Sag om, hvorvidt sagsøgeren har krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste efter færdselsuheld
Ret: Retten i Odense (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Forsikring;

RETTEN I ODENSE - 3.afdeling

Udskrift af dombogen

DOM

Afsagt den 27. februar 2009 i sag nr. BS 3-1789/2008:

Sagsøger
Adresse
By
mod
If Skadeforsikring
Storskadeafdelingen Auto
Stamholmen 159
2650  Hvidovre

Sagen er anlagt den 7. juli 2008.

Parternes påstande

Sagsøger, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, If Skadefor-sikring, tilpligtes
at anerkende, at sagsøgeren har krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste
efter færdselsuheld den 1. september 2005 i krydset Tiet-gens
Allé/Hunderupvej i Odense.

Sagsøgte har påstået frifindelse.

Sagens omstændigheder

Sagsøgeren, der havde arbejde som taxachauffør, havde planlagt en rejse, der
skulle være påbegyndt den 2. september 2005. Den 1. september 2005 var han
udsat for et færdselsuheld. Det er ubestridt, at modparten, der var an-
svarsforsikret hos sagsøgte, var ansvarlig for uheldet. Sagsøgeren havde op-
sagt sit job på grund af den planlagte rejse. Hans tidligere arbejdsgiver har
udfærdiget følgende udaterede erklæring:

"Til rette vedkommende

Det kan herved bekræftes at, Sagsøger stadig havde været ansat hos
mig, hvis ikke der var planlagt rejse til Australien pr. 2. September.
Desuden har han pr. dags dato genoptaget arbejdet, i det om-fang han
kan klare det."

Sagsøgeren er efter anmodning fra sagsøgte blevet undersøgt hos Overlæge,
Odense Universitetshospital. Af dennes erklæring af 1. no-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D23



Side 2/5

vember 2007 fremgår:

" Resumé og konklusion
Ved færdselsuheldet den 01.09.05 pådrog Sagsøger sig ud over slag
imod hovedet brud og ledskred i højrekraveben, og brud på rib-ben i
højre side af brystkassen.
Ved indlæggelse på Odense Universitetshospital var Sagsøger uden
symptomer på hjernerystelse og kunne udskrives til hjemmet døgnet
efter.
Ved færdselsuheldet den 08.11.05 pådrog Sagsøger sig hjernerystelse
med små kvæstelsesblødninger og fornyet brud på ribben i højre side af
brystkassen. Han pådrog sig endvidere overfladiske skrammer. Han var
indlagt til observation og smertebehandling i 3 døgn.
Som følge af brud på højre kraveben efter den første hændelse blev
Sagsøger efter radiologisk undersøgelse, hvor man påviste dels ledskred
ind mod brystbenet, og dels brud i leddet med skulder-bladet, tilbudt
kirurgisk behandling, udført i februar 2007. Man fjernede den yderste
del af højre nøgleben med god effekt på bå-de bevægelighed og smerter.
På grund af hovedpine, opstået efter det første færdselsuheldet, og
forværret som følge af det andet, blev Sagsøger i december 2006
undersøgt ved privatpraksierende neurolog, hvor man ikke fandt tegn på
fysiske skader. Undersøgelserne er i marts 2007 supple-ret med
neuropsykologisk undersøgelse. Undersøgelsesresultatet fremgår ikke af
sagsakterne, men ifølge Sagsøger er der ikke fundet specifikke
forandringer.

Sagsøger blev sygemeldt umiddelbart efter hændelsen den 01.09.05 og
kunne først genoptage sit arbejde i maj 2005 [formentlig rettelig 2007].

Aktuelt klager Sagsøger over altid tilstedeværende diffus, pressende
hovedpinen af vekslende intensitet, spænding i nakkemuskulatur og
bevægelses- og belastningsrelaterede smerter i højre skulder. Der er
kognitive gener i form af svækket koncentrationsevne, påvirket
korttidshukommelse og øget søvnbehov.

Ved undersøgelsen dags dato findes Sagsøger uden dementielle træk. De
er sekundervarende amnesi for begivenhederne efter sam-menstødet den
01.09.05 og længerevarende bagudrettet glemsel for hændelsen den
08.11.05. Der er normale neurologiske for-hold, herunder lugtesans.
Bevægeligheden i columna er normal. Passiv fri bevægelighed i højre
skulderled, hvor der er cikatrice efter tidligere operation og let atrofi af
muculus deltoideus.

