Byrettens dom i sag om international kompetence, jf. § 46, stk. 2, i forældreansvarsloven og retsplejelovens § 448 f, stadfæstes
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Forældreansvarssag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;
International ret;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 1. juli 2011 af Østre Landsrets 20. afdeling

(landsdommerne Ole Dybdahl, B. Tegldal og Lone Bach Nielsen (kst.)).

20. afd. a.s. nr. B-576-11:

Far

(advokat Peter Ølholm)

mod

Mor

(advokat Henrik Steen Andersen, besk.)

Københavns Byrets dom af 26. januar 2011 (BS 6B-6608/2010) er anket af Far, der har

nedlagt følgende påstande:

Mor skal anerkende, at dommen afsagt af Retsråd Algier – Domstol Bab El Qued den 13.

december 2010, hvori bestemmes, at ægteskabet mellem sagens parter opløses ved

skilsmisse, og at forældremyndigheden over parternes fællesbarn, Barn, tildeles Far, har

retskraft i Danmark og endeligt afgør alle spørgsmål parterne imellem om ægteskab,

herunder separation og skilsmisse, samt forældremyndighed.

Mor skal endvidere anerkende, at afgørelsen er eksigibel i Danmark og således kan

håndhæves ved fogedretten med henblik på udlevering af Barn til Far.



/

- 2 -

Mor har påstået stadfæstelse.

Supplerende oplysninger

Af oversættelsen af dommen fra Algeriet af 13. december 2010 fremgår, at Far var til

stede, og at Mor var fraværende, samt at sagen var anlagt den 22. juli 2010. Endvidere

fremgår bl.a.:

”Retsråd: Algier
Domstol: Bab El Qued
Afdeling: Familieanliggender
…
På grund af ovenstående, finder Domstolen:
…
Med hensyn til sagen:
Sagsøger ønsker skilsmisse og erstatning fra hustruen.

Selv om sagsøgte er bekendt med sagen og har modtaget indkaldelsen til rets-møde
gennem hendes bror, men deltog ikke i retsmødet og sendte ikke noget svar, idømmes
hun in absentia i henhold til bestemmelserne i paragraf 292 i lov om civile
anliggender.
…
Idet sagsøger har retten til skilsmisse ifølge civil og islamisk lov, accepterer
Domstolen denne ret.
…
Angående anmodning om forældremyndigheden over sønnen Barn:

I overensstemmelse med paragraf 62 i familieloven, er formålet med forældre-
myndigheden børnepasning og uddannelse ifølge faderens tro, for at sikre be-
skyttelse af barnets sundhed og adfærd.

Idet at sagsøgte bor permanent i et ikke-muslimsk land, er der frygt for at bar-net
ikke bliver opdraget i faderens islamiske tro. Derfor bestemte Domstolen at tildele
forældremyndigheden af Barn til sagsøger.
…

Thi kendes for ret:

Dommen over dette familieforhold er afsagt endeligt i nærværelse og in absen-tia, at
ægteskabet mellem sag søger Far … og sagsøgte Mor …. opløses, af mandens egen
vilje, sa mt en anmodning til den ansvarlige officer for civilregisteret i Kommune i
Algeriet om at registrere dommen i civilre-gisteret og i ægteskabskontrakterne, og i
begge fødselsattester, og tildele foræl-dremyndigheden til sagsøger. Erstatningskravet
afvises.
…”



/

- 3 -

Parterne blev ved Københavns Byrets upåankede dom ligeledes af 26. januar 2011 (BS 6B-

6667/2010) separeret på vilkår, at ingen af parterne betaler bidrag til den anden part.

Far indgav begæring til fogedretten i København med påstand om, at Mor skulle

tilbagegive Barn til ham i Algeriet, hvilket fogedretten ved en upå-kæret kendelse af 18.

marts 2011 afviste med følgende begrundelse:

”Det er ubestridt, at Algeriet ikke har tiltrådt Haagerkonventionen af 25. okto-ber
1980 om de civilretlige virkninger af internationale barnebortførelser. Der er heller
ikke indgået andre bilaterale aftaler mellem Danmark og Algeriet, der gensidig
anerkender afgørelser inden for det civilretlige område, jf. retsplejelo-vens § 479. Så
uanset at der i Algeriet den 13. december 2010 er afsagt en forældremyndighedsdom,
findes denne ikke at kunne tvangsfuldbyrdes i Dan-mark.
…”

Mor har ved en klage af 13. april 2011 appelleret den algeriske dom af 13. de-cember

2010, og af oversættelsen heraf fremgår bl.a.:

”Klagebegæring for en dom in absentia til Hr. Præsident for Bab El Qued re t-ten,
Dommer i Familieanliggender
…
Ærede domstol

