Byrettens afgørelse om skyldsspørgsmålet i sag om bl.a. straffelovens § 114, stk. 1, nr. 1, § 119, stk. 1 og § 237, jf. § 21 stadfæstes, dog med den ændring at tiltalte i forhold 4 frifindes for den del af tiltalen... Vis mere
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;
Forbrydelser mod offentlig myndighed;
Liv og legeme;
Statsforfatning, sikkerhed og terrorisme;
Udlændinge;
Vis flere...

/

D O M

afsagt den 22. juni 2011 af Vestre Landsrets 8. afdeling (dommerne Marie S. Mikkelsen,

Mogens Heinsen og Hans-Jørgen Nymark Beck) i nævningesag

V.L. S – 0365 – 11

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

født Dato 1981   

(advokat Niels Christian Strauss, Aarhus)

Retten i Århus har den 4. februar 2011 under medvirken af nævninger afsagt dom i 1. in-stans

(10-4894/2010).

Påstande

Anklagemyndigheden har påstået skærpelse.

Tiltalte har påstået frifindelse i forhold 1 og for overtrædelse af straffelovens § 192 a i for-

hold 4, hvorimod overtrædelse af våbenloven erkendes i dette forhold. Tiltalte har i øvrigt

påstået formildelse og frifindelse for påstanden om udvisning, subsidiært at udvisning gø-res

betinget. Tiltalte har oplyst, at dommens bestemmelse om godtgørelse ikke ønskes prø-vet af

landsretten.

Supplerende oplysninger

Der er også for landsretten sket afspilning af lydoptagelser af alarmopkald og af en video-

afhøring af 5-årige Person 2 samt en række videooptagelser fra overvågningskameraer og



/

- 2 -

billedfiler fra tiltaltes søgning på internettet. Der er også for landsretten sket dokumenta-tion

af politiassistent Person 1's forklaring til politirapport.

Forklaringer

Tiltalte og vidnerne Forurettede 1 og Forurettede 3 har vedstået deres forklaringer for

byretten og har afgivet supplerende forklaring for landsretten.

Tiltalte har supplerende forklaret, at han begyndte at interessere sig for sagen om tegnin-

gerne, da han vendte hjem fra Kenya i september 2009. Han kendte godt tegningerne og

reaktionerne forinden, men det var Forurettede 1's ligegyldighed over for, at tegnin-gerne

havde ført til menneskers død, der gjorde ham vred. Forurettede 1 virkede meget stolt af det,

han havde gjort, og uden forståelse for, hvad det betød for andre mennesker. Tiltalte søgte

oplysninger om tegningerne og reaktionerne herpå på internettet, ligesom han gør om så

mange andre ting. Han blev navnlig vred i forbindelse med et interview, hvor Forurettede 1

udtrykte, at han ville gøre det igen. Da holdt tiltalte op med at tænke rationelt. Det var nok 3-

4 dage inden den 1. januar 2010. Derefter begyndte han at overveje, hvad han ville gøre, og

han fik da tanken om at opsøge Forurettede 1 og true ham. Han tænkte, at hvis han truede

Forurettede 1 med, at der ville ske ham noget, hvis han gjorde det igen, ville det afholde ham

fra yderligere. Kniven var tænkt som et trusselsmiddel, mens øksen var til at skaffe sig

adgang med. Han sleb kniven, for at den skulle se mere farlig ud. Han regnede også med at

kunne bruge øksen på sit arbejde, men da han købte øksen den 31. december 2009, var det

med det primære formål at bruge den i By 1. Han ville gerne kunne slippe væk uden at blive

opdaget, hvorfor han tog åndedrætsværnet med for at skjule sit ansigt. Brillerne havde han

slet ikke haft ude af tasken. Han husker ikke, hvornår han søgte Forurettede 1's adresse på

internettet, men det var nok nogle dage forinden. Det var en af de sidste dage, han var på

arbejde i By 3. Han havde på det tidspunkt overvejet at tage til Aarhus, men ikke truffet

nogen beslutning om det. Han var klar over, at han kunne risikere at komme i fængsel,

hvorfor han ringede til sine nærmeste i Somalia og fortalte, at han måske ikke kunne kontakte

dem i en periode. Det var ikke nødvendigt i forhold til hans nærmeste i Danmark, da de jo

ville få at vide, hvad der var sket. Vedrørende søgning den 30. december 2009 kl. 00.37 på

Youtube på ordene ”danish cartoons” , ekstraktens side 291, søgning samme sted den 30.

december 2009 kl. 00.44 på or dene ”Person 3 danish cartoons” , ekstraktens side 297 og

video med Person 3, fundet under fanen ”History” p å tiltaltes brugerprofil på Youtube,

(oversættelse af videoens tekst, ekstraktens



/

- 3 -

side 516, linje 1-20), har tiltalte forklaret, at han ikke brugte al sin tid på at tænke på

Forurettede 1 og tegningerne. En kollega mente, at det var Person 3, der stod bag

ambassadeafbrændingerne, hvorfor tiltalte ville undersøge Person 3's reaktion på tegningerne.

