Sagen drejer sig om deling af pensionsrettigheder ved skilsmisse
Ret: Vestre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

/

D O M

afsagt den 14. marts 2013 af Vestre Landsrets 1. afdeling

(dommerne Kristian Petersen, Hans-Jørgen Nymark Beck og Kirsten Thorup) i 1. instans-

sag   

V.L. B – 2285 – 11

Sagsøger

(advokat Lene Astrup Treffer, Aalborg)

mod

Sagsøgte

(advokat Dan Terkildsen, København )

Indledning

Sagen er anlagt ved Retten i Aalborg den 2. august 2011 og ved kendelse af 13. september

2011 henvist til Vestre Landsret i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1.   

Sagen drejer sig om deling af pensionsrettigheder ved skilsmisse og angår blandt andet, om

sagsøgeren, Sagsøger, har krav på fællesskabskompensation og rimeligheds-kompensation i

medfør af lov om ægteskabets retsvirkninger (retsvirkningsloven) §§ 16 d og 16 e.   

Påstande

Sagsøger har nedlagt følgende påstande:



/

- 2 -

Påstand 1

Sagsøgte, skal anerkende, at Sagsøger som en del af bode-lingen har krav på 24.618,31 kr.

samt 2.122,50 kr. i henhold til retsvirkningslovens § 16 b, stk. 3, subsidiært et efter

landsrettens skøn fastsat mindre beløb, med tillæg af procesrente fra den 10. juli 2008.   

Påstand 2

Sagsøgte skal anerkende, at Sagsøger har krav på ligedeling af Sagsøgtes pensionsordning i

Nordea Pension i henhold til retsvirkningslovens § 16 b, stk. 3, opgjort til brutto 102.643,00

kr., hvoraf Sagsøger har krav på 33.989,93 kr., subsidiært et efter landsrettens skøn fastsat

mindre beløb, med tillæg af pro-cesrente fra den 10. juli 2008.

Påstand 3

Sagsøgte skal anerkende, at Sagsøger har krav på fællesskabskom-pensation i henhold til

retsvirkningslovens § 16 d med 405.252,43 kr., subsidiært et efter landsrettens skøn fastsat

mindre beløb, med tillæg af procesrente fra den 10. juli 2008.

Påstand 4

Sagsøgte skal anerkende, at Sagsøger har krav på rimelighedskom-pensation i henhold til

retsvirkningslovens § 16 e med 182.195,08 kr., subsidiært et efter landsrettens skøn fastsat

mindre beløb, med tillæg af procesrente fra den 10. juli 2008.

Sagsøgte har påstået frifindelse, subsidiært frifindelse mod betaling af et efter landsrettens

skøn fastsat mindre beløb.

Sagsøger og Sagsøgte er begge meddelt fri proces.

Sagsfremstilling

Sagsøger, født i 1955, og Sagsøgte, født i 1956, indledte deres samliv



/

- 3 -

i 1986. Parrets to børn er født henholdsvis den Dato 1 1988 og den Dato 2 1989, og parret

blev gift den Dato 3 1999. Der var almindeligt formuefællesskab under ægteskabet. Den Dato

4 2008 blev parret skilt.

Under samlivet og ægteskabet havde Sagsøger flere ansættelser på nedsat tid og perioder uden

beskæftigelse, herunder en periode fra 1994 til 1997, hvor parret var bo-sat i Tyskland i

forbindelse med Sagsøgtes udstationering. Om Sagsøgers ansættelser fremgår følgende af en

udskrift fra Aalborg Sygehus’ personaleoply s-ninger:

”…
Periode 1: Afdeling 1, Bispebjerg Hospital
Periode 2: Afdeling 2, Gentofte Amtssygehus
Periode 3: Afdeling 3, Gentofte Amtssygehus
Periode 4: Stilling 1, Afdeling 4, Aalborg Sygehus Syd
Periode 5: Afdeling 5, Gentofte Amtssygehus
Periode 6: Arbejdsplads 1, By 1
Periode 7: Afdeling 6, Aalborg Sygehus Nord
Periode 8: Afdeling 7, Aalborg Sygehus Syd
Periode 9: Boet i Tyskland p.g.a. sin mand arbejde
Periode 10 Afdeling 8, Aalborg Sy-gehus Nord
…”

Videre fremgår af en oversigt af 3. februar 2010 fra Region Nordjyllands HR-afdeling ved-

rørende Sagsøgers ansættelser på sygehuset:   

”Ansættelsesforhold på Aalborg Sygehus for Sagsøger

Ansættelsessted: Ansættelsesperiode:: Ansættelses 
brøk:

Afdeling 4 Periode 11 1,0000 = fuld tid 

Afdeling 6 Periode 12 0,7365 = 109 timer/4 uger 

Afdeling 7 Periode 13 1,0000 = fuld tid 
Periode 14 0,5000 = 74 timer/4 uger 

Afdeling 8 Periode 15 1,0000 = fuld tid 
Periode 16 0,8176 = 30,25 timer/uge 
Periode 17 1,0000 = fuld tid 



/

- 4 -

Periode 18 0,8176 = 30,25 timer/uge 
Periode 19 0,8919 = 33 timer/uge 
Periode 20 0,0000 = konflikt 
Periode 21 1,0000 = fuld tid”

Sagsøger har i forbindelse med sine ansættelser som Stilling 2 indbetalt til en obligatorisk

arbejdsmarkedspension i PKA A/S. Pensionsselskabet har til brug for sagen besvaret

spørgsmål fra Sagsøgers advokat om den forventede pensi-onsudbetaling på

pensioneringstidspunktet. Det fremgår af besvarelsen, at Sagsøger, hvis hun fortsætter med en

uændret månedlig indbetaling af pensionsbidrag på 3.594 kr. (svarende til en årlig indbetaling

på 43.128 kr.), vil være berettiget til en livsvarig årlig alderspension på 95.800 kr. og en

engangssum på 197.600 kr. ved en pensionering i en alder af 66½ år. Ved en pensionering i en

alder af 61½ år vil den årlige alderspension udgøre 67.900 kr. og engangssummen 151.400 kr.

Fagforening 1 har til brug for sagen udarbejdet en opgørelse over forskellen på de

pensionsindbetalinger, Sagsøger faktisk har foretaget, og de indbetalinger, hun ville have

foretaget, såfremt hun under ægteskabet, det forudgående samliv og perio-den 1. august 1982

– 1. november 1986 havde indbetalt pensionsbidrag svarende til en fuldtidsbeskæftiget.

Fagforening 1 har i rådets besvarelse af 26. april 2010 opgjort forskellen således:

” Ansættelsesperiode Pension fuld tid Pension deltid Forskel
Periode 12 3249,54                     2129,88           1119,66

Periode 14 42.850,02 19.101,81 23.748,21 
Periode 16 86.567,45 63.100,38 23.467,07 
Periode 18 40.766,56 29.715,37 11.051,19 
Periode 19 140.283,87 112.223,17 28.060,70 

I alt 313717,44 226270,61 87446,83 

Uden job Manglende pension 
Periode 22 64.949,85 
Periode 23 97.205,04 
Periode 24 85.865,01 

I alt 248019,9”

Foruden pensionen i PKA A/S har Sagsøger indbetalt til en kapitalpension og en selvpension i

Spar Nord Bank A/S, og værdien heraf udgjorde ved samlivsophævel-sen i 2008 henholdsvis

82.061 kr. og 4.245 kr.



/

- 5 -

Sagsøgte har i kraft af sin ansættelse som tjenestemand i Forsvaret ret til tjeneste-

mandspension. Sagsøgte er forpligtet til at fratræde på grund af alder som 60-årig. Det er

oplyst fra Personalestyrelsen, at Sagsøgte ved pensionering som 60-årig er berettiget til en

årlig tjenestemandspension på 259.103 kr. inklusive et ”Under 65 -års til-læg” på 41.642 kr.

Sagsøgte har endvidere indbetalt til en pensionsordning i No r-dea Liv & Pension. Af en

pensionsoversigt af 14. juli 2009 fra Nordea Liv & Pension fremgår, at opsparingen i denne

pensionsordning pr. 30. juni 2009 udgjorde 102.643 kr. Videre fremgår af oversigten blandt

andet:

”Bestemmelser

Aftale Pensionsaftale nr. 1 af 1.10.1997 mellem arbejdsgiveren og
Nordea Liv & Pension.

Betingelser Almindelige forsikringsbetingelser for obligatorisk tegnede  
forsikringer …

…

Firma ordning Denne forsikring er oprettet som led i en pensionsordning
mellem Dem og en arbejdsgiver.

Pensionsordningen er omfattet af bestemmelserne i den mel-lem
arbejdsgiveren og Nordea Liv og Pension indgåede fir-
mapensionsaftale.   

Særlige vilkår Forsikringen kan ikke tilbagekøbes.

…”

I en e-mail af 4. april 2011 har Fagforening 2 som svar på spørgsmål fra Sagsøgte oplyst, at

organisationen ikke lå inde med oplysninger om, hvornår indbetalingen til ordningen var

påbegyndt, men at der var tale om en tvungen ar-bejdsgiverbetalt pension, som ikke kunne

opsiges eller udbetales før pensionering.   

Foruden sin tjenestemandspension og pensionsordningen i Nordea har Sagsøgte indbetalt til

en kapitalpension og en selvpension i Spar Nord Bank A/S, og værdien heraf udgjorde ved

samlivsophævelsen i 2008 henholdsvis 149.545,08 kr. og 203.720,14 kr.

Det fremgår af en udateret opgørelse fra Spar Nord Bank A/S, som blev udarbejdet i for-



/

- 6 -

bindelse med skilsmissen, at Sagsøgtes og Sagsøgers kapitalpensio-ner og selvpensioner i

banken blev delt således:

”Opgørelse af Pensioner

…

Fordel Sagsøgte kapitalpension

149.545,08 kr. – 82.061 kr. = 67.484,08 kr.
Dette beløb deles med 2 så de får lige meget hver 67.484,08/2=33.742,04 kr. Da
der skal betales 40% afgift ved udbetaling af kapitalpensionen, så får Sagsøger
udbetalt 60% af 33.742,04 kr. = 20.245,22 kr.

Fordel Sagsøgte Selvpension

203.720,14 kr. – 4.245 kr. = 199.475,14
Dette beløb deles med 2 så de får lige meget hver 199.475,14/2 = 99.737,57 kr.

