Tiltale for legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter under særdeles skærpende omstændigheder efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1
Ret: Østre Landsret (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Liv og legeme;
Udlændinge;

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 17. oktober 2008 af Østre Landsrets 15. afdeling

(landsdommerne B. Vollmond, Jan Uffe Rasmussen og Lisbeth Feldvoss (kst.)   med

nævninger).

15. afd. N nr. S-1689-08:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

(CPR nr. (født 1985))

(advokat Anders Boelskifte, besk.)

Under denne nævningesag, der er indbragt ved tilkendegivelse af 29. juli 2008, har

Stats-advokaten for København og Bornholm rejst tiltale i overensstemmelse med

anklageskrift af 29. juni 2007, således som dette er berigtiget under

hovedforhandlingen, mod Tiltalte for:   

legemsangreb af særlig rå, brutal eller farlig karakter under særdeles skærpende

om-stændigheder efter straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1,

ved den 29. maj 2006 ca. kl. 00.30 i Bådmandsstræde/Dronningensgade, København K,

i forening med flere uidentificerede personer ved slag med slagvåben eller anden stump

vold at have tildelt Forurettede flere slag eller spark i hovedet og på kroppen, hvorved

han tilføjedes så svære kranie/-hjernelæsioner, at han afgik ved døden den 30. maj

2006.

Anklagemyndigheden har endeligt nedlagt påstand om, at tiltalte i medfør af

straffelovens § 68, jf. § 16, stk. 1, subsidiært § 16, stk. 2, dømmes til anbringelse i sikret

afdeling for personer med vidtgående psykiske handicap.   



- 2 -

Endvidere har anklagemyndigheden nedlagt påstand om udvisning i medfør af

udlændin-gelovens § 49, stk. 1, jf. udlændingelovens § 22, nr. 6, med indrejseforbud for

bestandigt.   

Tiltalte har nægtet sig skyldig.

Tiltalte er tidligere straffet blandt andet   

ved Københavns Byrets dom af 9. januar 2001 for røveri med fængsel i 1 år og 3 mdr.,

heraf 9 mdr. betinget med prøvetid 2 år.

Tiltalte blev ved Østre Landsrets dom af 19. oktober 2007 fundet skyldig i tiltalen og

idømt fængsel i 7 år og udvist af Danmark med indrejseforbud for bestandig. Ved

Højesterets dom af 22. maj 2008 blev dommen ophævet, og sagen blev hjemvist til

landsretten i med-før af den hidtil gældende bestemmelse i retsplejelovens § 959, stk. 1,

nr. 3.

I en erklæring fra Justitsministeriet, Retspsykiatrisk Klinik, af 13. marts 2008 hedder

det blandt andet:   

”Konklusion

Observanden er herefter ikke sindssyg, og han kan ikke antages at have været
sindssyg på tidspunktet for den pådømte kriminalitet. Han er med helt overve-
jende sandsynlighed retarde ret i lettere grad …. Observanden lider ikke af epi-
lepsi eller anden organisk hjerneskade.

Observanden er født og opvokset i Tyrkiet, hvor han boede sammen med sin
moder til 6 års alderen. Siden blev familien sammenført i Danmark. Hans op-
vækst har været præget af omfattende understimulerende, manglende forældre-
omsorg, ringe sociale kår, og han og hans søskende har tvangsmæssigt været
anbragt uden for hjemmet. Han har siden den tidligste barndom udvist omfat-
tende adfærdsforstyrrelser og manglende social tilpasning, og han har siden
teenagealderen været involveret i kriminelle miljøer. Han har ligeledes siden
teenagealderen haft et meget stort forbrug af hash, og dette kan have hæmmet
hans personlighedsmæssige og intellektuelle udvikling. Observanden har gen-nem
årene været anbragt på forskellige socialpædagogiske institutioner, som imidlertid
har haft vanskeligheder ved at rumme ham pga. hans udadreage-rende adfærd,
ligesom den givne socialpædagogiske støtte og behandling ikke har ændret hans
tilstand og adfærd.

Observanden har ved herværende undersøgelse insisteret på, at han er såvel syns-
som hørelseshallucineret, men objektivt har man ikke fundet tegn herpå.



Observanden har også ved tidligere undersøgelser fremsat sådanne udsagn, men
det fremgår, at disse psykiske klager synes at være ophørt, når observan-



- 3 -

den ikke længere fandt det relevant at fremføre dem. Observandens beskrivelse af
disse symptomer svarer ikke til den gængse beskrivelse af hallucinationer, og
samlet vil man finde, at observandens symptombeskrivelse må henføres til forsøg
på sygdomsefterligning (simulation).

