Sagen om, hvorvidt de sagsøgte er erstatningsansvarlige over for fordringshavene i IT Factory A/S under konkurs samt over for Skandinaviska Enskilda Banken, Danmark, f... Vis mere
Ret: Retten i Lyngby (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Aftaler;

/

RETTEN I LYNGBY

Den 22. december 2009 kl. 13.00 blev retten sat på tingstedet af Dommer.

Der blev foretaget i offentligt retsmøde
sag nr. BS 100-2697/2009:

IT Factory A/S under konkurs
v/kurator, adv. Boris Frederiksen
Vester Farimagsgade 23
1606 København V
og
Skandinaviska Enskilda Banken AB
Filial af Skandinaviska Enskilda Banken
Landemærket 10
1119 København K

mod

Interessentskabet af 1. januar 2001
Statsautoriseret Revisionsvirksomhed
Borups Alle 177
2400 København NV
og
Sagsøgte 1
Adresse 1
By 1 - Norge
og
Sagsøgte 2
Adresse 2
By 2

Ingen var indkaldt eller mødt.

Der fremlagdes stævning af 1. oktober 2009 med bilag 1-227, brev af 5. no-
vember 2009 fra advokat K. L. Németh, brev af 30. november 2009 med bil-
ag fra advokat Søren Lundgaard og brev af 30. november 2009 fra advokat
Mathias Steinøe.

Sagsøgerne ved advokat Boris Frederiksen har i stævningens punkt 13 frem-
sat begæring om henvisning af sagen til behandling ved Østre Landsret, jf.
retsplejelovens § 226, stk. 1.

Advokat K. L. Németh har ved brev af 5. november 2009 på vegne af
Sagsøgte 1 tilsluttet sig, at sagen henvises til Østre Landsret

Advokat Søren Lundsgaard har ved brev af 30. november 2009 med bilag på
STD061998-S01-ST01-K180.03-T2-L01-M00-\R24



/

Side 2/4

vegne af sagsøgte Interessentskabet af 1. januar 2001, Statsautoriseret Revi-
sionsvirksomhed, tilsluttet sig, at sagen henvises til Østre Landsret

Advokat Mathias Steinø har ved brev af 30. november 2009 på vegne af sag-
søgte Sagsøgte 2 tilsluttet sig, at sagen henvises til Østre Landsret.

Der blev afsagt følgende

Kendelse:

Sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt de sagsøgte er erstatningsansvarli-ge
over for fordringshavene i IT Factory A/S under konkurs samt over for
Skandinaviska Enskilda Banken, Danmark, for de tab, der konstateres i for-
bindelse med konkursen.

Retsplejelovens udgangspunkt er, at en civil sag i første instans behandles ved
byretten, jf. retsplejelovens § 224.

Efter retsplejelovens § 226, stk. 1, kan byretten efter anmodning henvise en
sag til behandling ved landsret, hvis sagen er af principiel karakter. Bestem-
melsen fik sin gældende affattelse ved § 1, nr. 77, i lov nr. 538 af 8. juni 2006
om ændring af retsplejeloven og forskellige andre love (Politi- og
domstolsreform). I forarbejderne til bestemmelsen anføres følgende
(lovforslag nr. L 168, Folketingsåret 2005-06):

"Stk. 1 svarer til stk. 1, nr. 1, i den gældende bestemmelse. Reglen omfatter sa-ger
om lovfortolkning og sager, som i øvrigt angår et principielt retligt spørgsmål.
Reglen er fakultativ, således at byretten efter et konkret skøn kan beslutte, om
henvisning skal ske, men udgangspunktet vil være, at sager af principiel karakter
henvises til landsretten, hvis en part anmoder om det. Hen-visning bør dog
undlades, hvis sagen uanset sin principielle karakter ikke kan siges at have en
sådan generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklin-gen eller en sådan
væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt, at sagen bør kunne indbringes for
Højesteret som anden instans uden særlig tilladelse. I den forbindelse må det også
tages i betragtning, at retten som alternativ til henvis-ning - i modsætning til i dag -
i givet fald vil kunne beslutte, at sagen skal un-dergives kollegial behandling i
byretten, jf. lovforslagets § 1, nr. 3 (forslag til retsplejelovens § 12, stk. 3). Sager
af principiel karakter er særligt sager, der vedrører lovfortolkning, eller i øvrigt
angår et principielt retligt spørgsmål. Herunder kan f.eks. falde sager om prøvelse
af administrative afgørelser, hvis spørgsmålet er, om afgørelsen har fornøden
hjemmel i loven. Et sådant hjem-melsspørgsmål vil f.eks. efter omstændighederne
kunne opstå, hvis afgørelsen fraviger hidtidig fast praksis. Sager, der vedrører
lovfortolkning, eller i øvrigt angår et principielt retligt spørgsmål, omfatter også
sager, der vedrører fortolk-ning af EU-lovgivning, eller i øvrigt angår et principielt
EU-retligt spørgsmål. Tilsvarende gælder sager, hvor der er rejst spørgsmål om
fortolkningen af fol-keretlige regler, herunder Den Europæiske
Menneskerettighedskonvention. Det vil ikke i sig selv være tilstrækkeligt, at
sagens udfald kan få væsentlig betyd-

