Landsrettens dom i sag om manddrab stadfæstes med den ændring, at tiltalte 2 udvises med indrejseforbud i 6 år
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

Udvisning af foranstaltningsdømt uden tilknytning til andre lande  

Dom afsagt den 25. august 2023

Sag 28/2023

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte 2

Foranstaltningsdømt for drab udvist uanset han ikke havde nogen tilknytning til andre lande

Tiltalte 2, der var en 25-årig statsløs palæstinenser, var fundet skyldig i drab, der var begået efter
fælles forståelse og forudgående planlægning med en medgerningsmand. Tiltalte 2 var frifundet for
straf som følge af utilregnelighed på grund af sindssygdom eller lignende. Ved landsrettens dom var
han blevet udvist af Danmark med indrejseforbud for bestandig. For Højesteret angik sagen alene
spørgsmålet om udvisning.

Højesteret udtalte bl.a., at en udvisning ville indebære et indgreb i Tiltalte 2's ret til privatliv eller
familieliv efter Menneskerettighedskonventionens artikel 8, og at det derfor beroede på en
proportionalitetsvurdering, om der kunne ske udvisning.   

Tiltalte 2 var som nævnt fundet skyldig i drab. Han var desuden tidligere straffet flere gange,
herunder senest for bl.a. røveri, og han var tildelt en advarsel om udvisning.   

Det skulle i proportionalitetsvurderingen indgå, at Tiltalte 2 var fundet straffri som følge af
utilregnelighed på grund af sindssygdom eller lignende. Højesteret bemærkede samtidig, at Tiltalte 2
trods sin sindssygdom havde været i stand til at deltage i drabet efter fælles forståelse og forudgående
planlægning med en medgerningsmand.   

Tiltalte 2 var født og opvokset i Danmark, hvor han havde gået i skole. Han havde ingen uddannelse
og havde, siden han blev 18 år, levet af kontanthjælp. Han havde meget begrænset kontakt til sin søn
på 4 år, som boede hos moderen. I Danmark havde Tiltalte 2 desuden sin mor og søskende. Han
havde ingen reel tilknytning til andre lande end Danmark.   

Højesteret fastslog, at det hverken af Menneskerettighedsdomstolens praksis eller af forarbejderne til
udlændingeloven kunne udledes, at udvisning var udelukket, når en udlænding ikke havde en vis
minimumstilknytning til et andet land.   

Højesteret udtalte herefter, at det efter en samlet vurdering ikke ville være uproportionalt at udvise
Tiltalte 2 med henblik på at forebygge uro og forbrydelse. Da et indrejseforbud for bestandig
imidlertid ville være uproportionalt, blev indrejseforbuddets varighed fastsat til 6 år.