Tiltale for underslæb af særlig grov beskaffenhed efter straffelovens § 278, stk. 1, nr. 3, jf. § 286, stk. 2 og dokumentfalsk af særlig grov karakter efter straffelovens § 171, jf. § 172, stk. 2
Ret: Retten i Svendborg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Tilståelsessag
Sagsemner: Betalingsmidler, dokumenter og bevismaterialer;
Formueforbrydelser;

/

RETTEN I SVENDBORG

Udskrift af dombogen

D O M

afsagt den 20. december 2022

Rettens nr. R4-2541/2022
Politiets nr. 2300-76113-00010-22

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
cpr-nummer Født 1978

Denne sag er behandlet som tilståelsessag.

Retsmødebegæring er modtaget den 28. september 2022. Berigtiget retsmø-
debegæring er modtaget den 13. december 2022. Tillægsretsmødebegæring nr.
1 er modtaget den 6. december 2022.

Tiltalte er tiltalt for

1.

Underslæb af særlig grov beskaffenhed efter straffelovens § 278, stk. 1, nr.
3, jf. § 286, stk. 2
ved i perioden mellem den 30. september 2019 og den 25. marts 2022 i sin
advokatvirksomhed Advokatfirma, Adresse i Svendborg, for derigennem at
skaffe sig eller andre uberettiget vinding, uretmæssigt at have tilegnet sig og
forbrugt ham betroede penge, idet han fra flere klientkonti tilegnede sig i alt
45.004.713,98 kr., hvorved virksomhedens klienter blev påført et tilsvarende
formuetab eller væsentlig risiko herfor således:

1) (1) Den 30. september 2019 overførte 125.000 kr. fra klientkonto til sin
private konto,

2) (3) den 17. oktober 2019 overførte kr. 100.000,- fra klientkonto til sin
private konto,

3) (4) den 29. november 2019 overførte kr. 200.000,- fra klientkonto til sin
private konto,

4) frafaldet,
5) (6) den 22. juni 2020 overførte kr. 300.000,- fra klientkonto til konto

tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,
6) (7) den 26. juni 2020 overførte kr. 2.700.000,- fra klientkonto til konto

tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,
7) (8) den 6. oktober 2020 overførte kr. 450.000,- fra klientkonto til konto

tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,
Std 75325



/

side 2

8) (9) den 6. oktober 2020 overførte kr. 400.000,- fra klientkonto til konto
tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

9) (11) den 10. november 2020 overførte kr. 123.500,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

10) (12) den 15. januar 2021 overførte kr. 1.500.000,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

11) (13) den 6. juli 2021 overførte kr. 750.000,- fra klientkonto til konto
tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

12) (14) den 13. december 2021 overførte kr. 85.000,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

13) (15) den 13. januar 2022 overførte kr. 40.000,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

14) (16) den 27. januar 2022 overførte kr. 10.632.111,98,- fra
klientkonto tilhørende boet efter Afdøde 1, til konto tilhørende
Virksomhed,

15) (17) den 14. februar 2022 overførte kr. 100.000,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

16) (18) den 14. februar 2022 overførte kr. 8.408.607,- fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Virksomhed A/S,

17) (19) den 10. marts 2022 overførte kr. 100.000,- fra klientkonto til
konto tilhørende Virksomhed ApS 1, ejet af sigtede,

18) (20) den 25. marts 2022 overførte kr. 8.408.607,- fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Virksomhed A/S,

19) (21) den 25. marts 2022 overførte kr. 4.859.683,61,- fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Person 1,

20) (22) den 25. marts 2022 overførte kr. 2.861.209,75 fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Person 2,

21) (23) den 25. marts 2022 overførte kr. 1.430.497,32 fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Person 3,

22) (24) den 25. marts 2022 overførte kr. 1.430.497,32 fra klientkonto
tilhørende boet efter Afdøde 2, til konto tilhørende Person 4.

