle beløb, han betalte til Vidne

44 vedrørende Virksomhed ApS 16.

Faktura nr. 12-101 fra Virksomhed ApS 33 på 1.000.000 kr. er ikke udfærdiget korrekt.

Posterne ”Drift inventar Virksomhed 6 Vejle” , ”Driftmidler Virksomhed 6 Vejle” og

”Varelager Virksomhed 6 Vejle” burde ikke have været medtaget, da inventaret mv. ikke var

noget, som Virksomhed ApS 17 købte af Virksomhed ApS 33. Når posterne fremgår af

fakturaen, skyldes det, at det var sådan, den oprindelige aftale med Vidne 44 var. Fakturaen

er ikke blevet rettet til, selv om aftalen blev ændret. Endvidere skulle fakturaen kun have

lydt på 600.000 kr., hvilket også var det beløb, som blev betalt. Det er ligeledes en fejl, at

fakturaen blev bogført med 1.000.000 kr. i Virksomhed ApS 17.

Det er helt sædvanlig i byggebranchen, at en underentreprenør modtager betaling forud for,

at en opgave udføres. Han var ikke selv med til at udføre arbejdet. Betalingen til Virksomhed

ApS 33 skete løbende.

Virksomhed ApS 16 betalte i alt 1.475.000 kr. til Virksomhed ApS 17.

Tekst og beløb i fakturaen af 15. januar 2013 på 1.000.000 kr. fra Virksomhed ApS 17 til

Virksomhed ApS 16 er korrekt.

Tiltalte 3 har forklaret bl.a. vedrørende forhold 13, at det var hans far,
 

Tiltalte 1, der indsatte ham som direktør i Virksomhed ApS 24. Det var ikke noget, han

havde talt med sin far om.

Han mener, at han har talt med sin far om Virksomhed ApS 46. På et tidspunkt var der tale

om, at der skulle gennemføres et generationsskifte, men det blev aldrig til noget.



/

- 6 -

Vedrørende mailen af 2. december 2015 kl. 21:56:36 fra tiltalte til Virksomhed ApS 1 har

tiltalte forklaret, at han ikke nærmere kan huske, hvorfor han troede, at det var Tiltalte 2, han

skrev med.

Det er først i forbindelse med denne sag, at tiltalte er blevet klar over, at han stod som

hovedanpartshaver i selskabet Virksomhed ApS 46.

Virksomhed A/S 1 havde omkring 15-20 ansatte. Det var hans far, der registrerede ham som

direktør for Virksomhed A/S 1. Han ved ikke hvorfor. Det var ikke altid, at han blev

orienteret om, når hans far indsatte ham som direktør i et selskab. Han havde ikke nogen

erfaring som direktør eller anden ledelseserfaringen, da han blev indsat som direktør. Sagen

har medført, at han ikke rigtig har kontakt med sin far længere. Han mener, at hans far er

ansvarlig for, at han er endt i denne situation.

Han havde ikke noget at gøre med ansættelse og opsigelse af personale hos Virksomhed A/S

1. Det går han ud fra, at hans far tog sig af. Han vil også tro, at det var hans far, som tog sig

af lønforhandlinger og medarbejdersamtaler. Indkøb af varer, vil han tro, blev foretaget af

Tiltalte 6 eller køkkenchefen Vidne 1, ligesom Vidne 1 vist stod for lønkørsler. Det havde

han heller ikke noget med at gøre.

Han tror, at der var tale om forpagtning, men han ved ikke, hvem der ejede bygningerne.

Bogføringen går han ud fra, at revisor Vidne 2 tog sig af. Han ved ikke, om der også var

ansatte, der tog sig af bogføring. Han ved ikke, hvem der stod for kontakten til SKAT, og

han kender ikke noget til virksomhedens opgørelse og indsendelse af momsangivelser eller

virksomhedens momsafregning i øvrigt, og han har ikke fået tilsendt udkast dertil, ligesom

han ikke var involveret i indberetning af løn til SKAT. Han deltog slet ikke i driften af

Virksomhed A/S 1 og modtog ikke nogen løn for at være registreret som virksomhedens

direktør.

Det var hans far, der tildelte ham et kontor i kælderen hos Virksomhed A/S 1. Han var der 2-

3 gange om ugen i et par timer ad gangen. Han skrev nogle mails, men foretog sig derudover

ikke så meget, når han var der.

Det var normalt Tiltalte 6, der stod for betaling af fakturaer. Han bistod med betaling, hvis

Tiltalte 6 ikke var der. Han fik fakturaerne stukket i hånden eller tilsendt på mail, og satte



/

- 7 -

dem så til betaling i netbanken. De var godkendt af hans far, når han modtog dem. Han har

kun bremset en betaling, hvis han mente, at fakturaen allerede var betalt. Der kunne godt gå

måneder imellem, at han blev bedt om at betalte fakturaer.

Telefonsamtalen af 29. november 2015 kl. 11:58:38 mellem ham og hans far, hvor der blev

talt om lønsedler, der skulle slettes, handlede om nogle medarbejdere, som havde fået

dobbelt løn, fordi lønnen var blevet kørt i både vikarbureauet og i Virksomhed 6.

Han har mødt revisor Vidne 2 et par gange, men han kendte ham ikke så godt. Det var oftest

hans far, der mødtes med revisoren. Han gik ud fra, at tingene var i orden hos Vidne 2, når

hans far anvendte ham.

Han var heller ikke involveret i udarbejdelse og indsendelse af momsangivelser og

indberetning af lønindkomst vedrørende Virksomhed 6-restauranterne. Det må have været

hans far eller deres revisor, der tog sig af det. Hans far var generelt meget styrende i forhold

til de ansatte og var meget nede i alle detaljer.

De fakturaer, som tiltalte satte til betaling i netbanken, skulle godkendes af hans far. Det var

kun hans far, der havde fuldmagt til dette. På et tidspunkt fik tiltalte dog også fuldmagt til at

godkende betalinger, fordi hans far skulle ud at rejse i en periode. Han husker ikke, hvem der

stod for driften, mens hans far var ude at rejse.

Når fakturaerne var sat til betaling, kom de i en mappe, som så blev afleveret til Vidne 2,

hvis firma, Virksomhed ApS 38, stod for bogføringen.

Vidne 1 havde ansvaret for personalet i Virksomhed A/S 1 og vist også i restauranten på

Kultorvet, men derudover var det hans far, der tog sig af personalet i virksomhederne.

Tiltalte 6 tog sig af lidt af hvert i Virksomhed A/S 1 og var en slags alt-mulig-mand. Vidne

60 delte kontor med Tiltalte 6. Vidne 60 tog sig hovedsageligt af markedsføringen af

Virksomhed A/S 1.

Vidne 45 – også kaldet Kaldenavn 2 – var en polsk håndværker, som havde nogle folk til at

udføre forskellige håndværksmæssige opgaver i Virksomhed A/S 1. Han ved ikke



/

- 8 -

nærmere, hvad det var for opgaver. På et tidspunkt blev taget repareret, men han ved ikke,

om Vidne 45 havde med dette at gøre. Han husker ikke, hvornår taget blev repareret.

Han har ikke set, at hans far har forklaret nogen af de ansatte om modellen med at anvende

vikarbureauer, men det kan han sagtens have gjort. De ansatte satte normalt ikke

spørgsmålstegn ved de ting, som hans far havde besluttet.

Tiltalte 6 har vedrørende gengivelsen af sin forklaring for byretten i retsbogen af 4. maj

2020, side 14, 3. sidste afsnit, præciseret, at de 25.000 kr. var hans nettoløn.