Han har slet ikke taget stilling til Person 3's tale i forhold til beslut-ningen om at tage til

Aarhus; den beslutning blev først truffet senere. Der var ikke nogen sammenhæng mellem

disse ting. Foreholdt afhøringsrapport af 11. januar 2010, side 3, ekstrakten side 201, 3. afsnit,

har tiltalte forklaret, at han ikke husker at have forklaret til politiet, at øksen var købt før jul

til at fælde træer på arbejdet, og det passer i hvert fald ikke. Foreholdt samme

afhøringsrapport, side 4, 2. - 4. afsnit, ekstrakten side 202, har til-talte forklaret, at det ikke er

rigtigt, at han tjekkede postkasserne ved Adresse 2 og ved Adresse 1. Man kan jo se på

billederne fra videoovervågningen, at han ikke var ved postkasserne. Han var meget påvirket

af smertestillende medicin, da han blev afhørt, og han ser ikke nogen grund til at forklare

sådan. Han vidste jo godt, at der var videoovervåg-ning. Han havde kun øksen med for at

komme ind i huset og kniven for at skræmme. Han opfattede ikke øksen som noget, han

kunne skræmme med. Han fik ikke kontakt ansigt til ansigt med Forurettede 1. Han husker

ikke, hvorfor han smadrede ting, men det var nok for at vise sin vrede og understrege alvoren

i sin trussel. Han var vred, men vidste, hvad han gjorde. Han ønskede, at Forurettede 1 skulle

opfatte ham meget truende, og det var derfor, han slog på døren mange gange. Han vidste jo

godt, at han ikke kunne komme gennem den forstærkede dør. Han syntes faktisk, at det var

bedst, at Forurettede 1 ikke så ham, men kun hørte ham. Hvis døren var gået op, ville han

bare være gået sin vej. Han var overrasket over, at der var et barn i huset, og han valgte at

bryde ind i huset et sted, hvor barnet ikke var. Barnet sad i den modsatte ende af stuen. Der

var et vinduesparti nærmere pigen, men det valgte han bevidst fra. Han forsøgte at slå et lille

hul for at kunne åbne døren med håndtaget, da det ville være sikrest for alle. Det eneste, han

husker vedrø-rende det efterfølgende, er, at han bebrejdede betjenten, at han havde skudt,

hvilket slet ikke havde været nødvendigt. Foreholdt ekstraktens side 465, rapport af 25. marts

2010 om aflytning af internettet på Adresse 3, By 2, søgning den 31. december 2009 kl.

18.17-18.29 på navnet ”Person 9” , har tiltalte fo rklaret, at Person 9 er en ideolog inden for

islam, så tiltalte har vel søgt svar på et ideologisk spørgsmål. Person 9 forbindes med

Afghanistan under den russiske besættelse, hvor han var knyttet til Person 3. Derfor popper

der klip op med denne, når man søger på Person 9. Tiltalte er interesseret i islamiske

spørgsmål. En søgning på Youtube bringer utrolig mange ting frem, og meget af det handler

slet ikke om det, man søger. På det først viste klip taler Person 9 om den afghan-ske krig mod

Sovjetunionen. På det næste klip er der en sammenklipning af en video med



/

- 4 -

Person 9 med en prædiken, han har holdt. Foreholdt ekstrakten side 481, rapport af 25. marts

2010 om søgning 31. december 2009 kl. 21.47-21.51 på navnet ”Person 6” , har tiltalte

forklaret, at han i september 2009 fik at vide, at nogle af hans venner var blevet dræbt i

Somalia, og samme dag hørte han, at Person 6 var blevet dræbt af amerikanerne. Han troede

derfor, at amerikanerne havde dræbt de forkerte. Søgningen den 31. december 2009 skete

med henblik på opdatering af, hvad der var sket. Det havde absolut intet med turen til Aarhus

at gøre. Foreholdt ekstrakten side 342, rapport af 3. marts 2010 om søg-ning den 1. oktober

2009 mellem kl. 16.52 og kl. 18.13 på hjemmesiden www.Ansarnet.info, har tiltalte forklaret,

at hjemmesiden er lavet af al-Shabaab, der er den mest magtfulde gruppe i Somalia. Gruppen

laver deres egne dokumentarer, som bliver sat på forskellige hjemmesider som denne. Han

har ikke set selve videoen, men kun stillbille-der. Foreholdt ekstrakten side 442, rapport af 17.

marts 2010 om søgning på internettet den 1. oktober 2009 kl. 18.47 til kl. 19.24 om bl.a.

”Dansker anholdt i Kenya” , har tiltalte fo r-klaret, at når man søger på Danmark eller

dansker, kommer der noget frem om tegnin-gerne. Han ønskede at vide, hvorfor han blev

knyttet til forsøg på terror i Kenya. Foreholdt ekstrakten side 484, rapport af 18. marts 2010

om søgning den 1. oktober 2009 kl. 21.50 til kl. 21.57 på ordene ”al shabaab” og de 3

videoklip, der kom frem ved søgningen, ekstra k-ten siderne 490, 491 og 492, har tiltalte

forklaret, at han som somalier er interesseret i so-maliske forhold, og al-Shabaab spiller en

stor rolle i Somalia. Informationer om dem fra dem selv kan imidlertid kun findes på sådanne

hjemmesider. Hvis videoen blot er en de-monstration af al-Shabaabs militære styrke, vil han

normalt bare klikke videre. Foreholdt ekstrakten side 252, rapport af 2. februar 2010 om

åbning den 11. november 2009 kl. 11.54 af tråd indeholdende bl.a. link til video, der beskri

ves med ordene ”A LLAH AKBAR!!! Al Qaida in Yemen” , har tiltalte forklaret, at han nok

har set det klip under sin generelle sø g-ning på nettet. Han har ikke søgt specifikt efter al-

Qaida i Yemen. Foreholdt ekstrakten side 264, billede af bedende soldat med maskingevær,

har tiltalte forklaret, at det nok er fra et klip fra en søgning på al-Shabaab, som er den

stærkeste militære magt i Somalia. Derfor er det af interesse for ham, hvad deres politik er.