2. (2 og 10)

Dokumentfalsk af særlig grov karakter efter straffelovens § 171, jf. § 172,
stk. 2,
ved på et tidspunkt efter den 1. oktober 2019 og efter den 27. oktober 2020 på
Fyn, at have gjort brug af to falske dokument for at skuffe i retsforhold, idet
han – som advokat - havde indgået aftale med Forurettede om, at han ville
varetage Forurettedes interesser i forbindelse med en uoverensstemmelse
mellem Forurettedes selskab, Virksomhed ApS 2 og Virksomhed G.m.b.H, i
hvilken forbindelse sigtede lavede, foreviste og



/

side 3

afleverede en falsk dombog af 2. oktober 2019 fra Retten i Svendborg, hvoraf
fremgik, at Virksomhed G.m.b.H blev dømt til at betale 3.731.250 kr. samt
sagsomkostninger, ligesom han lavede, foreviste og afleverede en falsk
skrivelse af 27. oktober 2020 fra Procesbevillingsnævnet, hvoraf fremgik, at
betingelserne for meddelelse af tilladelse til at anke ikke var opfyldt, ligesom
sigtede i samme forbindelse fortalte Forurettede, at der som følge af dommen
var overført 5.996.235 kr. til sigtedes klientkonto, hvilket alt var i strid med
sandheden.

3. (25)

Underslæb efter straffelovens § 278, stk. 1, nr. 3,
ved den 28. december 2021 i sin advokatvirksomhed Advokatfirma, Adresse i
Svendborg, for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding,
uretmæssigt at have tilegnet sig og forbrugt ham betroede penge, idet han
overførte kr. 68.912,82 fra klientkonto, Konto nr. til konto tilhørende Forening,
hvorved virksomhedens klienter blev påført et tilsvarende formuetab eller
væsentlig risiko herfor.

4. (26)

Underslæb efter straffelovens § 278, stk. 1, nr. 3,
ved den 11. marts 2022 i sin advokatvirksomhed Advokatfirma, Adresse i
Svendborg, for derigennem at skaffe sig eller andre uberettiget vinding,
uretmæssigt at have tilegnet sig og forbrugt ham betroede penge, idet han
overførte kr. 300.000,- fra klientkonto, Konto nr., til konto tilhørende
advokatfirmaet Kromann Reumert, hvorved virksomhedens klienter blev påført
et tilsvarende formuetab eller væsentlig risiko herfor.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om, at forhold 3 og 4 i lighed med
forholdene under forhold 1 henføres under straffelovens § 286, stk. 2.

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.

Anklagemyndigheden har hos tiltalte påstået konfiskation af 15.440.826 kr.
(forhold 1), af 300.000 kr. ( forhold 3), og af 68.912,82 kr. (forhold 4), dvs. i alt
15.809.738,80 kr., jf. straffelovens § 75, stk. 1. Anklagemyndighedens
bemærkninger til støtte for påstanden er nærmere gengivet i retsbogen.

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om, at tiltalte frakendes retten til at
udøve advokatvirksomhed indtil videre, jf. retsplejelovens § 138, jf. straf-
felovens § 79, stk. 1.



/

side 4

Anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om, at tiltalte frakendes
retten til at deltage i ledelsen af en erhvervsvirksomhed her i landet eller i ud-
landet uden at hæfte personligt og ubegrænset for virksomhedens forpligtel-ser
indtil videre, jf. straffelovens § 79, stk. 2, 2. pkt.

Tiltalte har erkendt sig skyldig.

Tiltalte har protesteret over for påstanden om konfiskation efter straffelovens §
75, stk. 1. Tiltaltes bemærkninger til støtte for protesten er nærmere angi-vet i
retsbogen.

Tiltalte har ikke protesteret over for påstandene om rettighedsfrakendelse i
medfør af retsplejelovens § 138, jf. straffelovens § 79, stk. 1, og § 79, stk. 2, 2.
pkt.

Tryg Forsikring A/S ved Advokat 1 har påstået, at tiltalte skal betale
19.040.718,98 kr. i erstatning vedrørende kautionsforsikring for boet efter
Afdøde 2 med 18.990.495 kr. og for boet efter Afdøde 1 med 50.223,98 kr. Der
henvises til retsbogen for en nærmere rede-gørelse for kravet.

