Tiltale for forsøg på manddrab efter straffelovens § 237, jf. § 21. Påstand om anbringelse på psykiatrisk afdeling samt konfiskation
Ret: Københavns Byret (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Liv og legeme;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

Københavns Byret

Adv. DP 0100-73112-00030-20

D O M

afsagt den 15. september 2021 i sag

SS 2-31800/2020
Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
CPR nr., f. 1995

Sagens baggrund og parternes påstande

Der har medvirket nævninger ved behandlingen af denne sag.

Anklageskriftet er modtaget den 27. januar 2021.

Tiltalte er tiltalt for

forsøg på manddrab efter straffelovens § 237, jf. § 21,
ved den 20. september 2020 ca. kl. 20.10 på hjørnet af Tagensvej og Refnæs-
gade ud for nr. 54, København N, at have forsøgt at dræbe Forurettede, idet
tiltalte slog hende i hovedet og på kroppen adskillige gange med en stål-
hammer, hvorved Forurettede fik mindst tre brud af kraniet, blødninger under
de bløde hjernehinder og over den hårde hjernehinde, luft i hjernen, brud af
høj-re øjenhule samt højre kindben og knusning af højre 2. fingers yderstykke,
der som følge heraf måtte amputeres, alt hvilket medførte, at hun var hospi-
talsindlagt til den 24. september 2020 og blev genindlagt i perioden fra den 26.
til den 30. september 2020 på grund af en forværring af den helbreds-mæssige
tilstand.

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om, at tiltalte dømmes til anbrin-
gelse på psykiatrisk afdeling, jf. straffelovens § 68, og at der ikke fastsættes
længstetid for foranstaltningen, jf. straffelovens § 68 a, stk. 2.

Anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om, at der hos tiltalte i
medfør af straffelovens § 75, stk. 2, konfiskeres en stålhammer.

Tiltalte har nedlagt påstand om frifindelse for drabsforsøg, subsidiært om ret-
tens mildeste dom. Tiltalte har herunder påstået, at der skal fastsættes en
længstetid.

Std 75327



side 2

Tiltalte har ikke protesteret mod konfiskationspåstanden.

Forurettede har endeligt påstået, at tiltalte skal betale 616.276,48 kr. i er-
statning. Beløbet vedrører erstatning for svie og smerte, tabt arbejdsfortjene-ste
fra lønarbejde, tabt arbejdsfortjeneste i egen virksomhed, godtgørelse ef-ter
erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, og afholdte udgifter. Der er påstået
forrentning fra kravets fremsættelse i retten den 31. august 2021.

Der er derudover taget forbehold for erstatning for yderligere svie og smerte
samt for erstatning for mén og erhvervsevnetab, når hendes tilstand bliver
stationær.
Det nedlagte erstatningskrav vedrørende tabt arbejdsfortjeneste for lønarbej-de
og i egen virksomhed er udskudt til behandling ved civilt søgsmål eller Er-
statningsnævnet. Retten tager derfor alene stilling til følgende poster i
Forurettedes erstatningspåstand:

Svie- og smerteerstatning for perioden
20. september 2020 til 31. august 2021 71.400,00 kr.
Godtgørelse, jf. erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3 40.000,00 kr.
Afholdte udgifter 32.502,48 kr. 
I alt 143.902,48 kr. 

Tiltalte har delvist anerkendt erstatningspligten. Tiltalte har godkendt erstat-
ningskravets størrelse for så vidt angår svie- og smerteerstatningen samt de
afholdte udgifter. Tiltalte har afvist, at der er grundlag for godtgørelse efter
erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.

Forklaringer

Tiltalte har ikke ønsket at afgive forklaring. Der er afgivet forklaring af vid-
nerne Forurettede, Vidne 1, Vidne 2 og Vidne 3.

Vidnet Forurettede har til retsbogen afgivet følgende forklaring:

"...
Vidnet forklarede, at hun er 32 år gammel. Hun har boet på Adresse, fra
oktober 2014 og indtil den 20. september 2020. Hun syntes, at det var dejligt at
bo i lejligheden til at begynde med. Hun havde boet i en anden lejlighed i
samme ejendom, men hun havde en frustrerende underbo, hvorfor hun var glad
for at flytte over i Adresse. Hun blev mødt af nogle søde beboere i den nye
opgang. Det ændrede sig dog lidt et halvt år forud for overfaldet. Hun var
flyttet ud i et sommerhus i coronatiden. Hun havde imens givet en veninde, der
manglede et sted at være, lov til at være i lejligheden. En dag ringede hendes
veninde til hende og sagde, at hoveddøren ind til lej-ligheden var blevet
smadret. Det var i slutningen af april 2020. Veninden vid-ste ikke, hvad der var
sket, eller hvorfor hoveddøren var smadret. Vidnet tog



side 3

med det samme ind fra sommerhuset og anmeldte det til boligselskabet. Vid-net
bankede på dørene i hele opgangen for at høre de andre beboere, om de vidste
noget om, hvad der var sket. Vidnet satte også sedler op i opgangen. Vidnet
politianmeldte episoden som hærværk. Døren blev hurtigt repareret gennem
ejendommens forsikringsselskab.

En lille måneds tid efter episoden med hoveddøren, ringede hendes veninde,
som boede i lejligheden, på ny. Veninden sagde, at der lå en kuvert i vidnets
postkasse. Kuverten var adresseret til flere, men vidnets navn stod også på. Der
stod "Ikke afpresning" og "50.000 kr." på kuverten. Indeni lå 200 kr. kontant.
Vidnet tænkte, at det kunne have noget med den ødelagte dør at gø-re, således
at nogen prøvede at råde bod herpå. Hun oplyste det til boligsel-skabet. Vidnet
oplevede ikke andre mærkelige ting, og hun havde ikke pro-blemer med andre
beboere i opgangen. Efter episoden med kuverten modtog hun i juni en besked
fra Civilstyrelsen om, at hendes oplysninger var blevet brugt i forbindelse med
en ansøgning om fri proces til en sag mod hende. Det undrede hun sig over, og
hun fik fat i Civilstyrelsen og spurgte dem om, hvad sagen drejede sig om.
Civilstyrelsen oplyste kun navnet på modparten. Vid-net kunne genkende
modpartens navn, og hun vidste, at det var hendes over-bo, tiltalte. Hun syntes
ikke, at det var rart, når der var sket underlige ting forinden. Hun var ikke tryg
ved at være i lejligheden længere.