Når man søger på al-Shabaab for at få informationer om Somalia, kommer der alt muligt op,

herunder et bilede som det, der er på ekstrakten side 270. Foreholdt den reviderede ekstrakt

side 56, linje 1-18, telefonsamtale mellem tiltalte og dennes hustru Person 13 den 15.

september 2009, kl. 20.42, har tiltalte for-klaret, at hans kone ikke var så glad for hans rejser

til Somalia. De talte derfor om det liv, de kunne have. De talte herunder om de mennesker,

han mødte i Somalia. Han havde hørt, at nogle af hans bedste venner var døde i Somalia, og

at amerikanerne havde dræbt nogle personer, de beskrev som terrorister, hvilket han koblede

sammen. Det var derfor, han



/

- 5 -

sag de til sin kone, som han gjorde. Han bruger ordet ”gaal” i betydningen ”fremmed” , ikke i

betydningen ”vantro” , hvor han ville bruge det arabiske ord. Foreholdt den reviderede

ekstrakt side 74, linje 1-3, telefonsamtale af 24. november 2009 mellem tiltalte og dennes

hustru Person 13, har tiltalte forklaret, at han meget tidligt har besluttet, at han ikke vil

udsætte sine børn for institutioner med mandlige pædagoger, da han flere gange har hørt om

mand-lige pædagogers misbrug af børn. Med ”gaal” mener han her personer, der misbruger

børn. Han ved ikke hvem, der kan finde på at misbruge børnene, hvorfor han vil udelukke

hele gruppen. Samtalen den 3. december 2009, den reviderede ekstrakt side 76, 1. - 11. linje,

drejer sig om et møde på arbejdet om overlap mellem forskellige vagthold, hvor en kollega

havde udtalt sig om noget irrelevant. Udtalelserne var ikke generelt ment. Foreholdt revi-

deret ekstrakt side 87, 4. sidste linje til side 88, linje 12, afskrift af telefonsamtale den 9.

december 2009 mellem tiltalte og Person 14, har tiltalte forklaret, at denne samtale er meget

dårligt oversat, og han har beskrevet Præsident som en fremmed, men han kan dårligt få

sammenhæng i oversættelsen. De talte bl.a. om trafikkaos i anledning af COP 15 og om PETs

overvågning af tiltalte. Om det såkaldte organogram, ekstrakten side 689, har tiltalte forklaret,

at det er fra et møde i 2008, ikke i 2007, som han sagde i byretten. Det er skrevet på bagsiden

af en dagsorden fra 2008. Han har været til flere af den slags foredrag i Aalborg. Foredraget

var om den politiske situation i Somalia, herunder om de politiske og militære grupperinger

og deres politiske og ideologiske dagsordener. Al-Shabaab er en politisk og militant

organisation i Somalia med mange forskellige grene. Han betragter ikke al-Shabaab som en

terrororganisation. Al-Shabaab behersker et område i Somalia og holder ro og orden. De er

langt stærkere militært end den officielle regering. Han husker ikke detaljerne i foredraget,

men han mener, at foredragsholderen sagde, at de ideologisk lignede al-Qaida og Taliban,

herunder i deres syn på lovgivningen, den helt ortodokse sha-ria-lovgivning. Al-Qaida er ud

fra den normale definition en terrororganisation, men der-imod opererer Taliban mest i deres

eget land, Afghanistan. Han mener ikke, at de målrettet slår civile ihjel. De oplysninger, han

søger om Somalia, bl.a. ved deltagelse i foredraget, er dels af almindelig interesse, men også

for at kunne operere i Somalia. Han vil gerne hjælpe den somaliske befolkning. Derfor rejste

han dertil første gang i 2005 eller 2006 for at finde ud af, hvad han kunne gøre. Han har været

der yderligere 3 gange. 2. gang var for at under-søge, hvilken form for nødhjælp han kunne

bidrage med. Han besluttede at ville give sine landsmænd viden, og han og nogle bekendte

besluttede at lave et ”awar e ness” -projekt, bl.a. med information om malaria. Det skulle

være en lokal organisation. De har fået midler fra rige forretningsfolk i Somalia. Det var ikke

nødvendigt at give organisationen et navn, en hjemmeside eller et smart logo. De sørger for at

være synlige i flygtningelejrene. Man kan



/

- 6 -

kun se deres materiale i Somalia, da det er der, hjælpearbejdet foregår. Det er efter hans

opfattelse nytteløst at søge midler hos officielle danske kanaler eller bistandsorganisatio-ner.

Om dokumentet ekstrakten side 732 har tiltalte forklaret, at det er et anklageskrift fra en

domstol i Kenya, hvoraf fremgår, at tiltalte opholdt sig ulovligt i Kenya. Det var kun det, han

blev sigtet for. Det blev ikke en eneste gang nævnt, at det havde nogen sammenhæng med

Person 8's besøg i landet. Det var først, da han var kommet til Danmark, han blev bekendt

med rygter herom. Ekstrakten side 729 er en kvittering for betaling for nye papirer.

