Byrettens omkostafgørelse stadfæstes med den ændring, at statskassen endeligt skal afholde 6.600 kr. + moms af salæret til den for tiltalte beskikkede forsvarer
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

ØSTRE LANDSRETS RETSBOG









Den 11.juli 2018 holdt Østre Landsret møde i retsbygningen; Bredgade 59, København.


Som dommere fungerede landsdommerne Jan Uffe Rasmussen; Ole Græsbøll Olesen 0g
Joachim Kromann, førstnævnte som rettens formand.


Der foretoges


5. afd. nr. S-1931-18:
Anklagemyndigheden
mod


(advokat Jane Ranum; besk.)




Ingen var indkaldt eller mødt.

Der fremlagdes udskrift af retsbogen fra Københavns Byret (SS 4-80/2018) med bilag
kæreskrift af 19.juni 208 fra advokat Jane Ranum på vegne  0g
byrettens fremsendelsesbrev af 6. juli 2018.


 kæret Københavns Byrets dom af 19.juni 2018 for så vidt
angår dommens bestemmelse om, at domfældte skal betale sagens omkostninger.

 har for landsretten nedlagt påstand om; at statskassen skal
betale sagens omkostninger; og har til støtte herfor gjort gældende blandt andet; a tiltalte
er idømt en ambulant behandlingsdom uden længstetid, a tiltalte på gerningstidspunkterne
var omfattet af straffelovens 8 16 med klare tegn på skizofreni, og a forhold 1-5 er $ 89-
forhold og dermed burde have været påkendt i forbindelse dommen af 16. december 2016,
således at den idømte foranstaltning reelt vedrører sagens forhold 6-8.


Anklagemyndigheden har ikke udtalt sig i anledning af kæren.


Personlige forhold
Af mentalerklæring af 19. april 2018 fremgår blandt andet, at 22-årige 
har gennemført 9. klasse afgangsprøve; men ikke derudover har nogen uddan-
nelse. Han har været uden beskæftigelse 0g tilknyttet jobcentret siden 2016. Han modtager
kontanthjælp. Han bor hjemme hos sin mor og stedfar, men er skrevet op til en lejlighed.
Han har fortsat et kokainmisbrug:


Om  psykiske tilstand fremgår af mentalerklæringen blandt
andet:


"Observanden har ikke haft kontakt til psykiatrien; før han blev tvangsindlagt på fa-
reindikation 16. februar 2017 i svært psykotisk tilstand, hvor han havde klare symp-
tomer på skizofreni i form af bizarre vrangforestillinger; tankeforstyrrelser og høre -
hallucinationer.	Han har efterfølgende frem til februar 2018 været indlagt som al-
ternativ afsoner 0g efterfølgende blevet set i OPUS, men er selv for kort tid siden
ophørt med antipsykotisk medicin.

Ved herværende kliniks undersøgelse er observanden fundet begavet i normalområ -
det, men lidende af skizofreni.	På baggrund af den nylige; langvarige psykotiske
tilstand er det nærliggende sandsynligt; at de egentlige sindssygelige symptomer vil
recidivere

Retsgrundlag
Retsplejelovens $ 1008, stk. 4, 2. pkt;, blev ændret ved lov nr. 1679 af 26. december 2017
om ændring af retsplejeloven (Begrænsning af pligten til at erstatte sagsomkostninger i
straffesager) , således at bestemmelsen siden nævnte lovs ikrafttræden den 1.januar 2018
har været affattet som følger:


"Stk. 4. Omkostninger, som er forårsagede ved andres fejl eller forsømmelser, bør
ikke falde domfældte til last. Retten kan også i dommen begrænse omkostningsan -

- 3 - 
 
svaret, når den finder, at dette ellers ville komme til at stå i åbenbart misforhold til 
domfældtes skyld og vilkår, herunder når domfældte er omfattet af straffelovens § 16 
eller § 69 og idømmes foranstaltninge r efter straffelovens § 68 eller § 70. ” 
 
Af de almindelige bemærkninger i lovforslag nr. L 32 af 4. oktober 2017 fremgår blandt 
andet:  
 
”2.2. Justitsministeriets overvejelser og lovforslagets udformning   
Det er et grundlæggende princip, at den dømte i en s traffesag skal betale sagens om-
kostninger.  
 