Hun har tidligere mødt tiltalte i opgangen og hilst på ham, men de har ikke haft
nogen samtaler. Tiltalte har dog banket på hendes dør én gang i novem-ber
måned 2019. Han spurgte hende, om hun mærkede til noget stråling, hvortil
hun svarede nej. Der var på daværende tidspunkt meget skriveri om 5G. Tiltalte
fortalte, at han havde købt et apparat, som kunne måle strålin-gen. Hun fortalte
ham, at hun snart skulle have en hund og undskyldte på forhånd, hvis den
larmede lidt.

Hun fortalte ikke tiltalte, at hun var blevet kontaktet af Civilstyrelsen, men hun
sagde til boligselskabet, at tiltalte havde ansøgt om fri proces til en sag mod
hende. Hun var utryg ved ham. Hun havde en samtale med en medarbej-der fra
boligselskabet, som sagde, at de havde styr på ham, og at hun ikke skulle være
bange for, at nogen anlagde sag mod hende. Medarbejderen fra boligselskabet
gav hende en fornemmelse af, at tiltalte var psykisk syg, men at de havde styr
på ham. Medarbejderen fortalte, at tiltalte tidligere havde forsøgt at klage over
vidnet, men klagen havde ikke givet mening, og den var blevet afvist.
Boligselskabet havde kontaktet tiltaltes far, som stod som lejer af lejligheden
over vidnets lejlighed.

Hun havde ikke direkte kontakt med tiltalte efterfølgende. Hun har én gang
ventet med at gå ind i opgangen, da tiltalte var foran hende. Hun var utryg ved
ham. Hun har ikke modtaget trusler fra ham.

Hun havde i dagene op til overfaldet den 20. september 2020 været i Sverige
hos en veninde. Det sidste, hun kan huske fra selve dagen, er, at hun kørte på



side 4

motorvejen fra Helsingborg ved en 15-16 tiden. Hun kan ikke huske, at hun
kom retur til København. Hun kunne efterfølgende se på sin telefon, at hun kl.
17 havde taget en selfie, men hun kan ikke huske, at hun havde taget den. Det
næste, hun husker, er, at hun vågnede i dagslys på hospitalet. Hun ved ikke,
hvad klokken var, da hun vågnede. Hun mener, at hun vågnede dagen efter
overfaldet, men hun er ikke sikker.

Hun var forvirret, da hun vågnede på hospitalet. Hun forstod ikke, hvad der var
sket, og hun havde det meget skidt. Det var både fysisk og psykisk. Hun havde
mistet noget af sin højre pegefinger. Hendes hoved gjorde absurd ondt. Hun
kunne mærke det meget, selv om hun var på smertestillende. Hun mener, at hun
var indlagt i 4-5 dage efter overfaldet. Da hun var stabil i for-hold til de fysiske
skader, blev hun udskrevet. Hun kunne nøjes med den smertestillende medicin,
som hun havde fået med hjem. Hun kunne gå langs-omt rundt. Hun måtte have
hjælp til at gå i bad. Det var hele hendes krop, der gjorde ondt.

Hun blev indlagt igen to dage efter udskrivelsen. Hun fik et anfald og blev
fløjet ind i helikopter fra Ø, hvor hun havde opholdt sig hos sine forældre. Ved
anfaldet lå hun i sengen, og hendes mor var lige kommet hjem. Det næ-ste, hun
husker, er, at hendes mor sad over vidnet, og at der var fyldt med redningsfolk i
værelset. Hun blev fløjet i helikopter til Rigshospitalet. Hun husker ikke så
meget fra før, hun igen lå på en hospitalsstue. Det er korrekt, at hun var indlagt
i fire dage anden gang.

Vidnet døjer stadig med, at hun har mistet yderste led af højre pegefinger. Hun
har store ar i hovedet og en bule ved tindingen. Det manglende fingerled
påvirker hende meget, da hun er højrehåndet. Det påvirker hende, både når hun
spiser, og når hun skriver på pc. Hun har det med at tabe ting. Udover det er
hun ikke så påvirket fysisk længere, men hun havde meget ondt i hove-det i
flere måneder efter overfaldet. Det var en anden smerte end hovedpines-merte.
I den periode tog hun smertestillende hver dag.

Psykisk føler hun, at ingenting er som før. Det har været forholdsvis heftigt.
Hun har siden overfaldet boet hos sine forældre. Hendes adfærd over for an-dre
mennesker har ændret sig. Det er blevet bedre nu, men det er svært for hende at
overskue mere end 2-3 mennesker af gangen. Hendes rammer skal være trygge,
ellers bliver hun træt og udkørt. Hun holder øje med, hvem der er bag hende,
hvis der bliver sat i løb bag hende. Hun er nervøs for at gå ale-ne i tusmørke.
Hun får psykologhjælp hver anden uge, og det hjælper hende. Hun er ikke på
medicin længere, men hun får spændingshovedpine, hvis hun bliver
overstimuleret. Hun går til osteopat/fysioterapeut en gang om måne-den, idet
hendes hovedpine sætter sig fast i nakken, skuldrene og ryggen.

Foreholdt ekstrakt 1, side 137, hvoraf fremgår følgende: "Aktuelle: Ifølge mater
har pt. været i forældres hus de sidste par dage, klagede i går over ømhed i
nakken. Har i dag haft det godt, men sovet meget, kl. 15 klager



side 5

over mere udtalt ømhed i nakken, men ikke egentlig smerte, mater går ud på
toilettet for at hente smertestillende til pt. På badeværelset hører mater lyde fra
pt. der ligger i sin seng, da mater kommer ind til pt. igen, ligger pt. med
lukkede øjne, hvor mater kan se øjnene pendulerer fra side til side under
øjenlåg, pt. ukontaktbar i 3 min. Ingen tungebid eller sekretafgang. Ingen
fråde. Klarer efterfølgende op, men er meget påfaldende, taler sort og gen-
tager sig, nævner mange tal især 30. Da ambulancelæge ankommer er pt.
stadig ikke VKO, men klarer mere op i helikopteren.", forklarede vidnet, at hun
husker ømhed i nakken. Ellers husker hun ikke forløbet.
.."