Ekstrakten side 745 er hans midlertidige rejsetilladelse med henblik på hjemrejse til

Danmark. Han ville egentlig have foretrukket at tage til Somalia for at fortsætte hjælpe-

arbejdet, men de kenyanske myndigheder ville sende ham til Danmark. Han indgav efter

hjemkomsten til Danmark en erklæring om bortkommet pas og en ansøgning om nyt pas, jf.

ekstrakten side 747-748. På kommunen fik han, efter hans navn var slået op på compu-teren,

at vide, at han skulle henvende sig til politiet. Ved henvendelse til politiet kunne han

imidlertid ikke få at vide, hvem han skulle tale med. Han kender ikke grunden hertil, men han

formoder, at det har sammenhæng med, at PET flere gange har givet udtryk for, at de ikke

bryder sig om, at han rejser til Somalia. De store nødhjælpsorganisationer er ikke fy-sisk til

stede i Somalia, og hjælpen kommer altid de forkerte steder eller på forkerte tids-punkter,

f.eks. steder hvor der lige er høstet. Nødhjælpen gør det så umuligt for bønderne at sælge

deres varer. Det prøver de at forklare de store organisationer, ligesom de prøver at hjælpe med

at sikre en bedre koordinering. Det såkaldte organogram er skrevet på bagsiden af en

dagsorden for et møde, der var rettet mod unge, ekstrakten side 702. Foreningen be-står

hovedsagelig af somaliere. Tanken er at vejlede de unge om mulighederne for uddan-nelse,

hvilket deres forældre ofte ikke har de fornødne ressourcer til. Person 19 har en stor allround

viden, herunder om politiske forhold i Somalia. Han er derfor meget respekte-ret. Ekstrakten

side 696 viser tiltaltes noter fra et foredrag, som ikke har sammenhæng med dagsordenen. Det

er simpelthen en afskrift af det, Person 19 skrev på tavlen. Til venstre står navnene på nogle

forskellige lande. ”Maxa a him” betyder domstolene, hvilket henviser til De Islamiske

Domstole, der i 2005 blev organiseret og fik magten over en større del af landet og skabte lov

og orden. Mange af de grupper, som på tidspunktet for foredraget ek-sisterede, udspringer af

De Islamiske Domstole, der gik i opløsning efter den etiopiske invasion. Asmara er

hovedstaden i Eritrea, hvor en del af De Islamiske Domstole etable-rede sig. ”Aalla Sheekh ”

er en skole inden for islam. Han kan ikke sige, hvorfor al-Sha-baab er placeret, hvor de er,

men det blev forklaret, hvem al-Shabaab var, hvordan organi-



/

- 7 -

sationen var opstået, og hvad den stod for. Al-Shabaab betyder ”unge mennesker” . De

kæmper mod de etiopiske styrker. Person 19 sammenlignede al-Shabaabs ideologi med al-

Qaida og Taliban.” Daga a l” betyder krig på somalisk, og her fortalte Person 19 om hvem,

der bekæmpede hvem. Han forklarede, at de så sig som en samlet gruppe, der dækkede

muslimer i alle lande. JIS var en anden islamisk organisation i Somalia, der også kæmpede

mod de etiopiske styrker. Tiltalte surfer ofte omkring på nettet. De sider, han har besøgt på

nettet, er alle åbne sider. Ofte ser han blot en del af en video og klikker videre, hvis der ikke

er noget af interesse. Han har brugt parfume så langt tilbage, han kan huske. Han har altid en

flaske parfume på sig, hvilket er normalt for folk, der overholder de islamiske hy-giejneregler.

Han havde ikke mere parfume på den 1. januar 2010, end han normalt har. Et martyrium

opnås efter islamisk lov, hvis en person dør i kamp for noget vigtigt, f.eks. mod en

indtrængende fjende. For at det kan være et martyrium, må man ikke kunne nå målet uden at

dø. Martyriet er guds belønning for den gode handling, og man kan ikke snyde gud. Selvmord

er utilgiveligt efter islam. Han kunne godt se, at der sad en pige i sofaen på tiltaltes højre side.

Ingen af dem sagde noget, da tiltalte var på vej ind. Da han var på vej ud, sagde pigen på

engelsk, at tiltalte var en tyv, og han sagde, at det var rigtigt, og at hun ikke skulle være

bange. Første gang han slog på badeværelsesdøren, blev han klar over, at der var en jernplade

i døren, og at han ikke kunne komme gennem den. Det faldt ham al-drig ind at bruge pigen til

at tvinge Forurettede 1 ud af badeværelset, og han har haft det dårligt med, at der befandt sig

et barn i huset. Han husker ikke selv, at han spurgte til barnet, da han vågnede op, men han

har ikke ønsket at skade barnet. Han tror egentlig, at det ville være mere skræmmende for

Forurettede 1, hvis han ikke så tiltalte. Et drab på Forurettede 1 ville have den modsatte

effekt, af hvad tiltalte ønskede. Han hørte ikke politisirener, da han var i huset. Han hverken

hørte eller så noget til politiet, før han mødte indsatslederens bil. Han valgte at forlade huset,

da han mente, at han havde skræmt Forurettede 1 tilstrækkeligt. Der ankom to patruljevogne,

den ene var bag ham, og han løb for at slippe væk fra den. Han blev derefter overhalet af den

næste bil. Han havde ikke andet ønske end at slippe væk. Da han gik ind i huset, var han så

vred, at han valgte at fort-sætte, selvom der var et barn i huset.

Om sine personlige forhold har tiltalte supplerende forklaret, at hans hustru Person 13 og hans

børn har besøgt ham to gange om ugen i arresten i den tid, han har måttet få besøg. Hvis han

bliver udvist til Mogadishu, hvor der er krig mellem regeringen og dennes allierede på den

ene side og al-Shabaab og andre muslimske grupperinger på den anden side, risikerer han at

blive dræbt på grund af sin tro. Det er rigtigt, at han også har en hustru i Somalia,



/

- 8 -

hvor han har opholdt sig meget i forbindelse med sit nødhjælpsarbejde. De blev gift i 2009.