STD065880-S01-ST01-K296-T2-L01-M00-\R24



/

Side 3/4

ning for andre end parterne, jf. den gældende § 226, stk. 1, nr. 2, hvis sagen ik-ke i
øvrigt rejser et principielt spørgsmål. Omvendt vil sager, der angår et prin-cipielt
spørgsmål, ofte have væsentlig betydning for andre end parterne. Uden for
kategorien af sager af principiel karakter falder f.eks. sager, som i det væ-sentlig
beror på en konkret bevismæssig vurdering eller på en skønsmæssig af-vejning af
en række momenter, hvor denne afvejning er uden vidererækkende betydning.
Som eksempler herpå kan nævnes skattesager om tilsidesættelse af en selvstændig
erhvervsdrivendes regnskabsgrundlag (de såkaldte skønsmæssi-ge ansættelser) og
sager om, hvorvidt en skatteyder har det som erhverv at handle med aktier, fast
ejendom mv. Også i disse sager kan der imidlertid opstå principielle
problemstillinger, eksempelvis fordi principperne for domstolenes afvejning af de
konkrete momenter, herunder afgørelsen af spørgsmålet om momenternes
relevans, vil kunne være retningsgivende i andre sager. Også sa-ger, der vedrører
lovgivning, som er ændret eller ophævet, kan have principiel karakter. Dette skal
ses i sammenhæng med, at en domstolsafgørelse f.eks. på skatteområdet om
fortolkningen af lovbestemmelser, der er ændret eller ophæ-vet, efter
omstændighederne kan have betydning for, om allerede afgjorte sager kan
genoptages."

Til støtte for begæringen om henvisning til Østre Landsret er det anført blandt
andet, at der under sagen skal tages stilling til fortolkningen af års-
regnskabslovens § 64, stk. 2. Efter denne bestemmelse skal en virksomhed i
sin årsrapport særskilt angive forpligtelser i henhold til indgåede leje- eller
leasingkontrakter, medmindre forpligtelserne er indregnet i balancen.

Årsregnskabslovens § 64, stk. 2, fastslår en entydig pligt til at angive de om-
handlede forpligtelser i virkomhedens årsrapport eller indregne dem i balan-
cen. Retten finder, at den konkrete afgørelse af, i hvilket omfang de af IT
Factory A/S indgåede aftaler må anses for leasingaftaler omfattet af bestem-
melsen i årsregnskabslovens § 64, stk. 2, ikke i sig selv har en sådan princi-
piel karakter, at der er grundlag for at henvise sagen til behandling ved Østre
Landsret.

Det forhold, at sagen vedrører et meget betydeligt beløb, og at de krav, der
rejses i sagen, udspringer af en sag af en særlig karakter, kan ikke i sig selv
begrunde, at sagen må anses for principiel. Heller ikke den omstændighed, at
sagen har været genstand for stor interesse i offentligheden og erhvervs-
kredse, kan efter rettens opfattelse føre til, at der bør ske henvisning.

Sagen vedrører hovedsagelig spørgsmålet om, hvorvidt sagsøgte, Interes-
sentskabet af 1. januar 2001, Statsautoriseret Revisionsvirksomhed, har
iagttaget god regnskabsskik og god revisorskik ved varetagelsen af hvervet
som revisor for IT Factory A/S. Endvidere vedrører sagen spørgsmålet om,
hvorvidt de sagsøgte Sagsøgte 1 og Sagsøgte 2 har har handlet
erstatningsansvarspådragende i deres egenskab af bestyrelsesmed-lemmer i IT
Factory A/S.

Afgørelsen heraf, der må træffes efter en konkret bevisvurdering, hvorunder

STD065880-S01-ST01-K296-T2-L01-M00-\R24



/

Side 4/4

det blandt andet må indgå, at direktøren i IT Factory A/S begik bedrageri af
særlig grov beskaffenhed, indebærer efter rettens opfattelse ikke, at der skal
tages stilling til principielle spørgsmål.

På denne baggrund, og idet der heller ikke i øvrigt ses at foreligge oplysnin-
ger om omstændigheder, der kan begrunde, at sagen må anses for principiel og
derfor omfattet af adgangen til henvisning i retsplejelovens § 226, stk. 1, tages
begæringen ikke til følge.

Det tilføjes, at retten efter reglerne i retsplejelovens § 12, stk. 3 og 4, under
nærmere angivne betingelser kan bestemme, at der skal deltage 3 dommere i
behandlingen af en sag, ligesom der efter retsplejelovens § 20, stk. 1 og 3, kan
træffes bestemmelse om, at retten under hovedforhandlingen skal tiltræ-des af
2 sagkyndige medlemmer, hvis fagkundskab skønnes at være af be-tydning for
sagen.

I det omfang, der er behov for at få belyst spørgsmål af særlig revisionsmæs-
sig karakter, kan der endvidere i forbindelse med behandlingen af sagen i
byretten blandt andet indhentes en udtalelse fra Foreningen af Statsautorise-
rede Revisorers Responsumudvalg.

Thi bestemmes:

Begæringen om henvisning til Østre Landsret tages ikke til følge.

Udskrift af retsbogen sendes til advokaterne.

Sagen udsat.

Retten hævet.

Dommer

STD065880-S01-ST01-K296-T2-L01-M00-\R24