Vidne 1 har til retsbogen afgivet følgende forklaring:

"...
Vidnet forklarede, at hun var ude at gå en tur på Nørrebro den pågældende
aften. Hun havde været i Fælledparken og var på vej hjem. Hun havde høre-
telefoner på og hørte podcast. Hun gik ad Tagensvej mod Bispebjerg og Ydre
Nørrebro. På sin venstre side passerede hun en sidevej, som hun ikke husker
navnet på. Det var begyndt at blive lidt mørkt. Vidnet bemærkede en kvinde,
som var ude at gå tur med sin hund. En mand slog kvinden ned. Manden gik
bag kvinden. Kvinden havde ryggen til manden. Vidnet opfange-de det, men
skulle lige forstå, hvad det egentlig var, der skete. Manden be-gyndte at slå på
kvinden med en lang rund ting, som vidnet tænkte var et jernrør. Kvinden lå ret
hurtigt nede på jorden. Manden slog kvinden mange gange. Det var over ti
gange. Vidnet følte det som lang tid. Vidnet frøs og var meget chokeret. Vidnet
var til at starte med tæt på, cirka 20 meter, men hun gik over på den anden side
af vejen, fordi hun blev bange. Vidnet prøve-de at råbe, men hun kunne ikke få
nogen lyd ud. Hun blev stående, indtil der kom nogle andre forbipasserende.
Der kom et par fra den modsatte side. Par-ret råbte manden an. Manden
stoppede da. Manden lagde genstanden, som han havde slået med, ned i et
hvidt net og gik derfra. Det lignede en mulepo-se. Manden gik op ad Tagensvej
ned mod søerne.

Vidnet husker ikke så godt, hvad manden var iklædt. Vidnet husker mere
manden som en skikkelse. Men hun mener, at manden havde mørkt tøj på.
Manden gik målrettet op til kvinden bagfra og slog hende ned.

Afhørt af forsvareren forklarede vidnet, at hun er usikker på, om hun så det
første slag mod kvinden, eller hun først så ham slå kvinden, da hun lå ned.
Kvinden var meget hurtigt nede at ligge. Vidnet kan ikke sige 100 %, hvor-dan
hun kom ned at ligge, herunder om det skyldtes et slag, eller om manden trak
hende ned på jorden. Vidnet er i tvivl om, hvorvidt hun så starten af overfaldet,
eller om hun har glemt det. Vidnet mener, at overfaldet varede mellem 10-20
sekunder. Der blev slået mange gange.

På ny afhørt af anklageren forklarede vidnet, at det var kraftfulde slag. Man-
den stod bøjet over kvinden og slog igennem.



side 6

..."

Vidne 2 har til retsbogen afgivet følgende forklaring:

"...
Vidnet forklarede, at han var ude at gå tur med sin kæreste, Vidne 3, og deres
hund. De gik ad Vej mod Tagensvej. De gik over på den anden side af vejen og
hen til deres opgang. Vidnet hørte et skrig. Vidnet kiggede tilba-ge til den
anden side af gaden. Der så han to personer, der tumlede lidt. Vid-net kunne se,
at den ene person var på vej ned mod jorden. Vidnet så slag med en hammer og
kunne høre klonk-lyde, når slagene ramte. Vidnet og hans kæreste løb derover
og råbte "stop". Vidnet så, at der blev givet en del slag, før de nåede at råbe
stop. Vidnet så en person stå med spredte ben bøjet over en kvinde, der lå på
jorden. Mandens ben var ud for kvindens hofter. Kvinden lå på maven med
hovedet mod jorden. Der var blod over det hele. Manden kiggede ikke tilbage,
da vidnet råbte manden an, men han trådte væk fra kvinden og gik fra stedet.
Han lagde hammeren ned i et hvidt net. Man-den gik stille og roligt rundt om
hjørnet ved Tagensvej i retning ned mod sø-erne. Da vidnet ikke kunne se
manden mere, ringede han 112, og Vidne 3 gik hen til kvinden, som lå på
jorden. Manden gik lidt hurtigt væk fra stedet, men han løb ikke. Vidnet fortalte
alarmcentralen, hvad der var sket. Vidnet snak-kede med dem om, hvorvidt han
skulle gå efter manden. Vidnet spurgte Vidne 3, om kvinden havde brug for en
ambulance, og Vidne 3 svarede ja. Vidnet gav besked videre til alarmcentralen
og gik derpå efter manden ad Tagensvej. Vidnet gik efter manden cirka 50
meter, og manden passerede Arresøgade og Fensmarksgade og gik videre til
Sjællandsgade. Manden gik først ude på fortovet, men da de kom til
Sjællandsgade, gik manden ind langs husmuren og drejede hurtigt om hjørnet.
Der var ret mørkt. Vidnet blev bange og gik i en stor bue om hjørnet. Da vidnet
kom helt rundt, kunne han ikke se manden længere.

Det føltes som om, at der gik lang tid, før politi og ambulance ankom til ste-
det. Da en politipatrulje ankom, oplyste vidnet, hvilken vej manden var gået.
Patruljen kørte hurtigt samme vej. Vidnet gik tilbage til Vidne 3, som stadig sad
med kvinden. Der var kommet en anden patrulje til stede. Der var på det
tidspunkt gået ti minutter, siden han havde ringet til politiet, men ambulancen
var stadig ikke ankommet. Politiet prøvede at tjekke kvinden for stiksår. Vidne
3 hjalp til. Derpå kom ambulancen, som så tog over. Politiet talte med ham,
mens Vidne 3 beroligede kvinden. En forbipasserende havde holdt vidnets
hund. Vidne 3 var helt smurt ind i blod. Vidnet kunne genkende kvinden, idet
de begge gik tur med deres hunde i området.

Manden kiggede ikke tilbage på noget tidspunkt, så vidnet så ikke mandens
ansigt. Vidnet mener, at manden enten havde en hvid kasket på eller havde lyst
hår. Manden var hvid i huden. Manden havde en mørk fleecetrøje med en krave
på. Manden virkede ikke som om, at han prøvede at skjule sig. Vidnet husker
ikke, hvilken farve bukser manden havde på. Der holdt biler parkeret



side 7

på skrå på Vej, og vidnet kunne først kun se kvinden, der lå på jor-den, mellem
to parkerede biler. Vidnet kunne se, at manden svingede krop-pen og slog med
hammeren mange gange ned mod det sted, hvor kvinden lå. Vidnet er sikker på,
at det var mere end fem gange, men han talte ikke. Vid-net så, at manden slog
mod kvinden, og han hørte klonk-lyde, når slagene ramte. Manden slog hårdt
og monotont mod kvinden. Det var ikke forhastet. Manden stoppede, da vidnet
råbte ham an. Vidnet råbte højt til manden. Manden kiggede sig ikke tilbage en
eneste gang.