Tiltalte har anerkendt erstatningspligten og erstatningskravets størrelse.

Sagens oplysninger

Tiltalte har forklaret, at han startede i advokatvirksomheden Advokatfirma i
2007 som fuldmægtig. Han havde først et andet job, men advokatvejen startede
der. Han blev advokat ca. 2-2½ år senere, idet han havde noget me-rit fra et
andet sted. Kort efter indtrådte han som medejer. Han overtog sel-skabet
fuldstændigt enten den 1. januar 2018 eller 1. januar 2019. Han var således ejer
af selskabet på dette tidspunkt.

Han startede med at tage penge fra klientkontoen, fordi der var en periode for
nogle år siden, der påvirkede virksomhedens omsætning. Der var blandt andet
noget dårlig presseomtale, der gav noget negativt. Det lod sig gøre konkret i
forbindelse med, at han skulle afregne nogle B-skatterater eller no-get i den stil.
Der manglede penge i privaten til at afregne de B-skatter, der skulle afregnes.
Det var således, som han husker det, B-skatter, der i første omgang pressede sig
på. Firmaet skiftede på et tidspunkt fra at være person-ligt drevet til at være et
selskab. B-skatterater skulle betales, da det var dre-vet i personligt regi, og det
manglede han penge til.

Adspurgt, hvordan det lod sig gøre at få penge ud af en klientkonto til B-
skatter, som åbenlyst ikke kom klientkontoen ved, har tiltalte forklaret, at der
blev lavet et bilag. Det blev afregnet på en konto inde i sagsstyringssystemet, så
det var stemt af, og så det lignede, at det havde med kontoen at gøre. Han
husker ikke, hvordan det præcist foregik, men det var ham, der meddelte, at det
skulle afregnes på den pågældende konto, og hvad det vedrørte. I nogle



/

side 5

tilfælde har han selv siddet med fingrene på tasterne - i andre tilfælde har det
ikke været ham selv. Uanset om han selv ”trykkede på knapperne” , har der
skullet være et bilag eller en forklaring på, hvorfor det vedrørte den og den
konto. Han lavede selv bilaget eller forklaringen. Både ham selv og ansatte har
lavet de her transaktioner på hans foranledning. Langt de fleste var nok ham
selv, men der kan godt være nogle, hvor det er andre, der har ”trykket på
knapperne.” Under alle omstændigheder har tiltalte skullet præsentere en
forklaring, og det har han så gjort igennem den omhandlede periode.

Da der i første omgang blev overført penge fra klientkontoen til hans egne
konti, husker han ikke, hvad det var til, men det kan eksempelvis godt have
været skatter eller noget i den stil. Han husker ikke, om der har været anden
gæld. Det kan der godt have været. Han husker ikke detaljerne omkring, hvad
der har været til hvad, men der kan godt have været andre ting. Det har været
sådan nogle forskellige udgifter.

Han vil ikke sige, at han har haft et ekstravagant forbrug. Han har nok haft et
relativt højt forbrug, men han tænker ikke, at det har været, hvad man kalder
ekstravagant. Pengene gik således ikke som sådan til forbrug som f.eks. til en
rejse til Maldiverne, men gik derimod almindeligvis ind i hans privatcyklus.

Adspurgt, hvorfor han skiftede fra at overføre penge fra klientkontoen til sin
private konto og til at overføre penge til sin selskabskonto, har tiltalte forkla-
ret, at det - for at være helt ærlig - faktisk kom lidt bag ham, at han har over-
ført noget til sin private konto. I firmaet har man kendt hans private konto, idet
hans almindelige løn også blev overført hertil. Grunden til, at han over-førte til
selskabskontoen, handlede dels om, at det var en konto, som man ik-ke kendte i
firmaet. Ingen ville tænke ”Hvad er nu det for noget?”