Altså skal Sagsøger i alt have overført 20.245,22 kr. + 99.737,57 kr. = 119.982,79
kr.   

Det er aftalt at Sagsøger får overført 120.000 kr.”

Forinden havde Sagsøgte i en mail af 3. juli 2008 til banken blandt andet anført følgende om

den forestående deling af parrets indeståender i banken:   

”1. Sagsøger og jeg er blevet enige om at vores finansielle skæringsdato skal være TOR
d. 10 JUL 2008, da jeg tager til USA dagen efter. Derfor vil vi eftermiddag d. 10 JUL
komme forbi og dele konti og evt. underskrive, hvad der måtte skulle under-skrives,
f.eks. så vi ikke længere har adgang til hinandens konti. …

2. Kontooversigt pr. 1 JUL 08.
…

- opsparing … 339.446,25   Fælles, beløbet deles, konto forbli ver
Sagsøgtes

…
- Spar Nord Stjernekonto … 128.279,89 Sagsøgtes, beløbet deles, konto forbliver
Sagsøgtes
…
- Spar Nord Stjernekonto … 20.760,23 Sagsøgers, beløbet deles, konto flyttes fra

Sagsøgtes oversigt
…
- Budgetkonto … 18.311,17 Sagsøgtes, beløbet deles, konto forbliver Sagsøgtes
…
- Millionærkonto … 33.494,21 Fælles, beløbet deles, konto forbliver Sagsøgtes
…
- Selvpension … 1.245,00 Sagsøgtes, beløbet deles, konto forbliver Sagsøgtes
…



/

- 7 -

- Aldersbestemt pulje … 149.545,08 Sagsøgtes, ved pensionsu dbetaling deles
beløbet 50/50

…
- Aldersbestemt pulje … 170.719,34 Sagsøgtes, ved pensionsu dbetaling deles

beløbet 50/50
…
- Spar Nord Stjernekonto … 10.000,00 Sagsøgtes, forbliver, beløbet er modregnet i

forbrugsopg.

F.eks. beløb, der skal deles, i alt 521.980,58 = 260.990,29 til hver pr. 1 JUL 08. …

3. Sagsøgte købte for ca. ½ år siden for 40.000 kr Spar Nord aktier. Hvis det er muligt
skal disse aktier deles, så Sagsøger og Sagsøgte får halvdelen hver, ergo halvdelen
overføres til de-pot i Sagsøgers navn. … (Evt. sælges halvdelen og Sagsøger får
pengene)?
…
* Sagsøgers pensionskonti, der ikke figurerer på kontooversigten deles 50/50 ved
udbetaling.
…”

Det er oplyst, at parrets hus blev solgt ultimo 2012, og at provenuet blev delt med 597.166,15

kr. til Sagsøgte og 697.166,15 kr. til Sagsøger.   

De beregninger, som ligger til grund for den beløbsmæssige opgørelse af Sagsøgers principale

påstande, er nærmere behandlet i dennes processkrifter samt i støttebi-lag. Der er endvidere

udarbejdet alternative beregninger angående de subsidiære påstande.   

Den beløbsmæssige opgørelse af Sagsøgers principale påstand 1 er baseret på en forlods

udtagelse af Sagsøgers egne pensionsordninger i Spar Nord Bank A/S og en deling af dels

Sagsøgtes kapitalpension i banken med fradrag af skat på 40 % , dels af Sagsøgtes

selvpension i banken, og med fradrag af det beløb, som Sagsøger allerede har modtaget som

følge af den faktisk foretagne de-ling af parternes pensionsordninger i banken.   

Den beløbsmæssige opgørelse af Sagsøgers principale påstand 2 er baseret på en deling af

nettoværdien af Sagsøgtes pensionsordning i Nordea Liv & Pensi-on. Nettoværdien er

beregnet som værdien af ordningen pr. 30. juni 2009 med tillæg af en gennemsnitlig

forrentning på 4 % frem til pensionens udbetaling ved Sagsøgtes pensionering som 60-årig,

og med fradrag af en forventet gennemsnitlig skatteprocent på 50.

Den beløbsmæssige opgørelse Sagsøgers principale påstand 3 tager ud-



/

- 8 -

gangspunkt i summen af de beløb, som Fagforening 1 har opgjort som ”manglende

pensionsindbetalinger” for så vidt angår forskellen mellem Sagsøgers faktisk foretagne

pensionsindbetalinger under ægteskabet og det forudgående samliv og indbeta-linger

svarende til en fuldtidsansat i samme periode. De manglende pensionsindbetalinger er opgjort

for den enkelte ansættelsesperiode inklusive renters renter, således at der for

ansættelsesperioden er tillagt en årlig forrentning på fem procent fra midten af den pågæl-

dende ansættelsesperiode og frem til oktober 2012. Den samlede manglende pensionsind-

betaling inklusive renters renter er af Sagsøger opgjort til i alt 643.257,82 kr., hvorfra er

fratrukket en forventet beskatning på 37 %, hvorefter nettotabet er opgjort til 405.252,43 kr.

Sagsøger har til brug for den subsidiære påstand foretaget en tilsvarende beregn ing, men

således at der alene er medtaget ”manglende indbetalinger” under ægteskabet. Den samlede

manglende pensionsindbetaling inklusive renters renter under ægteskabet er her opgjort til i

alt 94.679,21 kr., og efter fradrag af forventet beskat-ning på 37 % til i alt 59.647,90 kr.

Den beløbsmæssige opgørelse af Sagsøgers principale påstand 4 er baseret på en

beregningsformular, der er udarbejdet af Advokat. Sagsøgeren har til brug for den subsidiære

påstand udarbejdet en række alternative beregninger, der ligele-des er baseret på samme

beregningsformular.   

Forklaringer

Sagsøger, Sagsøgte og Vidne har afgivet forklaring for lands-retten.

Sagsøger har forklaret, at hun er 57 år og arbejder i Afdeling 8 på Aalborg Sygehus, afdeling

nord, og har gjort det i 15 år. Hun og Sagsøgte indledte forholdet i 1985; hun var da ansat på

Gentofte Sygehus, og Sagsøgte var ansat i Arbejdsplads 2. De flyttede sammen i august 1986

i By 2 ved Aalborg. Hun tror, at de i løbet af relativt kort tid fik samme bank. De oprettede

blandt andet fælles budgetkonto og fik fuldmagt til at disponere over hinandens konti. Hun

har svært ved præcist at tidsfæste dette, men hun er ret sikker på, at det var før, de fik børn.

Deres løn blev indsat på deres respektive lønkonti, og herfra blev der overført en andel af

lønnen til budgetkontoen. Sagsøgte overførte en større andel end hun til budgetkontoen. Dette

var begrundet i, at han tjente mere, og at hun stod for alle de daglige indkøb. Hvis der skulle

indkøbes større ting, eksempelvis en græsslåmaskine, var



/

- 9 -

det Sagsøgte, der stod for det. Hun kunne overføre beløb fra Sagsøgtes konti til sin, hvis hun

manglede penge, og det benyttede hun sig af, bl.a. når Sagsøgte var længere tid i udlandet.

Inden de fik børn, havde hun en stilling som Stilling 1 på Aalborg Sygehus. Primo 1988

flyttede de til København på grund af Sagsøgtes uddannelse. Person 1 blev født i september

1988, og Sagsøgte havde kun en uges orlov i forbindelse med fødslen. Han havde vist ingen

orlov i forbindelse med Person 2's fødsel i oktober 1989. Før Person 1's fødsel havde hun

aborte-ret to gange. I forbindelse med Person 1's fødsel var hun indlagt fra maj 1988 og indtil

fødslen. Hun var sygemeldt under hele graviditeten med Person 2. I sommeren 1989 var

Sagsøgte fær-dig med uddannelsesforløbet i København og skulle herefter tilbage til

Arbejdsplads 2. De flyttede derfor tilbage til Nordjylland. På grund af Sagsøgtes arbejde var

det begrænset, hvil-ke Stillinger hun kunne søge. Hun var i perioder alene med børnene, da

Sagsøgte rejste meget. Hun kunne derfor ikke søge stillinger med aften- eller nattevagter.   

Oversigten dateret 3. februar 2010 er en oversigt over hendes ansættelsesforhold på Aal-borg

Sygehus. Både ansættelsen på Arbejdsplads 1 og på Afdeling 6, Aalborg Sygehus, var

deltidsstillinger. Hun og Sagsøgte var enige om, at hun af hensyn til børnene skulle arbejde på

nedsat tid. De har givetvis talt om det, og deres økonomi til-lod, at hun var på nedsat tid. Som

hun husker det, var de enige om, at hun på dette tids-punkt skulle være ansat på deltid;

Sagsøgte har i hvert fald ikke protesteret. Perioden fra 1994 til 1997, hvor de boede i

Tyskland, var også begrundet i Sagsøgtes arbejde og uddannelse. Hun vil tro, at Sagsøgte altid

har været bortrejst gennemsnitligt tre måneder om året. Han har altid været aktiv

Sportsudøver og har brugt meget tid herpå. Det var hende, der stod for det hjemlige, både når

han var hjemme og bortrejst. Mens de boede i Tyskland, gik hun hjemme ved børnene. Det

var vanskeligt at forene opholdet i Tyskland med et arbejde bl.a. på grund af begrænsede

åbningstider i daginstitutionerne. Under udstationeringen i Tysk-land fik Sagsøgte en løn, som

skulle modsvare, at hun ikke havde lønindtægt. Hun husker, at de talte om, hvorvidt hun

skulle være hvilende medlem i pensionskassen, mens de var i Tyskland, eller om hun skulle

fortsætte indbetalingerne, men Sagsøgtes holdning var, at det ikke var nødvendigt, da de ville

have penge nok, når de nåede pensionsalderen. Hun har givetvis søgt job fra 1. september

1997, hvor de vendte tilbage til Danmark. Hun søgte mange stillinger. Da hun i marts 1998

startede i sin nuværende stilling, var det til at begyn-de med på fuld tid. Det var stadig hende,

der skulle sørge for at kunne hente og bringe bør-nene. For at have en nogenlunde rimelig

hverdag var det hensigtsmæssigt, at hun var på deltid. Hun stod alene med opgaverne i

hjemmet. Det har aldrig været på tale at tilkøbe hjælp i hjemmet, og hun har kun to gange

benyttet sig af barnepige. Da Sagsøgte var i Land 1 i



/

- 10 -

16 måneder, var han kun hjemme på orlov 2 uger ad gangen fire gange årligt.

