Sagen drejer sig om fejl på retro-køleskabe til virksomhed fremstillet og solgt af Sagsøger. Spørgsmålet i sagen er, om Sagsøgtes omkostninger ved tilbagekaldelsen er dækket... Vis mere
Ret: Københavns Byret (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forsikring;

KØBENHAVNS BYRET
DOM

afsagt den 13. januar 2020






Sag BS-49446/2018-KBH

A/S Vestfrost
(advokat Henrik Thal Jantzen
vladvokat Andreas Oxholm)

mod

Zurich Danmark Filial af Zurich Insurance PLC, Ireland
(advokat Søren Schjunk Bergenser
vladvokat Simon Ramlau-Hansen)

Denne afgørelse er truffet af Dommer.

Sagens baggrund og parternes påstande

Under denne sag, der er anlagt den 14. december 2018, har sagsøgeren, A/S Ve-
stfrost, (Vestfrost) nedlagt påstand om, at sagsøgte, Zurich Danmark (Zurich) skal
betale modværdien i danske kroner af 768.000 euro med fradrag af 50.000 kr. og
med tillæg af procesrente fra den 18. september 2017.

Zurich har nedlagt påstand om frifindelse subsidiært frifindelse mod betaling af et
mindre beløb, fastsat efter rettens skøn.

Sagen drejer sig om, hvorvidt en række udgifter afholdt af Vestfrost til at kon-
trollere og udbedre mulige defekter i en række køleskabe solgt til Coca Cola i
Tyskland; er dækket under den produkt- og erhvervsansvarsforsikring Vest-
frost har tegnet hos Zurich. Til forsikringen er tilkøbt en særlig supplerende
dækning for produkttilbagekaldelsesudgifter

Dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf.retsplejelovens 8 218
a

/2
Oplysninger i sagen
Vestfrost  producerer køleløsninger til virksomheder og private herunder køle-skabe
til opstilling i detailbutikker .
Vestfrost  solgte en række køleskabe til Coca Cola  i Tyskland fra uge 45 i 2015 til
uge 49 i 2016.
Køleskabene blev leveret til Coca-Cola , der herefter udlejede dem til kiosker og
butikker til brug for salg af en række Coca Cola  produkter . Køleskabene er ind-
rettet således, at kunderne selv kan tage de afkølede læskedrikke fra køleskabet og
herefter betale for dem.
Den 16. juni 2017 gjorde Coca Cola  Vestfrost  opmærksom på, at Coca Cola  hav-de
fundet to køleskabe, hvor en skrue i køleskabene havde gennemboret en
strømførende ledning. Dette betød, at den pågældende skrue blev strømførende
med fare for , at personer , der kom i berøring med skruen, fik stød (”Fejl 1”). Fejlen
blev fundet ved, at en af Coca-Colas  medarbejdere fik 220 V stød igen-nem sig i
forbindelse med håndteringen af et af køleskabene. Stødet opstod ved berøring af
en skrue, der blev blotlagt, når køleskabet blev åbnet.
Fejlen kunne identificeres til en specifik produktionsperiode (W45/15-W49/16) og
omfattede i alt ca. 4.500 køleskabe. Det var uvist, hvilke køleskabe, der kun-ne
frembyde risiko for sådanne el-ulykker .
Den 21. juli 2017 konstaterede Coca Cola , at et relæ til et køleskab var slået fra.
Ved en undersøgelse af køleskabet konstaterede en servicetekniker , at en led-ning
havde berørt et varmt kobberrør , hvilket havde ført til, at ledningens isole-ring var
smeltet og ledningen dermed blotlagt, hvilket havde ført til kortslut-ning.
Efter aftale mellem Vestfrost  og Coca Cola  blev firmaet Mebedo  antaget til at la-ve
en uvildig undersøgelse af fejlen og de mulige konsekvenser . Undersøgelsen af 3.
august 2017 konkluderede bl.a. følgende:
”S ammenfattende må der gås ud fra, at beskyttelsesforanstaltninger til beskyttelse
mod elektriske stød og mod brand i de som tilslutningspunkt funger ende stationær e
anlæg hos de pågældende ejer e ikke er fuldstændigt effektive.Efter den under -
tegnede sagkyndiges vur dering for eligger der ved uændr et fortsat drift en akut
brandfa-r e samt en far e på grund af gennemstrømning af kr oppen.  ”
Undersøgelsen viste, at et betydeligt antal af de leverede køleskabe kunne have
tilsvarende produktionsfejl. Det fremgår af Mebedos  rapport, at 6 ud af 7 uåb-nede
køleskabe, som Mebedo  inspicerede, havde en ledningsføring, der frem-bød risiko
for kortslutning. Den pågældende ledningsføring medførte, at køle-skabet frembød
risiko for kortslutning og brand.

/3
Både i forbindelse med Fejl 1 og Fejl 2 blev alle detailbutikker bedt om at slukke
for køleskabene og ikke benytte dem, før Coca Colas  teknikere havde kontrolle-ret
apparaterne.
Da Coca Cola  erfarede problemerne med køleskabene, reklamerede de straks til
Vestfrost , og bad Vestfrost  finde en løsning.
Det blev aftalt, at Coca Cola  for Vestfrosts  regning skulle inspicere og kontrolle-re
de køleskabe, der var produceret inden for de kritiske produktionsperioder .
Vestfrost  skulle sende evt. nødvendige reservedele til Coca Colas  servicetekni-
kere.
Omkostningerne afholdt på grund af disse problemer vedrørende Fejl 1 og Fejl 2
udgør udgifter til arbejdstid til kontrol af køleskabene, udbedring af fejlene og
køretid til de steder , hvor køleskabene var placeret. Derudover blev der afholdt
omkostninger til orientering til detailbutikkerne, udarbejdelse af rapporter samt
koordinering af håndteringen af fejlene. Disse omkostninger er af Coca Cola  op-
gjort til 838.91 1 euro.
Vestfrost  anmeldte sagen til Zurich  den 19. juni 2017 og redegjorde for forløbet på
et møde afholdt den 4. september 2017, hvor de estimerede omkostninger samtidig
blev gennemgået på baggrund af de oplysninger , Vestfrost  havde modtaget fra
Coca Cola .
Vestfrost  og Coca Cola  forligte sagen i 2018, hvorefter Vestfrost  betalte 768.000
euro til Coca Cola , hvilket svarer til påstandsbeløbet.
Vestfrosts  produkt- og erhvervsansvar hos Zurich  var udvidet til at dække
”produkttilbagekaldelsesudgifter” med op til 25 mio. kr . Produkttilbagekaldel-
sesudvidelsen har følgende dækningsbeskrivelse:
”---
Forsikringen er udvidet til at dække omkostninger , der afholdes i forbindelse med
tilba-gekaldelse af defekte pr odukter på følgende vilkår:
1. Selskabet yder erstatning til sikr ede, indenfor det i policen særskilt nævnte
beløb, for tilbagekaldelse af et pr odukt, som er omfattet af dækningen under denne
forsikring, når sådanne omkostninger afholdes som en følge af, at der overfor
sikrede r ej-ses krav vedrør ende det pågældende pr odukt, og det er af betydning for
afvær gelse af skade omfattet af pr oduktansvarsforsikringen, at tilbagekaldelsen af
sikredes pr odukt finder sted.
---”
Bestemmelsens stk. 2 angiver hvilke produkttilbagekaldelsesudgifter , der er
dækket, herunder:
”---