Afhørt af forsvareren forklarede vidnet, at han kunne se i hvert fald ét slag
ramme kvinden. Han så ikke alle slag ramme, men vidnet kunne se manden
svinge hammeren over hovedet, og vidnet kunne høre lyden af, at noget blev
ramt. Det var ikke lyden af fortov, der blev ramt.
..."

Vidne 3 har til retsbogen afgivet følgende forklaring:

"...
Vidnet forklarede, at hun var ude at gå tur med sin kæreste,Vidne 2, og deres
hund. De gik ad Vej i retning mod Tagensvej. Vidnet hørte skrig, og hun
kiggede tværs over gaden. Vidnet så en mand, som hev i en kvindes jakke.
Vidnet og Vidne 2 råbte "stop", og de løb begge derhen. Vidnet kunne se, at
kvinden lå nede på jorden, og at manden slog kvinden gentagne gange med en
genstand, som hun ikke kunne se ordentligt, men det lignede et ko-ben. Da
vidnet kom tættere på, råbte Vidne 2 vidnets navn, og hun blev op-mærksom
på, at hun skulle stoppe op. Da vidnet og Vidne 2 var fem meter fra manden,
stoppede manden med at slå kvinden. Manden gik derfra til højre ad Tagensvej.

Vidnet talte med Vidne 2 om, at Vidne 2 skulle ringe til politiet. Vidne 2 gik
efter manden, og vidnet gik hen til kvinden, som havde sat sig halvt op. Vidnet
satte sig ned til kvinden. Vidnet kunne med det samme genkende hende. Vid-
net har ofte mødt kvinden, når de gik tur med deres hunde. Kvinden havde blod
i hele ansigtet. Kvinden var ved bevisthed, men hun var meget forvirret.
Kvinden prøvede at finde sine briller. De var helt krøllet sammen. Vidnet råb-te
til Vidne 2, at han skulle ringe efter ambulance. Vidnet sad sammen med
kvinden. Vidnet stillede kvinden forskellige spørgsmål, blandt andet om hen-
des navn, hvor hun boede og om kvinden kendte manden, som havde over-
faldet hende. Kvinden svarede ikke. Hun var forvirret og sagde flere gange, at
hun havde det meget ubehageligt. Der var en anden ung mand, som havde taget
fat i kvindens hund. Vidnet undersøgte, om kvinden blødte meget fra hovedet,
men hun kunne ikke se så meget. Kvinden sad ned, og vidnet lagde kvinden
ned på jorden. Vidnet kunne se, at kvindens højre pegefinger hang løst, og
kvinden rørte meget ved fingeren. Politiet ankom til stedet. Vidnet holdt
kvinden i hånden, mens politiet undersøgte kvinden for stiksår. Da am-
bulancen ankom, rejste vidnet sig og gik.



side 8

Det startede med, at vidnet hørte ét skrig. Det lignede først håndgemæng.
Manden enten slog eller hev i kvindens jakke. Kvinden kom hurtigt ned at ligge
på jorden. Vidnet talte ikke, hvor mange gange manden slog kvinden, men det
var mange gange. Det var vedvarende og rytmisk. Det var mere end fem gange,
måske ti gange. Der blev slået meget hårdt. Det så voldsomt ud. Hun kunne
høre lyden af slagene, når de ramte. Vidnet så ikke manden særlig godt. Vidnet
mener, at han havde lyst hår og en mørk trøje på. Manden så ung ud, omkring
25-35 år gammel. Vidnet så ikke mandens ansigt.

Afhørt af forsvareren forklarede vidnet, at der gik cirka 20-30 sekunder, fra
vidnet så klammeriet, og til manden gik fra stedet. Vidnet og Vidne 2 løb der-
hen, så snart de hørte kvindens skrig, så der kunne ikke være gået mange se-
kunder. Vidnet er ikke sikker på, om manden stoppede med at slå og gik fra
stedet på grund af, at vidnet og Vidne 2 råbte ham an. Manden stod bøjet over
kvinden, og vidnet hørte slagene ramme.

På ny afhørt af anklageren forklarede vidnet, at kvinden skreg én gang. Hun var
ikke klar over, om kvinden lå på maven eller ryggen, da hun blev slået.
..."

Oplysningerne i sagen

Der er dokumenteret fra tiltaltes anmeldelser til politiet i perioden fra den 23.
april 2019 til den 20. september 2020 kl. 19.47, jf. ekstrakt 3, side 18 ff. Det
fremgår af disse blandt andet, at tiltalte har ment, at nogen har skaffet sig ad-
gang til hans computer og til hans mailkonti, at han har haft behov for hjælp til
at analysere sine tanker, at han har følt sig overvåget og aflyttet, at der var
stemmer, der talte til ham, og at han har kunnet mærke stråling.

Det fremgår ligeledes, at der kom stemmer, stråler og lydbølger fra forurette-
des lejlighed. Det fremgår endvidere, at tiltalte den 4. juni 2020 kontaktede
Forsvarskommandoen, idet han mente, at han modtog signaler omkring ter-ror,
og at to navngivne søstre samt forurettede skulle være mulige gernings-mænd
til terrorhandlingerne.

Der er dokumenteret fra tiltaltes mailkorrespondance fra 21. maj 2020 og
fremefter med AKB, der ejer den ejendom, som tiltalte og forurettede boede i,
jf. ekstrakt 3, side 69 ff, vedrørende en klage over forurettede, hvoraf blandt
andet fremgår, at tiltalte følte sig chikaneret og afpresset af forurette-de, som
ifølge tiltalte brugte avanceret teknologi, herunder lyd og stråling.

Der er dokumenteret fra rapport fortsat af 20. september 2020, B11-53, jf.
ekstrakt 1, side 42, hvoraf fremgår, at politiet blev tilkaldt til overfaldsstedet,
og at Vidne 2 var fulgt efter gerningsmanden.

