Landsretten stadfæster byrettens behandlingsdom for overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1, og straffelovens § 232, med den ændring, at dommens bestemmelse om godtgørelse udgår
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Liv og legeme;
Seksual forbrydelser;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

D O M

Afsagt den 29. maj 2008 af Vestre Landsrets 10. afdeling
(dommerne Poul Hansen, Erik P. Bentzen og Niels Toft-Vandborg
(kst.) med domsmænd) i ankesag S–0085-08

Anklagmyndigheden mod

Tiltalte

Født 1964

(advokat Lars Lindhard, Esbjerg).

Retten i Esbjerg har den 8. november 2007 afsagt dom i 1. instans
(SS 3.2658/2007).

Tiltalte har påstået frifindelse, subsidiært stadfæstelse.

Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.

Advokat Knud Sander har for Forurettede 1 gentaget kravet om
godtgørelse på 35.000 kr. med procesrenter fra den 22. januar
2007.

Tiltalte har påstået frifindelse for kravet om godtgørelse og
bestridt det størrelsesmæssigt.

Der er også for landsretten afspillet videooptagelse med afhøring
af Forurettede 1.

Tiltalte og vidnet Forurettede 2 har for landsretten i det væsentlige
forklaret som i 1. instans.



- 2 -

Tiltalte har supplerende forklaret, at Person 1 var født, da
Forurettede 1 kom til Danmark. Person 1 er Født 2002. Tiltalte
ville gøre noget godt for Forurettede 2, og derfor fik han
Forurettede 1 til Danmark. Forurettede 1 løj for ham og stjal, og
han forsøgte at tale med hende og give hende gode råd.
Forurettede 1 var hyperaktiv. Han forsøgte at opdrage hende på en
kærlig måde, herunder give hende gaver. Han afværgede således,
at Forurettede 2 afstraffede Forurettede 1, idet han sagde til
Forurettede 2, at det var forbudt at straffe børn i Danmark. Hvis
Forurettede 1 larmede, forsøgte han at beskæftige hende med at
læse. Han har været udsat for meget i Irak, men kom i behandling,
da han kom til Danmark. Han modtager førtidspension på
grundlag af posttraumatisk stresssyndrom. Han har været i
behandling hos overlæge, speciallæge i psykiatri Læge 1. Det er
rigtigt, at han er følsom over for støj, og at han kan få irritations-
og vredesudbrud. Det kan betyde, at han slår i bordet, hvis han
bliver vred. Han slår ikke på nogen. Han har haft vredesudbrud,
mens han boede sammen med Forurettede 1. Han har bagefter
beklaget over for familien, at han blev vred. Baggrunden for, at
Forurettede 2 og Forurettede 1 beskylder ham for de forhold, som
han er tiltalt for, tror han er skilsmissen fra Forurettede 2. Det var
Forurettede 2, der ville skilles. Forurettede 2 har truet
med at ”ramme” ham, bl.a. således at han ikke fik dansk
statsborgerskab, og at han skulle i fængsel. Indtil Forurettede 2 fik
varig opholdstilladelse var deres forhold normalt, og hans forhold
til Forurettede 1 var godt og kærligt. Forurettede 1 var dog ikke så
glad for ham, idet hun følte, at han havde stjålet hendes mor fra
hende. Det påvirkede hans måde at være på over for Forurettede
2. Han har ikke gnedet sig op ad Forurettede 1, men Forurettede 1
havde en oplevelse i Syrien, hvor hendes onkel prøvede at
voldtage hende. Forurettede 1 har derfor opfattelsen af, at alle, der
omfavner hende, vil hende noget slemt. Han har omfavnet
Forurettede 1 på samme måde, som han har omfavnet Person 1.
Han husker ikke, hvornår han og Forurettede 2 flyttede fra
hinanden. Forurettede 2 kom en dag med nogle papirer, som han
skulle skrive under på. Det var skilsmissepapirer, men han



- 3 -

forstod ikke, hvad der stod. Det var ham, der flyttede fra deres
fælles hjem. Forurettede 2 var i Syrien i nogle måneder i
sommeren 2006. Det var efter skilsmissen. Forurettede 2 har
forhindret ham i at se Person 1, og han har ikke set Person 1 i 3 år.

