Kendelse om hjemvisning til behandling i byretten i 1. instans af sag om, hvorvidt den beregnede fremtidige flystøj fra Flyvestation Skrydstrup overskrider den naboretlige tålegrænse, og om sag... Vis mere
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Fast Ejendom;
Retspleje og civilproces;

/

VESTRE LANDSRET
RETSBOG

Den 4. oktober 2021 holdt Vestre Landsret møde i retsbygningen i Viborg.

Landsdommerne John Lundum, Hanne Aagaard og Anne Toftdahl (kst.) be-
handlede sagen.

Sag BS-31467/2021-VLR
(14. afdeling)

Sagsøger 1
(advokat Lasse Ladefoged)

og

Sagsøger 2
(advokat Lasse Ladefoged)

mod

Forsvarsministeriet
(advokat Josephine Fie Legarth Aggesen)

Sagen er anlagt ved Retten i Sønderborg den 10. juni 2021 (sag BS-22360/2021-
SON). Retten i Sønderborg har ved kendelse af 23. august 2021 bestemt, at sa-gen
skal henvises til Vestre Landsret som 1. instans i medfør af retsplejelovens § 226,
stk. 1.

Sagen drejer sig om, hvorvidt den beregnede fremtidige flystøj fra Flyvestation
Skrydstrup, hvor der i perioden 2023-2027 efter planen vil ske udskiftning af
kampfly fra modellen F-16 til F-35, overstiger den naboretlige tålegrænse. Sagen
drejer sig endvidere om, hvorvidt Sagsøger 1 og Sagsøger 2 kunne have opnået en
højere salgspris for ejendommen beliggende Adresse, 6500 Vojens, som de solgte
i foråret 2021, hvis ikke det var for



/

2

udsigten til de fremtidige ændringer i flystøjen, og om de derfor har krav på
erstatning for værditabet.

I 2002 købte Sagsøger 1 og Sagsøger 2 ejendommen be-liggende Adresse, 6500
Vojens og opførte et nyt hus på grunden. I 2016 vedtog Folketinget, at Danmark
skulle erhverve nye kampfly af modellen F-35, som skulle indsættes i perioden
2021-2026 i stedet for Flyvevåbnets nuværende kampfly af modellen F-16. I
forlængelsen af vedtagelsen blev der i 2019 indgået aftale om en
kompensationsordning for støjgener for berørte borgere, hvorved området
omkring Flyvestation Skrydstrup blev inddelt i en rød og en gul zone.
Zoneinddelingen var afgørende for, hvilken kompensation de pågældende bor-
gere var berettiget til. Sagsøger 1 og Sagsøger 2's ejen-dom er placeret i gul zone,
og Sagsøger 1 og Sagsøger 2 har modtaget en kontant kompensation på i alt
70.135,40 kr.

Sagsøger 1 og Sagsøger 2 solgte ejendommen Adresse, 6500 Vojens i foråret 2021
for i alt 1.945.000 kr. En ejendomsmægler har oplyst, at ejendommen formentlig
kunne være solgt for 2.300.000 kr., hvis ikke det var for udsigten til ændringerne i
flystøjen.

Sagsøger 1 og Sagsøger 2 har på den baggrund anlagt sag mod Forsvarsministeriet
med påstand om, at Forsvarsministeriet skal betale 355.000 kr. med tillæg af
renter fra sagens anlæg. Sagsøger 1 og Sagsøger 2 har til støtte for påstanden
navnlig gjort gældende, at æn-dringerne i støjgenerne fra Flyvestation Skrydstrup
overskrider den naboretlige tålegrænse, og at Forsvarsministeriet som følge heraf
er erstatningsansvarlig for det værditab, som Sagsøger 1 og Sagsøger 2 er påført.
Udgangspunktet for erstatningsudmålingen er værdiforringelsen af ejendom-men
som følge af, at generne har overskredet den naboretlige tålegrænse. Sagsøger 1
og Sagsøger 2's ejendom er placeret i gul zone, men på grund af ejendommens
beliggenhed kan det ikke udelukkes, at Sagsøger 1 og Sagsøger 2 konkret vil
opleve et støjniveau i deres bolig, der i virkeligheden svarer til det støjniveau, der
er beregnet ved ejen-domme i rød zone. Selvom der i forvejen var støjgener fra de
nuværende F-16 kampfly, gøres det gældende, at støjulemperne fra de nyere F-35
kampfly ud fra en helheds- og rimelighedsvurdering vil overstige, hvad Sagsøger
1 og Sagsøger 2 skal tåle som led i den almindelige samfundsudvik-ling på
forsvarsområdet. Det forhold, at Miljøstyrelsens vejledende støjgrænser i ikke
uvæsentlig grad overskrides, taler endvidere for, at den naboretlige tåle-grænse er
overskredet.