/4
Produkttilbagekaldelsesudgifter betyder de rimelige og
nødvendige omkostninger , pådraget af sikr ede for:
[…]
c. omkostninger for antagelse af nødvendige, ekstra personer ud over sikr edes
faste ansatte,
[…]
men kun, når sådanne omkostninger er pådraget med det ene formål at
tilbagekalde sikr edes pr odukter . ”
Forklaringer
Der er afgivet forklaring af Vidne 1 , Vidne 2  og Vidne 3 .
Vidne 1  har forklaret bl.a., at han er CEO for Vestfrost . Vestfrost  er en dansk
virksomhed, der blev etableret i 1963. Han husker , at han blev kontaktet af Coca
Cola  – han mener , at det var en lørdag – om, at der var fejl på nogle kø-leskabe.
Coca Cola  krævede, at de tog ansvaret for fejlene. De vidste ikke, om det var deres
ansvar . Umiddelbart ville det være vanskeligt at udbedre fejl, da køleskabene stod
mange forskellige steder i T yskland. Coca Cola  ville have, at der blev handlet
hurtigt på fejlene. Aftalen blev , at Coca Cola  ringede til kun-derne og meddelte
dem, at der skulle afbrydes for strøm til køleskabene, og at Coca Colas  teknikere
skulle foretage en undersøgelse af køleskabene for at finde årsagen til problemerne
og løse disse. Om onsdagen i den følgende uge, havde Coca Cola  gennemgået
mere end 1000 køleskabe. Det ville Vestfrosts  teknikere ikke have kunnet nå.
Vestfrost  har ikke et servicenet i T yskland. De resterende 3500 køleskabe var
gennemgået i løbet af en uge. De drøftede med deres tekni-ske chef - Vidne 2 , hvad
der kunne være årsag til problemet. Han bad Person 1  tage kontakt til Coca Cola
for at finde en løsning. Han tog i løbet af den første uge kontakt til Zurich  - måske
onsdag eller torsdag. Han forklare-de, hvad de havde gjort. Han talte med Person 2
hos Zurich , som mente, at de nok skulle finde en løsning. Han havde fortalt,
hvordan de ville løse problemet.
De mest almindelige fejl, der kan opstå på køleskabe er kortslutning eller brand.
De har ikke forhandlet formuleringen i forsikringspolicen. Det er vigtigt for dem at
have en forsikring. De skal kunne reagere hurtigt, hvis der opstår et be-hov .
Vestfrost  har i hans tid ikke tilbagekaldt køleskabe. De kontaktede ikke myn-
dighederne om fejlene, fordi det var hurtigere og mere ef fektivt at afbryde
strømmen til køleskabene for at afvær ge faren. De havde en formodning om, at de
havde ansvaret for fejlen. Coca Cola  var på det tidspunkt en stor kunde hos
Vestfrost  med en omsætning på ca. 140 mio. kr . Vestfrost  ønskede også hurtigst
muligt at finde ud af, om der var fejl på køleskabene, idet der blev sendt ca.

/5
200.000 køleskabe på markedet om året. Man fandt i alt 14 fejl. Reparation af Fejl
2 bestod i at skifte en ledning.
Vidne 2  har forklaret bl.a., at han er uddannet maskiningeniør . Han har i næsten 33
år arbejdet hos Vestfrost . Han er nu udviklingschef. Da den første fejl opstod, var
han fabrikschef. Han hørte om den første fejl den 16. juni 2017- det var en fredag.
Det var Coca Cola , der kontaktede dem, om at der var noget galt. Normalt
anvender de brændbare gasser i køleskabene, men i leverancen til Co-ca Cola
havde de i stedet for anvendt kuldioxid. Coca Cola  var bekymret fordi, brandbare
gasser generer varme. De havde leveret 4500 køleskabe til Coca Cola  i Tyskland.
De blev leveret til 5 eller 7 lagre, og derfra blev de af Coca Cola  kørt ud til de
forskellige forretninger . Vestfrost  var ikke bekendt med, hvor de en-kelte
køleskabe stod.
Der blev fundet to forskellige fejl. Fejl 1 bestod i, at en skrue havde gennembo-ret
en strømførende ledning. Dette betød, at den pågældende skrue blev strøm-førende
med risiko for , at personer , der kom i berøring med køleskabet fik stød. De fik at
vide, at en lærling havde fået stød ved berøring af skruen i ”fodspar -ket” forrest på
køleskabet.
Da de fik beskeden, var de ikke klar over , hvor mange køleskabe det drejede sig
om, men fik det indsnævret til 4500. Han havde kontakt med Coca Cola , der
krævede, at de tog stilling til, om fejlen skyldtes Vestfrosts  forhold. I løbet af
mandagen kom der mails hver halve time med krav om stillingtagen. Coca Cola
tog det meget alvorligt. De kunne ikke garantere, at der ikke var fejl i køleska-
bene. De aftalte med Coca Cola , at Coca Cola  skulle orientere om fejl og tage kø-
leskabene ud af drift. Derefter gik man i gang med at finde ud af, hvad der var galt
med køleskabene. Coca Cola  ”satte himmel og jord i bevægelse” . Hele Coca Colas
serviceafdeling var ude for at se på køleskabe. Inden for en uge havde de
gennemgået alle køleskabe. Vestfrost  kunne ikke frigøre teknikere til at tage til
Tyskland, og de vidste heller ikke, hvor køleskabene stod. Han mener ikke, at ude
fra kommende teknikere kunne havde gjort det hurtigere end Coca Colas  teknikere.
Hvis køleskabene skulle have været fragtet til Esbjer g, ville det have taget flere
måneder . De aftalte med Coca Cola , at Coca Cola  skulle hjælpe dem, og at det var
Vestfrost , der skulle betale for Coca Colas  arbejde.
Den 23. juli 2017 hørte de om Fejl 2. Denne fejl bestod i, at en ledning havde be-
rørt et varmt kobberrør , hvilket havde ført til, at ledningens isolering var smel-tet.
Røret kan blive op til 130 grader varmt, og så smelter ledningen. Der kan så ske
kortslutning, som kan danne gnister og give brand. Coca Cola  mente, at fejl-en
kunne henføres til Vestfrost . De kunne ikke have risikoen for , at det skyldtes deres
forhold siddende på sig. De undersøgte også selv tingene. De kunne ikke
umiddelbart sige, om der var 2 fejl eller flere. De efterprøvede, om det kunne
forekomme at på den måde, som Coca Cola  mente. Fejlene kunne være sket ved
fremstilling. Der havde ikke været service på køleskabene, så derfor var der en
formodning for , at fejlene skyldes Vestfrosts  forhold. Der gik 2 til 4 måneder , inden
man havde gennemgået køleskabene for fejl 2. V ed fejl 1 brugte man

/6
mange ressourcer på at finde fejlene. V ed fejl 2 kom man ind i ferieperioden,
hvilket var en af årsagerne til, at det tog længere tid. De kontaktede ikke myn-
dighederne, da de mente, at den bedste måde at afvær ge skader på, var at af-bryde
strømmen til køleskabene. Han ved ikke, om strømmen blev afbrudt.
Coca Cola  sendte en regning på ca. 834.000 eur , men de forhandlede beløbet ned
til 768.000 eur . De mente, at beløbet på 834.000 eur , var for højt. De havde en ide
om, at beløbet nærmere var ca. 600.000 eur . Beløbet på 834.000 eur inde-holdt
afskrivninger , og de mente ikke, at de skulle betale afskrivninger . I juli 2018 ville
de gerne have sagen afsluttet, og så blev de enige om 768.000 eur . De drøftede den
tid, der blev anvendt til reparation af køleskabene med deres tids-studieteknikere.
Køleskabene skulle trækkes ud fra deres placering for , at man kunne foretage
reparationerne. De skulle betale for køretid for teknikerne, der skulle køre ud og
undersøge køleskabene og montere yderligere udstyr . De an-fægtede kørselssatsen.
Vidne 3  har forklaret bl.a., at han er uddannet hos en statsautoriseret re-visor og
har en HD i regnskab.
Han hørte om Fejl 1 umiddelbart efter , at problemet var opstået. Coca Cola  bad om
at få skaden udbedret. Han har ikke haft en direkte dialog med Coca Cola . De
anmeldte kravet til Zurich  gennem deres forsikringsmægler kort tid efter , at de
havde fået at vide, at der var fejl på køleskabene. Han lavede en power point til
brug for mødet med Zurich  den 3. september 2017 , hvor han redegjorde for
forløbet og oplyste om, at omkostningerne forventedes at være ca. 800.000 eur
baseret på det overslag Coca Cola  gav og baseret på det arbejde, der var udført.
Når udgifter til udbedring af Fejl 2 var højere, skyldtes det, at skabene skulle
tømmes og trækkes ud for at udbedre fejlen. Derfor skønnede de, at prisen ville
være 10 til 15 % højere.
Han har udarbejdet det regnskab, der er fremlagt i sagen over udgifterne på
baggrund af oplysninger fra Coca Cola . De udfordrede opgørelsen dels antal ti-
mer, dels timelønnen samt kilomentersatsen. De lavede så deres egne beregnin-ger
over, hvad de mente det ville koste og kom herved frem til et beløb på ca. 1,9 mio.
eur. Der er afregnet den 5. december 2018. Det ville have kostet væsent-ligt mere,
hvis de skulle have taget køleskabene hjem. De endte med et kompro-mis. Beløbet
blev ikke specificeret - det var ”bare” et kompromis. De havde en klar forventning
om, at Zurich  ville betale. De har ikke på skrift, at Zurich  ville betale, men det var
hans klare opfattelse, at der var en tilkendegivelse fra Person 2  om, at de fandt en
løsning i fællesskab. Han mener ikke, at Zurich  bad om dokumentation for
udgifterne under mødet. De arbejdede på og forsøgte at minimere omkostningerne
mest muligt. De havde en aftale med Zurich  om at holde et møde, når beløbet var
gjort op. Der var planlagt et møde i juni, som så blev flyttet til august. Kort før
dette møde fik de at vide, at Zurich  ikke ville dække kravet.
Parternes synspunkter