Tiltalte har derudover forklaret bl.a., at hans og de øvrige ansattes ansættelsesforhold blev

flyttet over i et vikarbureau. Det kan godt passe, at det var omkring september eller oktober

2015. Tiltalte 1 fortalte på et tidspunkt, at han på grund af problemerne med 3F ville flytte så

mange ansatte som muligt over i et vikarbureau. Tiltalte 1 sagde ikke noget om flere

vikarbureauer.

Tiltalte ved ikke, hvorfor han i perioden oktober 2015 til marts 2016 fik sin løn fra skiftevis

Virksomhed ApS 1 og Virksomhed ApS 3. Han holdt alene øje med, at han modtog det

rigtige beløb og tænkte ikke over posteringsteksterne. Han er ikke bekendt med, at hans

ansættelsesforhold skulle være blevet flyttet fra et vikarbureau til et andet. Han ved ikke,

hvorfor det månedlige beløb i omhandlede periode varierer en smule.

Tiltalte 1 ville ikke acceptere den overenskomst, der var indgået mellem Virksomhed A/S 1

og 3F. Det var en meget fordelagtig overenskomst for de ansatte. Det var for nemheds skyld

og for at slippe ud af overenskomsten, at medarbejderne blev flyttet over i et vikarbureau.

Det var den forklaring Tiltalte 1 gav til ham og de øvrige ansatte. Alle henvendelser fra de

ansatte vedrørende ansættelsesforhold mv. blev herefter rettet til vikarbureauerne. Det var

Vidne 1, der stod for det. Tiltalte var ikke involveret i første gang, der skulle udbetales løn

fra vikarbureauerne.

Tiltalte 1 skrev ikke så godt dansk og bad derfor nogle gange tiltalte om at skive ting for sig,

f.eks. mails i Tiltalte 1's navn. Det var altid noget, der vedrørte Virksomhed A/S 1 og

Virksomhed 1. Tiltalte har nok også skrevet nogle papirer for Tiltalte 1, som vedrørte

Virksomhed ApS 25, men tiltalte havde i øvrigt ikke noget med dette selskab at gøre. 3F



/

havde sagt, at Tiltalte 1 ikke selv måtte eje eller drive et vikarbureau, der leverede ansatte til

Tiltalte 1's virksomheder.



/

- 9 -

I den første 1½ måned han var hos Virksomhed A/S 1, var Vidne 11 der også, men hun blev

så sygemeldt. De fortog herefter en omstrukturering af driften i Virksomhed A/S 1 og ansatte

bl.a. to nye medarbejdere. Tiltalte 1 bad tiltalte forhandle med fagforeningen i sagen om

afskedigelse af Vidne 11. Vidne 11 var hele tiden ansat i Virksomhed A/S 1 og fik ikke sit

ansættelsesforhold flyttet over i et vikarbureau. Han indgik et forlig med fagforeningen og

gav det til Tiltalte 1. Tiltalte 1 besluttede, at forligsbeløbet skulle betales af et vikarbureau.

Tiltalte 1 kontaktede selv fagforeningen og spurgte, om det var i orden, at forligsbeløbet blev

betalt af et vikarbureau, hvilket det var. Tiltalte 1 bad tiltalte om at underskrive forliget, fordi

det var tiltalte, der havde forhandlet det.

Tiltalte delte kontor med Vidne 60, der var marketings- og bookingchef. Vidne 57 var

receptionschef på Virksomhed 1, mens tiltalte arbejdede på hotellet. De arbejdede begge på

hotellet fra 1999 til 2014.

I 2006-2007, da Tiltalte 1 overtog hotellet, var det tiltalte, der styrede den daglige drift af

hotellet. De havde en bogholder, der kom én gang om ugen. Det fortsatte helt frem til, at han

stoppede på hotellet. Han har aldrig taget sig af bogholderiet, hverken på Virksomhed 1 eller

Virksomhed A/S 1. Hotellet havde en døgnboks i Jyske Bank helt inde på Frederiksberg.

Derfor fik han sommetider hotellets kasseomsætning og overførte så et tilsvarende beløb fra

sin konto til hotellets konto. Det foregik på samme måde som den senere ordning på

Virksomhed A/S 1, som han har forklaret om i byretten.

Han blev i 2007 præsenteret for Vidne 45, kaldet ”Kaldenavn 2” , af Tiltalte 1. Vidne 45

udførte forskellige arbejder på Virksomhed 1. Han udskiftede bl.a. nogle skabe, ordnede el

og ombetrak møbler. Det foregik på den måde, at Vidne 45 indhentede tilbud på opgaverne,

og så kom der nogen og udførte arbejdet. Han vil tro, at fakturaerne fra Vidne 45 blev lagt

ind i systemet af bogholderen, hvorefter de blev godkendt og betalt af Tiltalte 1.

Hos Virksomhed A/S 1 lagde tiltalte også regninger ind i systemet, som Tiltalte 1 så

godkendte og betalte. Fakturaerne fra vikarbureauerne var ikke specificerede på

medarbejdere men indeholdt blot et samlet beløb. Det var ikke noget, han skulle kontrollere.

Han skulle blot sætte fakturaerne til betaling. Øvrige fakturaer var normalt blevet

kontrolleret af Vidne 1 eller Vidne 12.



/

- 10 -

Det var omkring 2011 eller 2012, at Vidne 45 kom og bad om hjælp til at få udfærdiget

nogle fakturaer. Tiltalte ved ikke, hvad årsagen var, men måske var det, fordi Vidne 45 havde

fået et nyt firma. Tiltalte fik ikke nogen forklaring ud over, at der var et mellemværende

mellem Tiltalte 1 og Vidne 45 vedrørende selskabet Virksomhed ApS 29. Det var meningen,

at det udførte arbejde skulle afdrages på mellemværendet mellem Tiltalte 1 og Vidne 45. Det

var Tiltalte 1, der bad tiltalte udfærdige fakturaerne. Vidne 45 var også til stede. Det var

fakturaer for arbejde, som tiltalte havde set, var blevet udført. Det var for reparation af taget

og muligvis også noget malerarbejde. Der blev da lavet mange ting på bygningen. Han gav

fakturaerne til Tiltalte 1.

Der var også en håndværker ved navn Person 27, som udførte noget arbejde på bygningen,

men han ved ikke hvilke.

Tiltalte husker fortsat ikke, hvorfor han har registreret for Vidne 45 på R75-oversigten, men

han vil tro, at det skyldtes, at Vidne 45 ikke havde en bankkonto.

Der var mange mellemregningskonti mellem Tiltalte 1's virksomheder. Tiltalte 1 foretog

mange store fællesindkøb af varer til sine virksomheder.

Han kan ikke huske, hvorfor han afholdt udlæg for Vidne 45. Det kan være fordi, at Vidne

45 i en periode ikke selv havde nogen bank.

Telefonsamtalen af 6. januar 2016 kl. 12:12:24 mellem Tiltalte 1 og Tiltalte 3, hvor tiltalte

sidder i baggrunden, husker han ikke. Tiltalte 1 gik meget op i, at alle fakturaer kom med i

bogføringen, så han ikke mistede f.eks. et momsfradrag.

Da tiltalte arbejde på Virksomhed 1, var han bemyndiget til at godkende regninger på op til

25.000 kr., men han spurgte alligevel ofte Tiltalte 1 for en sikkerheds skyld, selv om en

regning var på under 25.000 kr. Det er derfor, at tallet 25.000 nævnes i telefonsamtalen.