Det er i Somalia normalt at have flere hustruer, og Person 13 accepterer det.

Forurettede 1 har supplerende forklaret, at han med det samme, da han hørte braget fra

havedøren, vidste, hvad der foregik. Tiltalte begyndte vist først at råbe, da han var i korri-

doren, og vidnet var i sikkerhedsrummet. Han mener at kunne huske at have hørt, at der blev

smadret ting. Han kan ikke i dag nærmere præcisere, hvordan truslerne var formuleret, men

det var dødstrusler og ønsker om, at vidnet måtte ende i helvede. Det blev akkompag-neret af

slag på døren. Han var ud fra mandens accent overbevist om, at det var en udlæn-ding, der

var i huset. Han opfattede manden som værende religiøst vanvittig og en, der opfattede sig

selv som en hellig kriger. Det baserer vidnet på mandens opførsel og den måde, hvorpå han

arbejdede på sit forehavende. Vidnet sagde vist til ham, at hvis han skulle ud af det her, skulle

det være nu, da politiet var på vej. Han oplevede det dengang, som der gik uendelig lang tid,

inden politiet kom, men han kan jo nu se, at det gjorde der faktisk ikke. Han kan ikke sige,

hvornår i forløbet han hørte politisirener, og det er svært for ham at sige, om tiltalte stadig var

i huset, da han hørte dem. Hvis han i byretten har forklaret, at tiltalte var i huset, da vidnet

hørte sirenerne, er det nok sådan. Den sidste del af den tid, tiltalte var i huset, gik han rundt

og smadrede ting. Vidnet stemte mod døren med hænderne og kunne mærke, at den vibrerede

ved slagene. Da politiet kom ind i huset, gik vidnet ind i stuen for at sikre sig, at hans

barnebarn havde det godt. Han så ikke på noget tidspunkt gerningsmanden.  

Forurettede 3 har supplerende forklaret, at tiltalte lignede en person i affekttilstand. Hans

kropsprog var meget aggressivt, og han havde opspilede øjne. Han virkede ikke skræmt.

Tiltalte råbte noget, mens han løb mod vidnet, og da han fik peberspray. Hele forløbet varede

måske 10-15 sek. Da vidnet steg ud af patruljevognen, var tiltalte ca. 10 m fra vidnet, og han

kom straks hen mod vidnet i løb. Da vidnet havde affyret skud mod til-talte, jamrede denne,

men efterkom ikke vidnets ordrer i forbindelse med, at vidnet ville visitere ham. Tiltalte

virkede sur og sagde gentagne gange, at vidnet skød dårligt og var en idiot. Der var ikke tale

om, at tiltalte sagde, at det var for dårligt, at vidnet skød. Det er han slet ikke i tvivl om.

Vidnet opfattede det således, at tiltalte var vred over, at vidnet ikke havde dræbt ham med

skuddene. Tiltalte lugtede væsentligt mere af parfume, end hvad der er normalt. De kørte

hurtigt ud mod Forurettede 1's bopæl. De kørte udrykningskørsel og ”sprang buk” . Han vil

tro, at de kørte mere end 100 km/t. Han slukkede sirenen kort før, de kom frem, men han kan

ikke sige præcis hvornår. Han vil mene, at de da var på



/

- 9 -

Vej 1. Da de ankom, så han indsatslederbilen. Han kan ikke sige, hvor længe der gik, inden

den næste patruljevogn ankom til stedet. Vidnets makker, Vidne 1, observerede straks en

person i buskadset. Tiltalte hoppede op med siden til, da vidnet trak sit våben. Det har vel

været for at mindske risikoen for at blive ramt.

Retsgrundlag

Bestemmelsen i straffelovens § 114 blev indsat i 2002 bl.a. på baggrund af et udkast fra Rådet

for Den Europæiske Union til rammeafgørelse om bekæmpelse af terrorisme, som blev

endeligt vedtaget den 13. juni 2002 (2002/475/RIA). I punkt 10 i præamblen i ramme-

afgørelsen hedder det:

”Denne rammeafgørelse respekterer grundlæggende rettigheder, således som
de garanteres ved den europæiske konvention til beskyttelse af menne-
skerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder, og således som de føl-ger
af medlemsstaternes fælles forfatningsmæssige traditioner, som gene-relle
principper for fællesskabsretten. Den Europæiske Union overholder de
principper, der anerkendes i artikel 6, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske
Union, og som afspejles i Den Europæiske Unions charter om grundlæg-gende
rettigheder, særlig kapitel VI. Intet i denne rammeafgørelse kan for-tolkes på
en måde, som indskrænker eller er til hinder for de grundlæggende
frihedsrettigheder som f.eks. strejkeret, forsamlings-, forenings- eller yt-
ringsfrihed, herunder retten til sammen med andre at oprette fagforeninger og
til at blive medlem af fagforeninger for at forsvare sine interesser og den hertil
knyttede ret til at demonstrere.”

