Spørgsmål om hvorvidt sagen, under henvisning til retsplejelovens § 226, stk. 1, skal henvises til behandling ved Østre Landsret, fordi den er af principiel karakter og har generel... Vis mere
Ret: Københavns Byret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Gruppesøgsmål
Sagsemner: Retspleje og civilproces;

/

KØBENHAVNS BYRET
         RETSBOG

Den 31. august 2022 holdt Københavns Byret møde i retsbygningen.

Dommer behandlede sagen.

Sag BS-47808/2020-KBH

Grupperepræsentant (Foreslået grupperepræsentant)
(advokat Leo Jantzen og advokat Anders Ørgaard)

mod

Vurderingsstyrelsen
(advokat Birgitte Kjærulff Vognsen)

Ingen var mødt eller tilsagt.

I stævningen er sagen anlagt som et gruppesøgsmål med
Grupperepræsentant som foreslået grupperepræsentant.

I svarskriftet nedlagde Vurderingsstyrelsen påstand om afvisning,
subsidiært frifindelse. Afvisningspåstanden er nedlagt under henvising
til, at Vurderingsstyrelsen gjorde gældende, at betingelserne for
anlæggelse af sagen som et gruppesøgsmål ikke er opfyldt, jf.
retsplejelovens § 254 b, stk. 1.

Ved processkrift af 24. juni 2022 ændrede Grupperepræsentant
påstanden.

Ved processkrift af 29. juni 2022 har Vurderingsstyrelsen oplyst, at
styrelsen nu ikke protesterer over det anlagte gruppesøgsmål som
følge af den ændrede påstand, og frafalder afvisningspåstanden, så
påstanden er frifindelse. Retten finder herefter, at sagen herefter kan
behandles som et gruppesøgsmål efter reglerne i retspllejelovens § 23
a.



/

2

I stævningen anmoder Grupperepræsentant om, at sagen under
henvisning til retsplejelovens § 226, stk. 1, henvises til behandling ved
Østre Landsret, fordi sagen er af principiel karakter og har generel
betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig
samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt. Til støtte herfor anføres
følgende:

” Det er principielt, om Skattestyrelsen/Vurderingsstyrelsen skal
kunne afgive en vejledende udtalelse, og blot indsætte et forbehold for
dens bindende karakter, for herefter at være undtaget fra ethvert
ansvar. Dette gælder særligt; (i) når udtalelsen er særdeles
fejlbehæftet, (ii) det måtte have stået
Skattestyrelsen/Vurderingsstyrelsen klart, at udtalelsen ville blive
konkret anvendt overfor en række borgere, samt (iii) at
Skattestyrelsen/Vurderingsstyrelsen er den eneste myndighed, der kan
udtale sig om værdien. Derudover relaterer spørgsmålet sig ikke alene
til denne sag, men også til fremtidige sager, hvor
Skattestyrelsen/Vurderingsstyrelsen bliver forespurgt om en vejledende
udtalelse i forbindelse med et projektsalg, og derudover omkring
offentlige myndigheders ansvar ved vejledende udtalelser.”

I Vurderingsstyrelsens processkrift af 29. juni 2022 tiltræder
Vurderingsstyrelsen anmodningen om henvisning til Østre Landsret
under henvisning til retsplejelovens § 226, stk. 1, og anfører følgende
til støtte herfor:

” Sagen drejer sig om offentlige myndigheders ansvar for tab som
følge af oplysninger i forbindelse med en vejledende udtalelse,
herunder om skatteyderen har en erstatningsretlig beskyttelse af en
vejledende udtalelse, når denne beror på et skøn. Dette spørgsmål er
principielt, idet der ikke tidligere er taget stilling til erstatningsansvar
i en situation som den foreliggende, hvor en myndighed uden at være
lovmæssig forpligtet hertil afgiver en vejledende udtalelse, der er
baseret på et skøn.

Vurderingsstyrelsen har videre afgivet et betydeligt antal udtalelser til
ejendomsmæglere vedrørende projektbyggerier, og sagen kan derfor få
væsentlig vidererækkende betydning.

Det bemærkes, at der efter anlæggelse af nærværende gruppesøgsmål
er anlagt fire yderligere sager om samme spørgsmål (rettens sagsnr.
BS-12343/2022-OLR, BS-12341/2022-OLR, BS-12342/2022-OLR og
BS-12344/2022-OLR). Sagerne, der sam-behandles, er henvist fra
Retten i Roskilde til Østre Landsret som første instans, jf.
retsplejelovens § 226, stk. 1. Landsretten har endnu ikke taget stilling
til om betingelserne for henvisning er opfyldt, jf. retsplejelovens § 226,
stk. 5.”



/

Retten afsagde sålydende

KENDELSE



/

3

Som anført af parterne drejer sagen sig om offentlige myndigheders
ansvar for tab som følge af oplysninger i forbindelse med en
vejledende udtalelse, herunder om skatteyderen har en
erstatningsretlig beskyttelse af en vejledende udtalelse, når denne
beror på et skøn.

Retten lægger efter parternes oplysninger til grund, at der ikke
tidligere er taget stilling til erstatningsansvar i en situation som den
foreliggende, hvor en myndighed uden at være lovmæssig forpligtet
hertil afgiver en vejledende udtalelse, der er baseret på et skøn. Retten
finder på den anførte baggrund, at spørgsmålet er af principiel karakter
og har generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller
væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt. Betingelserne for
henvisning til Østre Landsret efter retsplejelovens § 226, stk. 1, er
derfor opfyldt.

THI BESTEMMES:

Retten henviser sagen til Østre Landsret.