Han stoppede hos Virksomhed A/S 1 omkring marts 2015, men vendte tilbage efter ca. seks

måneder. I den mellemliggende periode bevarede han relationen til Tiltalte 1 og Virksomhed

A/S 1. Han bor tæt på Virksomhed A/S 1 og kom der også nogle gange i den periode, hvor

han ikke arbejdede der. Han kan godt have taget sig af nogle forefaldne opgaver, når han var

på besøg, f.eks.



/

- 11 -

udskiftning af noget it-udstyr. Han mener ikke, at han satte regninger til betaling. Han kunne

bruge sin gamle arbejdscomputer på kontoret i kælderen, når han var der.

Bortset fra Virksomhed A/S 1 og Virksomhed 1 havde han ikke noget at gøre med Tiltalte 1's

øvrige virksomheder. Dog har han i Virksomhed ApS 12 lagt navn til som direktør, men

alene på grund af alkoholbevillingen. Han underskrev i den forbindelse nogle papirer

udfærdiget af Vidne 2.

Der var ikke noget fast mønster i, hvor Tiltalte 1 indkøbte varerne til sine virksomheder.

Tiltalte 1 havde mange forbindelser og var god til at finde gode tilbud. Tiltalte 1 var derimod

ikke god til at overholde leverandøraftaler om at anvende samme leverandør. Det var derfor

ofte svært at gennemskue for tiltalte, om en faktura for varer var rigtig, hvorfor han måtte

spørge Tiltalte 1. Den første tid efter Tiltalte 1 overtog Virksomhed A/S 1, benyttede de

forskellige bogholdere, indtil Tiltalte 1 besluttede, at revisionsvirksomheden Virksomhed

ApS 38 skulle stå for bogholderiet. Når tiltalte havde sat en faktura til betaling, kom den ind

til Tiltalte 1, hvor den kom i en mappe og derefter til Virksomhed ApS 38. Når materialet så

var bogført, kom bilagene retur fra revisor og kom i et arkiv i Virksomhed A/S 1's kælder.

Hvis han f.eks. var syg, har Tiltalte 3 lagt fakturaer til betaling i hans fravær. I de tilfælde var

fakturaerne godkendt af Tiltalte 1. Tiltalte så typisk Tiltalte 3 et par gange om ugen i

Virksomhed A/S 1. Tiltalte 3 havde ikke noget med driften af Virksomhed A/S 1 at gøre.

Tiltalte 3 var alene anført som direktør, formentlig fordi Tiltalte 1 gerne ville have, at

direktøren var en person, som stod ham nær. Tiltalte 3 har et par gange godkendt betaling af

fakturaer, fordi Tiltalte 1 var ude at rejse. Det har været fakturaer, som det hastede med at få

betalt. Fakturaerne blev forud herfor sendt til Tiltalte 1 på mail.

De fotos, der er fremlagt for landsretten, er nogle, tiltalte har taget hos Virksomhed A/S 1 i

marts måned i år. De viser de stole, som står i restauranten. Der er plads til omkring 270

siddende gæster, og omkring halvdelen af stolene er af typen Madonna stol. Virksomhed 1

havde også denne type stole. Fakturaen af 3. juli 2014 udstedt til Virksomhed 1 vedrørende

videresalg af 84 stk. Madonna stole passer med, at hotellet har 84 værelser. I 2013 havde

hotellet også nogle andre stole, som var beklædt med stof, og som blev ombetrukket.

Tiltalte 1 har forklaret bl.a., at da han overtog Virksomhed 1, fungerede Tiltalte 6 som

direktør for hotellet. Senere blev hotellet forpagtet ud. Det skete omkring



/

- 12 -

det tidspunkt, hvor vidnet overtog Virksomhed A/S 1. Det var vidnet, der bestemte, hvilke

håndværkere de skulle benytte, og det var ham, som godkendte priserne for de forskellige

arbejder. Tiltalte 6 foretog mindre indkøb til hotellet med sit eget dankort. Tiltalte betalte så

efterfølgende Tiltalte 6. Det var aftalen, at Tiltalte 6 tog hotellets kontantomsætning med

hjem. Omsætningen kunne Tiltalte 6 anvende til udlæg for hotellet. På hotellet havde de en

bogholder på kontoret. Hun hed Person 86. Tiltalte 6 samlede alle fakturaer og bilag mv. og

gav det til Person 86, som så foretog bogføringen.

Da vidnet overtog Virksomhed A/S 1, havde de i begyndelsen en kvindelig bogholder ansat,

men han kan ikke huske hendes navn. Person 17 var en bogholder, som var ansat hos

Virksomhed ApS 38. Tiltalte 6 satte alle fakturaer vedrørende Virksomhed A/S 1 til betaling

i netbank, hvor vidnet godkendte dem. Han modtog 150-200 fakturaer om dagen fra alle sine

virksomheder. Når han havde godkendt en faktura, gav han den til Tiltalte 6. Det gjaldt også

fakturaerne fra vikarbureauerne. Han skrev ikke noget på fakturaerne, når han havde

godkendt dem. Tiltalte 6 satte også fakturaer vedrørende Virksomhed 1 til betaling. Tiltalte 6

var ikke involveret i betalingen af fakturaer fra vidnets øvrige virksomheder. Tiltalte 6

ringede sommetider og spurgte til fakturaer, som vidnet havde lagt til Tiltalte 6. Den

computer, som Tiltalte 6 brugte, blev også anvendt af andre ansatte. I den periode, hvor

Tiltalte 6 ikke arbejdede hos Virksomhed A/S 1, satte vidnet selv fakturaerne til betaling i

netbank.

Vidne 45, som blev kaldt ”Kaldenavn 2” , skulle udføre nogle arbejder for vidnet som

afbetaling på en gæld, som Vidne 45 havde til ham, og som stammede fra en retssag

vedrørende et byggeri. Vidnet tror, at Retten i Lyngby har noget om det. Der blev oprettet et

gældsbrev mellem dem. Vidne 45 kunne ikke selv udstede fakturaer, hvorfor vidnet bad

Person 17 udstede fakturaerne for det arbejde, som Vidne 45 udførte. Senere bad vidnet også

Tiltalte 6 om at udfærdige et par fakturaer for Vidne 45's arbejde. Vidnet betalte nogle gange

regninger for Vidne 45, da Vidne 45 ikke havde nogen penge. Betalingerne for reparation af

en bil og betaling af skat, som Tiltalte 6 foretog for Vidne 45, var noget, vidnet instruerede

Tiltalte 6 om at gøre.

Nogle af arbejderne, som Virksomhed IVS skulle udføre for vidnets virksomheder, blev ikke

udført, fordi indehaveren af Virksomhed IVS, Vidne 6, havde dårligt helbred. Vidnet havde

dog ofte allerede modtaget fakturaen for det fulde arbejde, og der blev så udfærdiget en

kreditnota på Tiltalte 6's computer.



/

- 13 -

Han kan ikke finde ud af at skrive på computer, og derfor fik han ofte Tiltalte 6 til at skrive

mails mv. for sig.

Fakturaer, som han betalte kontant, skrev han normalt ”kontant” på. Han lagde dem derefter

til Tiltalte 6, så de kunne blive bogført, eller han bogførte dem selv.

Vedrørende gældsbrevet af 30. december 2012 på 218.000 kr. mellem Virksomhed ApS 16

og Tiltalte 6 har vidnet forklaret, at han ikke modtog nogen penge fra Tiltalte 6, men gælden

er formentlig opstået ved, at Tiltalte 6 har handlet på sit eget kort. Det var bare et dokument,

de oprettede. Han husker ikke, om Tiltalte 6 skrev gældsbrevet under.