I tilknytning hertil forelå et udkast til erklæring fra Rådet. Udkastet blev medtaget i bilag 3 til

lovforslaget om bl.a. § 114. Heri hedder det bl.a. (Folketingstidende 2001-02, 2. saml., L 35,

tillæg A, s. 914):

”Rådet erklærer, at rammeafgørelsen om bekæmpelse af te rrorisme omfatter
handlinger, som alle Den Europæiske Unions medlemsstater anser for al-
vorlige overtrædelser af deres straffelove, begået af personer, hvis mål er en
trussel mod deres demokratiske samfund, der respekterer retsstatsprincippet, og
mod den civilisation, disse samfund bygger på. Den skal forstås på denne måde
og kan ikke bruges som et argument for nu at betragte adfærd, som blev udført
af mennesker, der handlede for at bevare eller genskabe disse demokratiske
værdier, hvilket navnlig var tilfældet i visse medlemsstater under anden
verdenskrig, som »terroristhandlinger«. Den kan heller ikke bruges til at
anklage personer, der udøver deres legitime ret til at udtrykke deres meninger,
for terrorisme, selv om de under udøvelsen af en sådan ret begår lovovertræ
delser.”



/

- 10 -

Ved lov nr. 378 af 6. juni 2002 fik straffelovens § 114 følgende affattelse:   

”§ 114. For terrorisme straffes med fængsel indtil på livsti d den, som med
forsæt til at skræmme en befolkning i alvorlig grad eller uretmæssigt at tvinge
danske eller udenlandske offentlige myndigheder eller en internatio-nal
organisation til at foretage eller undlade at foretage en handling eller at
destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organisations
grundlæggende politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller samfunds-
mæssige strukturer begår en eller flere af følgende handlinger, når handlin-gen
i kraft af sin karakter eller den sammenhæng, hvori den begås, kan til-føje et
land eller en international organisation alvorlig skade: 1) Manddrab efter § 237.
. . .”

I de almindelige bemærkninger til lovforslaget, jf. lovforslag nr. L 35 (Folketingstidende

2001-02, 2. saml., L 35, tillæg A, s. 843), hedder det bl.a.:

”2.3.3. EU-kommissionens forslag til rammeafgørelse om bekæmpelse af
terrorisme
2.3.3.1. Rammeafgørelsens artikel 1 forpligter medlemsstaterne til at krimi-
nalisere en række forsætlige handlinger som terrorhandlinger. De opregnede
handlinger er alle strafbare efter gældende dansk ret. Foretages en af de i
artikel 1 opregnede handlinger på en måde, som må karakteriseres som ter-
rorisme, fordi gerningsmanden har haft til hensigt at forstyrre samfundsor-
denen, indgår dette moment i straffens fastsættelse, jf. straffelovens § 80. Efter
denne bestemmelse skal der ved straffens udmåling tages hensyn til
lovovertrædelsens grovhed og til oplysninger om gerningsmandens person,
herunder om hans almindelige personlige og sociale forhold, hans forhold før
og efter gerningen samt hans bevæggrunde til denne. Det er utvivlsomt, at drab
og lignende begået under omstændigheder, der gør, at forholdet kan betegnes
som terrorisme, vil indgå med betydelig vægt i skærpende retning ved straffens
fastsættelse.   

Bestemmelsen i rammeafgørelsen artikel 1 må imidlertid efter Justitsmini-
steriets opfattelse anses at indebære en forpligtelse for medlemsstaterne til
særskilt at kriminalisere terrorisme. Som følge heraf indeholder lovforslaget i §
1, nr. 4, et forsla g til en ny særskilt ”terrorismeparagraf” i straffel ovens § 114.

Efter lovforslaget skal den, der som med det formål at skræmme befolknin-gen
i alvorlig grad, eller uretmæssigt at tvinge offentlige myndigheder eller en
international organisation til at foretage eller undlade at foretage en handling,
eller at destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organisations
grundlæggende politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller
samfundsmæssige struktur, begår en af de i bestemmelsen opregnede
lovovertrædelser, straffes for terrorisme med fængsel indtil på livstid. Det
følger heraf, at terrorisme er karakteriseret ved en overtrædelse af de opreg-
nede handlinger med et særligt kvalificeret terrorismeforsæt. Efter artikel 1
skal handlingen vær e foretaget ”med det formål” . I dansk strafferet anve n-



/

- 11 -

des begrebet forsæt om gerningsmandens tilregnelse. Inden for begrebet for-
sæt sondres mellem de højeste forsætsgrader, hvor gerningsmanden har handlet
”med viden og vilje” , sandsynlighedsforsæt og dol us eventualis
(eventualforsæt). Det i rammeafgørelsen anvendte be greb ”med det formål”
kunne fortolkes som alene omfattende de højeste forsætsgrader. Justitsmini-
steriet finder imidlertid, at en sådan sondring vil være for snæver, når henses til
forbrydelsens alvorlige karakter samt bestemmelsens præventive sigte.
Justitsministeriet finder derfor, at rammeafgørelsens artikel 1 efter dansk
strafferet må forstås som et krav om forsæt omfattende alle forsætsgrader.

Den foreslåede bestemmelse er ikke begrænset til alene at skulle værne dan-ske
offentlige myndigheder eller den danske samfundsorden. Både uden-landske
myndigheder og samfundsordener vil være beskyttet efter bestem-melsen,
ligesom også internationale organisationer er omfattet af bestem-melsen.

Med begrebet ”politiske, forfatningsmæssige, økonomiske eller samfund s-
mæssige strukturer” tænkes ikke blot på et lands eller en organisations øve r-ste
statsmyndigheder, men også på lokale, administrative og retlige myndig-heder,
ligesom handlingen kan tilsige at ramme landets økonomiske struk-tur.
Bestemmelsens begrænsning er, at handlingen skal have været egnet til at
tilføje ”alvorlig skade” til et land eller en international organisation. He r-
udover skal alle betingelserne i gerningsbeskrivelserne i de opregnede lov-
overtrædelser naturligvis være opfyldt.