De stod begge på skødet, da de købte hus. Grunden til, at de valgte at blive gift, var, at For-

svaret anbefalede, at de blev gift på grund af Danmarks involvering i internationale kon-

flikter. Sagsøgte blev blandt andet udstationeret til Land 2, Land 1 og Land 3. De var ind-til

da gået ud fra, at de i økonomisk henseende var stillet som ægtefæller, da de havde levet

sammen i mere end 7 år.   

De blev i januar 2008 enige om skilsmisse. De boede fortsat begge i huset. Mailen af 3. juli

2008 til Spar Nord Bank A/S er Sagsøgtes oplæg til et møde i banken. Det har altid været

Sagsøgte, der havde styr på familiens økonomi. De havde talt om, at aktiverne i banken skul-

le deles lige mellem dem. Det, der står i mailen om deling af kontiene, var noget, de havde talt

om og var enige om. Hun ved ikke, hvad det er for pensionskonti, som er omtalt ved

stjernemarkeringen nederst på mailen. Hun kan ikke huske, hvad hun tænkte om denne

tilføjelse, men hun har efterfølgende talt med banken, og der er ikke andre konti. Hun op-

fattede aftalen mellem sig og Sagsøgte om indeståenderne i banken således, at de aftalte at

dele indeståenderne lige, og at aftalen kun angik det, der stod i banken. Sagsøgte har tilbudt

hende 50.000 kr. som kompensation for, at hendes pension er ringere, men det afslog hun.

Indbo er ikke omtalt i mailen, da det ikke angik banken. Huset blev sat til salg i april 2008, og

de var enige om, at de skulle dele provenuet. De talte ikke om, hvad der skulle ske med

tjenestemandspensionen eller hendes pension i PKA. Årsagen til, at hun forlods modtog

100.000 kr. af provenuet fra salget af huset, var, at hun derved blev kompenseret for, at huset

blev solgt til en lavere pris, end hun efter råd fra en ejendomsmægler fandt accepta-bel.   

Hun var ansat fra Periode 5 på Gentofte Sygehus. Hun modtog løn i hele denne periode; dog

var hun en del af perioden på barselsorlov, hvor hun modtog bar-selsdagpenge. I Periode 6 var

hun ansat på Arbejdsplads 1. Det er derfor ikke korrekt, at hun var uden ansættelse i hele

Periode 23, således som det er forudsat i den beregning, som Fagforening 1 har foretaget til

brug for sagen. Hun stoppede på Gentofte Sygehus i 1989, fordi de skulle flytte tilbage til

Nordjylland, og fordi hendes barselsorlov efter fødslen af Person 1 ophørte. Da hendes

barselsorlov efter Person 2's fødsel ophørte, valgte hun og Sagsøgte, at hun skulle blive

hjemme i yderligere tre måneder af hensyn til Person 2. Hun begyndte dog i denne periode at

søge stillinger. Hun husker ikke, hvilke ydelser hun modtog i den perio-



/

- 11 -

de, hvor hun havde børnepasningsorlov i den første del af perioden, hvor de boede i Tysk-

land. Hun tror, at orloven varede ca. 1 år.

De sidste år inden skilsmissen arbejdede hun 33 timer om ugen, men hun havde stadig en del

opgaver i hjemmet. Børnene boede stadig hjemme, da hun og Sagsøgte blev skilt.

Sagsøgte har forklaret, at det er korrekt, at han og Sagsøger flyttede sammen i 1986, hvor

Sagsøger flyttede til By 2. Beskrivelsen i Aalborg Sygehus’ personaleoplysning er af

Sagsøgers ansættelsesforløb passer med hans erindring.   

Han og Sagsøger havde hver sin lønkonto. Derfra blev overført et månedligt beløb til bud-

getkontoen, hvorfra de faste udgifter blev betalt. Han betalte en større andel til budgetkon-

toen. Sagsøger betalte fra sin lønkonto de daglige udgifter, mens han fra sin lønkonto betalte

de større ting, som blev købt. Sådan har de indrettet sig i hele samlivsperioden og under

ægteskabet. Det er rigtigt, at de kunne disponerer over hinandens konti, men det gjorde de

ikke uden at konsultere hinanden forinden. Han husker ikke, hvornår de oprettede disse

konti.   

Sagsøger var i arbejde indtil graviditeten med Person 1, hvor hun blev sygemeldt på grund af

risiko for for tidlig fødsel. Sagsøger begyndte først at arbejde igen i 1992, dels på grund af

barsler, dels fordi de valgte, at hun skulle gå hjemme, da de økonomisk havde mulighed for

det. Det er korrekt, at hun i februar 1992 startede på fuld tid på Arbejdsplads 1. Så vidt han

husker, skiftede hun efter kort tid til stillingen på Aalborg Sygehus, da denne stil-ling var en

deltidsstilling. Under udstationeringen i Tyskland havde de mulighed for at spare op af hans

løn, hvilket også skete. De havde et indestående på ca. 600.000 kr. på en boligopsparing, da

de vendte hjem fra Tyskland. Hvis han mistede livet under en udsendel-se som soldat, ville

Sagsøger og børnene økonomisk være væsentligt bedre stillede, hvis de var gift. Det var

grunden til, at de i 1999 giftede sig.   

Det er ham, der har skrevet mailen af 3. juli 2008 til Spar Nord Bank A/S. Han har også

skrevet tilføjelsen ved stjernemarkeringen nederst på mailen om de af Sagsøgers pensions-

konti, som ikke figurerede på kontooversigten. Han tænkte her på Sagsøgers PKA pension.

Pensionsordningen i Nordea Liv & Pension er en obligatorisk pensionsordning, hvor For-

svaret indbetaler 2/3 af bidraget, mens han selv indbetaler den sidste tredjedel. Han kan ikke

fravælge ordningen. Han er 56 år og skal fratræde på grund af alder, når han fylder 60.   



/

- 12 -

Vidne har forklaret, at hun er ansat som forhandlingsleder i Fagforening 1. Hun har været

ansat i Fagforening 1 i 27 år, heraf de seneste 12 år i forhandlingsaf-delingen. En af hendes

opgaver er at foretage beregninger til brug for forbundets medlem-mer. Det er hende, der har

udarbejdet Fagforening 1's besvarelse af 26. april 2010. Besvarelsen skete på grundlag af

oversigten af 3. februar 2010 over de perioder, hvor Sagsøger havde været ansat på deltid.

Hun fik oversigten tilsendt fra kredskonto-ret i Aalborg og foretog herefter beregningen på

baggrund af Sagsøgers løn-niveau i de pågældende perioder. Det var nødvendigt at foretage

beregningen på baggrund af lønstatistikker, da Sagsøger ikke lå inde med lønsedlerne. Hun

har foreta-get beregningen på baggrund af grundlønnen i de enkelte lønoversigter og beregnet

pensi-onsbidraget heraf. Det gælder både beregningen af pensionsbidraget ved ansættelse på

fuld tid og deltid. Der er således ikke taget højde for eventuelle tillæg, som måtte være knyttet

til de enkelte ansættelser, og som har været pensionsgivende. Der er derfor tale om en for-

sigtig beregning. I opgørelsen, der var vedlagt hendes brev af 26. april 2010, har hun op-gjort

forskellen mellem det indbetalte pensionsbidrag og det bidrag, der ville være blevet indbetalt,

hvis Sagsøger havde arbejdet fuld tid. Hun har foretaget tilsvaren-de beregninger for 40-50

øvrige medlemmer. Hun er ikke i stand til at foretage beregning af, hvilken betydningen den

manglende indbetaling har haft for sagsøgerens pensionsmæs-sige stilling i dag. En sådan

beregning er meget kompliceret at foretage.   

Hun har ikke haft mulighed for at kontrollere, om oplysningerne om Sagsøgers

ansættelsesforløb er korrekt beskrevet. I dag fortsætter pensionsindbetalingen uændret under

barselsorloven, men i 1988 blev der kun indbetalt pension for den del af barselsorlo-ven, hvor

medlemmet fik løn, men ikke for den del af orloven, hvor medlemmet var på dagpenge. Der

indbetales også pensionsbidrag, hvis medlemmet er sygemeldt. I 1988 sva-rede ydelsen under

børnepasningsorloven til dagpengesatsen.   

Procedure

Sagsøger har overordnet gjort gældende, at der ved den faktisk foretagne deling af parternes

indestående på konti og pensionsordninger i Spar Nord Bank A/S, jf. Sagsøgtes mail af 3. juli

2008 og den udaterede opgørelse fra Spar Nord Bank A/S hverken foreligger en endelig

deling af indeståenderne i Spar Nord Bank A/S eller af fæl-lesboets øvrige aktiver, herunder

øvrige pensionsrettigheder. En endelig bodelingsaftale



/

- 13 -

forudsætter en stillingtagen til samtlige fællesboets aktiver og passiver, herunder også stil-

lingtagen til eksempelvis opgørelse af skat, arbejdsmarkedspensioner og pensionsordnin-gen

hos Nordea, og en sådan stillingtagen forelå ikke. Sagsøgte har ikke kunnet gå ud fra, at

delingen af indeståenderne i Spar Nord Bank A/S udgjorde en endelig deling af boet. Ved at

acceptere, at tvisten om behandlingen af parternes pensionsrettigheder proces-suelt behandles

som enkeltspsørgsmål i henhold til den dagældende skiftelovs § 76, jf. § 81, har Sagsøgte

anerkendt, at der ikke er sket endelig deling.

Til støtte for påstand 1 har Sagsøger gjort gældende, at Sagsøgtes indeståender på

pensionsordninger i Spar Nord Bank A/S ikke kan udtages forlods i med-før af

retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1. Det påhviler Sagsøgte at godtgøre, at der er tale om

”rimelige pensionsretti g heder” , hvilket ikke er sket. Der er tale om frivillige

pensionsopsparinger som supplement til Sagsøgtes arbejdsmarkedspension, og indeståenderne

skal derfor behandles på samme måde som anden opsparing. Det er af samme grund uden

betydning, om indbetalingerne på pensionsordningerne i Spar Nord Bank A/S er foretaget

inden ægteskabet.   