Tiltalte 6 blev alene indsat som direktør i virksomheden Virksomhed ApS 12 for, at

virksomheden kunne opnå en alkoholbevilling. Tiltalte 6 modtog ikke nogen løn for at være

direktør i virksomheden.

Vidnet uskiftede på et tidspunkt stolene på Virksomhed 1. De stole, han indkøbte, var både

til Virksomhed 1 og til Virksomhed A/S 1.

Vedrørende faktura nr. 1249 af 10. juni 2013 på 412.250 kr. fra Virksomhed S.M.B.A. 2 til

Virksomhed 1 sammenholdt med gældsbrev af 14. november 2013 mellem Vidne 45 og

Virksomhed ApS 29 har vidnet forklaret, at arbejdet var udført før juni 2013. Det lå allerede

i juni 2013 fast, at Vidne 45 skyldte vidnet penge, og at der var en indforstået aftale mellem

dem om, at gælden skulle afdrages ved, at Vidne 45 udførte arbejde for ham. Det må bero på

sjusk fra hans revisor, Vidne 2's side, at gældsbrevet ikke er medtaget i nogen af Virksomhed

ApS 29's årsrapporter. Vidnet gennemså ikke årsrapporterne, inden han underskrev dem.

Det var vidnet, der besluttede at indsætte Tiltalte 3 som direktør i Virksomhed A/S 1. Vidnet

har også indsat andre personer som direktører i sine virksomheder uden at involvere dem.

Tiltalte 3 modtog løn for sit arbejde i Virksomhed 6, men modtog ikke nogen løn for at stå

som direktør i Virksomhed A/S 1.

I perioden 2014-2016 var der omkring 30-40 medarbejdere ansat i Virksomhed A/S 1. Det

var Tiltalte 6 og senere Vidne 1, der stod for ansættelserne. Vidnet stod selv for opsigelsen af

medarbejdere. Tiltalte 6 stod for at forhandle løn med de ansatte. Det var vidnet, Tiltalte 6 og



/

- 14 -

Vidne 1, der havde kontakten til vareleverandørerne. Rengøringen i Virksomhed A/S 1 blev

udført af et eksternt rengøringsfirma. Virksomhed A/S 1 blev drevet fra lejede lokaler, og det

var normalt Tiltalte 6, der havde kontakten til udlejeren, og nogle gange vidnet selv. Det var

revisionsfirmaet Virksomhed ApS 38, som stod for al bogføringen i Virksomhed A/S 1. Det

var også revisor, der stod for deres momsangivelser. Inden de gik over til at anvende

vikarbureauer, var det også Virksomhed ApS 38, der stod for lønkørsler og indberetning af

A-skat. Det var vidnet og Tiltalte 6, der havde kontakten til Skat vedrørende Virksomhed

A/S 1. Tiltalte 3 var ikke involveret i nogen af disse ting og havde intet at gøre med driften i

Virksomhed A/S 1. Tiltalte 3 har et par gange sat fakturaer vedrørende Virksomhed A/S 1 til

betaling i netbank. Det var fakturaer, som vidnet havde godkendt.

Vidnet stillede et kontor til rådighed for Tiltalte 3 i Virksomhed A/S 1's kælder, men Tiltalte

3 kom der sjældent. Der var et par andre managere fra Virksomhed 6, som også havde kontor

i kælderen, og som Tiltalte 3 talte med, når han var der. Vidnet skældte tit Tiltalte 3 ud, fordi

han ikke lavede noget.

Hver Virksomhed 6-restaurant har fire managere. Det er dem, der er daglige ledere. Der

møder to ind om morgenen og to ind om aftenen. De skal bl.a. sørge for, at medarbejderne

møder ind, som de skal, og at leveringerne til restauranten er kommet. De er ikke involveret

i restauranternes momsangivelser eller indbetaling af skat for de ansatte. Det tog vidnet sig

af. Det var heller ikke noget, Tiltalte 3 var involveret i.

Han har mistet sin søn på grund af denne sag. Tiltalte 3 har ikke haft noget at gøre med det,

der er sket. Det var ham, der lokkede Tiltalte 3 med, at Tiltalte 3 kunne blive direktør.

Vidne 1 har vedrørende gengivelsen af sin forklaring for byretten i retsbogen af 6. maj 2020,

side 18, 3. afsnit, præciseret, at han har set Vidne 45 et par gange.

Vidnet har forklaret bl.a., at han i forhold til Tiltalte 1's andre virksomheder end Virksomhed

A/S 1 sommetider hjalp med noget papirarbejde og på den måde var en slags konsulent for

Tiltalte 1. Det var f.eks. i forhold til Virksomhed 3 i Roskilde. I en periode fungerede vidnet

også som direktør for Virksomhed ApS 24. Det var dog ikke noget, han fik særskilt løn for.

Tiltalte 1 var meget autoritær, og man indgik ikke i en dialog med ham. Man var derimod

nødt til at gøre, som Tiltalte 1 sagde, hvis man ville arbejde for ham. Sådan var Tiltalte 1



/

over for alle sine ansatte. Vidnet ved ikke, om Tiltalte 1 også var sådan over for Tiltalte 2,

Vidne 7



/

- 15 -

og Vidne 47. De gange, hvor vidnet har mødt Tiltalte 2, har der ikke været andre til stede.

Tiltalte 6 var ikke revisor og forestod ikke bogføringen, men han kontrollerede indkøb og

tjekkede forskellige ting i Flexibox. Det var også Tiltalte 6, der tog sig af klager. Flexibox

genererede en dagsrapport, som Tiltalte 6 ofte gennemgik sammen med vidnet.

Alle regninger vedrørende leveringer til køkkenet skulle kontrolleres og godkendes af

Tiltalte 1. Tiltalte 1 besluttede også, om de skulle fortsætte med at anvende en bestemt

leverandør. Vidnet er sikker på, at Tiltalte 1 kontrollerede alle indkøb mv. i Virksomhed A/S

1.

Vidnet havde ansvaret for personalet i køkkenet og restauranten og bestemte, hvornår

personalet skulle møde, og hvilke opgaver de skulle udføre. Tiltalte 6 var ansvarlig for

kontorpersonalet. Der var en tredje supervisor, som havde ansvaret for personalet i

bowlinghallen.

Vidnet fik ikke nogen forklaring på, hvorfor Virksomhed A/S 1 på et tidspunkt begyndte at

anvende vikarbureauer i stedet for selv at have medarbejderne ansat. Det var ikke en

beslutning, som Tiltalte 1 drøftede med vidnet eller Tiltalte 6. Vidnet vidste dog godt, at det

var på grund af, at der var store problemer med 3F. Efter de gik over til at benytte

vikarbureauer, blev det meget sværere at få vagtplanen til at gå op. Det skyldtes, at vidnet

ikke længere vidste, hvor mange timer den enkelte medarbejder skulle arbejde, eller hvad

vedkommende skulle have i løn. Det var derfor vidnet begyndte at føre et regneark over

medarbejderne.

Når vidnet modtog en faktura, gav han den til Tiltalte 6. Det var Tiltalte 1, der betalte

fakturaerne. En del af deres leverandører blev betalt via PBS. Når vidnet havde givet en

faktura videre til Tiltalte 6, hørte vidnet ikke mere til den. Han vidste derfor ikke, om

fakturaen blev betalt eller ej. Det var ikke hans område.

