Sag om, hvorvidt en bedemand hæftede for betaling af kirkegårdsydelser
Ret: Retten i Nykøbing Falster (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Småsag
Sagsemner: Almindelige emner;

Retten i Nykøbing F.

DOM

Afsagt den 27. juli 2012 i sag nr. BS 1-943/2011:

Sagsøger
Adresse
4900 Nakskov
mod
Nakskov kirkegårde
v/ Skt. Nicolai Sogns Menighedsråd
Løjtoftevej 291
4900 Nakskov
og
v/ Stormarks Sogns Menighedsråd
Louisevænget 46
4900 Nakskov

Sagens baggrund og parternes påstande
Denne sag, der er anlagt den 1. juni 2011, drejer sig om, hvorvidt sagsøgeren
som bedemand hæfter for betaling af kirkegårdsydelser.

Sagsøger har nedlagt påstand om, at de sagsøgte, Nakskov Kirkegårde v/Skt.
Nicolai Sogns Me-nighedsråd og Stormark Sogns Menighedsråd, tilpligtes at
anerkende, at sag-søgeren ikke hæfter for betalingen af følgende af sagsøgtes
fakturaer:

Faktura nr. 20360 af 25/6-2008 stor kr. 1.500,00
Faktura nr. 20578 af 14/10-2008 stor kr. 5.440,00
Faktura nr. 21681 af 30/4-2009 stor kr. 6.290,00
Faktura nr. 22018 af 6/10-2009 stor kr. 3.370,00
Faktura nr. 23601 af 29/1-2010 stor kr. 4.850,00
Faktura nr. 23864 af 14/6-2010 stor kr. 4.460,00
Faktura nr. 24309 af 30/12-2009 stor kr. 2.850,00 
I alt kr. 28.760,00

Over for de sagsøgtes påstand om selvstændig dom har sagsøgeren nedlagt
påstand om frifindelse.

De sagsøgte har nedlagt påstand om, at sagsøgeren til de sagsøgte betaler kr.
4.870,00 med rente 7 % over Nationalbankens udlånsrente af kr. 1.500,00 fra
26. juli 2008 og af kr. 3.370,00 fra 6. november 2009.

Oplysningerne i sagen
Denne dom indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retspleje-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 2/11

lovens § 218 a, stk. 2.

Påstandsbeløbet på 4.870 kr. i de sagsøgtes betalingspåstand udgør faktu-
ranr. 20360 af 25. juni 2008 på 1.500 kr. og fakturanr. 22018 af 6. oktober
2009 på 3.370 kr. i sagsøgerens anerkendelsespåstand, idet de øvrige af de
sagsøgtes fakturaer nævnt i anerkendelsespåstanden er betalt efter sagens an-læg.
Forklaringer
Der er under sagen afgivet partsforklaring af Sagsøger og vidneforklaring af
Vidne 1, Vidne 2 og Vidne 3.

Sagsøger har forklaret bl.a., at han har været selvstændig bedemand siden 1997
efter en forudgående ansættelse i en bedemandsforretning i 2 år. Han har
omkring 180-220 begravelser eller bisættelser om året, og ca. 75% af dem
relaterer sig til Nakskov.

I forhold til kirkegårdsydelser var det under hans ansættelse således, at man
betalte til kirkegården, når man fik pengene fra boet, men han havde i øvrigt
ikke noget med betalingen at gøre som ansat i bedemandsforretningen.

Efter at han selv blev selvstændig, modtog han i starten regningen fra kirke-
gårdskontoret. Spørgsmålet om ubetalte regninger kom op ca. år 2000, hvor
han meddelte den daværende kirkegårdsleder, Vidne 2, at han - som han også
havde meddelt kirkegården fra starten, da han blev selvstændig - ikke ville
betale regningen, før pengene kom fra boet eller de pårørende. Det blev drøftet
mundtligt, dels med personalet fra kontoret, der "gerne ville se pen-gene", men
også med Vidne 2. Sagsøger sagde, at han i givet fald vil-le sørge for, at
familien lavede en rekvisition, sådan at regningen skulle sen-des direkte til
anmelderen eller boet, men Vidne 2 accepterede den gam-le ordning med, at
der kun blev betalt i takt med, at boet betalte til bedeman-den. Det blev bl.a.
drøftet, om kirkegårdskontoret ønskede at deltage i de omkostninger, der måtte
være i forbindelse med inddrivelse af udeståender, men det ønskede man ikke.
Spørgsmålet blev derfor henlagt, og man kørte videre med den gældende
praksis.