/7
Vestfr ost har i sit påstandsdokument anført følgende:
Det gøres overordnet gældende, at de af Vestfrost  afholdte omkostninger i for -
bindelse med tilbagekaldelse og kontrol af de defekte og muligt defekte køle-skabe
er dækket under den hos Zurich  tegnede dækning for produkttilbagekal-
delsesudgifter .
Det fremgår af forsikringspolicen at denne tillægsdækning for tilbagekaldelses-
udgifter omfatter tilfælde hvor 1) angår tilbagekaldelse af et produkt, der er dækket
under forsikringen, 2) at der er rejst krav om defekter over for Vestfrost  for det
pågældende produkt og 3) at tilbagekaldelsen har betydning for afvær -gelse af
skade omfattet af produktansvarsforsikringen.
Vestfrost  gør gældende, at alle tre betingelser for at aktivere forsikringensdæk-ning
for produkttilbagekaldelse er opfyldt.
Vestfrost  gør videre gældende, at de af Vestfrost  afholdte udgifter er omfattet af
dækningsbestemmelserne herunder særligt stk. 2 (c) ” omkostninger for antagelse
af nødvendige, ekstra personer ud over sikr edes faste ansatte” .
Risiko for pr oduktansvarsskader – dækning under forsikringen.
Det tiltrædes, at det er en forudsætning for dækning, at køleskabene frembrin-
ger en risiko for produktskader . Det er ubestridt at køleskabene frembød risiko
for brand og elektrisk stød, og dermed enten tings- eller personskade. Det gøres
derfor gældende, at køleskabene var defekte i det de ikke frembød den sikker -hed,
man med rette kunne forvente, jf. her princippet i defektbegrebet i pro-
duktansvarslovens § 5, stk. 1. Et produkt der frembyder risiko for elektrisk stød
eller brand er et klassisk eksempel på produktansvarsrisici og havde en
kortslutning resulterede i brand, med bygningsskade til følge, eller voldsom
personskade, ville Vestfrosts  ansvar herfor være omfattet af forsikrin-gens
produktansvarsforsikring.
Der blev r ejst krav over for Vestfrost vedrør ende det pågældende pr odukt.
Coca-Cola  reklamerede prompte over for Vestfrost  og rejste krav om, at der blev
fundet en løsning. Det bestrides således, at der er tale om, at Vestfrost  har
skadesløsholdt Coca-Cola  for udgifter afholdt af Coca-Cola , som hævdet af Zurich .
Coca-Cola  krævede, at Vestfrost  enten fandt en løsning på problemet el-ler trak
køleskabene helt tilbage. Det gøres derfor gældende, at betingelsen for ” at der over
for sikr ede r ejses krav  ” er opfyldt.
Tilbagekaldelsen har betydning for afvær gelse af skade, omfattet af
produktansvarsfor -sikringen.
Det gøres gældende, at såfremt der mod Vestfrost  var blevet rejstkrav som følge af,
at køleskabene havde forårsaget person- eller tingskade, ville et sådan an-svar være
dækket af produktansvarsforsikringen. T ilbagekaldelsen af køleska-

/8
bene havde derfor afgørende betydning for , at der ikke over for Vestfrost  (eller
Zurich ) blev rejst et produktansvarskrav .
Det gøres gældende, at det ikke er relevant for bedømmelsen heraf, at det efter -
følgende viste sig at fejlene kun var at finde på en mindre andel af køleskabene.
Det afgørende er , om der var en lignende risiko ved tilsvarende køleskabe i pro-
duktserien. Havde blot ét køleskab forårsaget voldsom personskade eller omfat-
tende tingsskade, ville det potentielt have medført et stort erstatningsansvar for
Vestfrost  og dermed Zurich .
Det gøres derfor gældende, at tilbagekaldelsen var af betydning for afvær gelse af
skade, omfattet af produktansvarsforsikringen.
Produkttilbagekaldelsesudgifterne er dækket
Det gøres gældende, at de udgifter Vestfrost  søger dækket under deres pro-
dukttilbagekaldelsesforsikring, er omfattet af dækningsbestemmelsens stk. 2. li-tra
(c) alternativt (e) om ” omkostninger for antagelse af nødvendige, ekstra personer
ud over sikr edes faste ansatte”  og
” udgifter til ansattes transport og logi” .
Det blev med Coca-Cola  aftalt, at Vestfrost  betalte Coca-Cola  for, at Coca-Colas
serviceteknikere inspicerede og kontrollerede køleskabene.
Der er altså tale om netop ekstraomkostninger til ekstra personel, der skulle bi-stå
Vestfrost  med tilbagekaldelsen af køleskabene. Det er uden betydning for
dækningsspør gsmålet, at det tilfældigvis viste sig mest fordelagtigt at benytte
Coca-Colas  egne serviceteknikere.
Zürichs  indsigelser
Det er mellem parterne ubestridt, at de af Vestfrost  producerede køleskabe er
omfattet af Vestfrost  produkt- og erhvervsansvarsforsikring. Der er imidlertid af
Zurich  fremsat en række indsigelser , som vil blive behandlet nærmere herun-der .
Skal risikoen have materialiser et sig i en skade?
Det gøres gældende, at det ikke er relevant for dækning under produkttilbage-
kaldelsesforsikringen – som anført af Zurich  – at der ikke materialiserede sig et
produktansvar , alene risikoen herfor er tilstrækkelig til at aktivere dækning un-der
policen. Det fremgår også
af dækningsbestemmelsen, at tillægsforsikringen netop sigter på at afvær ge skade
omfattet af pr oduktansvarsforsikringen . Det er tilstrækkeligt, at der er identificere
en defekt, der frembyder risiko  for produktskade.
Det bemærkes for alle tilfældes skyld, at der faktisk skete skade på en Coca-Co-la
medarbejder , der fik stød.
Er der alene tale om en køber etlig mangel