Ligesom med den gældende bestemmelse i straffelovens § 114 er både
handlinger, der har et videregående politisk formål samt handlinger, hvis mål
alene er at skabe almindelig uro og økonomisk kaos, omfattet af den nye
terrorismebestemmelse.

På rådsmødet er EU-landene nået til politisk enighed om en erklæring, der
begrænser anvendelsesområdet for rammeafgørelsens artikel 1. Efter erklæ-
ringen dækker rammeafgørelsen handlinger, som alle medlemsstater anser for
alvorlige overtrædelse af deres straffelove, begået af personer, hvis mål er en
trussel mod medlemsstaternes demokratiske samfund, der respekterer
retsstatsprincippet, og mod den civilisation, disse samfund bygger på.
Rammeafgørelsen skal forstås på denne måde og kan ikke bruges som ar-
gument for nu at betragte adfærd, som blev udført af mennesker, der hand-lede
for at bevare eller genskabe disse demokratiske værdier, hvilket navnlig var
tilfældet i visse medlemsstater under 2. Verdenskrig, som terroristhand-linger.
Rammeafgørelsen kan heller ikke bruges til at anklage personer, der udøver
deres legitime ret til at udtrykke deres meninger, for terrorisme, selv om de
under udøvelsen af en sådan ret begår lovovertrædelser.

Den foreslåede bestemmelse i § 114 (og dermed også §§ 114 a-b) må fortol-kes
i lyset af denne rådserklæring. Det følger af bestemmelsen i § 118 a, at påtale
for overtrædelse af § 114 kun kan ske efter justitsministerens beslut-ning. Ud
over de begrænsninger i det strafbare område, som følger af prin-cippet om
materiel atypicitet, vil det med denne påtaleregel kunne sikres, at der ikke
rejses tiltale i sager omfattet af rådserklæringen.   



/

- 12 -

I det følgende gennemgås rammeafgørelsens opregning af lovovertrædelser.
Det tilstræbes så vidt muligt at gruppere lovovertrædelser på samme måde som
i rammeafgørelsen og dermed bevare dennes systematik, men udform-ningen
af de gældende danske straffebestemmelser kan på enkelte punkter gøre, at
visse forhold medtages under ét punkt i EU-rammeafgørelsen og under et andet
punkt i den foreslåede terrorismeparagraf.

Efter rammeafgørelsens artikel 1, litra a, skal legemsangreb, der kan have
døden til følge, omfattes af terrorbestemmelsen. Det følger af indledningen til
artikel 1, at der skal være tale om forsætlige handlinger. Forslaget til den nye
straffebestemmelse henviser på denne baggrund i § 114, stk. 1, nr. 1, til
overtrædelser af straffelovens § 237 om manddrab.”

I Retsudvalgets betænkning over lovforslaget anførte Socialdemokratiets, Venstres, Det

Konservative Folkepartis, Socialistisk Folkepartis, Det Radikale Venstres og Enhedslistens

medlemmer af udvalget bl.a. (Folketingstidende 2001-02, 2. saml., L 35, tillæg B, s. 1466 f.):

”En ganske væsentlig del af diskussionerne vedrørende dette lovforslag har
omhandlet den foreslåede terrorismebestemmelse i straffelovens § 114. S, V,
KF, SF, RV og EL erkender de vanskeligheder, en sådan paragraf medfø-rer,
idet bestemmelsen skal beskrive dilemmaet mellem at beskytte de
grundlæggende frihedsrettigheder i et demokratisk og åbent samfund samti-dig
med, at bestemmelsen ikke må kunne misbruges til at underminere selv samme
rettigheder og samfundsform. Et dilemma, som FN's Verdenserklæ-ring om
menneskerettigheder fra 1948 ligeledes indeholder i erklæringens sidste artikel
(artikel 30): ”Intet i denne erklæring må fortolkes som givende nogen stat,
gruppe eller enkeltperson hjemmel til at indlade sig på nogen virksomhed eller
foretage nogen handling, der tilsigter at nedbryde nogen af de heri op regnede
rettigheder og friheder.”

S, V, KF, SF, RV og EL ønsker at fremhæve, at begrebet terrorisme er defi-
neret i forhold til den legitime stat, der bygger på de universelle værdier:
menneskets værdighed, frihed, lighed og solidaritet, respekt for menneske-
rettighederne og de grundlæggende frihedsrettigheder. Den legitime stat bygger
på princippet om demokrati og retsstatsprincippet. Terrorisme udgør en trussel
for demokratiet, den frie udøvelse af menneskerettighederne og den
økonomiske og sociale udvikling.

S, V, KF, SF, RV og EL lægger vægt på, at den foreslåede bestemmelse i § 114
skal fortolkes i lyset af den erklæring, som EU-landene nåede til poli-tisk
enighed om samtidig med EU-rammeafgørelsen om bekæmpelse af ter-
rorisme.

…

S, V, KF, SF, RV og EL ønsker ligeledes at fremhæve den begrænsning i
anvendelsesområdet for § 114, som kommer til udtryk i præamblen til EU-
rammeafgørelsen.”