Formentlig ca. et par år senere kom spørgsmålet op igen, og man havde sam-
me drøftelse, men den sluttede uden, at der skete en ændring af praksis. Der
skete således fortsat betaling, når man fik pengene fra boet og de pårørende, og
det accepterede kirkegårdskontoret.

Kirkegårdskontoret fik ny kirkegårdsleder i 2008 eller 2009, og problemstil-
lingen dukkede op igen i 2010, jf. korrespondancen i sagen.

Dødsanmeldelsen er en fortrykt formular, som man kan få i Kirkeministeri-et.
Der er tale om en formular med 4 gennemslagseksemplarer, og der er tale om
en standardformular, som alle bedemænd anvender. Det er bedemanden,

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 3/11

der udfylder dødsanmeldelsen i forbindelse med samtalen med familien/de
pårørende og efter, at man har aftalt ønske om tidspunkt for højtidelighed og
præst med den kirkegård, hvor begravelsen eller bisættelsen skal foregå. At det
er Person, der står som anmelder til sin fars bisættelse, skyl-des formentlig, at
han er myndig og arving, da afdøde var fraskilt.

Oplysninger om begravelseshandlingen på blankettens side 1 udfyldes af be-
demanden efter spørgsmål fra kontaktpersonen - om der skal ske begravelse
eller bisættelse. Side 1 går til begravelsesmyndigheden, som er bopælssog-net,
og skal være underskrevet af anmelderen. De andre eksemplarer går dels til
skifteretten, dels til den præst, der skal forrette højtideligheden, og dels til det
kirkegårdskontor eller krematorie, der skal stå for begravelse eller bisæt-telse.
Bedemanden skriver ikke selv under på anmeldelsen nogen steder.
Dødsanmeldelsen med godkendelse fra begravelsesmyndigheden afleveres til
krematoriet, inden kremering kan ske. Der er lidt forskellig praksis om,
hvorvidt det er begravelsesmyndigheden, der sender den godkendte dødsan-
meldelse direkte til krematoriet, eller om den går via bedemanden.

Om de forskellige ydelser, der fremgår af de fremlagte fakturaer, forklarede
han, at et urneliniegravsted er en af flere forskellige typer urnegravsteder.
Praktisk foregår det på den måde, at det afdækkes med de pårørende, hvil-ken
type gravsted, der ønskes, hvorefter han meddeler kirkekontoret/kirke-gården,
at der kommer en familie, der ønsker at se på et urnegravsted, hvor-efter
kirkegården typisk aftaler mødetidspunkt med de pårørende, således at valget
kan træffes. Han oplyser ikke selv priser på de forskellige ydelser, da han ikke
kender dem. Han har intet med selve urnenedsættelsen at gøre, men kan have
drøftet selve tidspunktet med kirkegårdskontoret.

Suppleringstid tilkøbes, når man allerede i familien ejer et gravsted, men
ønsker at forlænge det yderligere til de maksimale 10 år, som er den normale
fredningstid for et urnegravsted. Han ved ikke noget nærmere om ejerfor-hold
og længstetider m.v. og er derfor ikke involveret i denne proces.

Er man ikke medlem af folkekirken, kan man leje sig ind i kapellet, og det er
det, denne udgift vedrører. Samme ydelse fås gratis på sygehuset. Orgel og kor
bestilles efter samtale med familien, men det sker jævnligt, at det er be-
demanden, der synger for.

Ydelsen kistegravsted svarer til urnegravstedet. Han har intet med selve ved-
ligeholdelsen af gravstedet at gøre, dog er prisen på vedligeholdelse inde-holdt
i prisen på en fællesgrav - ellers aftales vedligeholdelsen nærmere med
kirkegårdskontoret af de pårørende.