Der er foretaget undersøgelse af, hvor tiltaltes telefon har befundet sig den 20.
september 2020, jf. ekstrakt 2, side 69 ff, hvoraf fremgår blandt andet, at



side 9

tiltaltes telefon kl. 20.13 befandt sig ved gerningsstedet, og at den derefter
bevægede sig ad Tagensvej og videre ad Sjællandsgade. Det er videre kon-
stateret, at tiltalte den 20. september 2020 kl. 20.50 via Google Search søgte
efter ”skadestue 118” , jf. ekstrakt 2, side 42.

I forbindelse med undersøgelsen af tiltaltes telefon blev der fundet fotos af
håndskrevne noter m.v. vedrørende tiltaltes psykiske tilstand og andre for-hold,
herunder cybertortur, jf. ekstrakt 2, side 59 ff. Det fremgår blandt andet af
disse, at tiltalte på lapper af papir har skrevet følgende:

”…
IKKE Afpresning !!!
Til Forurettede + m.fl.
Adresse
2200
24. April 2020
Beløb: ”50.000”
…”

og

”…
30 jun 2020
…
Cybertortur i sig selv
Afpresning
Trusler
…”

og

”…
20-09/2020
Offer (Tiltalte)
Afpresses af:
(navne på 2 søstre)
100.000 kr. hver
- De er tidligere anmeldt for terrorplaner, tortur, cybertortur, afpresning, mordplaner m.m.
…”

Der er forevist fotos taget af forurettede af politiet den 20. og 21. september
2020, jf. ekstrakt 1, side 82 ff og 88 ff.

Der er forevist fotos taget af forurettede af Retspatologisk Afdeling den 20. og
21. september 2020, jf. ekstrakt 1, side 110 ff og 119 ff.

Der blev i forbindelse med undersøgelsen af de bukser, som tiltalte oplyste, at
han havde haft på i løbet af den 20. september 2020, fundet en taxabon i højre
bukselomme, jf. ekstrakt 2, side 93, og det fremgår af denne, at tiltalte den 20.
september 2020 kl. 20.57 tog en taxa fra Guldbergsgade 21 til



side 10

pebjerg Bakke 23, hvilket er adressen for Bispebjerg Hospital.

Der er dokumenteret fra stillbilleder fra overvågningen den 20. september 2020
på Bispebjerg Hospital, jf. ekstrakt 2, side 28 ff, hvoraf fremgår, at til-talte ses
ankomme til akutmodtagelsen kl. 21.13 medbringende en hvid mule-pose. Det
tøj, som tiltalte bærer, er identisk med det tøj, som tiltalte enten havde på i
forbindelse med anholdelsen den 20. september 2020 eller udpe-gede som
værende brugt tidligere på dagen i forbindelse med ransagningen af tiltaltes
lejlighed, jf. ekstrakt 2, side 5ff og 7ff. Tiltalte ses forlade akutmod-tagelsen kl.
23.06, efter at han var blevet behandlet for en skade på sin ene ankel.

Der blev den 21. september 2020 foretaget en personundersøgelse af foruret-
tede, jf. ekstrakt 1, side 102 ff, hvoraf fremgår blandt andet:

” …
Af oplysninger fra hospitalsjournalen fremgik, at der på skadestedet var blevet lagt forbin-dinger
og at ambulancen herefter havde transporteret undersøgte til traumecentret. Under-søgte var vågen
ved ankomst til Traumecentret med normalt blodtryk og puls. Der blev fo-retaget traume CT
skanning, der påviste venstresidig blødning mellem de bløde hjernehin-der og højresidig blødning
over den hårde hjernehinde, luft i hjernen og mindst 3 kranie-brud. Der blev desuden påvist brud
af højre øjenhule og højre kindbue. Der blev foretaget røntgenundersøgelse af venstre arm og
hånd, der ikke viste brud og af højre hånd, der vi-ste brud af højre 2. fingers yder- og
mellemstykke. Undersøgte havde flere sår i hovedbun-den, et på venstre underarm og tre på højre
lår samt højre finger 1. finger og underhuds-blødninger på lemmerne og et åbent brud på højre 2.
fingers yderstykke. Højre 2. fingers yderstykke blev amputeret og alle læsionerne i hovedbunden
og på venstre arm blev syet. Blødningerne i hjernen fandtes ikke at kræve neurokirurgisk
behandling og undersøgte blev overflytet til neurologisk afdeling til overvågning.

Undersøgelsen viste:
En efter det oplyste 31-årig kvinde med alderssvarende udseende. Legemsbygningen var normal
og ernæringstilstanden middel. Højden var oplyst af undersøgte til 164 cm og væg-ten 65 kg.
Undersøgte fremstod træt og hukommelsessvækket, men var rolig og medvirke-de villigt til
undersøgelsen. Undersøgtes tale var klar og sammenhængende. Undersøgte lugtede ikke af
alkohol. Undersøgtes balanceevne blev ikke vurderet grundet hun var sen-geliggende.
Undersøgtes pupiller var formindskede og bevisthedsniveauet var normalt. Undersøgte udviste
ingen tegn på akut psykisk sygdom.

Der fandtes ingen punktformede blodudtrædninger i øjnenes bindehinder, i øjenlågshuden, i
ansigtshuden i øvrigt, i huden bag ørerne eller i mundslimhinden.
...
KONKLUSION:
Ved undersøgelsen den 21-09-2020, kl. 00.05 af Forurettede, cpr. nr. .... fandtes en efter det
oplyste 31-årig kvinde med alderssvarende udseende. Legemsbygningen var normal og
ernæringstilstanden middel. Højden blev oplyst af undersøgte til 164 cm og vægten 65 kg.
Undersøgte fremstod træt og hukommelsessvækket, men fremstod rolig og medvirkede vil-ligt til
undersøgelsen. Undersøgte forekom ikke påvirket af alkohol. Undersøgte var under undersøgelsen
påvirket af smertestillende medicin, som var blevet indgivet under behand-lingen. Undersøgte
fremstod ikke påvirket af euforiserende stoffer. Undersøgte frembød in-gen tegn på akut psykisk
sygdom.