/

- 13 -

Højesteret har i kendelse af 2. juli 2008 i sag nr. 157/2008 (UfR 2008.2394 H) om dom-

stolsprøvelse af lovligheden af frihedsberøvelse af en tunesisk statsborger, der var udvist,

fordi han var anset for en fare for statens sikkerhed, blandt andet udtalt:

”Afgørelsen om udvisning af U er truffet i medfør af udlæn dingelovens § 25,
nr. 1, på grundlag af integrationsministerens vurdering af, at han må an-ses for
en fare for statens sikkerhed. Han modtog samtidig med Udlændin-geservices
afgørelse en kopi af Integrationsministeriets brev af 6. februar 2008 til
Udlændingeservice, hvoraf fremgår, at vurderingen blev foretaget på baggrund
af bl.a. en mistanke om, at han har deltaget i planlægningen af et drab på en
person, som har tegnet en af Muhammed-tegningerne i Medies Artikel , som
blev of fentliggjort i avisen den 30. september 2005.

Muhammed-tegningerne og debatten om dem har affødt reaktioner verden
over, herunder angreb på danske statslige institutioner. Højesteret finder, at
drab på en person for at have tegnet en af disse tegninger må anses for et forsøg
på at skræmme befolkningen, begrænse ytringsfriheden og hindre den
offentlige debat. På denne baggrund kan en person, der planlægger et sådant
drab, med rette anses for en fare for sta tens sikkerhed, …” .

Landsrettens begrundelse og resultat

Skyldsspørgsmålet:

Der er i retsmødet den 21. juni 2011 om skyldsspørgsmålet afsagt følgende   

”K e n d e l s e:

Ad forhold 1:

7 nævninger og 3 dommere udtaler:

Det kan efter bevisførelsen for landsretten ikke lægges til grund, at tiltalte havde hørt poli-

tiets sirener, da han forlod huset. Det kan imidlertid lægges til grund, at han var bekendt med,

at huset var overvåget, at Forurettede 1 havde tilkaldt politiet, og at politiet derfor måtte

antages at komme inden for kort tid, hvilket sammen med den sikrede dør hindrede tiltaltes

forehavende. Med disse bemærkninger, og i øvrigt af de grunde, som byretten har



/

- 14 -

anført, tiltræder vi, at tiltalte er skyldig i forsøg på manddrab, jf. straffelovens § 237, jf. § 21.

2 nævninger udtaler:

Vi finder ikke, at det er bevist, at tiltalte havde forsæt til andet end at true Forurettede 1, og

allerede af denne grund skal tiltalte frifindes i forhold 1.

6 nævninger og 3 dommere udtaler herefter:

Af de grunde, som byretten har anført, og efter forarbejderne til straffelovens § 114 tiltræ-der

vi, at tiltalte er skyldig i forsøg på terrorisme i det anførte omfang.

1 nævning udtaler:

Straffelovens § 114 og bestemmelsens forarbejder indeholder ikke nogen klar definition af

begrebet terror, herunder af, h vad der ligger i ”at skræmme en befolkning i alvorlig grad” og

”at destabilisere eller ødelægge et lands eller en international organis ations grundlæg-gende

politiske, forfatningsmæs sige, økonomiske eller samfundsmæssige strukturer” . På denne

baggrund finder jeg det betænkeligt at finde tiltalte skyldig i forsøg på terrorisme og stemmer

derfor for at frifinde tiltalte herfor, således at tiltalte i forhold 1 alene dømmes for forsøg på

manddrab.

6 nævninger og 3 dommere stemmer således for at stadfæste byrettens afgørelse af skylds-

spørgsmålet i forhold 1.

3 nævninger stemmer således for at frifinde tiltalte for forsøg på terrorisme i forhold 1.

Efter udfaldet af stemmeafgivningen stadfæstes byrettens afgørelse af skyldsspørgsmålet i

forhold 1.   

Ad forhold 4:

Alle voterende, 9 nævninger og 3 dommere, udtaler:



/

- 15 -

Der er – uanset de omstændigheder, hvorunder besiddelsen af våbnene har fundet sted – efter

karakteren af våbnene, en økse og en kniv, ikke tilstrækkeligt grundlag for at anse besiddelsen

for sket under særlig skærpende omstændigheder. Tiltalte frifindes derfor for overtrædelse af

straffelovens § 192 a, stk. 2, men findes i øvrigt skyldig som anført i by-rettens afgørelse.

T h i b e s t e m m e s:

Byrettens afgørelse om skyldsspørgsmålet stadfæstes, dog med den ændring at tiltalte i

forhold 4 frifindes for den del af tiltalen, der vedrører overtrædelse af straffelovens § 192 a,

stk. 2.”

Straffastsættelse:

Straffen fastsættes i medfør af de af byretten anførte bestemmelser, dog således at henvis-

ningen til straffelovens § 192 a, stk. 2, udgår.   

Der er afgivet 3 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 9 år, 12 stemmer for at fast-

sætte straffen til fængsel i 10 år og 3 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 12 år.

Efter stemmeflertallet fastsættes straffen til fængsel i 10 år.

Ved fastsættelsen af straffen har samtlige voterende lagt vægt på de samme forhold som

byretten.

Der er afgivet 18 stemmer for at tage anklagemyndighedens påstand om udvisning af

Danmark til følge.

Efter den enstemmige afgørelse udvises tiltalte af Danmark med indrejseforbud for bestan-

dig, jf. udlændingelovens § 22, nr. 6, jf. § 32, stk. 2, nr. 5. Landsretten har lagt vægt på de

samme momenter som byretten.

Tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.



/

- 16 -

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes med den ændring, at straffen forhøjes til fængsel i 10 år.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Marie S. Mikkelsen Mogens Heinsen Hans-Jørgen Nymark-Beck



/