Han får ingen avance i forhold til viderefakturering af kirkegårdsydelserne. Der
er tale om et udlæg, som han skal have refusion for. Gravstedsbrevet sendes
ikke til ham. Han går ud fra, at det sendes til kontaktpersonen. I for-hold til en
kommunal begravelse skal der ske en forudgående henvendelse

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 4/11

til kommunen, der så bestiller og bestemmer, og der vælges den billigste
løsning. Det er således ikke efterfølgende muligt at få kommunen til at beta-le
for insolvente boer. Der bliver ikke spurgt direkte til solvens, hverken hos bo
eller de pårørende, men han foretager en vurdering på baggrund af om-
stændighederne og forespørger bl.a., om han skal søge det største eller det
laveste tilskud til begravelsen.

Drøftelserne med kirkegårdskontoret består i, at man spørger, om der er en
ledig tid på det pågældende tidspunkt, og om præsten kan - eller eventuelt en
anden præst må - forrette højtideligheden. Han a fgiver oplysninger om,
hvorvidt der allerede er et familieejet gravsted, eller om der skal aftales mø-de,
og nogle gange aftales dette møde også. Han oplyser endvidere om den afdøde
er medlem af folkekirken eller ej. Det fremgår klart af drøftelserne, at det drejer
sig om en afdød, og han bruger vendingen, at han sidder med en "familie" i
stedet for med en "kunde", Han siger ikke nødvendigvis, hvad de pårørende
hedder, men oplyser typisk afdødes navn. Under alle omstændig-heder fremgår
navnet på afdøde, såvel som navnet på anmelderen/kontakt-personen, af
dødsanmeldelsen, der fremsendes til kirkegårdskontoret inden højtideligheden
gennemføres.

Kirkegårdskontoret har meddelt, at de ikke vil acceptere en af familien un-
derskrevet rekvisition på kirkegårdsydelser, og det er således hans opfattel-se,
at kirkegården ikke ønsker at indgå aftaler med familiemedlemmerne di-rekte,
når han er bedemand.

Det er rigtig, at der i opgørelsen i betalingspåkravet fremlagt i sagen også er
indregnet udlæg for selve kirkegårdsydelserne i det rejste krav. Normalt kan
der kun foretages én højtidelighed ad gangen, og derfor ringes der til kirke-
gårdskontoret for at undgå "dobbeltbooking".

Vidne 1 har forklaret bl.a., at han har været kirkegårdsleder i de seneste 4½ år
og har det primære ansvar for og står for driften af kirkegården. Han er ansat af
de to menighedsråd, der samlet har et udvalg, kirkegårdsudvalget. Alle på
kontoret er involveret i forbindelse med behandling/levering af kir-
kegårdsydelser.

Bestilling af kirkegårdsydelser sker af flere forskellige, og der kan være tale
om forskellige opgaver: Beplantning, pyntning, kremering m.v. Bestillinger af
kremeringer sker som altovervejende hovedregel af bedemanden, der rin-ger og
bestiller en kremering til et specifikt tidspunkt. De sender regningen til
bedemanden. De ser ikke de pårørende, og de får typisk kun dødsanmel-delsen
samtidig med kisten. Når regningen sendes til bedemanden, skyldes det, at det
er ham, der har henvendt sig med bestillingen. De har ikke nogen praksis med
henstand, men han er klar over, at der er nogen, der har "taget sig henstand"
ved ikke at betale. Han har forespurgt i menighedsrådet og ud-valget. Der er
heller ikke praksis for eftergivelse af regninger.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 5/11

Foreholdt de enkelte dødsanmeldelser/fakturaer har han forklaret vedrørende
ekstraktens side 30, at bedemanden har ringet til ham og meddelt, at der vil
komme en kiste til kremering ca. en time efter, at højtideligheden er afholdt, og
han får på det tidspunkt afdødes navn og også afdødes dødstidspunkt. Han har
ikke kontakt med de pårørende, og som nævnt sendes regningen til
bedemanden, da det er ham, der ringer og bestiller. Der bliver ikke rettet no-
gen opmærksomhed mod, hvem der er anmelder eller kontaktperson på død-
sanmeldelsen i disse tilfælde.