Nogle penge er brugt til ting i selskabet, dvs. i selskabsregi. Der vil også væ-re
penge, der er gået ind i selskabet, hvor han har brugt det som transit og så taget
penge ud derfra til sig selv privat. Nogle penge er gået tilbage igen til
advokatfirmaet som en slags falsk omsætning. Det vil sige, at han lavede en
faktura på en sag og lod den betale af nogle af de penge, der var gået ud og så
ind igen. Han har således ladet som om, at nogen har hyret ham til et eller
andet, skrevet en faktura på det til nogen og brugt sine egne penge til at be-tale
sin egen faktura. Formålet hermed var at øge omsætningen, således at
omsætningen og dermed regnskaberne var bedre. Det var vigtigt. Ingen fak-
turaer er blevet opkrævet uretmæssigt. Det er fakturaer, som han selv har
skrevet og betalt, og som således har øget omsætningen.

I relation til de penge, der er overført til hans selskab, Virksomhed ApS 1, og
adspurgt til, hvad pengene er brugt til, har tiltalte forklaret, at det lidt er det,
som han allerede har været inde på. Han købte også nogle værdipapirer på et
tidspunkt, der så stod i firmaet. Han brugte også penge i forbindelse med er-
hvervelsen af den ejendom, som han på et tidspunkt købte til selskabet, og til
flytteprocessen. Bygningen ville han nok have erhvervet alligevel. Erhvervel-
sen af værdipapirerne var en form for en begyndende exitplan, eller hvad man



/

side 6

skal kalde det. Det har jo hele tiden været tanken, at han ville kunne udbedre
tingene på et eller andet tidspunkt. Selv om det kan lyde rigtig åndssvagt, har
han hele tiden haft i tankerne, at han ville få løst det her på et tidspunkt, in-den
”korthuset væltede” . Det var blandt andet et led i det. Efterhånden som
forskellige krav forfaldt, kunne han her have en buffer, så han hele tiden kun-ne
betale, indtil han var i nul igen. Dette er et eksempel på det.

I relation til forhold 1, punkt 4, har tiltalte forklaret, at der her ikke er tale om
underslæb, men om en helt almindelig ejendomshandel. Da han købte en
ejendom til selskabet, dvs. til at drive virksomheden i Adresse fra, oprettede
han en helt almindelig ejendomshandelssag, ligesom hvis det var en hvilken
som helst anden klient med en ejendomshandelssag. På et tidspunkt skulle
denne gøres op i forbindelse med refusion og sådan noget, og det er bare
restbeløbet derfra. Det er således ikke penge, der uretmæssig er overført fra
klientkontoen, men noget som domicilselskabet havde krav på som følge af, at
kontoen skulle gøres op.

Foreholdt, at forhold 1, punkt 10, ud fra tiltaltes egen forklaring har en sær-lig
historie, har tiltalte forklaret, at han ikke kan huske, at dette forhold skul-le
have en særlig historie.

Adspurgt til en sag vedrørende en revisor og en tinglysning har tiltalte forkla-
ret, at han vil tro, at dette vedrører punkt 6 i forhold 1.

Foreholdt, at der - uanset hvilket punkt i forhold 1, der er tale om - på et
tidspunkt var noget, der "brændte", har tiltalte forklaret, at han på et tids-punkt
skulle sørge for at sikre nogle aktiver i forbindelse med, at en klient -som
tilfældigvis var revisor - skulle yde hjælp til en kunde. Man ville have
sikkerhed for det, blandt andet sikring af en båd eller et skib. Det blev også
ekspederet, og det var fint. Det viste sig imidlertid, at ekspeditionen ikke var
gået korrekt igennem eller et eller andet, der i hvert fald gjorde, at sikkerhe-den
ikke var, som tiltalte mente, at den var. Han valgte derfor at dække tabet uden
om forsikringsselskabet og uden at orientere klienten om, at der havde været et
problem. Han mener, at der var tale om et beløb på 1,5 mio. kr., som han
dækkede på den måde fra klientkontoen.