Med hensyn til sagens form:   

Anmoder hermed om at klagen bliver accepteret, idet hun ikke har fået besked indtil i
dag om denne dom.
…

Af disse grunde
…
Med hensyn til sagen

- Ophævelse og annullering af dommen

- Afsigelse af ny dom som forpligter sagsøgte til at betale følgende til sagsøger:
…
1. et beløb på 150.000.00 A.D. som erstatning til den vilkårlige skilsmisse.
…
4. tildeling af forældremyndigheden over den fælles søn, Barn, til sagsøger og
tildeling af barnets værgemål til hende

5. et beløb på 6000.00 A.D. om måneden som børnebidrag til sønnen som skal gælde
fra ovenstående dato.



/

- 4 -

6. Fremskaffelse af en bolig til hende, hvor hun kan bo sammen med sønnen. Hvis
dette ikke er muligt, skal han betale 25.000.00 A.D. i stedet til husleje.
…”

Efter en strid mellem parterne i Danmark om samvær anmodede Mors advokat ved brev af

5. maj 2011 statsforvaltningen om at træffe afgørelse om midlertidig ophævelse af den

fælles forældremyndighed, alternativt fastsættelse af overvåget samvær, og henviste bl.a.

til, at sagen var af en sådan hastende karakter, at statsforvaltningen havde kompetence efter

retsplejelovens § 448, stk. 1, nr. 5. Statsforvaltningen traf den 1. juni 2011 afgørelse om, at

statsforvaltningen har kompetence til at behandle anmodningen om midlertidig

forældremyndighed efter forældreansvarslovens § 46, jf. retsplejelovens § 448 f, stk. 1, nr.

5, og § 448 f, stk. 3, nr. 2. Af afgørelsen fremgår bl.a., at statsforvaltningen har lagt vægt

på, at der er risiko for, at Barn føres ud af landet af Far, at domme fra Algeriet ikke har

retskraft i Danmark, jf. retsplejelovens § 223 a, og at foged-retten har afvist en

tilbagegivelse af Barn til Far i Algeriet.

Forklaringer

For landsretten har parterne afgivet supplerende forklaring.

Far har forklaret blandt andet, at hans far bor i Algeriet og hans mor i Danmark. Mor og

han ophævede samlivet i Algeriet i slutningen af februar 2010. Han havde et overvåget

samvær med Barn i starten af januar 2011. Herefter kunne de ikke blive enige, og han

varslede, at han ville hente ham i børnehaven, hvilket lykkedes i april 2011, hvor han så

ham nogle timer. Nu har han set ham 7-8 gange, hvor han selv har hentet ham i

børnehaven, og Barn har overnattet hos ham 2 gange, hvilket han meddelte Mor pr. sms.

Han ser nu Barn et par gange om ugen. De kan ikke blive enige om samværet. Han fik

besked om appelsagen i Algeriet via sin advokat, og hans påstand er, at dommen skal stå

ved magt. Mors påstand i appelsagen om boligen må forstås således, at Mor vil have en

bolig i Algeriet.   

Mor har forklaret blandt andet, at hun har dansk statsborgerskab, fordi hun blev gift med

Far. Hun har lært dansk i skolen og arbejder som freelance tolk. Hun bor i København,

hvor hun vil blive boende. Barn er glad for sin far. Hun vil gerne lade Far se ham, så længe

hun kan sikre sig, at Barn bliver i Danmark. Hun er bange for, at han tager ham med ud af

landet, og han kan ikke bare hente Barn i børnehaven



/

- 5 -

uden aftale. Hun har to gange arrangeret et overvåget samvær hos sine venner, men det har

han afvist. Far har altid givet udtryk for, at han vil bo i Algeriet. Da hun rejste fra Algeriet,

vidste Far, at hun ville tage tilbage til Danmark, hvilket hun havde sagt til ham efter en

voldsepisode. På vejen skulle hun til Frankrig til barnedåb hos sin søster. Man kan ikke

flyve direkte til Danmark fra Algeriet. Afrejsen blev forsinket på grund af askeskyen fra

Island. Hun købte en returrejse, fordi det var billigere end at købe en enkelt-billet. Hun fik

ingen besked om forældremyndighedssagen i Algeriet, og hun var ikke til stede under

sagen. Hun havde heller ingen advokat på sagen. Hendes bror bor hos moderen i Algeriet,

men hun har ikke fået noget at vide fra broderen om forældremyndighedssagen, og hun

hørte først i december 2010 om dommen i sagen. Hun er selv praktiserende mus-lim, og

normalt gives forældremyndigheden i Algeriet til moderen. Far har kun kunnet få

forældremyndigheden ved at påberåbe sig, at barnet ikke bliver opdraget i den muslimske

tro. Hun har bedt sin advokat i Algeriet om at anke dommen i forældremyndig-hedssagen.