Efter min vurdering er der en sammenhæng mellem de aktuelle

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D23



Side 3/5

gener og såvel uheldet den 01.09.05 som uheldet den 08.11.05. Der er
bevægelses- og belastningsrelaterede smerter i højre skulderled som
følge af det brud på højre kraveben, som indtraf den 01.09.05. Generne
er reduceret væsentligt efter kirurgisk behandling.
Sagsøger havde allerede efter uheldet den 01.09.05 hovedpine, som
angiveligt blev forværret efter uheldet den 08.11.05. De kogniti-ve gener
er med størst sandsynlighed relateret til det sidstnævnte uheld. Han
brugte ikke hjelm, da han slog hovedet, og pådrog sig mindre
kvæstelsesblødninger og i overensstemmelse med traumets
sværhedsgrad er der bagudrettet glemsel af længere varighed. Vurderet
ud fra de radiologiske beskrivelser har Sagsøger både ved uheldet den
01.09.05 og den 08.11.05 pådraget sig brud på højre side af
brystkassen.
Det er sandsynligt, at følgerne efter hjernerystelse/hjernekvæ-stelse,
forenelige med postkommotionelt syndrom (hovedpine og kognitive
symptomer), fortsat vil kunne remittere. På nuværende tidspunkt er
følgerne efter de 2 færdselsuheld årsag til den be-skrevne reduktion i
arbejdstid, som erhvervschauffør.
Sagsøger genoptog arbejdet som erhvervschauffør maj 2007."

Sagsøgeren modtog sygedagpenge fra Bogense Kommune fra den 1. septem-
ber 2005 til den 16. januar 2006.

Forklaring

Sagsøgeren har forklaret, at der ikke har været tvist om, at det var modpar-ten,
der var ansvarlig for færdselsuheldet den 1. september 2005. Han havde
forinden da kørt taxa i Odense i omkring 3½ år på fuld tid og tjent 28.000-
32.000 kr. om måneden. Han havde sagt sit arbejde op, fordi han havde plan-
lagt at rejse væk i x-antal år. Det var hans plan at køre ned igennem Europa og
Afrika via Israel. Fra Afrika ville han forsøge at få hyre på et skib til Aust-
ralien, hvor han har en onkel. Han havde ikke sparet op til leveomkostninger
på turen. Han havde dog til en flybillet hjem, hvis det skulle blive nødvendigt.
Det var hans mening at søge arbejde undervejs ned gennem Europa på byg-
gepladser, hos landmænd og lignende. I Australien var han nogenlunde sikker
på at kunne få et job. Han var nødt til at tjene penge undervejs. Det var ikke
ferie, han vil kalde det en oplevelsesrejse. Grunden til, at han ikke kom af-
sted, var sygdom efter færdselsuheldet. Han fik derfor almindelige leveom-
kostninger i Danmark og måtte finde sig et sted at bo. Han havde lejet sit hus
ud og sat det til salg. Han modtog sygedagpenge indtil den 16. januar 2006.
Derefter var han i Australien et ½ års tid. Han var inviteret derned af sin on-
kel, der sendte ham penge til en billet. Han havde ingen udgifter til opholdet.
Han modtog ikke sygedagpenge i den periode. Den erklæring, som hans tidli-
gere arbejdsgiver har afgivet, er skrevet den 2. oktober 2005. Da havde han
været på arbejde 2 dage, den første dag i 3 timer, for at se om han kunne ge-
noptage arbejdet i et eller andet omfang, men det gik ikke. Han modtog sy-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D23



Side 4/5

gedagpenge igen, da han kom tilbage fra Australien og indtil maj 2007, hvor
han startede som taxachauffør på deltid. Han var sygemeldt igen fra juli 2008.
I øjeblikket er han i praktik på et autoværksted.