Forsvarsministeriet har nedlagt påstand om frifindelse og har til støtte herfor
navnlig gjort gældende, at hvad en nabo må tåle ifølge retspraksis beror på en
konkret rimelighedsvurdering af ulempens karakter, væsentlighed og påregne-



/

3

lighed sammenholdt med ejendommens karakter og beliggenhed, herunder
nærhed til anlægget og områdets karakter, jf. UfR 2009.2680H. Efter praksis
lægges der afgørende vægt på, hvad der er sædvanligt – og må påregnes – det
pågældende sted. Det bestrides, at den naboretlige tålegrænse er overskredet som
følge af den beregnede fremtidige støj fra F-35 kampfly, og at Forsvarsmi-nisteriet
er erstatningsansvarlig for et allerede indtrådt værditab for ejendom-men som
følge af udsigten til ændringer af flystøjen fra Flyvestation Skryd-strup. Det
beregnede fremtidige støjniveau som følge af et skifte til nyere kamp-fly af typen
F-35 overstiger ikke, hvad Sagsøger 1 og Sagsøger 2 må påregne i lyset af
ejendommens placering i nærheden af en mili-tær flyvestation med kampfly, og
Sagsøger 1 og Sagsøger 2 vidste, da de købte ejendommen, at den var beliggende
i nærheden af en militær flyvestation med kampfly. Der er ikke for den konkrete
ejendom tale om en merbelastning af flystøj som følge af udskiftningen til F-35
kampfly, og der vil ikke med overgangen fra de nuværende F-16 kampfly til F-35
kampfly ske en forøgelse af aktivitetsniveauet på Flyvestation Skrydstrup. Det er
ikke på det foreliggende grundlag godtgjort, at der er lidt et værditab på 355.000
kr., og en eventuel erstatning bør under alle omstændigheder fastsættes
skønsmæssigt i overensstemmelse med den almindelige praksis om erstatning for
ulemper, som overstiger en naboretlig tålegrænse.

Sagsøger 1 og Sagsøger 2 har anmodet om, at sagen henvises til landsretten som
1. instans. Sagsøger 1 og Sagsøger 2 har til støtte for anmodningen anført, at
sagen er af principiel karak-ter og har generel betydning for retsanvendelsen og
retsudviklingen. Sagens principielle karakter kommer til udtryk ved, at der ikke
foreligger praksis, der tager stilling til den naboretlige tålegrænse, hvad angår støj
hidrørende fra fly-vepladser og nærmere bestemt militære flyvestationer. Praksis
fra vejområdet – og så vidt angår rimeligheds- og helhedsbetragtninger – kan
næppe anvendes analogt på flyveområdet, idet støjniveauet og -gener fra fly, og
især kampfly, medfører en kraftigere og mere særegen belastning end støj fra
andre mekani-ske støjkilder, herunder fra eks. vejområdet. Afgørelsen kan
endvidere danne grundlag for afgørelser i lignende sager, hvor andre ejere af
andre ejendommen placeret i gul zone også vil indtale et erstatningskrav over for
Forsvarsministe-riet. Sagen er derfor i høj grad kvalificeret til prøvelse ved
landsretten som 1. instans, idet sagens udfald med overvejende sandsynlighed vil
have en væsent-lig betydning for den fremtidige retsanvendelse og retsudvikling
på flyområdet for så vidt angår den naboretlige tålegrænse.

Forsvarsministeriet har anført, at Forsvarsministeriet er enig i, at sagen skal be-
handles af landsretten som 1. instans.

Landsretten afsagde



/

4

K E N D E L S E

Efter retsplejelovens § 226, stk. 5, skal landsretten af egen drift påse, at betingel-
serne for at henvise sagen til behandling ved landsretten i 1. instans er opfyldt, jf.
retsplejelovens § 226, stk. 1.

Sagen drejer sig i det væsentlige om, hvorvidt den fremtidige flystøj fra Flyve-
station Skrydstrup som følge af udskiftningen af F-16 kampfly til F-35 kampfly
overstiger den naboretlige tålegrænse.

De naboretlige regler er uskrevne regler, der er skabt i retspraksis. Det er i rets-
praksis flere gange fastslået, at vurderingen af, om den naboretlige tålegrænse er
overskredet, beror på en konkret rimelighedsvurdering, ligesom det i rets-praksis
er klarlagt, hvilke momenter der indgår i rimelighedsvurderingen. Der findes ikke
retspraksis, der tager stilling til den naboretlige tålegrænse i relation til støj fra
flystationer eller lignende, men der findes i øvrigt en omfattende retspraksis om
den naboretlige tålegrænse, herunder også vedrørende andre former for støj, f.eks.
støj fra vejanlæg.

På den baggrund og efter en samlet vurdering af sagen i øvrigt finder landsret-ten
ikke, at sagen vil rejse spørgsmål af principiel karakter, og betingelserne for at
henvise sagen til landsretten i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1, er derfor
ikke opfyldt. Landsretten ophæver derfor byrettens kendelse og hjemviser sa-gen
til behandling i byretten i 1. instans, jf. retsplejelovens § 226, stk. 5, jf. stk. 1.

THI BESTEMMES:

Byrettens kendelse ophæves, og sagen hjemvises til behandling i byretten i 1.
instans.

Sagen sluttet.



/