Vedrørende ekstraktens side 35 forklarede han, at det typisk er bedemanden,
der bestiller handlingen i kirken og har meddelt, at familien ønsker at købe et
urneliniegravsted, hvorefter han typisk er ude med den pågældende kon-
taktperson og drøfte placering m.v. Han går ud fra, at ønsket om urnelinie-
gravsted er kommet som resultat af en drøftelse mellem bedemanden og de
pårørende, at det er de pårørendes valg, og at bedemanden så ringer ind og
siger, at der kommer en familie, der skal bruge en konkret type gravsted. De
pågældende kommer så og bliver vist rundt på kirkegården med henblik på
valg af placering af gravstedet. Der drøftes ikke betaling, idet der er så man-ge
følelser involveret, at ingen har lyst til at tale direkte om økonomi, men der
bliver udleveret en række papirer, og han ved, at bedemændene har kir-
kegårdens prisliste, så han går ud fra, at priserne bliver drøftet i forbindelse
med bedemandens møde med de pårørende.

Vedrørende ekstraktens side 36 forklarede han, at der er sket indringning fra en
bedemand af bestilling af tid i kapel og præst. I situationer med et fælles-
gravsted ser han aldrig de pårørende.

Vedrørende ekstraktens side 46, der omfatter bl.a. supplerende fredningstid,
forklarede han, at der er sket bestilling fra bedemanden, der ringer ind og si-
ger, at der formentlig er et gravsted, som man ønsker forlænget, hvorefter
kirkegårdskontoret på baggrund af deres registreringer udregner prisen for
forlængelse frem til fuld fredningstid og herefter sender fakturaen til bede-
manden.

Såfremt afdøde ikke er medlem af folkekirken, er prisen på kremeringen hø-
jere, ligesom der opkræves betaling for leje af kapel og i det konkrete tilfæl-de
i sagen (ekstraktens side 47), er der også bestilt orgel og kor, igen på bag-grund
af oplysninger fra bedemanden om, hvad der ønskes.

Som han er orienteret, har kirkegården sendt fakturaen til bedemændene de
sidste 20 år, ligesom det er hans opfattelse, at det er bedemændene, der skal
betale. Der er ikke en aftale eller har været en aftale om, at man kunne vente
med betalingen til kirkegården til boet eller de pårørende har betalt til bede-
manden.

De er det eneste krematorie på Lolland, men man kan også anvende andre
krematorier - der er f.eks. et i Nykøbing.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 6/11

I forhold til vedtægtens § 17 er det rigtig, at alle spørgsmål vedrørende
gravsted skal rettes til kirkegårdskontoret. Gravstedsbrevet sendes til de på-
rørende, hvis navne typisk fremgår af dødsanmeldelsen som anmelder eller
kontaktperson.

Sagens bilag 48 er en rundskrivelse til samtlige bedemænd. Han er opmærk-
som på, at han ikke må tilbageholde en urne som pression i forhold til beta-ling
af en faktura.

Han er heller har aldrig været i tvivl om, at baggrunden for, at bedemanden
ringer er, at der skal foretages handlinger vedrørende en afdød.

Vidne 2 har forklaret bl.a., at han har været leder af kirkegårdskontoret fra
1981 til 2008. I starten var der på kirkegårdskontoret to mænd og en kon-
tordame, men de blev senere lagt sammen med kirkekontoret, således at kas-
sereren og degnen kom til. Han stod for driften i kirkegården.

Krematorieregningerne er blevet sendt til bedemanden, og vedrørende ki-
stegravsteder blev der også sendt en samlet regning til bedemanden. Det var
meget forskelligt, hvornår regningen blev betalt. Dette skete typisk, når boet
var afsluttet, og der ikke var flere mellemværender, og betalingen kunne der-for
godt trække ud. Hvis der ikke var penge i boet, forsøgte man at få det dækket
ved begravelseshjælpen fra det offentlige. Han ved ikke, om det i al-le tilfælde
har kunnet dække det hele, men det var primært kassereren, der tog sig af den
opgave. Han blev kun orienteret i særlige tilfælde, hvor han så lod en
bemærkning eller en rykker falde til bedemanden og typisk fik en for-klaring
fra bedemanden om, at pengene ikke var betalt af den ene eller den anden
grund, typisk på grund af boets stade, men at man nok skulle få pen-gene.