Parternes procedure

Sagsøgeren har gjort gældende, at han efter færdselsulykken den 1. septem-
ber 2005 har krav på erstatning for tabt arbejdsfortjeneste efter erstatnings-
ansvarsloven i perioden 1. september 2005 til  januar 2006. Han blev på grund
af personskader ved ulykken nødsaget til at aflyse sit planlagte ud-
landsophold og var sygemeldt og modtog sygedagpenge fra kommune i ste-
det for den mulige indtægt som taxichauffør. Arbejdsgiverens erklæring fra
oktober 2002 dokumenterer, at han har havde haft mulighed for fortsat ind-
tjening fra taxikørsel, såfremt han ikke havde været sygemeldt. Han var som
følge af ulykken tvunget til at forblive i Danmark og havde derfor sædvanlige
leveomkostninger her, hvorfor han har lidt et tab ved ikke at kunne erhverve
arbejdsindtægt. Hans rejse til udlandet var baseret på mulighederne for at
kunne arbejde undervejs, idet rejsen ellers - grundet manglende økonomi -
havde måtte afbrydes eller forkortes, med den følge han ville være rejst hjem
og have genoptaget sit job med deraf følgende indtægt.

Sagsøgte har gjort gældende, at det er fast antaget i retspraksis og juridisk
litteratur, at skadelidte alene har krav på erstatning for tabt arbejdsfortjene-ste,
såfremt vedkommende beviser at have lidt et konkret tab som direkte føl-ge af
en sygdomsperiode efter en ulykken. Sagsøgeren havde forud for
skadestidspunktet opsagt sit arbejde og han var uden ansættelse på det tids-
punkt, hvor ulykken skete. Såfremt ulykken ikke var sket, ville sagsøgeren
have været på rejse. Han ville ikke kunne have arbejdet hele tiden, da han og-
så skulle have brugt tid på at rejse og han havde på skadestidspunktet ingen
former for aftale om ansættelse i Australien eller andetsteds i forbin-delse
med den forestående rejse. Sagsøgeren har ikke løftet bevisbyrden for, at han
under sit ophold i Australien - eller på rejsen i øvrigt - ville have opnået an-
sættelse og oppebåret arbejdsindtægt og han har ikke dokumenteret, hvilket
arbejde og hvilken arbejdsindtægt, han ville have oppebåret under under rej-
sen, såfremt ulykken ikke var sket. Sagsøgerens oplysninger om, at det var
hans intention at søge arbejde under rejsen og dermed oppebære en vis ind-
tægt, er ikke tilstrækkeligt til at løftet bevisbyrden for, at han konkret har lidt
et tab som følge af mistet arbejdsindtægt. Hertil kommer, at han rent faktisk
var i stand til at opholde sig i et halvt år i Australien uden at opnå ansættelse
og uden at oppebære arbejdsindtægt.

Rettens begrundelse og resultat

Det lægges til grund, at sagsøgeren havde opsagt sit arbejde som taxachauf-
før inden færdselsuheldet skete.

Det påhviler sagsøgeren at godtgøre, at han i perioden fra 1. september 2005

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D23



Side 5/5

til 16. januar 2006 ville have oppebåret arbejdsindtægter, såfremt færdselsu-
heldet ikke var sket.

Da det kan lægges til grund, at sagsøgeren i starten af september 2005 ville
være taget på en udlandsrejse af ubestemt varighed, såfremt skaden ikke var
indtrådt, finder retten ikke, at det har betydning for afgørelsen af spørgsmålet
om krav på tabt arbejdsfortjeneste i den omhandlede periode, at sagsøgte har
sandsynliggjort, at han, i den hypotetiske situation at han hverken havde væ-
ret på rejse eller på grund af sygdom ikke kunne påtage sig arbejde, ville ha-
ve haft arbejde hos sin tidligere arbejdsgiver.

Der foreligger ingen oplysninger om, at sagsøgeren havde konkrete aftaler om
arbejde undervejs på rejsen og han har ikke, alene ved sin forklaring om, at
han ville og var nødt til at søge arbejde på turen, godtgjort, at han har lidt tabt
på arbejdsfortjeneste i den omhandlede periode.

Herefter  frifindes sagsøgte.

Sagsøgeren har fri proces.

Ved fastsættelse af omkostninger er der taget udgangspunkt i en sagsværdi på
70.000 - 80.000 kr. De fastsatte sagsomkostninger vedrører sagsøgtes
omkostninger til advokatbistand.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte, If Skadeforsikring, frifindes for den påstand, som Sagsøger, har
nedlagt.

Inden 14 dage skal statskassen til sagsøgte betale sagsomkostninger med
15.000 kr.

Dommer

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D23