Landsretten stadfæstede byrettens kendelse om afvisning af sagen, da der af sagsfremstillingen ikke fremgik grundlaget for at opkræve morarente på 37 %.
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Visse kæresager
Sagsemner: Fogedret;

Vestre Landsrets 3. afdeling holdt den 27.juni 2019 kl. 9.00 møde på tingstedet i Viborg.


Som dommere fungerede landsdommemne Lisbeth Parbo; Hans-Jørgen Nymark Beck og Mona B.
Andersen (kst.)


VL. B-0091-19


Finans 247 ApS
mod





Fremlagte bilag:


kæreskrift med bilag
brev af 1.marts 2019 fra Fogedretten i Holstebro
udskrift af fogedbogen (sag nr. FS 10B-5720/2018).


Den 21.januar 2019 har Fogedretten i Holstebro afvist at behandle en sag om inddrivelse af
16.436,37 kr. ved et betalingspåkrav .


Kendelsen er kæret af Finans 247 ApS med påstand om, at sagen fremmes i henhold til opgørelsen i
betalingspåkravet med tillæg af efterfølgende renteomkostninger, subsidiært at sagen hjemvises til
fogedretten til fornyet behandling. Til støtte for den principale påstand har Finans 247 ApS navnlig
anført; at rentevilkåret med en debitorrente på 150 % p.a. 0g en morarentesats på 37 % fremgår af
kreditaftalen; der er tiltrådt af debitor. Der er ikke grundlag for at tilsidesætte rentekravet som
ugyldigt; idet kreditaftalens debitor- og morarentesatser er markedskonforme og ikke urimelige.
Fogedretten burde i givet fald have nedsat rentesatsen; jf. kreditaftalelovens 8 22, i stedet for at
afvise sagen.


 har ikke udtalt sig i anledningen af kæremålet.

Fogedretten i Holstebro har i fremsendelsesbrevet fastholdt sin afgørelse og har uddybet sin 
begrundelse herfor. Det fremgår af fogedrettens oplysninger bl.a., at der forud for fogedrettens 
afgørelse havde  været fastsat en frist for Finans 247 ApS til at berigtige betalingspåkravet.  
 
Landsretten afsagde  
 
K e n d e l s e : 
 
Retsplejelovens § 477 c, stk. 1, fastslår, at fogedretten skal afvise sagen, hvis et betalingspåkrav 
ikke opfylder kravene i § 477 a om anvendelsesområdet for betalingspåkrav og § 477 b om 
fremgangsmåden ved indlevering af betalingspåkrav. Tilsvarende gælder, hvis fordringshaverens 
krav er uklart eller ikke findes begrundet i sagsfremstill ingen, eller sagsfremstillingen må antages i 
væsentlige henseender at være urigtig.  
 
Reglerne om betalingspåkrav i retsplejelovens kapitel 44 a bygger på Retsplejerådets betænkning 
nr. 1436/2004 om reform af den civile retspleje III (Adgang til domstolene ) og er indsat i 
retsplejeloven ved lov nr. 450 af 9. juni 2004. Reglerne blev justeret ved lov nr. 518 af 6. juni 2007. 
Af forarbejderne til § 477 c fremgår blandt andet følgende om fogedrettens indledende kontrol med 
betalingspåkravet (lovforslag nr. L 2 19, fremsat 31. marts 2004):  
  
”Til § 477 c  
Bestemmelsen indeholder regler om fogedrettens indledende kontrol af 
betalingspåkravet.  
Skyldneren forventes som udgangspunkt ikke at have indsigelser, og betalingspåkravet 
som forkyndt af retten vil derfor som  regel automatisk få retskraft, når fristen for at 
fremkomme med indsigelser er udløbet, jf. forslaget til § 477 e. Af hensyn til 
skyldnerens retssikkerhed er det derfor efter 1. pkt. en betingelse for, at retten kan 
forkynde betalingspåkravet, at sagen er  omfattet af den foreslåede § 477 a, og at 
betalingspåkravet opfylder kravene i § 477 b. Fogedretten kan indrømme 
fordringshaveren en frist til at afhjælpe eventuelle mangler, jf. stk.  
2, men afhjælpes sådanne mangler ikke, skal sagen afvises.  
Der er ikk e som ved stævninger mulighed for at forkynde et mangelfuldt påkrav, der 
dog kan danne grundlag for behandling af sagen. Dette skyldes blandt andet, at der ved 
forkyndelse af en stævning ikke er taget stilling til, om der kan afsiges udeblivelsesdom, 
hvis sagsøgte ikke svarer. I modsætning hertil  
gør beslutningen om forkyndelse af et betalingspåkrav endeligt op med, at kravet kan 
tillægges retskraft og kan tvangsfuldbyrdes, hvis skyldneren ikke gør indsigelse.