Derimod har Sagsøger ret til forlods at udtage sine indeståender på pension-ordninger i S par

Nord Bank A/S som ”rimelige pensionsrettigheder” , jf. retsvirkningsl o-vens § 16 b, stk. 1.

Det følger således af forarbejderne til bestemmelsen, at såkaldt ”o p-fyldningsopsparing” ,

som den pens ionsmæssigt dårligst stillede ægtefælle har foretaget, kan ud tages forlods som

”rimelige pensionsrettigheder” . Der er ved opgørelsen af p å-standsbeløbet taget højde for det

beløb på 120.000 kr., som Sagsøger modtog som følge af delingen af indeståenderne i Spar

Nord Bank A/S.

Til støtte for påstand 2 har Sagsøger gjort gældende, at heller ikke Sagsøgtes pension i Nordea

Liv & Pension kan udtages forlods i medfør af retsvirknings-lovens § 16 b, stk. 1. Også denne

ordning er et supplement til Sagsøgtes arbejds-markedspension, nemlig

tjenestemandspensionen. Sagsøgte har heller ikke for pen-sionen i Nordea Liv & Pension

godtgjort, at der er tale om ”r i melige pensionsrettigheder” . Der foreligger ikke

dokumentation for, at pensionsordningen er obligatorisk, eller at der ikke kan ske til- eller

fravalg. Sagsøgte har alene fremlagt en pensionsoversigt og en mailkorrespondance, mens han

ikke har fremlagt oplysninger om, mellem hvem aftalen måtte være forhandlet, eller fremlagt

en firmaaftale.



/

- 14 -

Sagsøger har til støtte for påstand 3 gjort gældende, at parterne har haft et økonomisk

fællesskab under såvel ægteskabet som det forudgående samliv, og at parterne også

pensionsmæssigt har indrettet sig herefter. De perioder, hvor Sagsøger har været væk fra

arbejdsmarkedet eller har arbejdet på nedsat tid, har i det hele været be-grundet i hensynet til

familien og til Sagsøgtes mulighed for at kunne passe sin karriere i Forsvaret. Dette gør sig

også gældende for de senere år, hvor børnene var store, idet Sagsøgtes ansættelse i Forsvaret

indebar et stort fravær fra hjemmet. Hun skal derfor stilles pensionsmæssigt, som om hun

havde foretaget pensionsopsparing svarende til en fuldtidsansat under hele ægteskabet og det

forudgående samliv. Det har ikke været mu-ligt for PKA at foretage beregning af, hvilken

pension hun i så fald ville have været beret-tiget til, men dette bør ikke komme Sagsøger til

skade. PKA’s opgørelser af manglende pensionsindbetalinger er forsigtigt opgjort, idet der

ikke er taget højde for even-tuelle tillæg, og opgørelsen kan derfor lægges til grund ved

udmålingen af kompensatio-nen. Da reglen om fællesskabskompensation i

retsvirkningslovens § 16 d er en erstatnings-regel, skal den beløbsmæssige opgørelse af de

manglende pensionsindbetalinger forrentes. En forrentning på 5 %, som er lagt til grund ved

opgørelsen af påstandsbeløbet, er en rime-lig forrentning af en pensionsordning.

Ved opgørelsen af fællesskabskompensationen skal der tages hensyn til den mindre pensi-

onsopsparing, som Sagsøger har foretaget på grund af sit fravær fra arbejds-markedet eller

nedsatte arbejdstid, såvel under ægteskabet som det forudgående samliv. Bestemmelsen skal

fortolkes i overensstemmelse med de familiepolitiske hensyn, som er kommet til udtryk i

forarbejderne og betænkning 1466/2005. Det har ikke været tilsigtet at begrænse

bestemmelsen til alene at angå kompensation for manglende indbetalinger under ægteskabet.

Bestemmelsens formulering udelukker ikke, at også det forudgående samliv inddrages,

ligesom det ifølge praksis er tilfældet for så vidt angår andre bestemmelser i den familieretlige

lovgivning, eksempelvis retsvirkningslovens § 56.

Det bestrides, at der gælder en bagatelgrænse som foreslået af flertallet i betænkning

1466/2005, hvorefter fællesskabskompensation alene skulle komme på tale, hvis den

manglende pensionsopsparing overstiger en bagatelgrænse på op mod to års pensionsind-

betalinger for en fuldtidsforsikret. Bestemmelsen er alene foreslået af udvalget, men kun den

ene af de to begrænsninger, som udvalget foreslog, har fundet udtryk i den formulere-de

lovbestemmelse. En så væsentlig begrænsning skal fremgå direkte af bestemmelsens ordlyd.   



/

- 15 -

Uanset om fællesskabskompensation er begrænset til alene at angå manglende pensions-

indbetalinger under ægteskabet, og uanset om der måtte gælde en bagatelgrænse, oversti-ger

det opgjorte pensionstab bagatelgrænsen, idet pensionstabet i dette tilfælde kan opgøres til

94.679,21 kr.   

Sagsøger har til støtte for påstand 4 – foruden det under påstand 3 anførte om årsagen til

hendes ringe pensionsmæssige stilling – gjort gældende, at hun i medfør af rets-

virkningslovens § 16 e er berettiget til en rimelighedskompensation, uanset om hun også får

medhold i sine påstande 1-3. Der har været tale om et ægteskab af længere varighed, jf.

bestemmelsens stk. 1, nr. 1. Det fremgår således udtrykkeligt af bestemmelsens forarbej-der,

at der ved vurderingen tillige skal tages hensyn til et forudgående samliv. Videre kan lægges

til grund, at der er stor forskel i værdierne af parternes pensionsrettigheder, jf. be-stemmelsens

stk. 1, nr. 2. Sagsøger har således alene udsigt til en årlig udbe-taling på 95.800 kr. mod

Sagsøgtes på 259.103 kr. Sagsøger er ikke i nærheden af en årlig pensionsudbetaling på

135.000 kr., som i bestemmelsens forarbejder er anført som grænse for, hvornår en ægtefælle

ikke længere kan anses for at være stillet urimeligt i pensionsmæssig henseende. Hertil

kommer, at forholdende i øvrigt ikke taler imod en rimelighedskompensation. De midler, som

hun råder over efter et skifte af fælles-boet, stammer fra aktiver, som parterne ejede i

fællesskab, og hidrører således ikke fra Sagsøgtes bodel.

Sagsøgte har til støtte for sin frifindelsespåstand over for påstandene 1 – 4 over-ordnet gjort

gældende, at parterne ved notatet af 3. juli 2008 og Spar Nord Bank A/S’ o p-gørelse af

pensioner indgik en samlet aftale om parternes bodeling, herunder også for så vidt angår

pensioner samt fællesboets faste ejendom. Delingen af pensionerne i Spar Nord Bank A/S, er

fra Sagsøgtes side sket under forudsætning af, at der dermed var sket en endelig deling af

parternes fællesbo og i hvert fald gjort endeligt op med delingen af parternes pensioner. Dette

understreges af, at pensionerne i Spar Nord Bank A/S alle er ”rimelige pensionsrettigheder” ,

jf. retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1, og derfor kunne have været udtaget forlods af parterne.

Aftalen om deling af disse pensioner har således økono-misk været til Sagsøgers fordel. Hertil

kommer, at Sagsøger ved aftalen undgik usikkerhed om, hvorvidt pensionerne i Spar Nord

Bank A/S skulle de-les. Den indgåede aftale om deling, jf. opgørelsen fra Spar Nord Bank

A/S, må som mini-mum indebære, at Sagsøger er afskåret fra at gøre de krav gældende, som

er



/

- 16 -

omfattet af påstandene 1 og 2. Hvis landsretten når frem til, at Sagsøger ud over den allerede

skete deling kan gøre krav på yderligere, vil der skulle ske modregning for så vidt angår de

120.000 kr., som Sagsøger modtog i forbindelse med delingen af indeståender i Spar Nord

Bank.   

Sagsøgte har til støtte for sin frifindelsespåstand i forhold til påstand 1 yderligere gjort

gældende, at Sagsøger netop har forklaret, at delingen af indeståenderne i Spar Nord Bank

A/S skete i overensstemmelse med parternes aftale. Også selvom der ikke forelå en aftale om

deling af pensionerne, skal Sagsøgte frifindes for kravet i påstand 1, da der som allerede

anført er tale om ”rimelige pensionsrettigheder” , som kan udtages forlods, jf.

retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1. Måtte landsretten nå frem til, at der ikke foreligger en

endelig delingsaftale vedrørende pensionerne i Spar Nord Bank A/S, og at Sagsøgtes

pensioner ikke kan udtages forlods i medfør af § 16 b, stk. 1, vil der også skulle ske deling af

Sagsøgers pensioner, idet det bestrides, at Sagsøgers pensioner kan udtages forlods som

såkaldt ”opfyldningsopsparing” . End e-lig vil det skulle tages i betragtning, at den

overvejende del af indbetalingerne på pensio-nerne er sket inden ægteskabet.   

Vedrørende påstand 2 har Sagsøgte til støtte for sin frifindelsespåstand anført, at pensionen i

Nordea Liv & Pension kan udtages forlods i medfør af retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1, om

”rimelige pensionsrettigheder” . Det fremgår d irekte af pensionsvilkårene og af de svar, som

Sagsøgte har modtaget i anledning af sagen fra Hovedorganisa-tionen af Officerer i Danmark,

at der er tale om en obligatorisk firmaordning, der ikke kan genkøbes, og som er oprettet efter

aftale med Sagsøgtes arbejdsgiver som et sup-plement til tjenestemandspensionen. Det følger

af forarbejderne til retsvirkningslovens § 16 b, at arbejdsmarkedspensioner, herunder

firmaordninger, kan udtages forlods som rime-lige pensionsrettigheder. Dette er også fastslået

i retspraksis, jf. UfR 2012.1075 Ø.   