/9
Vestfrost  anerkender , at et defekt produkt også er mangelfuldt i køberetlig for -
stand. V urderingen af hvorvidt den køberetlige mangel også  udgør en defekt ta-ger
afsæt i, i hvilket omfang manglen frembyder risiko for skade på personer el-ler ting
forskellige fra selve
produktet – altså om produktet frembyder den sikkerhed man med rette kan
forvente. I nærværende sag var der ikke alene tale om en mangel ved produk-tet.
Den pågældende mangel frembød en konkret risiko for tings- eller per -sonskade,
og manglen udgør derfor en produktansvarsretlig defekt.
Risikoen for pr oduktskade er afvær get ved at slukke for strømmen
Det er af Zurich  videre anført, at risikoen for produktskade blev afvær getpå det
tidspunkt, hvor Coca-Cola  for Vestfrost  meddelte alle kiosk- og butiksejere, at
strømmen skulle afbrydes til køleskabene. Dette kan ikke tiltrædes. Dels havde
Vestfrost  ikke garanti for ,
at de enkelte butiksejere ville efterleve påbuddet. Der var således efter meddel-else
til kiosk- og butiksejerne fortsat risiko for , at køleskabene blev anvendt og dermed
også risiko for , at produktskade ville opstå. Dels så må vurderingen af hvorvidt et
produkt er defekt, tage afsæt i om produktet frembyder risiko for person- eller
tingsskade ved pro-duktets normale  anvendelse – altså når det er i drift.
Faren skal vær e umiddelbar og over hængende
Zurich  har videre gjort gældende, at risikoen for produktskadeskulle være over-
hængende og umiddelbar , som begreberne forstås efter SKAFOR 39/95 og forsik-
ringsaftalelovens § 52. Vestfrost  gør gældende, at der var en overhængende og
umiddelbar fare for produktskade. Det fremgår både af Mebedo rapporten og af det
faktum at flere af køleskabene var strømførende, at der var akut og over -hængende
risiko for person- og tingsskade.
Det gøres herudover gældende, at det ikke fremgår af dækningsklausulen i for -
sikringspolicen, at der skal være en sådan umiddelbar eller overhængende fare, og
derfor er det heller ikke et krav for dækning under den hos Zurich  tegnede produkt-
og erhvervsansvarsforsikring, at der skal være akut eller overhængen-de fare.
Øvrige anbringender
Zurich  synes at gøre gældende, at det forhold at der ikke fysisk faktisk skete en
tilbagekaldelse, hvor samtlige køleskabe blev transporteret tilbage til Vestfrost
anlæg i Esbjer g, skulle præjudicere dækningen under produktansvarsforsikrin-gen.
Synspunktet er
imidlertid ikke understøttet af hverken policen eller praksis i øvrigt.
Forsikringen dækker de produkttilbagekaldelsesomkostninger , Vestfrost  bliver
påført ved at skulle tilbagekalde produkterne, herunder omkostninger til for -
sendelse, ansættelse af ekstra personale, udgifter til ansattes transport og logi osv .

/10
Dækningen er således ikke begrænset til omkostninger ved dennumiddelbare
fareafvær gelse – altså straks at give besked om at slukke for køleskabene – men
dækningen omfatter de omkostninger , forsikringstager bliver påført ved at skulle
tilbagekalde produkterne.
At Vestfrost  fik mulighed for at arrangere med Coca Cola , at kontrol kunne ske på
stedet, hvorved man undgik en meget kostbar , fysisk hjemtagelse af samtlige
køleskabe til Vestfrosts  værksted i Esbjer g, skal ikke komme Vestfrost  til skade.
Tværtimod, når Vestfrost
på denne måde iagttager sin tabsbegrænsningspligt, og dermed samtidig be-
grænser omfanget af Zürichs  erstatningspligt, skal det følgelig ikke præjudicere
dækningen.
Det gøres i tillæg hertil gældende, at der i den af Zurich  udfærdigede police ik-ke
er taget nærmere stilling til indholdet af ”produkttilbagekaldelse” , hvorfor det
følger af almindelige forsikringsretlige principper og koncipistreglen i øv-rigt, at
tvivlsspør gsmål må komme forsikringsselskabet til skade. Hvis rimelige
omkostninger til fysisk tilbagekal delse af køleskabene ville være dækket under
forsikringen, så må, som det mindre i det mere, omkostninger til en løsning, der
substituerer eller erstattet en fysisk tilbagekaldelse, hvormed omkostninger spa-res,
selvsagt også være dækket. De omkostninger Vestfrost  afholdte – kørsel, ar -
bejdstid med kontrol, koordinering med slutkunder , ville også være afholdt, skulle
Vestfrost  returnere køleskabene. T il illustration kan ses, at havde Vest-frost  selv
skulle foretage hjemkaldelsen ville det have kostet op mod 1,9 millio-ner eur –
eller næsten tre gange så meget, som de faktisk afholdt omkostninger .
Det bemærkes i øvrigt, at der ikke mellem Vestfrost  og Zurich  er uenighed om
tabsopgørelsen, men derimod alene om, hvorvidt omkostningerne er dækket.
Subsidiært anbringende
Det gøres i anden række gældende, at omkostningerne ved at forhindre en
umiddelbar nærliggende risiko for personskader (stød) og brandskader er dæk-kede
som en fareafvær gelsesomkostning, jf. F AL § 52 og forsikringsbetingelser -ne § 4,
stk. 2.
En sådan fareafvær gelse er ikke løst ved en advarsel til butikkerne – det giver slet
ikke tilstrækkelig sikkerhed for , at køleskabene ikke fortsat benyttes med
umiddelbar fare til følge.
…”
Zurich  har i sit påstandsdokument anført følgende:
”…
Der er uenighed mellem parterne om, hvorvidt nærværende krav er at betragte som
”produkttilbagekaldelsesudgifter” , sådan som disse er defineret ved
forsikringsaftalen og i de almindelige standardbetingelser for produkttilba-
gekaldelsesdækning.

/11
Sagsøger har hertil særligt gjort følgende hovedsynspunkter gældende:
1. Begge de omhandlende fejlsituationer (kaldet ”Fejl 1” og ”Fejl 2”) udgør pr .
definition defekter ved køleskabene.
2. Som følge heraf gøres det gældende, at de af Coca Cola  afholdte udgifter (senere
betalt af sagsøger ved forlig med Coca Cola ) kan kræves dækket under den hos
Zurich  tegnede ”Produkttilbagekaldelsesdækning” .
Zurich/sagsøgte  gør som hovedsynspunkter omvendt gældende:
1. Der er ikke dokumenteret en defekt ved produkterne – hverken i fysisk forstand
eller i form af en ”så akut, overhængende eller umiddelbar fare” – ligesom der ikke
er dokumenteret skade på tredjemands ejendom eller person.
2. De afholdte udgifter er for langt den overvejende del tredjemands udgifter til
udbedring af påståede kvalitetsmangler ved det af Vestfrost  solgte produkt, og
dermed nyder disse tredjemandskrav ikke dækning under
”Produkttilbagekaldelsesdækningen” .
”Fejl 1”
Reklamationen fra Coca Cola  til Vestfrost  vedrørte konkret en risiko  for, at en
skrue i køleskabet kunne gennembore en strømførende ledning, hvorefter skru-en
blev strømførende med fare for , at skruen kunne give stød ved berøring af denne.
Det var således ikke køleskabet i sig selv , men derimod en skrue inde i køleska-bet,
der potentielt kunne volde skade.
Efter det oplyste var ca. 4.500 apparater potentielt berørt af fejlen. Coca Cola  har
efterfølgende udført reparationer på i alt 14 skabe, hvor nævnte fejl antageligt blev
konstateret. De resterende apparater blev kontrolleret for forekomsten af
pågældende fejl.
Sagsøger har tidligere oplyst, at Coca Cola  forinden havde konstateret fejl på 2
køleskabe.
Samlet blev der således angiveligt fundet fejl på 16 ud af ca. 4.500 køleskabe,
svarende til 0,36 % af de producerede køleskabe i omhandlede produktionsperi-
ode.
Det er ubestrideligt, at der som følge af den potentielle kvalitetsmangel i køle-
skabene ikke er forvoldt person- eller tingsskade.
Det kan således lægges til grund, at det fra Coca Cola  rejste krav i anledning af

/12
”Fejl 1” rent juridisk må betegnes som et krav , der reguleres af de køberetlige
mangelsregler .
Dette både fordi der alene er sket skade på produktet selv (angiveligt kun i 16
tilfælde), og fordi der ikke er forvoldt skade som følge af en defekt ved produk-tet
på personer eller ting, hvilket som bekendt er en forudsætning for at ifalde ansvar
efter de produktansvarsretlige regler .
Det gøres særligt gældende, at en potentiel risiko  for tings- eller personskade ik-
ke udgør en produktansvarsretlig defekt.
Uanset ovenstående gøres det endvidere gældende, at en procentdel på 0,36 % af
de involverede/ berørte produkter ikke kan retfærdiggøre tilbagekaldelse af en hel
produktserie.
Det bestrides, at der med de fremlagte bilag er fremlagt behørig dokumentation for ,
at ”fejl 1” udgjorde en ” stor risiko”  for personskade på kunder eller butiks-
medarbejdere.
0,36 % er en så forsvindende lille procentdel af den samlede produktion, at det
ganske simpelt savner mening, at anse dem som repræsentative for den samle-de
produktserie.
”Fejl 2” :
Også denne reklamation fra Coca Cola  til Vestfrost  vedrørte mere konkret en ri- 
siko for, at nogle kabler i køleskabene kunne komme i klemme ved/eller i berø-ring
med et varmt rør , hvorved kablets isolering over tid kunne smelte væk, og brand
eller kortslutning kunne opstå med person- og/eller tingsskade til følge.
Sagsøger har tidligere oplyst udenretligt, at der var 4.240 apparater potentielt
berørte af fejlen, og at Coca Cola  efterfølgende udførte ikke nærmere definerede
reparationer på 4.1 11 skabe.
Hver reparation havde ifølge oplysninger fra sagsøger en varighed af 1 1 minutter ,
hvorfor der angiveligt var tale om en meget hurtig og ukomplice-ret foranstaltning
til at udbedre den konstaterede kvalitetsmangel ved køleska-bene.
Det kan lægges til grund som ubestrideligt, at det fra Coca Cola  rejste krav i an-
ledning af ”Fejl 2” rent juridisk også må betegnes som et krav , der reguleres af de
køberetlige mangelsregler .
Dette både fordi der alene er sket skade på produktet selv , og fordi der ikke er
forvoldt skade som følge af en defekt ved produktet på personer eller ting, hvil-ket
er en forudsætning for at ifalde ansvar efter de produktansvarsretlige regler .
Det skal også for ”Fejl 2’ s” vedkommende understreges, at en potentiel risiko  for
tings- eller personskade ikke udgør en produktansvarsretlig defekt.