Der har gennem årene været en vis usikkerhed om observandens begavelsesni-
veau, men han er overvejende blevet vurderet som mentalt retarderet. Denne
vurdering har imidlertid været vanskeliggjort af hans manglende skolegang,
udtalte adfærdsforstyrrelse og hans tendens til på urigtigt grundlag at beskrive –
og fastholde – at han huser psykotiske symptomer. Ved aktuelle undersøgelse er
observanden ved den psykotiske testning fundet mentalt retarderet i let mid-
delsvær grad, men således at han fungerer som mentalt retarderet i middelsvær
grad.

Klinisk psykiatrisk er observanden ligeledes fundet dårligt begavet, hans ople-
velsesmåde er således konkret, unuanceret og ureflekteret, ligesom han er umoden
og overfladisk. Personlighedsmæssigt findes han hertil affektlabil og præget af
manglende evne til at indleve sig i andre menneskers følelser og tan-ker.

Under hensyn til det ovenfor anførte vedrørende observandens manglende
skolegang mv. vil man ved en samlet vurdering finde, at han under alle om-
stændigheder er mentalt retarderet i lettere grad, dvs. omfattet af straffelovens §
16, stk. 2, men det kan ikke udelukkes, at han nærmere må henføres til straf-
felovens § 16, stk. 1, 2. pkt., dvs. mentalt retarderet i middelsvær grad.

Observanden findes herefter med sikkerhed omfattet af straffelovens § 16, stk. 2,
men det kan ikke ganske udelukkes, at han nærmere er omfattet af samme lovs §
16, stk. 1, 2. pkt. Han har behov for langvarig behandling under faste og
velstrukturerede forhold. Man skal derfor, som mest formålstjenlig foranstalt-ning
til imødegåelse af en vanskelig forudsigelig, men måske ikke helt ubety-delig,
risiko for fremtidig ligeartet kriminalitet, jf. straffelovens § 68, 2. pkt., anbefale
dom til anbringelse i sikret afdeling for personer med vidtgående psy-kiske
handicap.”

Retslægerådet har den 16. april 2008 på grundlag af mentalerklæringen og sagens

øvrige oplysninger udtalt:   

”Med sagens tilbagesendelse skal Retslægerådet på baggrund af tilsendte akter,
herunder retspsykiatrisk erklæring af 13.03.08, … udtale, at Tiltalte ikke er
sindssyg og ikke var det på tidspunktet for det påsigtede. Han er mentalt retar-
deret, men i øvrigt uden tegn på organisk hjernelidelse. Han var muligvis på-
virket af hash på tidspunktet for det påsigtede, men der er intet, der tyder på en
abnorm rustilstand.

Tiltalte stammer fra Tyrkiet, hvor han har boet, til han var seks år, hvoref-ter han
kom til Danmark. I Danmark har han haft en belastet opvækst med om-sorgssvigt,
vold og dårlige sociale kår. Han har været anbragt uden for hjem-met af samme
grund. Der har fra barndommen været udtalte adfærdsforstyrrel-ser og senere
involvering i kriminalitet, ligesom der har været stort misbrug af hash. Han har
været tilknyttet flere socialpædagogiske institutioner og projek-



- 4 -

ter uden indflydelse på den forstyrrede adfærd. Han har fra sit 19. år modtaget
førtidspension, blandt andet på grund af dårlig begavelse. Han har flere gange
været i kontakt med det psykiatriske behandlingssystem, hvor man ikke har fundet
ham sikkert psykotisk, trods klager over psykotiske symptomer.

Ved den aktuelle undersøgelse har man vurderet, at klager over hørelseshallu-
cinationer har haft karakter af simulation. Han er ved undersøgelsen, herunder
psykologisk testning af de intellektuelle evner, fundet mentalt retarderet i let til
moderat grad og personlighedsmæssigt forstyrret med umodenhed, manglende
empati, affektlabilitet og impulsivitet. Der er stort behov for struktur og støtte i
faste rammer

Tiltalte er herefter omfattet af straffelovens § 16, stk. 2, og muligvis af samme
lovs § 16, stk. 1, 2. pkt. Såfremt han findes skyldig i det påsigtede, skal
Retslægerådet, jævnfør straffelovens § 68, 2. pkt. som mest formålstjenlig for-
anstaltning anbefale dom til anbringelse i sikret afdeling for personer med
vidtgående psykiske handicap.”

Udlændingeservice har den 17. september 2007 vedrørende udvisningsspørgsmålet

udtalt blandt andet:

”Opholdsgrundlag og længde

Tiltalte fik den 1. februar 1991 opholdstilladelse med mulighed for varigt ophold
efter udlændingeloven under henvisning til sin herboende fader. Denne tilladelse
er senest den 11. maj 2004 meddelt tidsubegrænset.

Den 6. april 1991 blev pågældende tilmeldt folkeregisteret.

