Der var ikke hjemmel for domstolene til at fastsætte en frist for Rigsadvokatens afslutning af en undersøgelse om udlevering
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Internationalt samarbejde;

/

Ingen frist for afslutning af undersøgelse om udlevering

Kendelse afsagt den 13. april 2023

Sag 95/2022

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte

Der var ikke hjemmel for domstolene til at fastsætte en frist for Rigsadvokatens afslutning
af en undersøgelse om udlevering

Tiltalte blev i midten af 2010’erne begæret udleveret til retsforfølgning i et land uden for EU og
Norden, hvor han er sigtet for overtrædelse af bl.a. landets straffelov. Dansk politi og
anklagemyndigheden indledte herefter en undersøgelse af, om betingelserne for udlevering var
opfyldt. Undersøgelsen er stadig i gang.   

I 2021 anmodede Tiltalte om et møde med Rigsadvokaten med henblik på en drøftelse af bl.a.
sagsbehandlingstiden. Rigsadvokaten afslog anmodningen under henvisning til bl.a., at sagen blev
behandlet så hurtigt og effektivt som muligt. Tiltalte rettede herefter henvendelse om sagen til
justitsministeren og anmodede om, at ministeren pålagde Rigsadvokaten at afslutte sin
undersøgelse af udleveringsbegæringen inden for en af ministeren fastsat frist. Justitsministeren
afslog anmodningen.   

Tiltalte anmodede herefter domstolene om bl.a. at fastsætte en frist for Rigsadvokatens afslutning
af undersøgelsen om udlevering af ham. Tiltalte anførte i den forbindelse bl.a., at domstolene i
medfør af retsplejelovens § 718 b havde mulighed for at fastsætte en frist for
anklagemyndigheden til at afslutte en undersøgelse om udlevering, og at han efter
Menneskerettighedskonventionen havde krav på et effektivt retsmiddel i anledning af
Rigsadvokatens lange sagsbehandlingstid, hvilket kun kunne opfyldes ved, at domstolene kunne
fastsætte en frist for afslutningen af undersøgelsen.

Højesteret udtalte, at retsplejelovens § 718 b ikke i sig selv giver domstolene hjemmel til at
fastsætte en frist for anklagemyndigheden til at afslutte en undersøgelse om udlevering, og at
henvisningen i udleveringsloven til retsplejeloven ikke gjorde, at bestemmelsen kunne anvendes.

Endvidere udtalte Højesteret, at Tiltalte efter Menneskerettighedskonventionen ikke havde krav
på, at undersøgelsen af, om han kunne udleveres, skulle afsluttes inden for et bestemt tidsrum i
medfør af artikel 6. Herefter og da de øvrige påberåbte artikler heller ikke kunne finde anvendelse
på anmodningen, udtalte Højesteret, at det ikke ville stride mod Menneskerettighedskonventionen,
at der ikke var hjemmel for domstolene til at fastsætte en frist for Rigsadvokatens afslutning af
undersøgelsen om udlevering af Tiltalte.   

Tiltaltes anmodning blev herefter ikke taget til følge.

Landsretten var kommet til det samme resultat.



/