Til støtte for sin påstand om frifindelse i forhold til påstand 3 har Sagsøgte gjort gældende, at

det ved vurderingen her – og tillige i relation til påstand 4 – skal indgå, at Sagsøgte er

forpligtet til at fratræde sin stilling på grund af alder allerede som 60-årig. Det skal ved

sammenligningen af parternes pensionsmæssige stilling derfor indgå, at Sagsøger har længere

tid på arbejdsmarkedet end Sagsøgte. Endvide-re skal indgå, at parterne under

udstationeringen i Tyskland valgte at spare op til et hus som alternativ til at indbetale til en

pension, og at friværdien i huset nu er delt. Videre skal



/

- 17 -

indgå, at Sagsøger har modtaget 120.000 kr. fra Sagsøgte i forbindel-se med delingen af

pensionerne i Spar Nord Bank, og at hun tillige har modtaget 100.000 kr. forlods ved delingen

af provenuet fra salget af huset.

Det bestrides, at Fagforening 1's opgørelse af manglende indbetalinger er egnet som grundlag

for fastlæggelsen af et eventuelt pensionstab. Opgørelsen er ikke nærmere under-bygget. Den

er således ikke baseret på Sagsøgers lønsedler, og der er ikke taget højde for, at Sagsøger i

orlovsperioder kan have modtaget løn med der-af følgende pensionsindbetaling. Den nærmere

sammensætning af de opgjorte pensionsbi-drag er heller ikke oplyst. Hertil kommer, at det

efter bevisførelsen kan lægges til grund, at opgørelsen er baseret på i et vist omfang forkerte

oplysninger om, i hvilke perioder Sagsøger har været uden arbejde.   

Det følger af ordlyden af retsvirkningslovens § 16 d, at det udelukkende er forholdene un-der

ægteskabet, som kan begrunde fællesskabskompensation. Sagsøgers eventuelle fravær fra

arbejdsmarkedet eller ansættelser på nedsat tid under parternes forud-gående samliv er derfor

uden betydning, og pensionstabet kan ifølge opgørelsen fra Fagforening 1 herefter højst

udgøre 62.578,96 kr. Hertil kommer, at Sagsøgers fravær fra arbejdsmarkedet og ansættelser

på nedsat tid kun for en del har været be-grundet i hensynet til familien. Det bemærkes i den

forbindelse, at parternes børn, der er født i 1988 og 1989, har været henholdsvis 18 og 19 år

på tidspunktet for ægteskabets op-hør. I øvrigt bestrides den af Sagsøger foretagne

rentetilskrivning af de op-gjorte manglende pensionsindbetalinger, herunder at beløbet skal

forrentes med 5 %. Uan-set om bestemmelsen gav mulighed for også at lægge vægt på

forholdene under et forud-gående samliv, har der ikke bestået et sådant økonomisk fællesskab

under parternes samliv, at samlivsperioden kan begrunde kompensation.

Videre gøres det gældende, at der under alle omstændigheder ikke foreligger en manglende

pensionsopsparing, der størrelsesmæssigt svarer til to års fuldtids pensionsindbetalinger,

hvilket ifølge motiverne til retsvirkningslovens § 16 d er en betingelse for at kunne opnå

fællesskabskompensation. Det kan ikke stilles som krav, at en sådan bagatelgrænse skal

fremgå udtrykkeligt af lovens ordlyd. Endelig gøres det gældende, at Sagsøgtes

tjenestemandspension ikke skal indgå ved fastlæggelsen af, hvor stor en kompensation som

kan komme på tale, jf. bestemmelsens stk. 2, idet der ikke indbetales til en tjenestemands-

pension, og der således ikke er sket indbetaling fra fællesejemidler. Sammenfattende fore-



/

- 18 -

ligger der således ikke relevante omstændigheder, som kan begrunde, at Sagsøger skal tildeles

fællesskabskompensation i medfør af retsvirkningslovens § 16 d.

Sagsøgte har til støtte for sin påstand om frifindelse over for Sagsøgers påstand 4 gjort

gældende, at bestemmelsen i retsvirkningslovens § 16 e alene finder anvendelse på

ægteskaber af længere varighed. Da der under parternes forudgående samliv ikke har været

fuldt økonomisk fællesskab, skal samlivet ikke tages i betragtning ved vur-deringen af, om

der har været tale om et ægteskab af længere varighed. Da parterne kun har været gift i 9 år, er

betingelserne for at anvende § 16 e allerede af denne grund ikke opfyldt. Hertil kommer, at

Sagsøger i pensionsmæssig henseende ikke er stillet urimeligt. Der skal ved vurderingen heraf

foretages en samlet vurdering af parternes økonomiske situation efter bodelingen. Foruden

sine egne pensionsrettigheder har Sagsøger fået udbetalt halvdelen af forskellen på parternes

pensioner i Spar Nord Bank A/S, ligesom hun har modtaget en større andel af provenuet fra

salget af parrets faste ejendom end Sagsøgte. Det bestrides, at spørgsmålet om

rimelighedskompensation kan gøres til genstand for en beregning, således som det er sket i

Sagsøgers processkrifter.

Retsgrundlaget

Bestemmelserne i lov om ægteskabets retsvirkninger §§ 16 a – 16 h om pensionsrettighe-ders

behandling ved separation og skilsmisse blev indsat ved lov nr. 483 af 7. juni 2006, der

gennemfører de ændringer, som blev foreslået af Ægtefællepensionsudvalget i udval-gets

betænkning nr. 1466/2005.

I lovforslagets almindelige bemærkninger fremgår vedrørende bestemmelsen i § 16 b om

adgangen til forlods udtagelse af rimelige pensionsrettigheder (Folketingstidende 2005-06,

Tillæg A, side 4433 og 4436 f.) blandt andet:

”…

3.2.1. Forlods udtagelse af rimelige pensionsrettigheder samt forlods udta-
gelse ved korterevarende ægteskaber

Udvalgets forslag indebærer et udgangspunkt om, at ægtefæller må indrette sig
efter, at de i henseende til pension - som det også gælder for fremtidig lønind-tægt
- får den pension, som svarer til deres uddannelsesmæssige og arbejds-



/

- 19 -

mæssige situation, selv om der har været fælleseje i ægteskabet, og selv om de-res
ægtefælle har en bedre pensionsmæssig situation. En ægtefælle bliver der-ved -
som andre - som udgangspunkt selv gjort ansvarlig for at etablere sit fremtidige
forsørgelsesgrundlag.

Udvalget har således foreslået, at alle rimelige pensionsordninger kan udtages
forlods på skifte i tilfælde af separation og skilsmisse. Dette indebærer, at vær-
dien af en rimelig ordning ikke indgår i delingen på skifte, selv om ordningen er
omfattet af formuefællesskabet. Udvalgets forslag indebærer dog også, at
ordninger, der har karakter af ekstra opsparing, ikke kan betragtes som rimeli-ge,
hvorfor værdien af den ekstra opsparing skal deles mellem ægtefællerne.
Mindretallet i udvalget har i den forbindelse ikke kunnet tilslutte sig, at enhver
indbetaling fra den pensionsmæssigt bedst stillede ægtefælle ud over det sæd-
vanlige niveau for en erhvervsgruppe eller et overenskomstområde ikke skal anses
for rimelig og derfor skal indgå i delingen ved separation og skilsmisse. Om
udvalgets afgrænsning af rimelige pensionsordninger henvises til betænk-ningens
kapitel 12, side 188-191.

…

3.3. Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggenders overvejelser

…

3.3.1. Forlodsudtagelse af rimelige pensionsrettigheder samt forlods udta-
gelse ved korterevarende ægteskaber

Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggender kan tilslutte sig udvalgets forslag
om, at alle rimelige pensionsordninger kan udtages forlods på skifte. Dette enkle
udgangspunkt understøtter, at alle personer, der har mulighed for det, hvad enten
de er gift, lever i parforhold eller er enlige, i deres livsforløb søger at etablere en
rimelig pensionsopsparing. Den udvikling væk fra ægtefæl-ledækning, der ses i
pensionsbilledet, viser, at selv en ægtefælle, der ikke bliver skilt, ikke kan påregne
en rimelig supplerende alderdomsforsørgelse, medmin-dre vedkommende selv
etablerer den. Ministeriet har også noteret sig, at der i høringssvarene tegner sig et
tydeligt billede, hvorved der overordnet set er til-fredshed med, at der på denne
måde skabes en afklaring af retstilstanden og gø-res op med tidligere tiders
forskelsbehandling begrundet i pensionernes typer.

…

Det er helt afgørende, at det pensionspolitiske udgangspunkt modificeres for at
opnå en afbalancering i forhold til de ligeledes vægtige familiepolitiske hen-syn.
Ministeriet er således meget opmærksomt på, at man med det pensionspo-litiske
udgangspunkt bevæger sig længst muligt væk fra ægteskabslovgivnin-gens
almindelige ligedelingsprincip og de hensyn, der bærer dette ligedelings-princip.
De ordninger, der skal kunne udtages forlods, må derfor begrænses for at undgå
urimelige resultater af, at niveauet for ægtefællernes pensionsopspa-ring er meget
forskelligt. … Ministeriet kan tilslutte sig den af flertallet fore-tagne afgrænsning
af, hvad der kan betragtes som rimelige ordninger. Det bæ-rende hensyn er efter
ministeriets opfattelse, at den ægtefælle, der har den



/

- 20 -

mindste opsparing, ikke skal affinde sig med, at den anden ægtefælle - ud over at
have den største opsparing - også forlods kan udtage ekstra opsparing. Til brug for
afgørelsen af, hvad der er en rimelig pensionsordning må der efter mi-nisteriets
opfattelse tilvejebringes en så objektiv målestok som muligt. Ministe-riet er dog
også enig, når det i høringssvarene fra bl.a. Præsidenten for Vestre Landsret
anføres, at der i retspraksis vil skulle ske en afklaring heraf, men skal samtidig
pege på, at der med det enkle udgangspunkt om forlodsudtagelse af alle rimelige
pensionsordninger for langt de fleste ægtefæller skabes en til-trængt og enkel
afklaring af retstilstanden.

…”

I de specielle bemærkninger til bestemmelsen i § 16 b hedder det blandt andet (Folketings-

tidende 2005-06, Tillæg A, side 4444):

”Til § 16 b:

Efter stk. 1, udtager ægtefællerne egne rimelige pensionsrettigheder forlods ved
skifte i anledning af separation, skilsmisse eller bosondring.

Bestemmelsen omfatter alle typer af pensionsrettigheder. Om dette henvises til
bemærkningerne til § 16 a.