Vidne 45 åbnede på et tidspunkt kloakken i køkkenet for vidnet. Vidne 45 var gammel og

syg, og en dag hørte vidnet, at han var død. Vidne 45 var altid sammen med Tiltalte 1. Vidne

45 havde også sommetider nogle håndværkere med sig. Vidnet har set Vidne 45 udføre

arbejde ude på Virksomhed A/S 1's parkeringsplads. Derudover har Tiltalte 1 fortalt vidnet,

at Vidne 45 også har udført noget flise- og malerarbejde for Tiltalte 1, men vidnet kender

ikke det nærmere omfang af dette arbejde. Han husker ikke, hvornår det var, han så Vidne 45

i Virksomhed A/S 1, men det var før ransagningen i marts 2016.



/

- 16 -

Hvis der opstod spørgsmål vedrørende vidnets ansættelsesforhold, drøftede han det med

Tiltalte 1, da det var Tiltalte 1, der var chefen.

Tiltalte 3 er ikke en, vidnet havde noget særligt forhold til. Han vidste, at Tiltalte 3 arbejdede

i Virksomhed 6, fordi Tiltalte 1 havde fortalt vidnet dette. Han har mødt Tiltalte 3 nogle

gange i Virksomhed A/S 1, når Tiltalte 3 kom for at tale med Tiltalte 1.

Vidnet kom i Virksomhed 12 hver dag og havde ansvaret for caféen, når Tiltalte 1 ikke selv

var der. Det var altid Tiltalte 1, som vidnet kontaktede, hvis der var noget med Virksomhed

12. Han har aldrig mødt Tiltalte 3 i Virksomhed 12.

Vidne 36 har forklaret bl.a., at både flytningen af Virksomhed 6 og projektet i Bella Centeret

fremgik af den aktivitetsbeskrivelse for Virksomhed ApS 17, som Tiltalte 8 sendte til vidnet.

Vidnet interesserede sig kun for de fakturaer, som var udstedt af Virksomhed ApS 33. Vidnet

var derfor ikke interesseret i at deltage i et møde i Bella Centeret, som Tiltalte 8 tilbød.

Fakturaerne vedr. LED-udstyret var også udstedt af Virksomhed ApS 33.

Tiltalte 8 sendte betalingsdokumentation i form af dags dato-kvitteringer. Dags dato-

kvitteringen af 5. februar 2013 lydende på 200.000 kr. og dags dato-kvitteringen af 18.

februar 2013 lydende på 150.000 kr. har vidnet set.

Vidnet husker ikke, om Tiltalte 8 havde svært ved at forstå, hvorfor han ikke kunne få det

angivne momsfradrag.

Vidne 44 mødte flere gange uanmeldt op hos SKAT for at tale med vidnet. Vidnet havde den

opfattelse, at Vidne 44 også repræsenterede Tiltalte 8 og Virksomhed ApS 17. Det må være

måden, som Vidne 44 optrådte på, der gjorde, at vidnet fik den opfattelse, og Vidne 44 var

også bekendt med forholdene. Vidnet vidste, at Tiltalte 8 kendte Vidne 44. Vidnet bad ikke

om nærmere dokumentation for fuldmagtsforholdet. Det var vidnets opfattelse, at Vidne 44

var en fupmager.



/

- 17 -

Vidnet sad udelukkende med momssager. I den afdeling tog de ikke ud og kontrollerede, om

der var realitet i et projekt. Vidnet kunne godt have anmodet en anden afdeling i SKAT om at

undersøge, om der var realitet i Virksomhed 6-projektet, men det gjorde han ikke. Han

fokuserede kun på momsdelen. Der blev aldrig truffet en afgørelse vedrørende Virksomhed

ApS 17, fordi de i SKAT på det pågældende tidspunkt var usikre på, hvordan momslovens

regler om, at en køber i visse situationer hæfter solidarisk med sælger for afregning af

moms, skulle anvendes i praksis.

Vidne 59 har forklaret bl.a., at Tiltalte 8 var sikker på, at alt var i orden, når han havde sikret

sig dags dato-kvitteringer for betalingerne til Virksomhed ApS 33. Vidnet opfattede helt

klart, at Tiltalte 8 ikke var klar over, at der ikke måtte ske kontantbetaling af så store beløb.

Vidnet havde på et tidspunkt en kort telefonsamtale med Vidne 44. Vidne 44 benægtede

ikke, at han havde noget med Virksomhed ApS 33 at gøre, og hun tænkte ikke, at Vidne 44

ikke var bekendt med, hvad der foregik, eller at han ikke repræsenterede Virksomhed ApS

33. Vidne 44 forsøgte dog at svare uden om på nogle af vidnets spørgsmål. Vidnet mener, at

hun præsenterede problemerne med fakturaerne over for Vidne 44. Vidne 44 gav udtryk for,

at han gerne ville hjælpe. De talte om, at Vidne 44 skulle tale med SKAT om sagen. Vidne

44 bad hende sende hendes spørgsmål til ham på en mail, hvilket hun efterfølgende gjorde.

Det var helt klart for vidnet, at Vidne 44 ikke ville hænges op på noget.

Vidnet mener, at Tiltalte 8 ikke kunne have gjort mere for at sikre sig, at Virksomhed ApS 33

havde rent mel i posen. Hun mener desuden, at Tiltalte 8 har gjort, hvad han kunne for at

give SKAT det materiale, som SKAT har efterspurgt.

Vidne 60 har forklaret bl.a., at han har været ansat i Virksomhed A/S 1 siden september

2013. Han er marketingsansvarlig. Han blev ansat af Tiltalte 1, lige da Tiltalte 1 havde

overtaget Virksomhed A/S 1. Tiltalte 6 var med til ansættelsen. Tiltalte 1 var ejer af

Virksomhed A/S 1, og Tiltalte 6 stod for den daglige drift.

Vedrørende den omhandlede periode 2013-2016 har vidnet forklaret, at Tiltalte 6 var hans

nærmeste leder. Vidnets arbejdsplads var i det samme kontor i Virksomhed A/S 1's kælder,

hvor Tiltalte 6 også sad. Deres borde stod tæt på hinanden.



/

- 18 -

Tiltalte 6 stoppede hos Virksomhed A/S 1 i en periode på ca. seks måneder, men vidnet

husker ikke, hvornår det var. Vidnet mener ikke, at Tiltalte 6 var sygemeldt i forbindelse

med politiets ransagning i 2016.

De anvendte et bookingsystem udviklet til bowlinghaller. Man skulle have en særlig licens

på sin computer for at kunne tilgå systemet. Vidnet og Tiltalte 6 havde adgang til systemet,

men det var ikke alle medarbejdere, der havde det.

Det var primært Tiltalte 6, der benyttede den computer, som stod på Tiltalte 6's skrivebord,

men i perioder, hvor Tiltalte 6 ikke var der, kunne der godt være andre, som benyttede den.

Det kan godt passe, at der enten ikke skulle bruges kodeord for at benytte computeren, eller

at kodeordet stod på en gul seddel, der sad på skærmen.

Person 17 var ansat hos Virksomhed ApS 38, men vidnet kendte ikke hendes præcise

funktion. Han så hende kun meget sjældent.

Større bestillinger foretog de hos deres faste leverandører. Småindkøb foretog de ofte selv.

Det var normalt vidnet og Tiltalte 6, der foretog småindkøb, men en gang imellem kunne det

også være Vidne 1 og Vidne 12. Det var Tiltalte 6, der stod for at refunderede en ansats

udlæg til indkøb, da Tiltalte 6 havde adgang til byttepengene. Man afleverede fakturaen til

Tiltalte 6, som så vistnok lagde den i regnskabet.

Vidnet er ikke bekendt med, hvordan papirgangen præcist var hos Virksomhed A/S 1, men

han går ud fra, at fakturaer og øvrige bilag blev samlet sammen for en måned ad gangen og

så afleveret til revisoren.