/13
Den af sagsøger fremlagte rapport fra Mebedo  er en ensidigt indhentet rapport, og
vedrører alene 1 køleskab ud af en serie på ca. 4.300.
Det bestrides, at rapporten på den baggrund er repræsentativ for alle de i nær -
værende sag omhandlende produkter .
Dækning efter klausulen om ”fareafvær gelse” :
Det kan lægges til grund som ubestridt, at der ikke er sket hverken person- eller
tingsskade, hvorfor det ikke er relevant at vurdere dækning under erhvervs- og
produktansvarsforsikringens § 3 om produktansvar .
Den almindelige erhvervs- og produktansvarsforsikring indeholder en klausul om
dækning for ”fareafvær gelse” , hvorefter der kan være dækning for foran-
staltninger til at afvær ge risiko/fare, jf. betingelsernes § 4 stk. 2:
” Opstår der umiddelbart far e for, at en skade omfattet af forsikringen vil
indtræde, dækker forsikringen med den i policen herfor særskilt angivne
dækningssum de udgifter og tab, som er forbundet med for etagelse af de til far ens
afvær gelse nødvendige foranstaltninger , hvad enten vedkommende foranstaltning
træffes af sikr ede eller af tr edjemand, over for hvem sikr ede er ansvarlig”
Om dette vilkårs anvendelse og omfang, anfører Børge Dahl  i sine kommenta-rer
til SKAFOR- betingelserne, jf. note 142 følgende:
” Udgifter og tab ved far eafvær gende foranstaltninger dækkes kun, hvis der som
angivet i forsikringsaftalelovens § 52 for eligger en umiddelbar far e for, at en risiko
vil materiali-ser e sig i en dækningsber ettiget skade. Dækning af udgifter til
fareafvær gelse forudsæt-ter således, at der er tale om en ekstraor dinær situation,
hvor far en er akut og kræver omgående indgr eb af ekstraor dinær karakter . Far en
skal altså vær e over hængende, have fortættet sig på en sådan måde, at skaden
befrygtes at vær e umiddelbart for estående, hvis ikke der øjeblikkeligt sættes ind
med særlige foranstaltninger”
Videre følger det i forhold til omfanget af de dækkede omkostninger , jf. note 143
at:
” ---
der skal vær e tale om foranstaltninger af en vis ekstraor dinær karakter , dels at der
kun er dækning for de udgifter og tab, som opstår ved indgr eb mod den
umiddelbar e fare, ikke for de udgifter og tab, som f.eks. opstår ved sikring af et
defekt pr odukts far e-frie brug
---”
Det kan efter sagsøgtes opfattelse ikke lægges til grund, at nærværende tilfælde
opfylder kriterierne om dels i) akut og overhængende fare og ii) umiddelbart
forestående skade, hvis ikke der øjeblikkeligt sættes ind.

/14
For god ordens skyld skal sagsøgte i forlængelse heraf nævne, at såfremt kriteri-
erne af retten måtte findes at være opfyldt, gøres det af sagsøgte gældende, at de
foranstaltninger der i Børge Dahl , Erhvervs- og pr oduktansvarsforsikring : al-
mindelige forsikringsbetingelser med kommentar er, (1987) nærværende tilfælde
kan være dækket, alene er omkostninger forbundet med den ”fareafvær gende for -
anstaltning” i form af kontakt til de berørte kunder .
Så snart apparaterne er uden strøm, er enhver far e for skade ved fortsat brug
således af-vær get.
Det fremgår efter sagsøgtes opfattelse også af bilag 8, at det netop var denne af-
værgeforanstaltning, der blev anset som den nødvendige.
Hertil kommer som nævnt ovenfor , at udgifter forbundet med sikring af et de-fekt
produkts farefrie brug (udbedring af forholdet), netop ikke er dækket.
17
Sagsøgte skal endvidere henvise til Børge Dahl’ s eksempel 52 i kommenterede
SKAFORbetingelser , hvor en sammenlignelig situation er beskrevet (fare for
vandskade som følge af fejl ved produkt afvær get allerede  ved at lukke for van-
det,
hvorfor alene udgifter til sikring heraf er dækket).
Sagsøger har anført, at det ikke kan anses for sikkert, at brugerne af køleskabe-ne
efterlever” påbuddet” om at afbryde strømmen, og at det allerede af den grund ikke
var tilstrækkeligt med dette tiltag. Det er i sagens natur altid forbundet med
usikkerhed, hvorvidt brugerne overholder eller efterlever de instrukser mv ., som
producenter udsender om deres produkter . Det er imidlertid ikke producentens
ansvar at sikre, at anvisninger mv . efterleves, hvorfor manglende efterlevelse af
påbud, instruks eller lignende ikke kan kvalificeres som et produktansvar for
producenten.
På samme måde er det sagsøgtes opfattelse, at en eventuel manglende efterle-velse
af den relevante sikkerhedsforanstaltning (afbrydelse af apparatet) ikke
efterfølgende er hverken Coca Cola  eller sagsøgers ansvar .
Tværtimod må man således forholde sig objektivt til, hvad der de facto var nød-
vendigt for at sikre, at enhver potentiel risiko var afvær get. I begge de nærvæ-
rende tilfælde, kunne enhver potentiel risiko altså ef fektivt afvær ges ved afbry-
delse af strømmen.
Alene omkostningerne forbundet hermed, vil efterfølgende være relevante for
forsikringen at forholde sig til.
På den baggrund er det efter sagsøgtes opfattelse klart, at alene de umiddelbare og
akut nødvendige foranstaltninger eventuelt er dækkede, og at disse (når der

/15
sammenholdes med undtagelsen) i nærværende sag alene er udgifter til ”advar -sel”
/information til brugerne om at afbryde apparatet. Igen må der særligt hen-vises til
bilag 8, hvoraf må forstås, at afbrydelse af apparaterne netop blev anset som den
nødvendige akutte  foranstaltning.
Coca Colas  udgifter til advarsler og informationer til berørte kunder beløber sig
efter det oplyste til € 25.818 for ”Fejl 1’ s” vedkommende.
Beløbet er dog fortsat udokumenteret.
Som nævnt ovenfor gøres det principalt gældende, at fejlsituationen (”fejl 1”) ikke
opfylder kriterierne om dels i) akut og overhængende fare og ii) umiddel-bart
forestående skade.
Når denne klausul om dækning for fareafvær gelse nævnes, skyldes det, at det efter
sagsøgtes påstand alene er dette vilkår , der i nærværende sag kunne være aktuel at
søge dækning under .
For god ordens skyld skal det nævnes, at sagsøger så vidt ses ikke har påberåbt sig
dækning under denne klausul i forsikringsaftalen.
Kvalificering af kravet:
Det gøres endvidere særligt gældende, at størstedelen af det af Coca Cola  rejste
krav over for sagsøger har karakter af et mangelskrav .
Som følge af en mulig kvalitetsfejl/mangel i de af sagsøger leverede produkter , har
Coca Cola  afholdt i) en række udgifter til dels undersøgelse/konstatering af
manglerne, og ii) dels en række udgifter til udbedring af kvalitetsmanglerne, i de
produkter , hvor de blev konstateret.
Disse to poster (for hver fejl) udgør , den væsentligste del af kravet rejst af Coca
Cola  over for sagsøger .
De fremlagte bilag om telefonnotater og mailkorrespondancer med Coca Colas
repræsentanter ses ikke at ændre på det faktum, at de krævede udgifter de facto er
udgifter til udbedring af konstaterede og/eller potentielle kvalitetsmangler .
Faktuelt kan der således ikke herske tvivl om, at køleskabene er leveret af Coca
Cola  til slutbrugerne. Et eventuelt påbud om tilbagekaldelse ville således i før -ste
omgang alene ramme Coca Cola , der ubestrideligt har bragt køleskabene på
markedet.
Coca Cola  (og ikke sagsøger) har dog valgt, at løse problemstillingen ved at ud-
bedre manglerne ude hos deres kunder , og har efterfølgende rejst krav mod
sagsøger for de omkostninger , der var forbundet med undersøgelse og udbed-ring
af kvalitetsmanglerne.