…

Alle sædvanlige arbejdsmarkedspensioner er rimelige. Ordninger aftalt mellem
arbejdsmarkedets parter, f.eks. aftalt ved overenskomst, lokal overenskomst el-ler
fastlagt ved firmaaftale, må anses som udtryk for det pensionsopsparingsni-veau,
der er almindeligt accepteret som svarende til de pågældendes uddannel-ses- eller
arbejdsmæssige situation. Ægtefæller, der ikke er omfattet af en pen-sionsordning
som led i ansættelsen, kan ligeledes indbetale tilsvarende regel-mæssige
pensionsbidrag, herunder til en kapital- eller ratepension. Også pensi-onsordninger
for mindre grupper, der har et kortere eller anderledes opspa-ringsforløb end
sædvanligt, som f.eks. piloter, balletdansere, sangere og lig-nende, falder ind
under begrebet rimelige pensionsrettigheder, hvis ordningen må anses for rimelig i
forhold til den pågældende ægtefælles økonomiske situa-tion og forventede
pensioneringstidspunkt. …

Som udgangspunkt vil indbetalinger til en pensionsordning, der er større end de på
et givet tidspunkt sædvanlige arbejdsmarkedspensionsindbetalinger inden for det
pågældende område, eller hvad der svarer hertil, ikke kunne holdes uden for
bodelingen. Ved vurderingen af, om en pensionsordning må anses for rimelig, må
der ud over den pågældende ægtefælles egen situation og indtje-ningsforhold også
lægges vægt på ægtefællernes samlede situation. Pensions-indbetalinger udover en
sædvanlig arbejdsmarkedspension, som har til formål at bringe den i
pensionsmæssig henseende ringest stillede ægtefælle op på ni-veau med den
anden ægtefælle, vil derfor som udgangspunkt skulle anses som en del af en
rimelig pensionsordning, hvis ægtefællernes økonomiske forhold i



/

- 21 -

øvrigt tilsiger en sådan ekstra opsparing.

Andre pensionsindbetalinger - ud over de på indbetalingstidspunktet sædvanli-ge
arbejdsmarkedspensionsbidrag eller tilsvarende indbetalinger - vil derimod som
udgangspunkt falde uden for det rimelige, særlig i de situationer, hvor kun den ene
foretager en ekstra pensionsopsparing. Derved tages bl.a. højde for, at opsparingen
af skattemæssige grunde foretages alene hos den ene af ægtefæl-lerne. Foretager
begge ægtefæller ekstra pensionsindbetalinger, vil ligedelings-princippet for disse
ekstra indbetalinger føre til, at kun differencen i den yder-ligere opsparing bliver
delt.

…”

I lovforslagets almindelige bemærkninger (Folketingstidende 2005-06, Tillæg A, side 4433 f.

og 4437) hedder det om bestemmelsen i § 16 d om fællesskabskompensation:

” 3.2.2. Fællesskabskompensation

For at opnå balance mellem de pensionsretlige og de familieretlige hensyn har
flertallet i Ægtefællepensionsudvalget fundet det helt afgørende, at der skabes
mulighed for, at ægtefæller under ægteskabet kan indrette sig, som de finder det
mest hensigtsmæssigt af hensyn til familien, uden at skulle tage højde for de
indbyrdes pensionsmæssige konsekvenser. Flertallet har således peget på, at det
ikke er rimeligt alene at følge det pensionspolitiske hensyn, hvis ægtefæller er
enige om, at den ene skal tage børne- eller barselsorlov, at den ene skal ar-bejde på
deltid, for at børnene ikke skal være for længe i institution, eller for at der blot
skal være mere tid til børnene, eller at det er bedst for børnene eller for familien
som helhed, at den ene indtil videre ikke er på arbejdsmarkedet. Hvis man i
sådanne tilfælde alligevel udelukkende følger det pensionspolitiske ud-gangspunkt
om, at pensionsrettigheder kan udtages forlods, vil det medføre, at den ægtefælle,
der indretter sig efter familiens ønsker og behov, alene skal bæ-re det
pensionsmæssige tab, der måtte blive en følge heraf. Samme betragtning gør sig
efter flertallets opfattelse gældende i de situationer, hvor en ægtefælle på grund af
den anden ægtefælles arbejde i udlandet eller på grund af den an-dens arbejdsskift,
i et eller andet omfang må stille sin arbejdsmarkedstilknyt-ning i bero. Endelig er
der situationer, hvor den ene ægtefælles arbejdssituation gør det ønskeligt, at den
anden ægtefælle helt eller delvist ikke er på arbejds-markedet.

Flertallet i udvalget har derfor foreslået en kompensationsmulighed, hvor det er
selve fællesskabet, der er årsagen til den manglende pensionsindbetaling. Reg-len
er foreslået udformet som en erstatningslignende regel, hvor erstatningens
størrelse dog begrænses på forskellig måde.

Som en væsentlig begrænsning har flertallet foreslået, at en eventuel kompen-
sation højst kan udgøre halvdelen af forskellen mellem værdien af den pensi-
onsopsparing, hver af ægtefællerne af fællesejemidler har foretaget under ægte-
skabet. Det er endvidere foreslået, at der indføres en bagatelgrænse, således at der
kun bør udbetales kompensation, hvis den manglende pensionsopsparing
overstiger op mod to års pensionsindbetalinger for en fuldtidsforsikret.



/

- 22 -

…

3.3.2. Fællesskabskompensation

Ministeriet finder ligesom udvalgets flertal, at der skal skabes mulighed for, at
ægtefæller under ægteskabet kan indrette sig, som de finder det mest hensigts-
mæssigt af hensyn til familien, uden at skulle tage højde for de indbyrdes pen-
sionsmæssige konsekvenser. I ægteskaber med formuefællesskab løser ligede-
lingsreglen for anden opsparing end pensionsopsparing utilsigtede konsekven-ser
af arbejdsdelingen ved, at anden opsparing indgår i delingen ved separation eller
skilsmisse - uanset hvem af ægtefællerne, der har foretaget den. På samme måde
forekommer det ikke ministeriet rimeligt, at kun den ene ægtefælle skal bære de
pensionsmæssige konsekvenser af den måde, ægtefællerne har valgt at indrette sig
på under ægteskabet. Selv om der er en stigning i antallet af ord-ninger, der sikrer
pensionsindbetalinger under forskellige former for fravær fra arbejdsmarkedet,
kan det konstateres, at der stadig er en del ægtefæller, der ar-bejder på deltid, eller
af andre grunde er fraværende fra arbejdsmarkedet i peri-oder, uden at der
foretages pensionsindbetalinger i fuldt omfang.

…

Ministeriet kan tilslutte sig det af flertallet foreslåede vedrørende reglens an-
vendelsesområde og afgrænsning, idet der således er ministeriets opfattelse, at der
hermed er givet nærmere retningslinier for anvendelsen.

Der henvises til lovforslagets § 16 d og bemærkningerne hertil.”

I de specielle bemærkninger til bestemmelsen i § 16 d hedder det blandt andet (Folketings-

tidende 2005-06, Tillæg A, side 4445 f.):

”Til § 16 d:

Bestemmelsen omfatter den såkaldte "fællesskabskompensation".

Har en ægtefælle under ægteskabet foretaget en mindre pensionsopsparing, end
hvad der svarer til en rimelig pensionsordning for den pågældende, fordi ved-
kommende har haft barsels- eller børnepasningsorlov, eller fordi vedkommen-de
har været hjemmearbejdende eller været på deltid for at kunne passe børn, kan den
anden ægtefælle blive pålagt at betale et beløb til den pågældende som
kompensation for den manglende pensionsindbetaling. Det samme gælder, hvis en
ægtefælle på grund af den anden ægtefælles arbejde i udlandet eller arbejds-skift i
et eller andet omfang har måttet stille sin arbejdsmarkedstilknytning i be-ro. Der
vil også kunne kræves kompensation i situationer, hvor en ægtefælles
arbejdssituation har gjort det ønskeligt, at den anden ægtefælle helt eller delvist
har været uden for arbejdsmarkedet.

Manglende pensionsopsparing, der skyldes fravær fra arbejdsmarkedet på grund af
sygdom eller arbejdsløshed m.v., kan derimod ikke begrunde kom-pensation efter
denne bestemmelse. …



/

- 23 -

Opgørelsen af kompensationsbeløbet tager udgangspunkt i det beløb, ægtefæl-len
ville have opsparet i pension, hvis den pågældende ikke havde været på del-tid,
haft orlov eller været hjemmearbejdende. Har en ægtefælle f.eks. været på deltid i
10 år, vil kompensationen som udgangspunkt svare til nettoværdien af forskellen
mellem det, ægtefællen rent faktisk har opsparet i pension, og det der ville være
opsparet, hvis vedkommende havde arbejdet på fuld tid. Ar-bejdsgivers eventuelle
pensionsbidrag indgår i denne beregning.

Hvis ægtefællen har været hjemmearbejdende, må der foretages et skøn over den
pensionsopsparing, som den pågældende ville have foretaget, hvis ved-kommende
havde været på arbejdsmarkedet.

Det beløb, der skal betales i kompensation, kan efter stk. 2 højst udgøre halvde-len
af forskellen mellem værdien af den pensionsopsparing, hver af ægtefæl-lerne har
foretaget under ægteskabet af midler fra fællesejet. Har en ægtefælle f.eks. i en
periode været hjemmearbejdende for at passe familiens børn, men al-ligevel
samlet set under ægteskabet sparet mere op end den anden ægtefælle, kan
ægtefællen ikke få kompensation for den manglende pensionsopsparing.

Ved beregning af beløbet er det pensionsopsparingen under ægteskabet foreta-get
af fællesejemidler, der er afgørende. Det er derimod uden betydning, om den eller
de pensionsordninger, der indbetales til, er fælleseje eller særeje, medmindre
ægtefællerne ved ægtepagt har aftalt, at særejet også omfatter frem-tidige
indbetalinger. Der henvises til § 16 h, stk. 1, og bemærkningerne til den-ne
bestemmelse.

Bestemmelsen om fællesskabskompensation indebærer ikke, at enhver mindre
forskel mellem ægtefællernes pensionsindbetalinger under ægteskabet skal ud-
lignes. Den manglende pensionsopsparing skal svare til op mod to års pensi-
onsindbetalinger for en fuldtidsforsikret, før der opstår spørgsmål om at betale
kompensation.