Han kan ikke huske, at han har haft særlige drøftelser med Sagsøger ved-
rørende problemstillingen med ubetalte regninger. Sagsøger har tilkende-givet,
at kirkegården fik pengene, når bedemanden selv fik pengene. Han har nok
ikke accepteret den ordning 100%, men har omvendt en holdning om, at man
skal vise tillid til hinanden. Det er efter hans opfattelse ikke meningen, at
bedemændene skal have en udgift, fordi bedemanden ikke selv får penge-ne.
Endvidere er det en balanceakt i forhold til at skræmme kunderne væk, idet der
er konkurrerende krematorier, og der har været et eksempel på, at krematoriet i
Nykøbing er valgt i stedet for. Man har formentlig accepteret, at man kun fik
pengene, når bedemændene fik pengene fra boet.

På kontoret var de involveret i hinandens områder, men han stod mest for den
praktiske tilrettelæggelse af arbejdet på kirkegården. Han var "inde over"i de
værste "rykkersituationer". Han tror ikke, at nogen bedemand på noget
tidspunkt har haft deres egne penge oppe af lommerne, men han kan heller ikke
mindes, at man har haft en praksis med at eftergive regninger.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 7/11

Han kan heller ikke huske, om man hos bedemændene har foretaget inddri-
velsesskridt i forhold til udestående regninger, hvor bedemanden har be-
grundet den manglende betaling med boets eller de pårørendes insolvens el-ler
manglende betaling.

Vidne 3 har forklaret bl.a., at han har været selvstændig bedemand i 9½ år,
oprindelig i By 1, men siden 2005 også i By 2 og 2010 i By 3 og By 4. Han har
ca. 450 begravelser og bisættelser hvert år for-delt med ca. 200 i henholdsvis
By 1 og By 3/ By 4hver og 50 i By 2.

Ved kirkegårdsydelser, f.eks. krematorieydelser, køb af gravsted m.v. sendes
regningen til anmelder eller gravstedsejer. Det var en praksis, der var i By 1.
Det eneste sted, hvor han nu modtager regninger udstedt til ham vedrø-rende
kirkegårdsydelser, er fra Nakskov. Oprindelig var det også sådan i By 2, men
på et tidspunkt faldt hans revisor over den høje andel af udlæg, hvorefter han
forsøgte at få ændret praksis, således at regningen blev sendt til
anmelderen/gravstedsejeren, hvilket alle, bortset fra Nakskov Kir-kegård gik
med til, dog efter enkelte bemærkninger.

Han gør det således, at han på en rekvisition udfylder ønskerne fra de pårø-
rende og beder kirkegårdskontoret om at fremsende regningen til dem. Det gør
han også til Nakskov, men de accepterer ikke sådan en løsning. I Naks-kov har
han valgt først at betale, når han har fået penge fra boet, og han har ikke været
ude for, at boet ikke på et eller andet tidspunkt har betalt for kir-
kegårdsydelserne, således at han ikke har nogen udeståender i forhold til
Nakskov. Der har dog vist nok været en enkelt forligsmæssig løsning, hvor han
efter aftale med Vidne 1 slog halv skade om en ubetalt regning ved-rørende
urnenedsættelse i fællesgrav på Nakskov Kirkegård. Det var for-mentlig i
2009, men han kan ikke huske nærmere.

Parternes synspunkter

Sagsøgerens advokat har i et påstandsdokument anført følgende hovedan-
bringender, der er gentaget og uddybet under hovedforhandlingen:

"at kirkegårdsydelserne er bestilt af sagsøger efter aftale med de afdødes
pårørende;

at de pågældene dødsboer respektive afdødes pårørende er insolvente el-ler
illikvide;

at bedemanden har handlet som befuldmægtiget for de pårørende/afdø-des
bo;

at det fremgår af aftalelovens § 10, at det er fuldmagtsgiveren og ikke den
befuldmægtigede, der hæfter overfor tredjemand;

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 8/11

at det fremgår af § 2 stk. 2 i Kirkeministeriets cirkulære nr. 22 af 19. april
2007, at regning skal sendes til indehaveren af gravstedsretten (boet);

at det af Kirkeministeriets skrivelse af 27. oktober 2010 side 2 in fine
fremgår, at en bedemand er at betragte som befuldmægtiget for inde-
haveren af gravstedsretten;

at det fremgår af side 2 i skrivelse af 20. marts 2012 fra Ministeriet for
Ligestilling og Kirke, at en bedemand skal betragtes som en befuld-
mægtiget."