/16
At der som påstået af sagsøger var tale om aftalte udgifter , og at disse var et al-
ternativ til tilbagekaldelse, fremgår intet sted af de fremlagte bilag. Tværtimod er
der alene tale om, at Coca Cola  ”kræver” de potentielle mangler undersøgt og
eventuelt udbedret.
Sagsøgte gør her efter særligt gældende, at der ikke kan herske tvivl om, at de
afholdte Omkostninger de facto er afholdt af tr edjemand ( Coca Cola ), og at
udgifterne i overve-jende grad er omkostninger afholdt som følge af de af
manglerne afledte servicebesøg, i hvilken forbindelse de konstater ede mangler blev
undersøgt og udbedr et.
Uanset om et sådant tredjemandskrav søges dækket under produktansvarsfor -
sikringen eller efter tillægsdækningen om tilbagekaldelsesudgifter , vil der ikke
være dækning herfor .
Sagsøgte har også noteret, at der er enighed om, at udgifter til undersøgelse og
afhjælpning/ reparation af mangler ved egne produkter ikke er omfattet af for -
sikringen.
Dækning efter særklausulen om produkttilbagekaldelse:
Forsikringsdækningen hos sagsøgte er udvidet til at omfatte sikr edes ”omkostnin-
ger
der afholdes i forbindelse med tilbagekaldelse af defekte pr odukter”
Det er herefter en forudsætning for dækning, at der;
I) Er tale om et defekt produkt, og at
II) Omkostningerne er af betydning for afvær gelse af skade omfattet af
produktansvarsforsikringen.
Er disse forudsætninger opfyldt, dækkes herefter alene;
III) De omkostninger der er pådraget med det ene formål at tilbagekalde sikredes
produkter .
Det er sagsøgtes påstand, at de krævede udgifter og omstændighederne i øvrigt
ikke kan henføres under denne dækningsbestemmelse, jf. straks nedenfor .
I) Ikke et defekt pr odukt:
Som allerede anført gøres det overordnet gældende, at der ikke er tale om krav som
følge af defekte produkter , idet der altså alene er reklameret over en man-gel/
kvalitetsfejl, og idet en produktskade, som denne er defineret i både loven og
forsikringsvilkårene, ikke har materialiseret sig.
Som allerede nævnt er det af Coca Cola  rejste krav således baseret på en kvali-
tetsmangel ved køleskabene, og forsikringsdækning må således vurderes på
baggrund af det af tredjemand rejste krav .

/17
Der er således helt lavpraktisk ikke tale om omkostninger forbundet med tilba-
gekaldelse af defekte produkter , men derimod afhjælpning af en påstået kvali-
tetsmangel.
Allerede af den grund falder det rejste krav fra Coca Cola  mod sagsøger ikke under
tilbagekaldelsesdækningen.
II) Ikke betydning for afvær gelse af skade:
Derudover er det en forudsætning for dækning, at sikredes udgifter afholdes ” som
en følge af, at der overfor sikr ede r ejses krav vedrør ende det pågældende pr odukt,
og det er af betydning for afvær gelse af skade omfattet af
produktansvarsforsikringen” .
Det følger af ovenstående og i øvrigt af SKAFOR 39/95, at forsikringsdækning
er betinget af, at de foretagne foranstaltninger er nødvendige  for at undgå eller
afvær ge sundheds- eller sikkerhedsfare med deraf følgende risiko for tings- el-ler
personskade.
Det er den sikrede, der skal påvise, at de foranstaltninger der blev foretaget, var
nødvendige –  herunder at de var nødvendige  for at undgå eller afvær ge sundheds-
eller sikkerhedsfare.
Ligeledes skal den sikrede virksomhed påvise, at der de facto forelå en risiko  for
tings- eller personskade, som følge af den påståede sikkerheds- eller sundheds-fare
ved produktet.
Ovenstående betragtninger om sikredes bevisbyrde er bestyrket ved Højesterets
dom af 5. oktober 201 1 i sagen 400/2008, jf. U2012.1 14H.
Dommen omhandlede (bl.a.) spør gsmålet om, hvorvidt en producent kunne få
dækket sine omkostninger til tilbagekaldelse og destruktion som følge af, at nogle
af producenten solgte kødhakkemaskiner havde kontamineret det kød, der blev
produceret på dem.
Tilbagekaldelsen af maskinerne (og omkostningerne hertil) beroede på det fak-tum,
at kødet kunne blive sundhedsskadeligt (kontamineret af olie fra maski-nen)
ved brugen af maskinerne.
Højesteret fandt efter en konkret vurdering, at sikrede ikke havde påvist, at be-
tingelserne for at tilbagekalde produktet var opfyldt, hvorefter der ikke var for -
sikringsdækning.

/18
Dommen illustrerer efter sagsøgtes opfattelse først og fremmest, at det utvivls-omt
er sikredes bevisbyrde, at betingelserne for at opnå dækning under tilbage-
kaldelsesdækningen er opfyldt.
Derudover kan det af dommen udledes, at når en producent frivilligt tilbage-kalder
og destruerer sine produkter , skærpes kravene til bevisbyrden for , at der foreligger
en af tilbagekaldelsesforsikringen omfattet forsikringsbegivenhed. Dette selv om
tilbagekaldelse og destruktion i den konkrete sag skete efter bety-deligt pres fra
myndighederne, og selv om producenten havde modtaget rekla-mationer , der
angav helbredsmæssige gener .
Sagsøgte gør følgelig gældende, at sagsøger ikke på tilstrækkelig vis har godt-
gjort, at de krævede udgifter ( Coca Colas ), har haft en sådan betydning for afvær - 
gelse af skade , at de kan kræves dækket under tilbagekaldelsesdækningen.
I den forbindelse skal sagsøgte særligt henvise til, at der netop indledningsvis blev
foretaget ef fektive afvær geforanstaltninger ved at sikre, at pågældende kø-leskabe
ikke var tilsluttet elnettet. Så snart køleskabene var uden strøm, var en-hver fare for
skade ved fortsat brug således afvær get.
Allerede fordi køleskabene ikke længere udgjorde en fare/risiko for skade om-
fattet af produktansvarsforsikringen (efter at være taget ud af drift), var de af-
holdte
udgifter således ikke nødvendige  for at afvær ge sikkerheds- eller sundhedsfare,
men var derimod alene omkostninger forbundet med afhjælpning af den kon-
staterede kvalitetsmangel.
Yderligere om problemstillingen skal sagsøgte gøre gældende, at vilkåret/betin-
gelsenom afvær gelse  i tilbagekaldelsesdækningen må forstås på samme måde som
(fare)afvær gelse er defineret i SKAFOR-betingelserne (den almindelige er -hvervs-
og produktansvarsforsikring).
Sagsøgte skal i den forbindelse henvise til SKAFOR 39/95 samt artiklen af advo-
kat Rasmus Paus T orp ” Tilbagekaldelse af pr odukter – et skrækscenarie”  trykt i
Nor-disk Forsikringstidsskrift 1/2014 (”NFT 1/2014”).
Af disse fremgår det således, at såfremt tilbagekaldelsen ikke er påbudt af en
kompetent myndighed med hjemmel i lov , eller er sket med forsikringsselska-bets
accept, men derimod frivilligt af producenten, så stilles der krav om, at der er/var
overhængende far e for en produktskade omfattet af produktansvarsdæk-ningen.
Som nævnt ovenfor gøres det gældende, at begreberne umiddelbar far e og over- 
hængende far e må forstås på samme måde.
På det foreliggende grundlag er det ikke dokumenteret, at der efter relevante og