Kompensationsbestemmelsen er en erstatningslignende regel. Det er derfor som
udgangspunkt uden betydning, hvordan ægtefællerne i øvrigt er stillet pensions-
eller formuemæssigt. Der kan dog forekomme situationer, hvor ægte-fællernes
øvrige pensionsmæssige og økonomiske forhold er af en sådan karak-ter, at det
ikke vil være rimeligt at pålægge en ægtefælle at betale kompensati-on til den
anden ægtefælle.

…”

I lovforslagets almindelige bemærkninger (Folketingstidende 2005-06, Tillæg A, side 4434 og

4437) hedder det om bestemmelsen i § 16 e om rimelighedskompensation:

”3.2.3. Rimelighedskompensation

Ægtefællepensionsudvalget har været enige om, at udgangspunktet om, at alle
rimelige pensionsrettigheder kan udtages forlods, må suppleres med en regel, der
forhindrer, at en ægtefælle stilles pensionsmæssigt urimeligt efter et længe-



/

- 24 -

revarende ægteskab.

Formålet med en sådan mulighed er, efter udvalget at sikre, at en ægtefælle, der
enten slet ikke har en pensionsordning eller kun har en beskeden pensionsord-
ning, efter et længerevarende ægteskab ikke bliver stillet urimeligt i pensions-
mæssig henseende, fordi den anden ægtefælle har pensionsrettigheder af en vis
størrelse, der vil kunne udtages forlods på skifte. Udvalget har i den forbindelse
peget på, at reglen i ægteskabslovens § 56 efter udvalgets opfattelse ikke i til-
strækkelig grad sikrer dette.

For at gøre regelsættet enkelt har udvalget foreslået, at grænsen sættes ved 15 års
ægteskab. Derved skal reglen kun anvendes på et ret begrænset antal ægte-fæller.
Udvalget har endvidere foreslået, at der kun kan blive tale om en rime-
lighedskompensation, hvor der er stor forskel på værdien af ægtefællernes pen-
sionsrettigheder. Dette indebærer efter udvalgets forslag, at der ikke skal ydes
kompensation, hvis der ikke er en forskel på ca. 50.000 kr., ligesom der heller ikke
bør kompenseres i videre omfang, end der stadig er en forskel på ca. 50.000 kr. i
de årlige løbende udbetalinger før skat. Udvalgets forslag indebæ-rer også, at en
kompensation ikke bør bringe en ægtefælles pensionsrettigheder over, hvad der
svarer til ca. 135.000 kr. årligt. Beløbet svarer til den årlige pen-sion, som en
faglært tjenestemand med fuld pensionsalder, der fratræder på grund af alder ved
det 62. år, ville kunne opnå ved sit 65. år. Beløbsgrænserne skal løbende tilpasses.

Ved vurderingen af, om en ægtefælle vil være urimeligt stillet i pensionsmæs-sig
henseende, skal der efter udvalgets forslag også tages hensyn til ægtefæl-lens
formueforhold, ægteskabets varighed og omstændighederne i øvrigt.

…

3.3.3. Rimelighedskompensation

Ministeriet for Familie- og Forbrugeranliggender kan tilslutte sig udvalgets flertals
betragtninger og forslag.

Rimelighedsreglen er en opsamlingsbestemmelse, som skal ses i sammenhæng
med den foreslåede fællesskabskompensationsregel. Reglen har til formål at
hjælpe en gruppe ægtefæller, der af mange forskellige grunde er havnet i en
pensionsmæssig relativ dårlig situation, f.eks. fordi man har været hjemmear-
bejdende eller haft en ustruktureret tilknytning til arbejdsmarkedet. Fordelen ved
to særskilte regler frem for én bred rimelighedsregel, der dækker begge
kompensationsmuligheder, er efter ministeriets opfattelse, at det bliver mere
tydeligt, hvad der bør kompenseres for, når udgangspunktet er, at rimelige pen-
sionsrettigheder ikke indgår i delingen på skifte.

Ministeriet kan således tilslutte sig, at reglen kun anvendes ved længerevarende
ægteskaber, og at dette som udgangspunkt gælder ægteskaber med en varighed af
ca. 15 år. Dette vil indebære, at reglen skal anvendes på et begrænset antal
ægteskaber. Kun hvert 4. ægteskab, der opløses ved skilsmisse, har således va-ret i
15 år, og i en stor del af disse ægteskaber vil ægtefællerne begge have
pensionsrettigheder.



/

- 25 -

Der henvises til lovforslagets § 16 e og bemærkningerne hertil.

…”

I de specielle bemærkninger til bestemmelsen i § 16 e hedder det blandt andet (Folketings-

tidende 2005-06, Tillæg A, side 4446 f.):

”Til § 16 e:

Bestemmelsen omfatter den såkaldte "rimelighedskompensation".

Bestemmelsen har til formål at forhindre, at en ægtefælle, der enten slet ikke har
en pensionsordning eller kun har en beskeden pensionsordning, efter et
længerevarende ægteskab bliver stillet urimeligt i pensionsmæssig henseende,
fordi den anden ægtefælle har pensionsrettigheder, der vil kunne udtages for-lods
ved skifte af fællesboet.

Kriteriet i bestemmelsen er et andet end i ægteskabslovens i § 56, hvor det er en
betingelse for kompensation, at ægtefællen ellers vil blive stillet "urimeligt ringe i
økonomisk henseende". Det er tilstrækkeligt til at opnå kompensation, at en
ægtefælle ellers vil blive stillet "urimeligt i pensionsmæssig henseende", idet
reglen således skal kompensere for, at rimelige pensionsværdier undtages fra
delingen mellem ægtefællerne, uden at ægtefællerne ved ægtepagt selv har aftalt
dette.

Det er en betingelse for at anvende bestemmelsen, at ægteskabet har været af
længere varighed. Dette vil normalt være tilfældet, når ægteskabet har varet 15 år
eller længere. Der kan ved vurderingen heraf også tages hensyn til et forud-gående
ægteskabslignende samliv med økonomisk fællesskab.

Der skal herudover være stor forskel i værdierne af ægtefællernes pensionsret-
tigheder. For at vurdere, om dette er tilfældet, er det nødvendigt at sammenlig-ne
pensionsværdierne både på skiftetidspunktet og på ægtefællernes sædvanli-ge
pensioneringstidspunkter. Herved tages der bl.a. højde for en eventuel al-
dersforskel mellem ægtefællerne. Værdien af en pensionsrettighed på tidspunk-tet
for pensioneringen vil normalt fremgå af de årlige udsendte pensionstilsagn.

Da formålet med pensioner er den løbende forsørgelse, vil kapitalpensioner ved
sammenligningen mellem værdierne af ægtefællernes pensionsordninger
skønsmæssigt skulle omregnes til løbende udbetalinger. Ved løbende livsbetin-
gede pensionsrettigheder er det alderspensionstilsagnet, der er afgørende for
sammenligningen. Andre ydelser i form af invaliditetsydelser, børnepension m.v.
er ikke relevante ved sammenligningen af ægtefællernes pensionsmæssige stilling.

Selv om der ofte vil være en vis forskel i værdierne af ægtefællernes pensions-
rettigheder, vil denne ikke altid kunne karakteriseres som stor.

I dag vil en årlig forskel i de løbende udbetalinger på op til ca. 50.000 kr. mel-lem
ægtefællernes to pensionsordninger fremskrevet til det sædvanlige pensio-



/

- 26 -

neringstidspunkt normalt ikke kunne anses for stor. Kompensation vil derfor
normalt ikke blive givet, hvis der ikke er en forskel på ca. 50.000 kr., ligesom der
heller ikke skal kompenseres i videre omfang, end at der altid er en forskel på ca.
50.000 kr. i de årlige løbende udbetalinger. Grænsen er ikke absolut og vil også
med tiden skulle tilpasses. Ved vurderingen af værdierne af ægtefæl-lernes
pensionsordninger ses bort fra folkepension og andre ydelser fra det of-fentlige.

Betalingen af et beløb til en ægtefælle skal sikre, at denne ikke stilles urimeligt i
pensionsmæssig henseende. Et kompensationsbeløb bør således ikke bringe en
ægtefælles pensionsrettigheder over, hvad der svarer til den til enhver tid
gældende årlige pension som en faglært tjenestemand med fuld pensionsalder, der
fratræder på grund af alder ved det 62. år ville kunne opnå ved sit 65. år, altså fra
det tidspunkt, hvor den pågældende yderligere kan få folkepension. Har den
pensionsmæssigt dårligst stillede ægtefælle - bortset fra folkepension m.v. -
således en pensionsrettighed, der ved et sædvanligt indbetalingsforløb frem til den
normale pensionsalder årligt udgør ca. 135.000 kr., kan den pågæl-dende
ægtefælle i almindelighed ikke anses for at være urimeligt stillet i pensi-
onsmæssig henseende. Et kompensationsbeløb bør heller ikke bringe en ægte-
fælles pensionsrettigheder over, hvad der svarer til ca. 135.000 kr. årligt. Dette
udgangspunkt for vurderingen er ikke absolut og vil til enhver tid skulle tilpas-ses.

Efter stk. 2, skal der ved afgørelsen af, om en ægtefælle skal betale et beløb til den
anden ægtefælle for at sikre, at denne ikke stilles urimeligt i pensionsmæs-sig
henseende, tages hensyn til ægteskabets varighed, ægtefællernes formue-forhold
og omstændighederne i øvrigt.

Ejer den pensionsmæssigt ringest stillede ægtefælle særejemidler, der kompen-
serer for den pågældendes pensionsmæssige ringe stilling, bør ægtefællen ikke
have noget beløb fra den anden ægtefælle, selv om der er stor forskel i værdi-erne
af ægtefællernes pensionsrettigheder. Derimod er det uden betydning for
vurderingen af den pensionsmæssigt ringest stillede ægtefælles forhold, om den
anden ægtefælle har et større særeje. I denne situation vil der eventuelt kunne ydes
et beløb efter ægteskabslovens § 56.

Den pensionsmæssigt ringest stillede ægtefælle bør heller ikke have noget be-løb,
hvis den pågældende i forbindelse med skiftet modtager en betydelig boslod fra
den anden ægtefælle, herunder en andel af den anden ægtefælles pensionsordning,
der ikke kan udtages forlods, eller hvis den pågældende mod-tager kompensation i
medfør af lovforslagets § 16 d, der i tilstrækkeligt omfang kompenserer for dennes
pensionsmæssige ringe stilling.