Advokaten anbefaler, at hun ikke tager til Algeriet, før hun har fået forældre-myndigheden

i Danmark. Hun har ikke sagt til advokaten, at hun vil have en bolig i Alge-riet som anført

i appellen, og det er første gang, at hun hører om de i appellen anførte be-løb.   

Procedure

Far har anført blandt andet, at Mor ulovligt har bortført Barn. Hvis Algeriet havde været et

konventionsland, ville Barn være blevet udleveret til Alge-riet på grundlag af dommen af

13. december 2010. Det følger af bl.a. Østre Landsrets dom trykt i UfR 1971.364, at retten

ud over retsplejelovens § 223 a kan tillægge fremmede retskonstitutive afgørelser bindende

virkning i Danmark. Dommen af 13. december 2010 må tillægges retskraft i Danmark, idet

den på ingen måde strider mod danske retsprincip-per. Ved at anke dommen har Mor

endvidere anerkendt, at domstolen i Algeriet er kompetent.

Mor har anført blandt andet, at Far var vidende om, at hun ville tage Barn med til

Danmark, og hun har således ikke bortført ham. Straffedommen af 23. september 2010

(bekræftet den 7. oktober 2010) og dommen af 13. december 2010 er base-ret på forkerte

oplysninger. Da hun ikke var bekendt med forældremyndighedssagen mod hende og heller

ikke med retsmødet den 13. december 2010, og da der ved forældremyn-dighedsafgørelsen

er lagt afgørende vægt på, at der er frygt for, at Barn ikke bliver op-



/

- 6 -

draget i faderens islamiske tro, strider dommen både for så vidt angår indkaldelse til rets-

mødet m.v. og det indholdsmæssige mod grundlæggende danske retsprincipper, hvorfor

dommen af 13. december 2010 ikke kan tillægges retskraft i Danmark. Mor er idømt

fængsel i 2 år i Algeriet, og der er på grundlag af denne dom udstedt en arrestordre mod

hende. Hun har derfor været nødsaget til anke dommen af 13. december 2010, men det

medfører ikke, at hun har anerkendt dommen som retskraftig i Danmark.

Landsrettens begrundelse og resultat

Som anført af byretten har justitsministeren ikke tillagt domme afsagt af algeriske dom-

stole retskraft, jf. retsplejelovens § 223 a.

Det følger af dansk international privatret, at udenlandske konstitutive retsafgørelser i et

vist omfang kan anerkendes i Danmark på ulovbestemt grundlag under forudsætning af, at

visse nærmere betingelser er opfyldt, herunder at afgørelsen ikke strider mod grundlæg-

gende danske retsprincipper.

Det er ubestridt, at Mor forlod Algeriet i april 2010 med Barn og ikke siden er vendt

tilbage. Far anlagde den 22. juli 2010 sagen mod hende i Algeriet. Mor har forklaret, at

hun ikke har hørt om retsmødet den 13. december 2010, og at hun ikke er blevet kontaktet i

den anledning. Efter Fars forklaring lægger landsretten til grund, at hun ikke var

repræsenteret af en advokat under retsmødet.

Der er ikke fremlagt dokumentation for forkyndelse af stævningen eller indkaldelse af Mor

til retsmødet ud over det i dommen oplyste om, at hun skulle have fået besked om

retssagen gennem sin bror. Landsretten finder det herefter ikke tilstrækkeligt godtgjort, at

Mor var gjort bekendt med, at der var udtaget stævning mod hende i en sag i Algeriet eller

med retsmødet den 13. december 2010, hvor dommen blev afsagt.

Forældremyndigheden over Barn blev ved dommen af 13. december 2010 tillagt Far under

henvisning til, at Mor bor permanent i et ikke-muslimsk land, hvorfor der er frygt for, at

Barn ikke bliver opdraget i faderens islamiske tro.



/

- 7 -

På baggrund af ovenstående finder landsretten, at en anerkendelse af dommen fra Algeriet

vil være i strid med grundlæggende danske retsprincipper.

Landsretten tiltræder derfor, at der ikke er grundlag for at tage Fars på-stande til følge. Det

forhold, at Mor via sin advokat i Algeriet har appelleret dommen af 13. december 2010,

kan ikke føre til et andet resultat.

Landsretten stadfæster derfor dommen i det omfang, den er anket.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom stadfæstes i det omfang, den er anket.

Ingen af parterne betaler sagsomkostninger for landsretten til den anden part eller til stats-

kassen.

(Sign.)