Over for de sagsøgtes påstand om selvstændig dom, har sagsøgeren anført
følgende anbringender:

"at kr. 10.740,00 ud af det samlede fakturabeløb udgør betaling for køb af
gravsted;

at Nakskov Kirkegård i henhold til § 16 i lovbekendtgørelse nr. 77 af 2/ 2-
2009 er forpligtet til at stille gravsted til rådighed uden vederlag;

at der ikke foreligger et forhold svarende til forholdet mellem en hove-
dentreprenør og en underentreprenør, allerede fordi bedemanden ikke
oppebærer nogen avance på Kirkegårdens ydelser;

at det er de pårørende selv, der skal møde op på Kirkegårdskontoret for at
aftale nærmere med hensyn til kirkegårdsydelser jfr. § 17 i bilag 27;

at der ikke er dokumenteret nogen sædvane eller praksis for at bede-mænd
skulle have påtaget sig en generel hæftelse;

at det alene er sagsøgte, der sælger kirkegårdsydelser, og som i Nakskov
har monopol på dette;

at bedemanden ikke har nogen indflydelse på omfanget af kirkegårdsy-
delserne eller på prisen eller øvrige vilkår for samme;

at der ikke er hjemmel til at beregne højere rente end almindelig proces-
rente i overensstemmelse med rentelovens bestemmelser."

De sagsøgtes advokat har i et påstandsdokument anført følgende hovedan-
bringender, der er gentaget og uddybet under hovedforhandlingen:

"Til støtte for de nedlagte påstande gør de sagsøgte gældende,

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 9/11

at sagsøger som selvstændig erhvervsdrivende i eget navn har bestilt
kirkegårdsydelserne,

at der ved sagsøgers bestillinger derfor alene er etableret et retsforhold
mellem sagsøger og sagsøgte,

at dette retsforhold medfører, at sagsøgtes fakturaer med rette er udstedt til
sagsøger,

at forholdet mellem sagsøger og sagsøgte derfor kan sidestilles med et
kommissionsforhold, hvorfor Kmsl § 56 finder analog anvendelse,

at sagsøger derfor hæfter for betalingen af sagsøgtes fakturaer.

Overfor sagsøgers anbringender om fuldmagtsforhold gør de sagsøgte gæl-
dende:

principalt,

at de sagsøgte alene har truffet aftale med sagsøger, der således overfor
sagsøgte har optrådt som den direkte medkontrahent,

at de sagsøgte tidligere har udført kirkegårdsydelser for sagsøger og er
blevet betalt herfor af sagsøger,

at sagsøger ikke på noget tidspunkt har tilkendegivet at handle for de
insolvente boer eller i de afdødes nærmestes navn, hvorfor de sag-søgte
har haft føje til at gå ud fra, at sagsøger selv hæfter for bestil-ling af
kirkegårdsydelserne,

at sagsøger hverken har tilkendegivet, at han handler som fuldmægtig
eller har gjort dette tilstrækkeligt klart for sagsøgte,

at sagsøger derfor i medfør af almindelige kontraktsretlige synspunkter
selv er medkontrahent og dermed forpligtet til at betale, jf. (f.eks. U
1973.870 Ø).

subsidiært,

at selvom sagsøger som bedemand for de insolvente boer og de afdødes
nærmeste har indtaget en stillingsfuldmagt, hæfter sagsøger desuag-tet
for betalingen af kirkegårdsydelserne, idet sagsøgte siden 1991 lø-
bende har fremsendt fakturaer for kirkegårdsydelser til de bede-mænd,
der har bestilt ydelserne, herunder sagsøger,

at disse bedemænd, herunder sagsøger, har accepteret at hæfte, fordi de
har betalt for de af sagsøgte leverede ydelser,