Vidne 45 var en håndværker med relation til Tiltalte 1, som jævnligt kom og foretog

forskellige renoveringsarbejder. Vidne 45 byggede bl.a. et redskabsskur på Virksomhed A/S

1's parkeringsplads og udførte noget malerarbejde, bl.a. i restauranten. Vidnet er ikke

bekendt med, at Vidne 45 har udført reparation af taget eller el-arbejde. Vidnet kan huske, at

han en gang har set Vidne 45 have et par hjælpere med. Han ved ikke, hvordan afregningen

med Vidne 45 foregik.



/

- 19 -

Tiltalte 1 kom dagligt i Virksomhed A/S 1 og talte med både vidnet, Tiltalte 6 og Vidne 1.

Tiltalte 1 bad sommetider vidnet om at printe noget eller om at få udarbejdet noget

materiale. Vidnet har også en gang imellem skrevet en mail for Tiltalte 1. Tiltalte 1 var en

hård chef og var meget dominerende. Det var Tiltalte 1, der bestemte, hvis der skulle

foretages større indkøb eller investeringer.

Vidne 11 siger umiddelbart ikke vidnet noget, men han kan godt huske, at der kort efter, at

Tiltalte 1 overtog Virksomhed A/S 1, var en sag med en medarbejder, som kom tilbage fra

barsel. Vidnet mener, at det var Tiltalte 6, der håndterede sagen i begyndelsen, men Tiltalte 1

der afsluttede den.

Vidnet kan ikke huske, om han selv har været ansat i et vikarbureau, men han kan huske, at

han på et tidspunkt begyndte at modtage sine lønsedler fra en anden virksomhed end

Virksomhed A/S 1. Han fik aldrig nogen forklaring på, hvad det skyldtes, og tænkte ikke

nærmere over det. Han har nok bare tænkt, at Virksomhed A/S 1 var begyndt at anvende et

andet firma til at håndtere lønudbetalingen. Vidnet husker ikke, om han også underskrev en

ny ansættelseskontrakt. Navnene Vidne 47 og Vidne 7 siger ham ikke noget. Han har måske

mødt en, der hed Tiltalte 2 en enkelt gang. Hvis der opstod spørgsmål vedrørende vidnets

løn, gik vidnet til Tiltalte 6.

Vidnet har aldrig oprettet fakturaer.

Tiltalte 3 kom en gang imellem i Virksomhed A/S 1 og blev på et tidspunkt direktør for

Virksomhed A/S 1. Det medførte dog ikke nogen ændringer i den daglige drift. Tiltalte 3

kom kun i Virksomhed A/S 1 2-6 gange om måneden. Vidnet ved ikke, hvad Tiltalte 3

foretog sig, når han var der.

Vidne 57 har forklaret bl.a., at han var ansat på Virksomhed 1 som receptionschef frem til

2019. Han var også ansat i perioden 2013-2016. Vidnet tog sig af vagtplanlægning,

reklamationer og dækkede ind ved sygdom. Han stod ikke for at tage imod håndværkere, der

skulle udføre arbejde på bygningen.

På et tidspunkt havde de et utæt loft på 4. sal, hvor der var mødelokaler. Vidne 45 udførte

noget tætning af taget. Vidne 45 havde som regel en makker med sig. Det arbejde, som

Vidne 45 havde udført på taget, viste sig imidlertid ikke at være godt nok og måtte laves om

af et andet firma. Vidne 45 udførte også noget arbejde på et



/

- 20 -

indgangsparti til hotellet. Han malede også søjlerne i parkeringskælderen og nogle af

værelserne. Der var også andre håndværkere end Vidne 45, der gik og malede. Vidnet går ud

fra, at det var Tiltalte 1, som rekvirerede håndværkerne. Der var på et tidspunkt også

problemer med fugtskader på nogle værelser på 3. sal. Vidnet ved ikke, hvem der udførte

udbedringerne heraf. Det var noget Tiltalte 6 tog sig af.

Vidnet og Tiltalte 6 var på et tidspunkt ude at hente nye lænestole til hotellet. De hentede

lænestolene på Hotel Palace, hvor vidnet tidligere havde arbejdet.

Vidnet foretog ikke selv indkøb til hotellet bortset fra øl til receptionen og nogle

rengøringsartikler. Han har dog nogle gange været i Bilka sammen med Tiltalte 6 for at købe

ting til hotellet. Det var Tiltalte 6, der betalte.

De havde en bogholder, der hed Person 86, som tog sig af bogføringen.

Tiltalte 1 blandede sig ikke i vidnets arbejde, og vidnet så ham ikke så tit på hotellet. Vidnet

opfattede Tiltalte 1 som venlig og imødekommende. Tiltalte 1 talte mest med Tiltalte 6. Det

var vidnets indtryk, at Tiltalte 1 værdsatte at høre Tiltalte 6's mening om tingene. Tiltalte 6

var fortsat vidnets chef, efter Tiltalte 6 flyttede ned i kælderen under Virksomhed A/S 1.

Vidnet var ikke på noget tidspunkt ansat i et vikarbureau. Det var Tiltalte 1, der var vidnets

arbejdsgiver i hele den periode, hvor Tiltalte 1 havde hotellet. Hotellet blev ikke forpagtet

ud. Foreholdt summarisk oversigt fra SKAT over ansatte i Virksomhed 1 i indkomståret

2015, hvoraf fremgår, at der var fire ansatte, har vidnet forklaret, at det undrer ham, at der

ikke fremgår flere ansatte. Der mangler mindst tre stuepiger og fire til fem receptionister,

ligesom det undrer ham, at han ikke selv fremgår af oversigten.

Navnene Vidne 4, Vidne 5 og Vidne 7 siger ham ikke noget.

Vidne 8 har forklaret bl.a., at nogle af de 15 hovedselskaber fortsat eksisterer, men er blevet

overdraget til nye ejere. Så vidt vidnet kan se, er Tiltalte 1 i dag udtrådt af samtlige

selskaber.



/

- 21 -

Når han i byretten forklarede, at fakturaerne fra underleverandørerne nogle gange havde et

påfaldende mangelfuldt indhold, drejede det sig typisk om, at der manglede en nærmere

specifikation af, hvad der var levereret og hvor. Fakturaerne indeholdt typisk blot et

uspecificeret, samlet timetal. Det vil også være påfaldende, hvis en faktura angiver et

kontonummer tilhørende en helt anden virksomhed, eller hvis der ikke angives noget

kontonummer til betaling. I perioden 2013-2016 gjaldt der – som nu – krav om, at fakturaer

over en vis størrelse skulle betales ved bankoverførsel og ikke måtte betales kontant.

Vidnet bad politiet om at indhente den manglende bogføring i hovedselskaberne. Politiet

oplyste efterfølgende, at de ikke kunne skaffe materialet. Han har ikke rettet henvendelse

direkte til selskaberne om den manglende bogføring. Alle afgørelserne vedrørende

hovedselskaberne er blevet påklaget til Landsskatteretten. Vidnet ved ikke, om selskaberne i

den forbindelse har indleveret supplerede bogføringsmateriale. Hvis der indleveres

supplerende materiale i forbindelse med en klagesag, vil materialet normalt blive sendt til

udtalelse hos den skattemyndighed, der har truffet den påklagede afgørelse. Vidnet er ikke

blevet anmodet om supplerende udtalelser i anledning af klagesagerne. Vidnet kender ikke

status i klagesagerne.