Adspurgt, hvorfor tiltalte ikke blot sagde, at han havde lavet en fejl, og un-
derrettede nogen om det, hvorefter man måtte se, hvordan det forløb, har til-
talte forklaret, at der var tale om en klient, der på mange måder fyldte meget,
og som var en vigtig klient for firmaet, så det at indrømme en fejl kunne være
et problem i sig selv. Desuden kunne han så risikere at stå med, at forsik-
ringsselskabet af den ene eller den anden grund ikke mente, at det var et krav,
der skulle dækkes, hvilket så ville give et andet problem. Derfor blev ligningen,
som den gjorde.

I relation til forhold 1, punkt 14, har tiltalte forklaret, at Virksomhed ikke var
hans klient, men dette firma var involveret i en ejendomssag. På et tidspunkt
skulle den afregnes. Han havde haft midlerne ind over sin konto til at admini-



/

side 7

strere det på sine klienters vegne, men qua det forbrug, der - om man så må sige
- ligger ”op over” , var der ikke penge nok til at betale kravene. Der var så
mulighed for at tage pengene fra bokontoen vedrørende boet efter Afdøde 1.

Virksomhed havde selvfølgelig krav på pengene, idet han havde fået dem i
første omgang. Pengene havde imidlertid lukket nogle andre huller, så derfor
havde han nu en manko på de penge, der skulle betales. Det var måske i
virkelighe-den lidt mindre, men for at kunne lave det i ét hug, var han nødt til at
tage det derfra.

I relation til forhold 1, punkt 16 og 18, har tiltalte forklaret, at det er samme
kompleks, hvor der skulle afregnes forskellige steder hen. Virksomhed A/S
skulle have 8,4 mio. kr., som han tog fra den konto, der frem-går af
retsmødebegæringen, dvs. bokontoen vedrørende boet efter Afdøde 2.
Virksomhed A/S skrev til tiltalte, at penge-ne var blevet overført til en forkert
konto, at man af hensyn til selskabets in-terne regnskab eller et eller andet helst
ville have, at pengene røg tilbage igen, og at tiltalte så overførte pengene igen
til den rigtige konto. Der er så-ledes tale om den samme postering.

Det er korrekt, at forhold 1, punkt 19-22, relaterer sig til de penge, som han tog
under punkt 14. Der var således en manko der, så derfor gik han i et an-det bo
og tog pengene til dem. Der er således tale om arvinger, der fik deres penge fra
et andet bo. Det var ham selv, der lavede det her. Det var noget, der ligesom
gav anledning til noget snak og nogle spørgsmål fra sekretærer-ne. Han husker
ikke nøjagtigt, hvad han sagde, men det var noget i stil med ”Det skal jeg nok
få styr” eller ”Det er en fejl.”

Om forhold 3 har tiltalte forklaret, at pengene til Forening relaterer sig til, at
han havde fået dom i en sag omkring noget fodbold. Det havde ikke noget med
virksomheden at gøre som sådan, men vedrørte ham privat. Han skyldte 68.000
kr. til Forening, som han tog fra klientkontoen. Han har nok ikke haft 68.000 kr.
i sit private regi på det tidspunkt, men han hus-ker det ikke lige.

Om forhold 4 har tiltalte forklaret, at det vedrører samme kompleks, som
førnævnte dom vedrører. Det var et forlig omkring de resterende sager, som
førnævnte dom var en prøvesag i. Det vedrørte ham privat, men han tog pen-
gene fra klientkontoen til det.

Om forhold 2 har tiltalte forklaret, at der ikke var nogen civil sag. Det var bare
papir. Virksomhed ApS 2 var på det pågældende tids-punkt ejet af Forurettedes
tre døtre, hvoraf tiltalte var gift med den ene. Forurettede havde lagt nogle
rettigheder i selskabet til deres gavn, men der udbrød på et tidspunkt en tvist
om det. De snakkede om det, og tiltalte påtog sig at prøve at få det ændret på
forskellig vis via en tysk kontakt osv. Han satte aldrig noget i gang, fordi han
mente ikke, at det var relevant. Han fik li-



/

side 8

gesom sagt fra over for det, og så kørte det sådan derudad.