Forurettede 2 har supplerende forklaret, at hun og tiltalte er skilt
efter

dansk lovgivning. Hun boede i Danmark i ca. 2 år, før Forurettede
1 kom til landet. Der var konflikter mellem hende og tiltalte før
Forurettede 1 kom, men ikke så mange. Det blev værre, da
Forurettede 1 kom, idet Forurettede 1 ikke hørte efter, hvad tiltalte
sagde. Forurettede 1 opførte sig, som alle andre børn. Hun var
således ikke mere larmende end andre børn, men tiltalte er syg, så
han kan ikke tåle støj. Udsættes han for støj, bliver han sur.
Tiltalte slog mest Forurettede 1 og nogle gange Person 1.
Forurettede 1 havde ingen respekt for tiltalte. Tiltalte begyndte at
slå Forurettede 1 allerede en uge efter, hun var kommet til landet,
men i starten var det kun lussinger. Tiltalte slog Forurettede 1
måske hver anden dag, og også når vidnet var til stede. Nogle
gange låste de sig inde, for at tiltalte ikke skulle slå dem. Tiltalte
sparkede på dørene. Hun har ikke set, at tiltalte slog Forurettede 1
med et bælte, men det har Forurettede 1 fortalt, og Forurettede 1
fortalte, at hun var blevet ramt på bagdelen. Vidnet kan ikke
huske, at Forurettede 1 har fortalt, at hun er blevet slået under
fødderne. Vidnet husker ikke i dag, om hun har set mærker efter
slaget med bæltet. Tiltalte har også slået Forurettede 1 med en
sko. Vidnet blev også slået med en sko. Hun husker ikke, hvor
hun og Forurettede 1 blev ramt. Hun husker ikke, om Forurettede
1s hoved er blevet slået ind i en væg. Forurettede 1 er blevet slået
så mange gange, at hun ikke i dag præcist husker alle tilfældene.
Hun mener ikke, at Forurettede 1 har været på sygehuset på grund
af volden. Både hun og tiltalte flyttede fra deres tidligere fælles
hjem, da de blev skilt. Hun var i Syrien i maj og juni 2006, og hun
og tiltalte flyttede fra hinanden inden turen. Det var lige før
rejsen, at tiltalte gjorde tilnærmelser til Forurettede 1. Vidnet var
ikke til stede, da det skete, men Forurettede 1 fortalte om det
samme dag, hvor episoden havde fun-



- 4 -

det sted. Forurettede 1 har ikke fortalt, at hun i Syrien har været
udsat for et overgreb fra en onkels side. Forurettede 1 var indlagt
på sygehuset i 10 dage i september 2006. Forurettede 1 blev
undersøgt for, om hun stadig var jomfru. Forurettede 1 havde
problemer med vandladningen og tissede i sengen, så lægen ville
have hende undersøgt. Tiltalte har ikke slået Forurettede 1, efter at
de kom hjem fra rejsen til Syrien.

Landsrettens begrundelse og resultat:

Forurettede 1s forklaring fremtræder også for landsretten
troværdig. Herefter og i øvrigt af de grunde, som byretten har
anført, tiltræder landsretten, at tiltalte er fundet skyldig som sket,
herunder at den udøvede vold – særligt under hensyn til den lange
periode, den er udøvet over, og dele af voldens karakter - er
omfattet af straffelovens § 245, stk. 1.

Landsretten tiltræder, at tiltalte på gerningstidspunkterne befandt
sig i en tilstand, som er omfattet af straffelovens § 69, jf.
erklæringen fra overlæge, speciallæge i psykiatri Læge 2,
Retpsykiatrisk Ambulatorium, Århus Universitetshospital, og at
tiltalte på den baggrund er idømt behandling på psykiatrisk
afdeling med tilsyn af Kriminalforsorgen i forbindelse med
afdelingen under udskrivning, således at Kriminalforsorgen
sammen med overlægen kan træffe bestemmelse om
genindlæggelse, jf. § 69, jf. § 68, 2. pkt.

Da tiltalte er fundet skyldig i overtrædelse af straffelovens § 245,
fastsættes der ingen længstetid for foranstaltningen, jf.
straffelovens § 69 a, stk. 2, 1. pkt.

Det tiltrædes, at der er fastsat en længstetid på 1 år for opholdet,
jf. straffelovens § 69 a, stk. 1.



- 5 -

De juridiske dommere bemærker, at der ikke efter forholdenes
karakter er grundlag for godtgørelse efter erstatningsan-
svarslovens § 26, stk. 1 og 3, og dette krav tages derfor ik-

 
ke under påkendelse.

Med den anførte ændring stadfæster landsretten dommen.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Tiltalte dømmes til behandling på psykiatrisk
afdeling med tilsyn af Kriminalforsorgen i forbindelse med
afdelingen under udskrivning, således at Kriminalforsorgen
sammen med overlægen kan træffe bestemmelse om
genindlæggelse.

Der fastsættes ingen længstetid for foranstaltningen.

Der fastsættes en længstetid på 1 år for opholdet på afdelingen.

Byrettens afgørelse om sagsomkostninger stadfæstes.

Dommens bestemmelse om godtgørelse til Forurettede 1 udgår.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Poul Hansen Erik P. Bentzen         Niels Toft-Vandborg

(kst.)