Længden af Tiltaltes lovlige ophold i relation til udvisningsbestemmel-serne
regnes fra den 6. april 1991, hvor pågældende blev tilmeldt folkeregiste-ret, jf.
herved udlændingelovens § 27, stk. 1.

Efter udlændingelovens § 27, stk. 5, medregnes den tid, hvori en udlænding har
været varetægtsfængslet forud for en senere domfældelse eller har udstået fri-
hedsstraf eller været undergivet anden strafferetlig retsfølge, der indebærer el-ler
giver mulighed for frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have
medført ubetinget frihedsstraf, ikke i perioden beregnet efter udlændingelovens §
27, stk. 1.

Tiltalte har således – når den i udlændingelovens § 27, stk. 5 nævnte peri-ode
fratrækkes – haft lovligt ophold i Danmark i cirka 14 år og 8 måneder.

Udvisningshjemmelen

Udlændingeservice er af den opfattelse, at opholdets længde fører til, at betin-
gelserne for en eventuel udvisning skal søges i udlændingelovens § 22, nr. 6.

Efter udlændingelovens § 22, nr. 6, kan en udlænding, som har haft lovligt op-
hold her i landet i mere end de sidste 7 år, og en udlænding med opholdstilla-delse
efter § § 7 eller 8, udvises, hvis udlændingen idømmes ubetinget friheds-



- 5 -

straf eller anden strafferetlig retsfølge, der indebærer eller giver mulighed for
frihedsberøvelse, for en lovovertrædelse, der ville have medført en straf af denne
karakter, herunder straffelovens § 246, jf. § 245.

§ 26-forhold

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt de i udlændingelovens § 26, stk. 1, nævnte
forhold kan antages at gøre en beslutning om udvisning særlig bela-stende for
Tiltalte, skal servicen bemærke følgende:

Ad § 26, stk. 1, nr. 1

Pågældende indrejse i april 1991. Pågældende har gået i 7 år i dansk folke-skole.
Pågældende har været tilknyttet det danske arbejdsmarked i cirka 5 år.

Ad § 26, stk. 1, nr. 2

Pågældende oplyser, at han hører stemmer og har tankeforstyrrelse, for hvilket
han får beroligende medicin. Derudover er pågældende ved godt helbred.

Ad § 26, stk. 1, nr. 3

Hele pågældendes familie bor i Danmark. Familien består af pågældendes mo-der
og fire søskende. Herudover har pågældende familie længere ude i Dan-mark.

Ad § 26, stk. 1, nr. 4

En eventuel udvisning vil ikke have nogen opholdsmæssige konsekvenser for
herboende personer.

Ad § 26, stk. 1, nr. 5

Pågældende har været i Tyrkiet 5-10 gange af 2 måneders varighed for at be-søge
familie. Pågældende har dog ikke været i Tyrkiet siden 2000. Pågældende oplyser,
at han ikke har kontakt til personer bosat i Tyrkiet. Pågældende oply-ser, at han
ikke taler tyrkisk, men kun lidt kurdisk.

Ad § 26, stk. 1, nr. 6

Særligt vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt der er risiko for, at Tiltalte uden for
de i § 7, stk. 1 og 2 (asylbegrundende forhold), nævnte tilfælde vil lide overlast i
det land, hvor han efter udvisningen kan ventes at tage ophold, skal
Udlændingeservice bemærke, at vi ikke efter de i sagen foreliggende oplysnin-ger
finder, at der er risiko for, at den pågældende vil blive udsat for særlig byr-defulde
strafforanstaltninger ved tilbagevenden til Tyrkiet, eller for at Tiltalte dér vil blive
straffet for den samme lovovertrædelse, som han måtte blive dømt for i Danmark.

Udlændingeservice skal hertil bemærke, at Udenrigsministeriet ved høringssvar af
29. oktober 2002 har oplyst, at Tyrkiet har ratificeret European Convention om
the International Validity of Criminal Judments, ETS 070 af 28. maj 1970, hvor
spørgsmålet om ”ne bis in idem” er behandlet i artikel 53 ff, hvore fter der



- 6 -

ikke er grundlag for at antage, at en tyrkisk statsborger, der måtte have begået en
kriminel handling i Danmark og er blevet straffet herfor i Danmark, bliver
strafforfulgt for samme forseelse ved tilbagevenden til Tyrkiet.

Udtalelse om udvisningsspørgsmålet

Det bemærkes indledningsvis, at det følger af bestemmelsen i udlændingelo-vens
§ 26, stk. 2, at en udlænding kan udvises efter § 22, nr. 4-7, medmindre de i stk. 1
nævnte forhold taler afgørende derimod.

På baggrund af anklagemyndighedens oplysninger om kriminalitetens karakter, …
sammenholdt med de i udlændingelovens § 26, stk. 1 nævnte hensyn, kan
Udlændingeservice tiltræde anklagemyndighedens indstilling om udvisnings-
spørgsmålet.”