Vidnet har alene forholdt sig til det materiale, han modtog fra politiet. Politiet oplyste, at der

var talte om fiktive fakturaer, hvilket han har lagt til grund. Han har ikke været ude og

foretage yderligere kontrol af realiteten af de ydelser, der er angivet i fakturaerne.

Ved de fakturaer, hvor der ikke fremgik nogen kommission, fratrak vidnet skønsmæssigt en

kommission på 15 pct., der således ikke er anset for at vedrøre betaling af løn. Det var ud fra

et forsigtighedsprincip af hensyn til hovedselskaberne.

På baggrund af de konkrete omstændigheder i sagerne er SKAT enig i politiets opfattelse af,

at anvendelsen af vikarbureauerne var et setup, der bl.a. havde til formål af unddrage

statskassen A-skat og AM-bidrag. Han husker ikke, hvilken kontrol SKAT udførte for at

sikre denne konklusion. Som vidnet husker det, var der i hele perioden, hvor der blev

anvendt vikarbureauer, stadig nogle ansatte tilbage i alle hovedselskaberne. Han husker ikke,

om der var perioder, hvor et eller flere af hovedselskaberne ikke indbetalte A-skat og AM-

bidrag.



/

- 22 -

Adspurgt af advokat Camilla Rønne forklarede vidnet, at ved en eventuel

uoverensstemmelse mellem oplysningerne i en persons årsopgørelse og oplysningerne i R75-

meddelelsen vil man normalt kunne lægge oplysningerne i årsopgørelsen til grund.

Personlige oplysninger

Tiltalte 3 er efter byrettens dom straffet ved udenretlig vedtagelse den 23. marts 2022 af

bøde på 2.500 kr. og betinget frakendelse af førerretten for overtrædelse af færdselsloven.

Tiltalte har om sine personlige forhold forklaret bl.a., at disse har ændret sig væsentligt siden

personundersøgelsen. Han har mistet sit job som direktør. De seneste otte måneder har han

haft et fuldtidsjob som lastbilchauffør. Han bor fortsat sammen med sin hustru og børn, men

ægteskabet går ikke så godt. Deres økonomi er meget presset på grund af sagen, og han har

måttet sælge en del af sine personlige ejendele. Han har helt brudt kontakten til sin far, som

følge af sagen. Tiltalte 1 ser heller ikke sine børnebørn. Tiltalte er fortsat indstillet på at

udføre samfundstjeneste.

Tiltalte 8 har om sine personlige forhold forklaret bl.a., at han fortsat bor i By 4 sammen

med sin hustru og deres to børn. Hans planer om at flytte på landet må vente, til børnene er

flyttet hjemmefra. Han ejer et stilladsfirma med seks til otte ansatte, hvor også han selv og

hustruen arbejder. Derudover har han et ingeniørfirma, som han startede i 2016, der udvikler

sensorer og højteknologiske produkter. Ingeniørfirmaet har opnået støtte fra

Innovationsfonden. Hans helbred er godt, og han er fortsat indstillet på at udføre

samfundstjeneste.

Tiltalte 6 har om sine personlige forhold forklaret bl.a., at de sidste to år har været et helvede

på grund af sagen. Han er i dag sygemeldt og har været det siden december 2021. Han har

bl.a. problemer med at sove. Det hele er meget usikkert, både hvad angår hans job og hans

økonomi. Han bor fortsat alene i egen lejlighed. Han har trukket sig socialt på grund af

sagen. Han har ikke længere noget forhold til Tiltalte 1. Dengang han arbejdede for Tiltalte

1, forsøgte tiltalte blot at hjælpe Tiltalte 1. I dag kan tiltalte godt se, at nogle af de ting, der

er foregået, har været helt galt. Han er fortsat indstillet på at udføre samfundstjeneste.

Landsrettens begrundelse og resultat



/

- 23 -

Skyldspørgsmålet

Fakturaerne fra Virksomhed ApS 1, Virksomhed ApS 2, Virksomhed ApS 3 og Virksomhed

ApS 57

Også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de af byretten anførte grunde, at

medarbejderne, som udførte de arbejdsopgaver, der er omfattet af de omhandlede fakturaer

fra ovenstående vikarbureauer, reelt har været ansat i de hovedselskaber, som fakturaerne

blev udstedt til, og at fakturaerne derfor er fiktive og uden realitet.

Fakturaerne fra Virksomhed ApS 5, Virksomhed ApS 6 og Virksomhed ApS 7

Også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de af byretten anførte grunde, at de

omhandlede fakturaer udstedt af disse tre selskaber vedrørende levering af arbejdskraft og

varer er fiktive og uden realitet.

Fakturaerne fra Virksomhed ApS 9, Virksomhed IVS, Virksomhed ApS 8, Virksomhed ApS

10 og Virksomhed S.M.B.A. 2

Også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de af byretten anførte grunde, at de

konkrete fakturaer fra disse selskaber, som indgår i ankesagen er fiktive og uden realitet.

Tiltalte 3

Forhold 1

Af de grunde, der er anført af byretten, finder landsretten det bevist, at Tiltalte 3 aktivt deltog

i ledelsen af Virksomhed A/S 1. Landsretten tiltræder endvidere af de samme grunde, at det

er bevist, at Tiltalte 3 havde viden om de fiktive fakturaer vedrørende mandskabsudlejning,

som blev udstedt til Virksomhed A/S 1, samt om anvendelsen af fakturaerne til at uddrage

det offentlige moms.

Henset til, at Tiltalte 3 blev registreret som bestyrelsesmedlem i august 2013 og

efterfølgende som direktør i september 2014, samt at han havde kontor i Virksomhed A/S 1 i

hele perioden, finder landsretten det ubetænkeligt at lægge til grund, at han har deltaget

aktivt i ledelsen af Virksomhed A/S 1 i hele gerningsperioden.

Landsretten tiltræder derfor, at Tiltalte 3 er skyldig i forhold 1 a og 1 c i samme omfang som

anført af byretten.

Forhold 5, 8, 9, 11 og 12



/

- 24 -

Af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder landsretten, at Tiltalte 3 i de relevante

gerningsperioder havde en ledende og central rolle i forhold til driften af Virksomhed 6-

restauranterne, og at Tiltalte 3 fuldt ud var bekendt med de fiktive fakturaer vedrørende

mandskabsudlejning samt disse fakturaers anvendelse. Landsretten har herved også lagt

vægt på, at det af mailkorrespondancen fra november og december 2015 mellem Tiltalte 3

og Virksomhed ApS 1 fremgår, at Tiltalte 3 var klar over, at det ikke var Vidne 47, men

derimod en person ved Navn 10” , som han korresponderede med, og som han kendte.

Landsretten finder det ubetænkeligt at lægge til grund, at personen ”Navn 10” var Tiltalte 2.

Landsretten tiltræder endvidere af de af byretten anførte grunde, at Tiltalte 3 tillige er fundet

skyldig i den del af forholdene, der vedrører fiktive fakturaer angående varer og

tjenesteydelser.

Forhold 13

Det fremgår, at Tiltalte 3 var registreret som direktør for Virksomhed ApS 24 i perioden 21.

juni 2012 til 16. september 2016. Uanset at der ikke foreligger oplysninger, som på nærmere

vis forbinder Tiltalte 3 med driften af dette selskab, finder landsretten, at Tiltalte 3 som

direktør for selskabet – henset til sit kendskab til udstedelsen og anvendelsen af fiktive

fakturer i forbindelse med andre selskaber, som ligeledes var kontrolleret af Tiltalte 1 – må

have indset muligheden for, at der blev udstedt og gjort brug af falske fakturaer vedrørende i

hvert fald mandskabsudlejning med henblik på at unddrage det offentlige moms, A-skat og

AM-bidrag. Landsretten finder endvidere, at Tiltalte 3 forholdt sig accepterende hertil i det

tilfælde, at det skulle blive en realitet.