Betalingspåkravet skal derfor også afvises, hvis fordringshaverens krav er uklart eller
ikke findes begrundet i sagsfremstillingen; eller sagsfremstillingen må antages i
væsentlige henseender at være urigtig, jf. stk. 1, 2. pkt. Det er forudsat, at fogedrettens
kontrol af betalingspåkravet i denne henseende skal være identisk med den kontrol af
stævninger, der efter gældende regler og praksis foretages ved afsigelse af
udeblivelsesdomme i medfør af retsplejelovens 8 354, stk. 3 [nugældende $ 352, stk. 1].
Ide tilfælde; hvor fordringshaverens krav ikke findes begrundet i sagsfremstillingen; vil
fogedrettens reaktion også være afvisning (eller indrømmelse af frist til afhjælpning af
mangler; jf. stk. 2). Der kan ikke blive tale om mfrifindelse< af skyldneren; hverken helt
eller delvis.
Dette gælder - også med hensyn til renter og udenretslige inkassoomkostninger. Hvis
betalingspåkravet indeholder krav om betaling af renter eller udenretslige
inkassoomkostninger; som ikke findes begrundet i sagsfremstillingen; kan fogedretten
kun afvise sagen eller anmode fordringshaveren om at berigtige
betalingspåkravet (afhjælpe manglen). Nægter fordringshaveren at frafalde krav på
renter eller udenretslige inkassoomkostninger; som fogedretten finder uhjemlede, skal
fogedretten afvise sagen; efter anmodning ved kendelse; 0g fordringshaveren vil kunne
kære afgørelsen om afvisning efter reglerne i retsplejelovens kapitel 53,jf. herved den
foreslåede $ 477 g.
99


Betalingspåkravets hovedstol på 10.495 kr. er i betalingspåkravet rubrik 5 beskrevet som forbrug på
en kassekredit, som  har oprettet som privatkunde, med en hovedstol på 10.000 kr. 0g
stiftelsesomkostninger på 495 kr. Påløbne renter frem til betalingspåkravets indlevering er opgjort
til 5.541,37 kr. med en forrentning på "150%/37,00% Pr. år. Om rentebeløbet anføres i
betalingspåkravets sagsfremstilling i rubrik 5 følgende:


"Aftalt rente med 150 % p.a. opkrævet af kreditor fra den 21.maj 2018 til den 1.
oktober 2018 beregnet af kr. 10.000,00 udgør kr. 5.054,79. Rentesatsen er efter
overdragelsen til undertegnedes kontor nedsat til 37,00 % p.a., og den beregnede rente
udgør pr. fremsendelsesdatoen kr. 486,58. Renten udgør i alt kr. 5.541,37.

Rentevilkåret på 150 % p.a. og den del af rentepåstanden; der knytter sig hertil; er således begrundet
i sagsfremstillingen; herunder med angivelse af at være hjemlet i kreditaftalen og med udtrykkelig
angivelse af rentetilskrivningsperioden ~ svarende til ca. 41/2 måned.
 har efter betalingspåkravets indhold således mulighed for at vurdere denne del af
kravets størrelse og rigtighed. Fogedretten har derfor ikke for denne del af betalingspåkravet haft
anledning til at afvise betalingspåkravet under henvisning til, at rentens størrelse ikke er begrundet i
sagsfremstillingen. Rentens størrelse har heller ikke i øvrigt kunnet begrunde afvisning.

Den beregnede rente på 37 % af 10.000 kr. fra den 2. oktober 2018 er som anført alene begrundet i
sagsfremstillingen med en oplysning om, at forrentningen er "nedsat" af advokat Tom Mortangs
kontor. Sagsfremstillingen indeholder ingen nærmere angivelse af grundlaget for opkrævningen af
morarente over for  som privatkunde, herunder om morarenten støttes på en aftale
mellem parterne, jf. herved bestemmelserne i rentelovens 88 5 og 7.Denne del af rentekravet er
herefter ikke begrundet i sagsfremstillingen. Landsretten tiltræder med denne begrundelse, at
betalingspåkravet er afvist som sket.


Thi be stemmes:


Fogedrettens kendelse stadfæstes.


Kæremålets omkostninger ophæves .


Sagen sluttet.




Lisbeth Parbo