Der fandtes ingen punktformede blodudtrædninger i øjnenes bindehinder eller andetsteds.



side 11

Af tegn på vold påvistes sammensyede sår i hovedbunden (3-9) og højre 1. finger (10), og sår på
højre lår (12, 13). Der påvistes mindst tre brud af kraniet og traumatisk blødning under de bløde
hjernehinder og blødning over den hårde hjernehinde, luft i hjernen og brud af højre øjenhule samt
højre kindbue og knusning af højre 2. fingers yderstykke. Når det i sagen oplyste sammenholdes
med hospitalsjournalen og de fremsendte billeder, kan det konkluderes af læsionerne var friske og
muligt være opstået ved hug, ved svær stump vold i kombination med skarp vold og kan som af
politiet oplyst være opstået ved slag med den afbillede firkantede ende af isøksen, der havde fem
spidser, om end anden opståelses-måde ikke kan udelukkes, da sårene ikke blev vurderet før de
var syet sammen og der ikke var fremsendt billede af den modsatte ende af isøksen. Der påvistes
underhudsblødninger og hudafskrabninger i ansigtet (1, 2) og på lemmerne (12, 15-19).
Læsionerne var friske, opstået ved let stump vold og kan være opstået på det i sagen oplyste
hændelsestidspunkt.
...
Undersøgte var ved bevidsthed ved ankomsten til Traumecentret med normalt blodtryk og normal
puls. Blødningerne i hjernen, blev observeret. Læsionerne i hovedbunden og på højre 1. finger
blev sammensyet og højre anden fingers yderled blev amputeret. Der blev ikke givet
blodtransfusion.

På det foreliggende må det antages, at undersøgte kan have været i livsfare, idet undersøg-te uden
den foretagne lægelige behandling kunne været bragt i en tilstand, hun muligvis ikke havde
overlevet.
…”

Der blev den 21. september 2020 foretaget en personundersøgelse af tiltalte, jf.
ekstrakt 2, side 35 ff, hvoraf fremgår blandt andet:

”…
KONKLUSION:
Ved undersøgelsen den 21-09-2020, kl. 03:40 af Tiltalte, cpr. nr. ... fandtes en efter det oplyste en
24-årig mand med alderssvarende udseende. Under-søgte var rolig og medvirkede villigt til
undersøgelsen. Undersøgte forekom ikke påvirket af alkohol, medicin eller euforiserende stoffer.
der var ingen tegn på akut, psykisk sygdom.

Af tegn på vold påvistes et sammensyet sår på venstre ankel (1). Læsionen var frisk og kan være
opstået ved skarp vold og på det i sagen oplyste hændelsestidspunkt, muligt med slag med den
spidse ende af en isøkse, som i sagen muligt anvendt. Kontakt med en cykelpedal synes derimod
mindre sandsynlig.
…”

Der blev i forbindelse med ransagningen af tiltaltes lejlighed fundet en hvid
mulepose og en rygsæk, hvori der lå en hvid Føtex bærepose indeholdende en
stålhammer, jf. ekstrakt 2, side 7 ff.

Der er forevist fotos af stålhammeren, jf. ekstrakt 2, side 19, og stålhamme-ren
er fysisk forevist i forbindelse med hovedforhandlingen.

Der er foretaget nærmere undersøgelse af stålhammeren, jf. ekstrakt 2, side 78f
og 80ff, og det fremgår af den kriminaltekniske erklæring af 1. oktober 2020
blandt andet:

”…
Ad KT 6 (koster 107)- Isøkse/hammer: (foto 8-11)



side 12

Isøksen fremstod som en hammer, af mærket Elite Force, sort. Isøksen var udformet/eller
fremstillet med et hammerhoved og modsat dette en knivlignende del gående ud i en spids.
Hammeren lå ved modtagelsen i en bærepose (KT 19). (foto 11).

Ved screening med alm. hvidt lys, sås blodtilsmudsninger flere steder på hammerhoved og skaft.
Alle tilsmudsninger blev testet med HemDirect med reaktion som for humant blod. Blod og dna.
muligt blev sikret jf. spor- og effektlisten.

Hammeren blev opvejet til: 831 g.

Hammeren blev opmålt til:
Totallængde, ca. 420 mm.
Længde på knivblad øverst, ca. 90 mm.
Længde på knivblad nederst, ca. 80 mm.
Max bredde på knivbladet, ca. 30 mm.
Bredde på hammerhoved, ca. 21 mm.
Højde på hammerhoved, ca. 37 mm.
Længde på hammerhoved inkl. takker, ca. 30 mm.
…”

Der er foretaget dna-undersøgelse af muleposen og stålhammeren, jf. eks-trakt
2, side 107ff og 115ff. Det fremgår af disse, at der blev fundet blod på den
hvide mulepose, i fordybningen på venstre side af stålhammeren, i en rille
mellem hammerhovedet og skaftet på stålhammeren samt på overfladen på den
ru del af skaftet på stålhammeren, og at der blev påvist dna fra mennes-ke. Det
fremgår videre, at dna-profilen for det fundne taler for, at det under-søgte dna
stammer fra forurettede med en sandsynlighed på mere end 1.000.000 fremfor
en tilfældig person i den danske befolkning. Dna-profilen taler imod, at det
undersøgte dna stammer fra tiltalte.

Personlige oplysninger

I konklusionen i retspsykiatrisk erklæring af 2. marts 2021, jf. ekstrakt 1, si-de
12ff, hedder det:

"...
Observanden findes herefter sindssyg, ligesom han var sindssyg på tidspunktet for det på-sigtede.
Han er normalt begavet og lider ikke af epilepsi eller anden alvorlig hjerneorga-nisk sygdom. På
tidspunktet for det påsigtede var observanden ikke påvirket af alkohol, hash eller andre
misbrugsstoffer.

Observanden er vokset op under trygge kår hos samlevende forældre. Forældrene blev skilt, da
han var 3 år gammel, og han boede indledningsvis primært hos sin mor og senere i en
deleordning. Skolegangen var angiveligt uden faglige og sociale problemer, og efter folkeskolen
gik observanden på handelsgymnasiet, hvorfra han fik studentereksamen. Han havde to sabbatår
med småjobs og et par rejser, hvorefter han i 2016 begyndte på Copen-hagen Business School.
Han har siden januar 2020 pauseret sine studier pga. psykiske pro-blemer samt den aktuelle
varetægtsfængsling. Man får indtryk af, at observanden har haft et almindeligt socialt liv
sideløbende med skolegang og uddannelse. Han har haft seksuel debut, men har ikke haft et
egentligt kæresteforhold. Han er fortsat hjemmeboende, da han ikke føler sig parat til at bo alene.
Han har et socialt netværk bestående af familie og få nære venner.