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 10/11

at der således er tilvejebragt et særligt retsgrundlag i form af langvarig
praksis eller kytume, der medfører, at sagsøger hæfter for betalingen af
sagsøgtes fakturaer,

mere subsidiært,

at sagsøgte i øvrigt ikke har haft kontakt med sagsøgers kunder og der-for
heller ikke har haft kendskab til deres betalingsevne,

at sagsøger derfor er den nærmeste til at undersøge kundernes beta-
lingsevne og dermed bærer risikoen for manglende betalingsevne,

at sagsøger i øvrigt har tabsbegrænsningspligt. Omkostninger ved rime-lig
og sædvanlig begravelse og bisættelse er fortrinsberettigede krav, jf.
DSL § 71. Sagsøger har ikke dokumenteret, at der ikke er dæk-ning
herfor i boerne. Såfremt der slet ikke er midler i boet, kan an-meldelse
af dødsfald og anmodning om begravelse og bisættelse overlades til
Kommunen, der herefter hæfter for betalingen."

Rettens begrundelse og afgørelse

På baggrund af de afgivne forklaringer om fremgangsmåden m.v. i forbind-lese
med bestilling af kirkegårdsydelser, finder retten, at bedemanden hand-ler som
fuldmægtig for boet/afdødes pårørende.

Efter Vidne 1's forklaring har han aldrig været i tvivl om, at baggrunden for
bedemændenes henvendelser til kirkegården er og var, at der skulle fore-tages
handlinger vedrørende en afdød. Det må herefter have stået ham - og dermed
kirkegården - klart, at bedemanden handlede i en andens navn som fuldmægtig,
hvorfor kirkegården i overensstemmelse med de almindelige regler om
fuldmagt vinder ret over fuldmagtsgiver - boet/afdødes pårørende
- men ikke over fuldmægtigen, jf. aftalelovens § 10, stk. 1.

Uanset om bedemændene - som anført af de sagsøgte - siden 1991 måtte ha-ve
betalt de til dem udstedte fakturaer for leverede kirkegårdsydelser, kan dette
ikke tages som udtryk for et særligt retsgrundlag i form en langvarig kutyme
eller praksis, der skulle medføre, at bedemændene hæfter for beta-lingen,
allerede fordi det ikke af de sagsøgte er godtgjort, at de skete betalin-ger er
udtryk for en accept af hæftelse. Indholdet af en sådan kutyme eller praksis
modsiges da også af forklaringerne afgivet af sagsøgeren og Vidne 2.

Da heller ikke det i øvrigt af de sagsøgte anførte kan føre til et andet resultat,
gives der sagsøgeren medhold i de af ham nedlagte påstande.

Under henvisning til sagens udfald, art og økonomiske værdi og med ud-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38



Side 11/11

gangspunkt i landsretspræsidenternes takster skal de sagsøgte i sagsomkost-
ninger til sagsøgeren betale 14.500 kr., hvoraf 14.000 vedrører udgift til ad-
vokat og 500 kr. vedrører udgift til retsafgift.

Thi kendes for ret:

Nakskov Kirkegårde v/Skt. Nicolai Sogns Menighedsråd og Stormark Sogns
Menighedsråd, skal anerkende, at Sagsøger ikke hæfter for betalingen af
følgende af deres fakturaer:

Faktura nr. 20360 af 25/6-2008 stor kr. 1.500,00
Faktura nr. 20578 af 14/10-2008 stor kr. 5.440,00
Faktura nr. 21681 af 30/4-2009 stor kr. 6.290,00
Faktura nr. 22018 af 6/10-2009 stor kr. 3.370,00
Faktura nr. 23601 af 29/1-2010 stor kr. 4.850,00
Faktura nr. 23864 af 14/6-2010 stor kr. 4.460,00
Faktura nr. 24309 af 30/12-2009 stor kr. 2.850,00 
I alt kr. 28.760,00

Sagsøger frifindes for den af Naks-kov Kirkegårde v/Skt. Nicolai Sogns
Menighedsråd og Stormark Sogns Me-nighedsråd selvstændigt nedlagte
påstand.

I sagsomkostninger skal Nakskov Kirkegårde v/Skt. Nicolai Sogns Menig-
hedsråd og Stormark Sogns Menighedsråd inden 14 dage til Sagsøger betale
14.500 kr.

Dommer

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D38