/19
påkrævede afvær geforanstaltninger var foretaget, var tale om en sådan over-
hængende eller umiddelbar far e, at en frivillig tilbagekaldelse var dækningsberetti-
get.
Dermed er betingelsen om nødvendighed for afvær gelse af skade, son den må
forstås efter forsikringsvilkårene, ikke opfyldt.
Hertil bemærkes det særligt, at der for ”Fejl 1’ s” vedkommende var tale om
mangler ved 0,36 % af de potentielt berørte køleskabe, mens der for ”Fejl 2’ s”
vedkommende måske nok var tale om potentiel brandfare, men at enhver risiko
herfor under alle omstændigheder blev elimineret ved den foretagne afvær gen-de
foranstaltning i kraft af påbud om at afbryde apparatet, en foranstaltning der var
enkel at udføre, og som medførte ganske beskedne omkostninger .
III) Ikke tilbagekaldelse som omfattet af tillægsdækningen:  Endelig anses det for
ubestridt, at de omhandlende produkter de facto ikke har været tilbagekaldt.
Anlægges en ren ordlydsfortolkning af dækningen, er dette grundlæggende kriterie
således ikke opfyldt.
Sagsøger har ikke dokumenteret, at en tilbagekaldelse nogensinde ville være
aktualiseret.
Det følger af forsikringsaftalelovens § 18 og § 52, at sikrede har pligt til at af-
værge
eller begrænse en forsikringsbegivenhed. Dette princip er til dels videreført i
SKAFOR-betingelsernes § 4, stk. 2 (om fareafvær gelse).
En sikret virksomhed har således – helt i overensstemmelse med det generelle
ansvarsretlige princip om tabsbegrænsningspligt – en pligt til at afvær ge eller
begrænse en forsikringsbegivenhed.
Hvorvidt sådanne foranstaltninger er forsikringsdækkede, afgøres efter den al-
mindelige erhvervs- og produktansvarsforsikringens vilkår om ”fareafvær gel-se” .
Foruden disse forsikringsretlige forpligtigelser har en virksomhed en forpligti-
gelse, efter eksempelvis produktsikkerhedslovens bestemmelser , til at sikre, at de
produkter der sendes på markedet er sikre i forhold til forbrugere mv .
Af produktsikkerhedsloven fremgår det, at den ansvarlige kontrolmyndighed skal
underrettes, såfremt der identificeres ”farlige” produkter , herunder skal der
underrettes om hvilke forholdsregler , der er truf fet for at imødegå risici ved
produktet.
En sådan underretning kan eksempelvis medføre et påbud om tilbagekaldelse fra
myndigheden, ligesom virksomheden kan påbydes at udbedre forholdet

/20
mv. Det er således ikke givet, at et produkt skal tilbagekaldes.
Endelig kan der af hensyn til rene kommercielle betragtninger være tale om, at
virksomheden finder det nødvendigt at tilbagekalde et givent produkt, idet en
eventuel skade forvoldt af produktet kan medføre imagetab eller lignende for
virksomheden.
En sådan ”selvvalgt” tilbagekaldelse vil kun undtagelsesvist være dækket af til-
bagekaldelsesforsikringen og nærmere i NFT 1/2014.
Det er ikke usædvanligt, at en produktionsvirksomhed kan stå i en situation, hvor
virksomheden efter almindelige erstatningsretlige regler , og/eller ud fra en
kommerciel betragtning er tvunget til at afholde eller acceptere udgifter til tilba-
gekaldelse, uden der dog efterfølgende er forsikringsdækning under hverken
produktansvarsforsikringen eller en tilvalgt tilbagekaldelsesdækning.
Der kan således ikke stilles lighedstegn mellem tilbagekaldelse af et produkt og
forsikringsdækning under en recall forsikring, idet ”tilbagekaldelse” optræder i
forskellige former og ud fra forskellige hensyn.
I nærværende sag er det sagsøgtes påstand, at når ovenstående betragtninger
sammenholdes med det faktum, at det rejste krav , for langt den overvejende del,
ubestrideligt er udgifter afholdt til (tredjemands) kvalitets/mangelsudbed-ringer , så
er der ikke tale om, at kravet skal anses som produkttilbagekaldelses-udgifter ,
og/eller at der foreligger et tilbagekaldelsestilfælde omfattet af dæk-ningen hos
sagsøgte.
Dækningsundtagelser og de krævede udgifter:
Såfremt retten finder , at (dele af) de af Coca Cola  rejste krav ville kunne henfø-res
til ”produkttilbagekaldelsesudgifter” og dermed tillægsdækningen, skal sagsøgte
hertil gøre gældende, at de konkrete afholdte omkostninger , for stør -stedelens
vedkommende, positivt er undtaget tillægsdækningen om produkttil-
bagekaldelsesudgifter .
For det første skal sagsøgte henvise til vilkårets pkt. 2, hvoraf fremgår:
” …
Produkttilbagekaldelsesudgifter betyder de rimelige og nødvendige omkostninger ,
pådraget af sikr ede for:…
men kun når sådanne omkostninger er pådraget med det ene formål at tilbagekalde
sikredes pr odukter
…”
Det følger således af vilkårets ordlyd, at dækningen alene er tiltænkt sikredes

/21
egne afholdte omkostninger , og kun for det tilfælde, at der de facto sker en til-
bagekaldelse.
Af de i policen oplistede dækningsberettigede udgifter fremgår da også, at for -
målet med dækningen er , at udgifterne forbundet med advarsler/kommunika-tion
om tilbagekaldelsen er dækket, ligesom den ”logistiske del” af en tilbage-kaldelse
af produkter er dækket.
Omkostninger til undersøgelse og/eller konstatering af ”farlige” produkter , samt
særligt udbedring/ afhjælpning af kvalitetsmangler er undtaget dækning.
Igen må det understreges, at det krav der er anmeldt til sagsøgte alene vedrører et
krav rejst af Coca Cola  mod sagsøger på baggrund af to af Coca Cola  konsta-terede
(mulige) kvalitetsmangler ved de produkter , som Coca Cola  havde fået leveret af
sagsøger og derefter har videreformidlet til slutbruger .
Coca Cola  har efterfølgende iværksat undersøgelse og udbedring af disse kvali-
tetsmangler , og har på den baggrund rejst et køberetlig mangelskrav mod sagsøger .
Foruden de afholdte omkostninger til orientering af detailbutikker , er enhver om-
kostning en følge af undersøgelse og afhjælpning/udbedring af mangler , og dermed
di-rekte undtaget dækning under pr odukttilbagekaldelsesudgifter (vilkår ets pkt. 4).
Sagsøger har omvendt anført, at problemstillingen bør løses ved at kalde alle Coca
Colas  udgifter for ”hjemtagelsesudgifter” , eller som minimum en ”substi-
tutionsomkostning” for tilbagekaldelsesudgifter .
Det er dog for sagsøgte åbenbart, at et tredjemandskrav ikke blot kan konverte-res
efterfølgende sådan som det lige måtte passe under forsikringsdækningen, hos den
der ultimativt mødes af kravet.
Det er således et ubestrideligt faktum, at der ikke skete tilbagekaldelse af pro-
dukterne, og at sagsøger ikke har afholdt omkostninger med det ene formål at
tilbagekalde produkterne.
Uanset hvilket pres sagsøger måtte have været under fra Coca Colas  side, er der de
facto tale om udgifter afholdt til undersøgelse, kontrol og udbedring af man-
gelfulde produkter hos Coca Colas  kunder – udgifter afholdt af Coca Cola  og
efterfølgende rejst som et regreskrav mod sagsøger .
Enhver teoretisk spekulation om tilbagekaldelse er netop dette – et rent teore-tisk
og udokumenteret postulat, der alene har til formål at konvertere køberetlige
mangelskrav til et produktansvarsretlig funderet krav , for dermed at omgå
undtagelserne i forsikringsdækningen.