side 13

Observanden har aldrig haft et kontinuerligt overforbrug af alkohol, men han har anvendt hash,
kokain og hallucinogene svampe få gange. Herudover har der aldrig været tale om misbrug. I
foråret 2019 begyndte observanden relativt pludseligt at opleve sig påvirket af udefrakommende
kræfter. Der var tale om "cybertortur", som kunne påvirke udvalgte mennesker med mikrobølger,
"lydløse lydbølger" og "magnetiske stråler". Observanden blev overbevist om, at hans underbo
(forurettede) gennem en periode var en del af en sam-mensværgelse, der udsatte ham for de
påvirkninger, som han oplevede, idet hun sendte stråler op i hans lejlighed og havde et kamera
rettet mod hans seng. Observanden blev henvist til psykiatrisk behandling, men var kun indlagt
kortvarig ligesom han ikke var i længerevarende behandling med antipsykotisk virkende medicin
til trods sin tilknytning til OPUS (psykiatrisk ambulatorium). For nuværende er han
varetægtsfængslet i surrogat på en retspsykiatrisk afdeling og behandles med antipsykotisk
virkende medicin.

Ved herværende lægelige undersøgelser fremtræder observanden åbenlyst psykotisk og uden
sygdomsindsigt, til trods for at han er i medicinsk behandling. Dette genfindes ved den
psykologiske undersøgelse som konkluderer, at observanden er normalt begavet og så-vel klinisk
som testmæssigt udviser tydelige tegn på psykose i form af en alvorligt forstyr-ret tænkning og
bristet realitetstestning.

Samlet set findes observandens tilstand forenelig med diagnosen paranoid skizofreni.

Observanden findes herefter omfattet af straffelovens § 16, stk. 1. Man skal, såfremt han findes
skyldig, som mest formålstjenlig foranstaltning til imødegåelse af en betydelig, men af hans
psykiske helbredstilstand afhængig, risiko for fremtidig ligeartet kriminalitet, jf. samme lovs § 68,
2. pkt., anbefale en dom til anbringelse på psykiatrisk afdeling.
..."

Sagen har været forelagt Retslægerådet, der i erklæring af 21. april 2021, jf.
ekstrakt 1, side 33f, har udtalt:

"...
Med sagens tilbagesendelse skal Retslægerådet, på baggrund af tilsendte akter med rets-
psykiatrisk erklæring af 2. marts 2021 ved Overlæge, Retspsykiatriske Klinik, Justitsministeriet
udtale, at Tiltalte er sindssyg, lige-som han var sindssyg på tidspunktet for påsigtede, hvor han
ikke var påvirket af rusmid-ler. Tiltalte er normalt begavet og lider ikke af epilepsi eller anden
organisk hjernelidelse.

Tiltalte er primært opvokset hos sin mor efter forældrenes skilsmisse, da han var 3 år gammel.
Kontakten til far er bevaret, og der er 2 halvsøskende på fars side. Tiltalte har grundskolens
afgangseksamen og stu-dentereksamen fra handelsgymnasium, men er gået i stå i sit videre
uddannelsesforløb på CBS. Han modtager statens uddannelsesstøtte og bor hos sin far. Tiltalte er
enlig og har ingen børn.

Tiltalte blev indlagt på psykiatrisk afdeling første gang i april 2019, hvor han havde forestillinger
om at blive forfulgt, bestrålet og overvåget af blandt andet katolikker og Hells Angels og var
generet af kommenterende og dirigerende stem-mer. Senere samme år rapporterede han om
tankepåvirknings- og styringsoplevelser, an-tipsykotisk behandling blev initieret, og Tiltalte
henvistes til OPUS, et ambulant forløb for unge med nyopdaget psykose. Forløbet var herefter
uregel-mæssigt, idet Tiltalte afviste tilbud om behandling. Under ind-læggelse som
varetægtssurrogeret angav Tiltalte sig udsat for en sammensværgelse og "cybertortur", men afviste
psykisk sygdom og lægesamtaler.



side 14

Den 1. januar 2021 påbegyndtes tvangsbehandling med antipsykotisk medicin. Han er di-
agnosticeret med skizofrenilidelse.

Ved aktuelle mentalundersøgelse findes Tiltalte psykotisk hu-sende vrangforestillinger af
forfølgelseskarakter, idet han mener sig udsat for bestråling, styret udefra og hørelseshallucineret.
Objektivt beskrives Tiltalte affektflad med dårlig emotionel kontakt, formelt tankeforstyrret og
med et omfattende systematiseret vrangforestillingssystem samt uden sygdomsindsigt eller -
erkendelse. Symptomatologien vurderes forenelig med lidelsen paranoid skizofreni.

Retslægerådet finder herefter, at Tiltalte var sindssyg på tids-punktet for det påsigtede og dermed
omfattet af straffelovens § 16, stk. 1. Såfremt han fin-des skyldig i det nu påsigtede, skal
Retslægerådet, som mest formålstjenlig foranstaltning til imødegåelse af en vis, men af hans
psykiske helbredstilstand i høj grad afhængig, risiko for fremtidig ligeartet kriminalitet, jf.
straffelovens § 68, 2. pkt., anbefale dom til anbrin-gelse i psykiatrisk afdeling.
..."

Tiltalte har ikke afgivet forklaring om sine personlige forhold.

Tiltalte er ikke tidligere straffet.

Tiltalte har været frihedsberøvet fra den 21. september 2020.

Rettens begrundelse og afgørelse

Der er under sagen afsagt følgende kendelse om skyldsspørgsmålet:

"...
KENDELSE

Tiltalte har nægtet sig skyldig og har ikke udtalt sig under bevisførelsen.

Retten finder det bevist, at Forurettede, den 20. september 2020 var udsat for et
overfald, hvor hun blev slået i hovedet og på kroppen adskillige gange med en
stålhammer, og at hun fik de skader, som fremgår af den rejste tiltale.

Ved vurderingen af, om tiltalte er gerningsmanden, har retten tillagt det be-
tydning, at vidnerne har beskrevet gerningsmanden som en mand, der havde
mørkt tøj på. Han gik målrettet efter kvinden, og uden forudgående kontakt
begyndte han at slå på kvinden med en genstand, der kunne være et jernrør
eller et koben.