Det, der skete objektivt set, var, at han sagde ”Det skal jeg nok tage mig af” ,
men han gjorde intet. Til at starte med sagde han fra, og at det ikke havde gang
på jord, men det blev ved med at blive drevet op. Til sidst sagde han derfor, at
han nok skulle gøre det, idet han følte, at han skulle gøre det. Så kørte det, og
der ville derfor skulle være nogle former for milepæle, så det så ud som om, at
der stadigvæk skete noget. Derfor kom den falske dombog og det fra
Procesbevillingsnævnet. Han kan ikke svare fornuftigt på, hvordan han kunne
tænke, at det ville ende godt i sidste ende.

Han gav den falske dombog til den person, som han repræsenterede, men tog
Procesbevillingsnævnet med ind over for at trække tiden. Det vil sige, at han
”legede” , at modparten havde mulighed for at anke sagen. Der gik på den
måde mere tid med det, og det blev udskudt yderligere. Da afgørelsen kom fra
Procesbevillingsnævnet, skrev han en sms til personen, hvor han skrev, at
pengene var kommet ind på klientkontoen.

Adspurgt, om tiltalte havde forestillet sig, at det ville gå godt, idet den på-
gældende person jo ville have sine penge på et tidspunkt, har tiltalte forkla-ret,
at det jo skulle gå - om man så må sige. Han har ingen god forklaring på,
hvorfor han ikke blot sagde til den pågældende person, at han ikke kunne gø-re
det, fordi det var en dårlig sag, men det var blandt andet nok for at stå i et godt
lys over for svigerfamilien.

Adspurgt af forsvareren har tiltalte forklaret, at dommen ikke har været brugt til
andet end at forevise for Virksomhed ApS 2. Dommen har således ikke været
sendt til modparten.

Adspurgt på ny af anklageren har tiltalte forklaret, at det var en lidt længere
proces for ham at nå til at melde sig til Københavns Politi. Noget tid før, at det
kollapsede, gik det op for ham, at det var blevet så omfangsrigt. Han
overvejede nogle forskellige muligheder. Så længe, at der ligesom ikke var
nogen, der havde nogen former for mistanke, eller hvad man skal sige, så kørte
det. Han håbede hele tiden, at der kunne ske et eller andet, så det hele blev
holdt kørende. I forbindelse med de førnævnte arvinger begyndte der imidlertid
at blive stillet spørgsmål til det. En aften tænkte han derfor, at han ville stå
tidligt op og køre til København. Han havde faktisk på det tidspunkt ikke noget
overblik over, hvad der var den rigtige procedure, herunder om han skulle
melde sig til politiet, gå til advokatmyndighederne og sige, hvad der var sket
for ligesom at finde ud af, hvordan man håndterede det her, eller indgive en
konkursbegæring mod selskabet. Han var faktisk ikke afklaret omkring dette.
Fordelen ved København var, at alle tre ting ville kunne ske der.
Advokatfirmaet havde også en afdeling i København, så han kunne ind-levere
en konkursbegæring i Sø- og Handelsretten. Desuden var det mere diskret end
at møde op ved politiet i Odense eller Svendborg. Han besluttede sig således
for at gå til politiet i København og rive plasteret af.
Foreholdt tiltaltes forklaring om, at der i advokatfirmaet var ved at begynde



/

side 9

at være noget snak, og adspurgt, om der decideret var nogen i firmaet, der
sagde, at enten meldte tiltalte ud, idet pågældende ellers ville melde ud, hvad
der foregik, har tiltalte forklaret, at det er han faktisk lidt i tvivl om. Et par af
sekretærerne eller i hvert fald den ene af dem sagde, at pågældende ville gå til
den anden advokat, Advokat 2, hvis ikke tiltalte fik det løst inden i morgen eller
overmorgen eller et eller andet i den stil. Han husker ikke præcist, hvad truslen
lød på. Han tænker, at det var nært forestående, at Advokat 2 ville få at vide,
hvad der foregik, hvis han ikke fik styr på det. Hans løsning blev så at gå til
politiet.

Tiltalte er ikke tidligere straffet af betydning for sagen.

Tiltalte har under denne sag været frihedsberøvet fra den 31. marts 2022.