Udlændingeservice har den 2. april 2008 supplerende udtalt blandt andet:

”….

Rigsadvokaten har vedlagt en fornyet § 26-afhøring af 11. marts 2008, afhøring af
13. marts 2008 af pågældendes søster, en retspsykiatrisk erklæring af 13. marts
2008 og en farvekopi af pågældendes pas.

Udlændingeservice finder ikke, at de ovenfor anførte oplysninger kan føre til en
ændret vurdering af sagen, og Udlændingeservice kan derfor fortsat tiltræde, at
der er sket udvisning.

….”

Nævningerne har svaret bekræftende på et hovedspørgsmål i overensstemmelse med an-

klageskriftet.   

Endvidere har nævningerne svaret benægtende på et tillægsspørgsmål om straffrihed

efter § 16, stk. 1, på grund af mental retardering i højere grad. Endelig har nævningerne

svaret bekræftende på et tillægsspørgsmål om straffrihed efter straffelovens § 16, stk. 2,

på grund af mental retardering i lettere grad eller en tilstand, som ganske må ligestilles

med mental retardering, og benægtende på et tillægsspørgsmål om straf skal pålægges.

Retten har lagt nævningernes fældende erklæringer til grund.

Tiltalte har herefter overtrådt straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1, men frifindes for
straf.

Da mindre indgribende foranstaltninger ikke skønnes tilstrækkelige for at forebygge

yder-ligere lovovertrædelser, er der enighed om, at tiltalte i medfør af straffelovens §

68, 2. pkt.,



- 7 -

dømmes til anbringelse i sikret afdeling for personer med vidtgående psykiske

handicap. Endvidere er der enighed om, at der ikke fastsættes en længstetid, jf.

straffelovens § 68a, stk. 2.

Der er afgivet 21 stemmer for at udvise Tiltalte af Danmark.

Der er afgivet 3 stemmer for at frifinde tiltalte for påstanden om udvisningen.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at Tiltalte udvises af Danmark.

Der er ved afgørelsen af spørgsmålet om udvisning af flertallet lagt vægt på, at Tiltalte

er indrejst i landet som 6-årig i forbindelse med familiesammenføring med sin

herboende fader, at han har haft lovligt ophold i Danmark i cirka 14 år og 8 måneder, og

at han ikke er gift eller selv har børn, og at bortset fra en moster bosiddende i Tyrkiet

bor hele hans fami-lie, der består af mor og fire søskende, i Danmark. Der er endvidere

lagt vægt på, at han har gået 7 år i dansk folkeskole og har været tilknyttet det danske

arbejdsmarked i cirka 5 år, men nu er førtidspensioneret, samt at han har været i Tyrkiet

5-10 gange af 2 måneders varighed for at besøge familie, men dog ikke siden 2000, og

at han ikke taler tyrkisk, men lidt kurdisk. Der er endvidere lagt vægt på, at det af

udtalelsen af 17. september 2007 fra Udlændingeservice fremgår, at Udlændingeservice

ikke efter de i sagen foreliggende op-lysninger finder, at der er risiko for, at tiltalte vil

blive udsat for særlig byrdefulde straffor-anstaltninger ved tilbagevenden til Tyrkiet,

eller for at han dér vil blive straffet for den samme lovovertrædelse, som han måtte

blive dømt for i Danmark.

Det er endvidere tillagt betydning, at Tiltalte nu er fundet skyldig i meget grov person-

farlig kriminalitet, der udgør en alvorlig trussel mod grundlæggende samfundshensyn.

Flertallet finder på denne baggrund efter en samlet vurdering ikke, at de anførte forhold

taler afgørende imod udvisning, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2, som affattet forud for

lov nr. 429 af 10. maj 2006. Den Europæiske Menneskeretskonventions artikel 8 kan

ikke føre til andet resultat.

Mindretallet findes under hensyn til, at tiltalte ikke har nogen væsentlig tilknytning til

Tyr-kiet, at der foreligger så afgørende hensyn, som taler mod udvisning, at udvisning

må undlades.



- 8 -

Tiltalte har været frihedsberøvet fra den 2. juni 2006, herunder i isolation fra den 3. juni

2006 til den 22. juni 2006. Fra den 6. maj 2008 har han været varetægtsfængslet i

surrogat, således at han har været anbragt på en sikret afdeling for personer med

vidtgående psyki-ske handicap.

T h i k e n d e s f o r r et :

Tiltalte anbringes i sikret afdeling for personer med vidtgående psykiske han-dicap. Der

fastsættes ingen længstetid.   

Tiltalte udvises af Danmark med indrejseforbud for bestandigt.

Nærværende sags omkostninger betales af Tiltalte.