/22
En sådan omgåelse kan selvsagt ikke tillades.
Kommunikation mellem Vestfrost  og Zurich :
Sagsøger har gjort gældende, at Zurich  har fortabt sin mulighed for at gøre ind-
sigelser i forhold til dækning, idet dette ikke tidligere/under sagen er gjort.
Sagsøger har ligeledes anført, at Zurich  løbende blev informeret om forligsfor -
handlinger ,løsningsforslag mv .
Af en e-mail sendt fra Zurich Forsikring  fra den 30. august 2018, fremgår , at
Zurich  vedvarende har anført, at der ikke er/var dækning under tilbagekaldel-
sesklausulen, ligesom Zurich  har gjort opmærksom på, at sagsøgers krav var
udokumenteret og at forhandlingsforløbet med Coca Cola  i det hele var ukendt for
Zurich . Sagsøgers påstand om Zurichs  viden/accept anses på den bag-grundfor
tilbagevist.
…”
Parterne har under hovedforhandlingen procederet i overensstemmelse med
påstandsdokumenterne.
Rettens begrundelse og r esultat
Den 16. juni 2017 meddelte Coca Cola  Vestfrost , at man havde fundet fejl på to
køleskabe købt hos Vestfrost . Fejlen - Fejl 1 - bestod i, at en skrue i køleskabene
havde gennemboret en strømførende ledning. Dette betød, at den pågældende skrue
i køleskabet blev strømførende med fare for , at personer , der kom i berø-ring med
skruen fik stød. Skruen var placeret nederst på køleskabet ved ”fods-parket” .
Fejlen var opdaget ved, at en af Coca Colas  medarbejdere fik et 220V stød gennem
sig, da han rørte ved køleskabet.
Den 21. juli 2017 konstaterede Coca Cola , at et relæ til et købeskab slog fra. En
tekniker konstaterede, at en ledning havde rørt ved et varmt kobberrør , hvilket
havde ført til, at ledningens isolering var smeltet og ledningen var dermed blot-
lagt, hvilket havde ført til kortslutning - benævnt Fejl 2. Dette blev ligeledes
meddelt Vestfrost . Vestfrost  blev bedt om at udbedre defekterne og sikre, at der
ikke var flere køleskabe, der var defekte. Parterne blev enige om at få Mebedo  til at
foretage en undersøgelse af, hvad der var årsag til fejlene og konsekven-serne
heraf.
Mebedo  udarbejdede herefter en rapport. Det fremgår heraf bl.a. , at ”S ammen-
fattende må der gås ud fra, at beskyttelsesforanstaltninger til beskyttelse mod
elektriske stød og mod brand i de som tilslutningspunkt funger ende stationær e
anlæg hos de på-gældende ejer e ikke er fuldstændigt effektive. Efter den
undertegnede sagkyndiges vur -dering for eligger der ved uændr et fortsat drift en
akut brandfar e samt en far e på grund af gennemstrømning af kr oppen.  ”

/23
Køleskabene frembød således ikke den sikkerhed, som man kunne forvente men
havde defekter , således at der kunne opstå skade på personer eller ting.
Coca Cola  og Vestfrost  indgik herefter en aftale om, at Coca Colas  teknikere skulle
udbedre fejlene og gennemgå alle køleskabene i den omhandlede leve-rance i alt
4.500 for at undgå, at der var problemer med stød eller brandfare på andre
køleskabe. Køleskabene skulle gennemgås, hvor de stod i T yskland. Vest-frost
skulle betale Coca Cola  for dette arbejde.
Vestfrost  havde en kombineret erhvervs- og produktansvarsforsikring hos Zurich .
Der var tilknyttet dækning for produkttilbagekaldelsesudgifter . Af for -
sikringsbetingelserne om produktansvar § 3 fremgår bl.a., at ”forsikringen dæk-ker
sikredes erstatningsansvar for skade på person eller ting forvoldt af sikre-des
produkter eller ydelser , efter de er bragt i omsætning eller præsteret” og endvidere
”Forsikringen er udvidet til at dække omkostninger , der afholdes i forbindelse med
tilbagekaldelse af defekte produkter på følgende vilkår: 1. Sel-skabet yder
erstatning til sikrede, indenfor det i policen særskilt nævnte beløb, for
tilbagekaldelse af et produkt, som er omfattet af dækningen under denne forsikring,
når sådanne omkostninger afholdes som følge af, at der over for sik-rede rejses
krav vedrørende det pågældende produkt, og det er af betydning for afvær gelse af
skade omfattet af produktansvarsforsikringen, at tilbagekaldelsen af sikredes
produkt finder sted. 2. Produkttilbagekaldelsesudgifter betyder de rimelige og
nødvendige omkostninger pådraget sikrede for a. kommunikation inkl.
radiomeddelelser og trykte annoncer , b. omkostninger for forsendelse af sikredes
produkter fra enhver køber , distributør eller bruger til et sted eller ste-der udpeget
af sikrede c. omkostninger for antagelse af nødvendige, ekstra per -soner ud over
sikredes faste ansatte.”
Efter forsikringsvilkårenes formulering finder retten, at udbedring af defekter -ne
ved køleskabene var omfattet af policen, idet køleskabene ikke frembød den
sikkerhed, som man kunne forvente, og der forelå således produktansvar . På
baggrund af udtalelserne i Mebedos  rapport om, at der ved uændret fortsat drift,
var en akut brandfare samt fare på grund af stød for personer , som rørte
køleskabene, var det endvidere nødvendigt for at afvær ge skade at tilbagekalde
køleskabene med henblik på undersøgelse for defekter af samtlige defekter . Det
fremgår endvidere, at Vestfrost  i henhold til forsikringsbetingelserne kunne af-
holde omkostninger til ekstra personale ud over Vestfrosts  ansatte, betale evt.
overtid samt transport og logi. Den omstændighed, at køleskabene ikke blev bragt
til Danmark med henblik på udbedring og undersøgelse af defekter har ikke
betydning for om der er dækning under forsikringen, når der er indgået en mindre
byrdefuld ordning for Zurich .
Zurich  er derfor forpligtet til at betale udgifter til udbedring og undersøgelse af
køleskabene for Fejl 1 og Fejl 2.
Med hensyn til det beløb, der skal betales, bemærkes, at det krævede beløb dækker
udgifter til Coca Colas  teknikere samt transport for disse ud til de ste-

/24
der, hvor køleskabene var anbragt, kilometer godtgørelse og information til
kunderne. Det fremgår , at Vestfrost  i henhold til forsikringsbetingelserne kunne
afholde udgifter af denne art.
Coca Cola  krævede et beløb på ca. 839.000 euro. Sagsøger har forklaret, at
sagsøger mente, at der skulle betales et beløb på ca. 600.000 euro, og at man endte
med et forligsbeløb på 768.000 euro. Der er ikke en nærmere begrundelse for , at
parterne endte på beløbet 768.000 euro. Retten finder derfor , at beløbet skal
fastsættes til skønsmæssigt 600.000 euro, som var det beløb, som Vestfrost  mente,
der skulle betales. Sagsøgers krav tages således til følge med modværdi-en i dkr . på
betalingsdagen af 600.000 euro med fradrag af 50.000 kr .
Sagsøger har krævet kravet forrentet med procesrente fra den 18. september 2017,
idet det var det tidspunkt, kravet kunne opgøres. Det lægges til grund ef-ter vidnet
Vidne 3's  forklaring, at beløbet imidlertid først betalt den 5. de-cember 2018.
Retten finder derfor , at beløbet skal forrentes fra dette tidspunkt.
Sagsomkostningerne er efter sagens værdi, forløb og udfald fastsat til dækning af
advokatudgift med 200.000 kr ., og af retsafgift med 107.860 kr . i alt 307.860 kr .
T H I  K E N D E S  F O R  R E T :
Zurich Danmark, Filial af Zurich Insurance plc, Ireland  skal til A/S V estfrost  betale
modværdien i dkr . på betalingsdagen af 600.000 euro med fradrag af 50.000 kr . og
med tillæg af procesrente fra den 5. december 2018.
Zurich Danmark, Filial af Zurich Insurance plc, Ireland  skal til A/S V estfrost  betale
sagsomkostninger med 307.860 kr .
Beløbene skal betales inden 14 dage.
Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

/

/