Rettens begrundelse og afgørelse

Forhold 1:

Tiltalte har uden forbehold erkendt sig skyldig. Tilståelsen støttes af de op-
lysninger, der i øvrigt foreligger. Det er derfor bevist, at tiltalte er skyldig.

Forhold 2:

Tiltalte har uden forbehold erkendt sig skyldig. Tilståelsen støttes af de op-
lysninger, der i øvrigt foreligger. Det er derfor bevist, at tiltalte er skyldig.

Forhold 3:

Tiltalte har uden forbehold erkendt sig skyldig. Tilståelsen støttes af de op-
lysninger, der i øvrigt foreligger. Det er derfor bevist, at tiltalte er skyldig.

Forhold 4:

Tiltalte har uden forbehold erkendt sig skyldig. Tilståelsen støttes af de op-
lysninger, der i øvrigt foreligger. Det er derfor bevist, at tiltalte er skyldig.

Straffen fastsættes til fængsel i 4 år og 6 måneder, jf. straffelovens § 171, jf. §
172, stk. 2, og § 278, stk. 1, nr. 3, jf. § 286, stk. 2.

Retten har ved strafudmålingen lagt vægt på på den ene side forholdenes ka-
rakter, herunder at tiltalte i en periode på ca. 2 og 6 måneder har begået un-
derslæb for et samlet beløb på 45.373.626,80 kr. vedrørende betroede klient-
kontomidler, hvoraf retten efter bevisførelsen lægger til grund, at tiltalte har
haft en berigelse på ca. 19 mio. kr.

Retten har på den anden side lagt vægt på, at tiltalte har gode personlige for-
hold, herunder at han ikke tidligere er straffet for ligeartet kriminalitet, at han



/

side 10

frivilligt har angivet sig selv og aflagt en fuldstændig tilståelse, og at der som
anført nedenfor sker rettighedsfrakendelse som påstået af anklagemyndighe-
den.

Under de foreliggende omstændigheder, hvor anklagemyndigheden efter det
oplyste ved opgørelsen af sit krav om udbyttekonfiskation på 15.809.738,80 kr.
har taget udgangspunkt i det erstatningskrav, som Tryg Forsikring A/S måtte
have, hvor Tryg Forsikring A/S i retten har nedlagt et samlet krav om erstatning
på 19.040.718,98 kr., og hvor tiltalte i retten har anerkendt erstat-ningspligten
og erstatningskravets størrelse, finder retten ikke grundlag for at tage
anklagemyndighedens påstand om udbyttekonfiskation til følge.

Tiltalte frakendes retten til at udøve advokatvirksomhed indtil videre, jf. rets-
plejelovens § 138, jf. straffelovens § 79, stk. 1, jf. stk. 3.

Tiltalte frakendes retten til indtil videre at deltage i ledelsen af en er-
hvervsvirksomhed her i landet eller i udlandet uden at hæfte personligt og u-
begrænset for virksomhedens forpligtelser, jf. straffelovens § 79, stk. 2, 2. pkt.,
jf. stk. 3.

Retten tager erstatningspåstanden til følge som nedenfor bestemt.

Thi kendes for ret:

Tiltalte skal straffes med fængsel i 4 år og 6 måneder.

Tiltalte skal frakendes retten til at udøve advokatvirksomhed indtil videre.

Tiltalte frakendes retten til indtil videre at deltage i ledelsen af en er-
hvervsvirksomhed her i landet eller i udlandet uden at hæfte personligt og u-
begrænset for virksomhedens forpligtelser.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger.

Tiltalte skal inden 14 dage til Tryg Forsikring A/S, Lautrupbjerg 2, 2750
Ballerup, Skadenummer 1, betale 18.990.495 kr. med tillæg af procesrente fra
13. december 2022.

Tiltalte skal inden 14 dage til Tryg Forsikring A/S, Lautrupbjerg 2, 2750
Ballerup, Skadenummer 2, betale 50.223,98 kr. med tillæg af procesrente fra
den 13. december 2022.

Dommer



/





/