Efterfølgende er en stålhammer fundet i tiltaltes lejlighed i en mulepose sva-
rende til den mulepose, som gerningsmanden forlod gerningsstedet med. På
stålhammeren og i muleposen har man ved hjælp af DNA-undersøgelser kon-
stateret fund af blod indeholdende DNA, der med den højeste grad af sands-
ynlighed stammer fra forurettede.



side 15

Retten finder, at det efter bevisførelsen kan lægges til grund, at tiltalte havde
oparbejdet et modsætningsforhold til forurettede, der boede i lejligheden på
etagen under tiltalte. Modsætningsforholdet fremgår blandt andet af noter, der
er fundet på tiltaltes bopæl. Hertil kommer, at tiltalte har indgivet flere klager
til AKB, der ejer ejendommen, hvor både tiltalte og forurettede boede, og
foretaget anmeldelser til politiet vedrørende blandt andre forurettede samt søgt
at anlægge en civil sag mod hende. Endelig har han lagt en kuvert til hende i
hendes postkasse vedrørende afpresning og også henvendt sig per-sonligt til
hende ved hendes dør vedrørende stråler, der kunne komme fra hende.

De fremlagte oplysninger om, hvor tiltaltes telefon befandt sig på gernings-
tidspunktet passer endvidere med vidnet Vidne 2's forklaring om ger-
ningsmandens rute væk fra gerningsstedet. Dertil kommer fund af taxibon,
videoovervågning fra Bispebjerg Hospital og de lægelige oplysninger om en
skade på tiltalte.

På den baggrund finder samtlige voterende det herefter godtgjort, at tiltalte er
gerningsmanden.

Ifølge anklageskriftet er tiltalte tiltalt for overtrædelse af straffelovens § 237, jf.
§ 21. Forsvareren har gjort gældende, at der ikke er ført bevis herfor, og at der
efter bevisførelsen alene er tale om overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1.

Vidnerne har blandt andet beskrevet, at forurettede blev slået 5 - 10 gange, og
at slagene var hårde og rytmiske. Det fremgår blandt andet af Vidne 3's
forklaring, at forurettede var ved bevidsthed ved vidnets hen-vendelse til
hende. Forurettede havde sat sig op, efter at tiltalte havde forladt
gerningsstedet.

Det fremgår af personundersøgelse af 21. september 2020 blandt andet, at ”
Undersøgte var vågen ved ankomst til Traumecenteret … Blødningerne i
hjernen fandtes ikke at kræve neurokirurgisk behandling og undersøgte blev
overflyttet til neurologisk afdeling til overvågning … På det foreliggende må
det antages, at undersøgte kan have været i livsfare, idet undersøgte uden den
foretagne lægelige behandling kunne være bragt i en tilstand, hun muligvis ikke
havde overlevet.”

5 nævninger stemmer på den baggrund for at dømme tiltalte i overensstem-
melse med anklageskriftet for overtrædelse af straffelovens § 237, jf. § 21.

Disse voterende har særligt lagt vægt på det forhold, at tiltalte må have plan-
lagt overfaldet på forurettede. Disse voterende har videre lagt afgørende vægt
på det modsætningsforhold, som tiltalte havde oparbejdet til forurette-de. Disse
voterende har endelig lagt vægt på overfaldets karakter, herunder



side 16

at der blev slået med en stålhammer med pigge, antallet af slag, hårdheden af
disse og at slagene bevidst var rettet mod forurettedes hoved.

1 nævning og 3 dommere stemmer for at dømme tiltalte for overtrædelse af
straffelovens § 245, stk. 1.

Disse voterende finder, at anklagemyndigheden ikke har ført det i en straffe-sag
tilstrækkelige bevis for, at tiltalte havde forsæt til drab. Disse voterende finder
endvidere efter navnlig de lægelige oplysninger og Vidne 3's forklaring det
ikke godtgjort, at forurettede - uanset legemsangrebets særlige rå og brutale
karakter - har været i livsfare. På den baggrund finder disse vo-terende ikke
fornødent grundlag for at dømme tiltalte for forsøg på mand-drab, men finder,
at forholdet er omfattet af straffelovens § 245, stk. 1.

Efter stemmeafgivningen dømmes tiltalte for overtrædelse af straffelovens §
245, stk. 1, jf. retsplejelovens § 891, stk. 4.

Thi bestemmes:

Tiltalte er skyldig i overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1.
..."

Der er afgivet 12 stemmer for, at tiltalte på gerningstidspunktet har været
utilregnelig på grund af sindssygdom eller en tilstand, der må sidestilles med
sindssygdom.

Der er lagt vægt på den retspsykiatriske erklæring og Retslægerådets udtalel-se
sammenholdt med de øvrige oplysninger om tiltaltes personlige forhold,
hvorefter tiltalte på gerningstidspunktet har været utilregnelig på grund af
sindssygdom eller en tilstand, der må ligestilles med sindssygdom.

Tiltalte straffes derfor ikke, jf. straffelovens § 16, stk. 1.

For at forebygge nye lovovertrædelser, og da mindre indgribende foranstalt-
ninger ikke findes tilstrækkelige, skal tiltalte anbringes på psykiatrisk afdeling
som påstået, jf. straffelovens § 68.

Under hensyn til arten af den pådømte kriminalitet fastsættes ingen længste-tid
for den idømte foranstaltning, jf. straffelovens § 68 a, stk. 2.

Konfiskation
Påstanden om konfiskation tages i medfør af den påberåbte bestemmelse til
følge som nedenfor bestemt.

Erstatning
Den nedlagte erstatningspåstand tages efter de juridiske dommeres bestem-



side 17

melse delvis til følge som nedenfor bestemt. Dommerne finder henset til
overfaldets karakter og udførelsesmåde, at der er tale om et særligt groft an-
greb. På den baggrund og under henvisning til de dermed forbundne skader
finder dommerne, at der er grundlag for en godtgørelse efter erstatningsan-
svarslovens § 26, stk. 3, og at den skønsmæssigt kan fastsættes til 20.000 kr.

Thi kendes for ret:

Tiltalte skal anbringes på psykiatrisk afde-ling.

Der fastsættes ingen længstetid for foranstaltningen.

Hos tiltalte konfiskeres en stålhammer.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger, herunder 90.000 kr. + moms i salær til
den beskikkede forsvarer, advokat Stefan Reinel.

Tiltalte skal endvidere inden 14 dage til Forurettede betale 123.902,48 kr. med
tillæg af procesrente fra den 31. august 2021 til betaling sker.

Dommer 1 Dommer 2 Dommer 3