Landsretten finder herefter Tiltalte 3 skyldig i forhold 13 a for et beløb på 186.901 kr.

svarende til momsen fra fakturaerne om mandskabsudlejning. Han findes endvidere skyldig i

forhold 13 c.

Tiltalte 8

Forhold 5 c

Også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de grunde, som er anført af byretten,

at de to fakturaer udstedt af Virksomhed ApS 17 til Virksomhed ApS 16 er fiktive, og at

udstedelsen har haft til formål, at Virksomhed ApS 16 kunne opnå et uberettiget

momsfradrag.



/

- 25 -

Det forhold, at Virksomhed ApS 17 i samme periode indkøbte diverse LED-udstyr via

Virksomhed ApS 33 til brug for forskellige projekter, kan ikke føre til en anden vurdering.

Landsretten tiltræder endvidere, at Tiltalte 8 som direktør for Virksomhed ApS 17 og efter

hans rolle i selskabet er fundet skyldig i den principale påstand for et beløb på 295.000 kr. I

overensstemmelse med anklagemyndighedens påstand findes forholdet alene omfattet af

momslovgivningen.

Tiltalte 6

Forhold 1 og 7

Landsretten tiltræder af de af byretten anførte grunde, at Tiltalte 6 havde en central

ledelsesmæssig rolle i forhold til den daglige drift af Virksomhed A/S 1 og Virksomhed 1 i

de pågældende gerningsperioder, og at Tiltalte 6 var fuldt ud bekendt med, at der blev

udarbejdet og anvendt fiktive fakturaer vedrørende varer og håndværkerydelser samt

mandskabsudlejning til Virksomhed A/S 1 og Virksomhed 1, samt at han havde forsæt til, at

det offentlige blev unddraget moms ved angivelsen af de urigtige oplysninger.

Der er for landsretten fremlagt en forpagtningskontrakt, hvoraf det fremgår, at Tiltalte 1 pr.

1. januar 2015 bortforpagter Virksomhed 1 til ”Virksomhed ApS 60 eller ordre” .

Forpagtningskontrakten er ikke underskrevet, og der foreligger i øvrigt ingen oplysninger

om, at der i den del af gerningsperioden, som ligger efter 1. januar 2015, skulle være sket

nogen ændring i Tiltalte 6's eller Tiltalte 1's funktioner og rolle i forhold til driften af

Virksomhed 1. Landsretten har derfor ikke tillagt forpagtningskontrakten nogen betydning

for skyldvurderingen i forhold til Tiltalte 6.

Landsretten tiltræder endvidere af de af byretten anførte grunde, at det forhold, at Tiltalte 6 i

en periode på ca. 6 måneder i 2015 ses formelt at være fratrådt sin stilling hos Virksomhed

A/S 1, ikke kan tillægges nogen betydning.

Landsretten tiltræder derfor, at Tiltalte 6 er fundet skyldig i forhold 1 og 7 i samme omfang

som anført af byretten.

Forhold 2



/

- 26 -

Landsretten tiltræder af de af byretten anførte grunde, at Tiltalte 6 må have indset

muligheden for, at der blev udstedt og gjort brug af falske fakturaer vedrørende varer,

håndværkerydelser og mandskabsudlejning med henblik på at uddrage det offentlige moms –

og for så vidt angår lønudbetalinger, at der ikke ville blive afregnet A-Skat og AM-bidrag –

og at han forholdt sig accepterende hertil i det tilfælde, at det skulle blive en realitet.

Det tiltrædes derfor, at Tiltalte 6 er fundet skyldig i forhold 2 a og 2 c.

Sanktionsfastsættelsen

Tiltalte 3 er fundet skyldig i moms- og skatteunddragelse for 5.589.420 kr. Landsretten

finder, at længden af den idømte tillægsstraf henset til beløbets størrelse bør forhøjes til

fængsel i 1 år og 6 måneder. Henset til den lange sagsbehandlingstid, herunder at sagen ikke

har været fremmet hos politiet og anklagemyndigheden i en periode på minimum ét år,

finder landsretten, at fuldbyrdelsen af 1 år og 2 måneder af straffen udsættes på vilkår som

nedenfor bestemt. Straffen fastsættes i øvrigt i medfør af de bestemmelser, som er anført af

byretten.

Den idømte tillægsbøde forhøjes til 5.575.000 kr. Landsretten finder, at der efter det

fremkomne om tiltaltes rolle og sagens karakter i øvrigt ikke er grundlag for at fravige

normalstørrelsen for bøder i denne type sager.

Den idømte rettighedsfrakendelse samt længden heraf tiltrædes.

Tiltalte 8 er fundet skyldig i momsunddragelse for et beløb på 295.000 kr. Landsretten

finder henset hertil, at straffen bør nedsættes til fængsel i 40 dage. Henset til den lange

sagsbehandlingstid, herunder at sagen ikke har været fremmet hos politiet og

anklagemyndigheden i en periode på minimum ét år, finder landsretten, at straffen bør gøres

betinget alene med et vilkår om, at tiltalte ikke begår strafbart forhold i prøvetiden som

fastsat nedenfor. Straffen fastsættes i medfør af momslovens § 81, stk. 4, jf.

straffelovens § 56.

Den idømte tillægsbøde tiltrædes.

*Berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221, den 6. maj 2022.



/

- 27 -

Som følge af ovenstående skal statskassen betale sagens omkostninger for landsretten. Der

findes ikke grundlag for at nedsætte den andel af sagsomkostningerne for byretten, som

Tiltalte 8 er blevet pålagt ved dommen.

Tiltalte 6 er fundet skyldig i moms- og skatteunddragelse for 4.607.971 kr. Landsretten

finder, at længden af den idømte tillægsstraf er passende og tiltræder, at 1 år af straffen gøres

betinget med vilkår som sket. Der er herved lagt vægt på de samme forhold vedrørende

sagsbehandlingstiden, som er anført ovenfor.

Det tiltrædes endvidere, at tillægsbøden er fastsat som sket. Landsretten finder, at der efter

det fremkomne om tiltaltes rolle og sagens karakter i øvrigt ikke er grundlag for at fravige

normalstørrelsen for bøder i denne type sager.

Den idømte rettighedsfrakendelse samt længden heraf tiltrædes.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte 3, Tiltalte 8 og Tiltalte 6 stadfæstes med følgende

ændringer:

Straffen for Tiltalte 3 forhøjes til en tillægsstraf af fængsel i 1 år og 6 måneder.

Fuldbyrdelsen af 1 år og 2 måneder af straffen udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2

år på vilkår,

at tiltalte i prøvetiden ikke begår strafbart forhold.

Tillægsbøden til Tiltalte 3 forhøjes til 5.575.000 kr. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60

dage.

Straffen for Tiltalte 8 nedsættes til fængsel i 40 dage.

Fuldbyrdelsen af straffen udsættes og bortfalder efter en prøvetid på 2 år på vilkår, at tiltalte

i prøvetiden ikke begår strafbart forhold.



/

- 28 -

De Tiltalte 3 og Tiltalte 6 skal hver især betale sagens omkostninger for landsretten, dog

således at statskassen afholder udgifter til de fastsatte salærer i forbindelse med aflyste

retsmøder.

Statskassen skal for Tiltalte 8 betale sagens omkostninger for landsretten.



/