Har den ene ægtefælle placeret stort set hele sin opsparing i pensionsrettighe-der,
mens den anden ægtefælle har en ikke ubetydelig anden opsparing (men en ringe
pensionsopsparing), kan det indgå i rimelighedsvurderingen, at den pen-
sionsmæssigt ringest stillede ægtefælle i forbindelse med skiftet skal dele hele sin
opsparing med den pensionsmæssigt bedst stillede ægtefælle.

Det vil ligeledes kunne indgå i vurderingen af, om en ægtefælle er stillet urime-
ligt i pensionsmæssig henseende, om den pågældende er berettiget til ægtefæl-
lebidrag og ægtefællepension uden tidsbegrænsning.



/

- 27 -

Størrelsen af det beløb, en ægtefælle skal betale, for at den anden ægtefælle ik-ke
bliver stillet urimeligt pensionsmæssigt, fastsættes skønsmæssigt. I vurde-ringen
indgår udover de oven for omtalte forhold vedrørende ægtefællernes
formueforhold og ægteskabets varighed, også omstændighederne i øvrigt. Der kan
f.eks. lægges vægt på ægtefællernes alder, deres helbredsforhold og ar-bejdsevne.
Beløbet, der skal betales, bør normalt ikke være større, end at det svarer til ca. 25
% af forskellen mellem værdien af hver af ægtefællernes pen-sionsopsparing
under ægteskabet. Anvendelsen af dette maksimum vil som ud-gangspunkt
forudsætte, at ægteskabet har varet noget længere end 15 år, og at ægtefællen med
den mindste pension stort set ikke har andet end sin folkepen-sion. Hertil kommer,
at beløbet i almindelighed ikke bør bringe den pågælden-de ægtefælles samlede
pensionsniveau (bortset fra folkepension m.v.) over ca. 135.000 kr. årligt i løbende
udbetalinger, og at forskellen mellem ægtefæller-nes løbende
pensionsudbetalinger også efter kompensationen kan være op til 50.000 kr.

De foreslåede principper for kompensation indebærer normalt, at en ægtefælle
ikke kan få mere i kompensation, end at vedkommende samlet set bliver bragt på
det niveau, som den pågældende ægtefælle ville kunne påregne, såfremt
vedkommende havde foretaget de for sit erhverv sædvanlige pensionsindbeta-
linger under ægteskabet. Dette betyder f.eks., at en hjemmehjælper eksempel-vis
maksimalt kan nå op på en hjemmehjælpers normale pensionsniveau, selv om
vedkommende er gift med en ægtefælle, der er langt bedre stillet pensi-
onsmæssigt.

Har en ældre ægtefælle altid været hjemmearbejdende eller haft en meget ringe
eller skiftende tilknytning til arbejdsmarkedet, skal kompensationen på samme
måde som for en ufaglært som udgangspunkt begrænses til et beløb, der ikke
overstiger en ufaglærts pensionsindbetalinger under ægteskabet i de perioder, hvor
der ikke er indbetalt til en pensionsordning.

…”

Landsrettens begrundelse og resultat

Parterne har samstemmende forklaret, at de i forbindelse med den forestående skilsmisse

aftalte, at indeståenderne på parternes konti i Spar Nord Bank A/S skulle deles ligeligt mel-

lem dem, og at dette også gjaldt deres selvpensioneringskonti og kapitalpensioner, således

som det er anført i bankens udaterede opgørelse og i Sagsøgtes mail af 3. juli 2008 til banken.

Det lægges til grund som ubestridt, at parternes engagementer efter et møde i banken faktisk

blev opgjort og delt i overensstemmelse med denne aftale og således, at Sagsøger som resultat

heraf fik overført 120.000 kr.   

Parterne anses på denne baggrund for at have indgået en endelig aftale om deling af parter-nes

indeståender i Spar Nord Bank A/S, herunder af parternes selvpensioneringskonti og



/

- 28 -

kapitalpensioner i banken.   

Den omstændighed, at Sagsøgte processuelt har tilsluttet sig, at tvisten om behand-lingen af

parternes pensionsrettigheder kan afgøres som et separat enkeltspørgsmål, jf. den dagældende

skiftelovs § 76, jf. § 81, kan ikke føre til et andet resultat. Landsretten tager derfor Sagsøgtes

påstand om frifindelse over for Sagsøgers påstand 1 til følge.   

Sagsøgtes mail af 3. juli 2008 og bankens udaterede opgørelse indeholder ingen omtale af

parternes øvrige pensionsrettigheder, herunder af Sagsøgtes tjeneste-mandspension og

pensionsforsikring i Nordea Liv & Pension eller af Sagsøgers pension i PKA, og ingen af

parterne har forklaret om, at spørgsmålet om behandlingen af disse pensioner blev drøftet i

forbindelse med aftalen om delingen af engagementerne i Spar Nord Bank A/S. Parterne kan

herefter ikke anses for at have indgået en endelig aftale om, hvordan deres øvrige

pensionsrettigheder skulle behandles ved bodelingen, og Sagsøger er herefter ikke af denne

grund afskåret fra at fremsætte de krav, som er indeholdt i påstandene 2-4.

Om Sagsøgtes pensionsforsikring i Nordea Liv & Pension fremgår af Nordeas pen-

sionsoversigt, at pensionsordningen er en firmapensionsaftale, der er oprettet som led i en

pensionsordning mellem Sagsøgte og hans arbejdsgiver, at der er tale om en obli-gatorisk

ordning, og at pensionsforsikringen ikke kan tilbagekøbes. Videre fremgår af mail af 4. april

2011 fra Fagforening 2 til Sagsøgte, at der er tale om en tvungen arbejdsgiverbetalt pension.

Pensionsordningen anses på denne bag-grund for en rimelig pensionsrettighed, jf.

retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1, således som begrebet er afgrænset i forarbejderne til lov nr.

483 af 7. juni 2006 om ændring af lov om ægteskabets retsvirkninger og lov om skifte af

fællesbo m.v. (Pensionsrettigheders behand-ling ved død samt separation og skilsmisse) og i

betænkning nr. 1466/2005 om Ægtefællers pensionsrettigheder side 188 ff.

Pensionsrettigheden kan herefter udtages forlods af fælles-boet ved skifte, jf.

retsvirkningslovens § 16 b, stk. 1, hvorfor landsretten tager Sagsøgtes påstand om frifindelse

over for Sagsøgers påstand 2 til følge.

Det følger af ordlyden og forarbejderne til bestemmelsen i retsvirkningslovens § 16 d om en

fællesskabskompensation, at en sådan kompensationen er begrænset til at angå den re-

ducerede indbetaling til en ægtefælles pensionsopsparing, som relaterer sig til forholdene



/

- 29 -

under ægteskabet. En reduceret indbetaling af pensionsbidrag, der er foranlediget af den

måde, som parterne har indrettet sig på under et forudgående samliv, kan imidlertid ikke

begrunde kompensation efter denne bestemmelse.   

Det fremgår af oplysningerne i sagen, at Sagsøger under hele ægteskabet har arbejdet på

nedsat tid bortset fra en periode på samlet set ca. et år. Efter parternes forkla-ringer, herunder

om at Sagsøgtes ansættelse i forsvaret indebar en del perioder, hvor han var bortrejst, finder

landsretten det godtgjort, at Sagsøgers nedsatte arbejdstid under ægteskabet i alt væsentligt

har været begrundet i hensynet til familien. I overensstemmelse med den beregning, som er

foretaget af Vidne, Fagforening 1, lægger landsretten til grund, at Sagsøger, hvis hun havde

arbejdet fuld tid under hele ægteskabet, ville have indbetalt ca. 60.000 kr. mere til

pensionsordningen i PKA. Det bemærkes hertil, at det ikke fremgår af beregningen, der er

bestridt af Sagsøgte, hvordan de opgjorte manglende pensionsindbetalinger nærmere er

sammensat, herunder om de indeholder arbejdsmarkedsbidrag.   

Opgørelsen af et eventuelt kompensationsbeløb i medfør af bestemmelsen i retsvirknings-

lovens § 16 d, der er en erstatningslignende regel, skal ifølge forarbejderne tage udgangs-

punkt i det beløb, ægtefællen ville have opsparet i pension, hvis ægtefællen ikke havde været

på deltid. Der skal derfor tillige tages højde for den forrentning af pensionsindbeta-lingerne,

som ville have fundet sted frem til skiftet.

Det følger af forarbejder til bestemmelsen, at muligheden for fællesskabskompensation blandt

andet er betinget af, at den manglende pensionsopsparing svarer til op mod to års

pensionsindbetalinger for en fuldtidsforsikret, hvilket i Sagsøgers tilfælde efter oplysningerne

i sagen udgør ca. 85.000 kr.

Landsretten finder på den anførte baggrund, at Sagsøger ikke har godtgjort at have lidt et

pensionstab, der størrelsesmæssigt berettiger til en fællesskabskompensation i medfør af

retsvirkningslovens § 16 d. Landsretten tager derfor Sagsøgtes påstand om frifindelse i

forhold til Sagsøgers påstand 3 til følge.   

Efter det oplyste om parternes forudgående samliv inden ægteskabet, herunder den måde,

hvorpå parterne i økonomisk henseende har indrettet sig under samlivet, har ægteskabet været

af længere varighed, jf. retsvirkningslovens § 16 e, stk. 1, nr. 1. Det fremgår af op-



/

- 30 -

lysningerne fra PKA, at Sagsøger i en alder af 66½ år vil være berettiget til en livsvarig

alderspension på 95.800 kr. samt en engangssum på 197.600 kr. Henset hertil og sammenholdt

med oplysningerne om Sagsøgers frivillige pensionsordnin-ger i Spar Nord Bank og resultatet

af bodelingen i øvrigt finder landsretten efter en samlet vurdering, at Sagsøger – uanset der er

stor forskel på værdierne af ægtefæl-lernes pensionsrettigheder – ikke er stillet urimeligt i

pensionsmæssig henseende, jf. rets-virkningslovens § 16 e. Landsretten tager derfor også i

forhold til påstand 4 Sagsøgtes frifindelsespåstand til følge.   

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part eller til statskassen.   

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Sagsøgte frifindes.   

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part eller til statskassen.

Kristian Petersen Hans-Jørgen Nymark Beck           Kirsten Thorup



/