Domfældtes omkostningsansvar kan dog begrænses efter forskellige bestemmelser, 
herunder  retsplejelovens § 1008, stk. 4, 2. pkt., om sagsomkostninger, der står i 
åbenbart misforhold til domfældtes skyld og vilkår.  
 
Denne bestemmelse anvendes i praksis ikke alene med den begrundelse, at domfæld-
te som følge af sin psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for al-
mindelig straf.  
 
Domstolene bør imidlertid have et større skøn til at vurdere, om det i en konkret 
straffesag er rimeligt, at en person, der som følge af sin psykiske tilstand idømmes 
andre foranstaltninger i stedet for almindelig straf, skal betale sagens omkostninger.  
 
Det foreslås på denne baggrund at ændre  retsplejelovens § 1008, stk. 4, 2. pkt., såle-
des at det fastslås, at begrænsning af domfældtes omkostningsansvar som følge af 
ansvarets åbenbare misforhold til domfældtes skyld og vilkår kan ske bl.a., når dom-
fældte som følge af sin psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for 
almindelig straf.  
 
Med forslaget fastslås det, at domstolene efter et konkret skøn kan begrænse omkost-
ningsansvaret for en domfældt, der som følge af sin psykiske tilstand idømmes andre 
foranstaltninger i stedet for almindelig straf, når ansvaret eller s ville komme til at stå 
i åbenbart misforhold til domfældtes skyld og vilkår.  
 
Det vil stadig være udgangspunktet, at personer, der som følge af deres psykiske til-
stand idømmes andre foranstaltninger i stedet for almindelig straf, skal betale sagens 
omkos tninger.  
 
Domstolene vil imidlertid efter en konkret vurdering kunne begrænse omkostnings-
ansvaret for sådanne personer. ” 
 
Af bemærkningerne til bestemmelsen fremgår af lovforslaget blandt andet:  
 
”Det foreslås at ændre  retsplejelovens § 1008, stk. 4, 2. pk t., således  at det fastslås, at 
begrænsning af domfældtes omkostningsansvar som følge af ansvarets åbenbare mis-
forhold til domfældtes skyld og vilkår kan ske bl.a., når domfældte er omfattet af 
straffelovens § 16  eller § 69 og idømmes foranstaltning efter  straffelovens § 68  eller 
§ 70.

Forslaget omfatter personer, der er omfattet af straffelovens $ 16 eller 8 69 og idøm-
mes foranstaltninger efter straffelovens $ 68 eller 8 70. Dette gælder; både når den
pågældende frifindes for straf i medfør af straffelovens $ 16 om utilregnelighed, men
idømmes foranstaltninger efter $ 68 eller $ 70, 0g når den pågældende idømmes for-
anstaltninger i medfør af $ 69 om mangelfuld udvikling eller forstyrrelse af de psyki -
ske funktioner i øvrigt, jf. $ 68.Det gælder endvidere, når den pågældende idømmes
foranstaltninger i medfør af $ 73 om efterfølgende utilregnelighed eller forstyrrelse
af de psykiske funktioner i øvrigt, jf. 8 68 eller jf. $ 69,jf. $ 68 (uanset om retten i
medfør af $ 73 samtidig har idømt straf eller har bestemt, at straffen skal bortfalde).



Med forslaget fastslås det, at domstolene efter et konkret skøn i medfør af retspleje-
lovens $ 1008, stk. 4, 2. pkt., kan begrænse omkostningsansvaret for en domfældt;,
der som følge af sin psykiske tilstand idømmes andre foranstaltninger i stedet for al-
mindelig straf, når ansvaret ellers ville komme til at stå i åbenbart misforhold til
domfældtes skyld og vilkår.

Det vil stadig være udgangspunktet; at personer; der som følge af deres psykiske til-
stand idømmes andre foranstaltninger i stedet for almindelig straf, skal betale sagens
omkostninger.

Domstolene vil imidlertid efter en konkret vurdering kunne begrænse omkostnings -
ansvaret for sådanne personer.

Der kan i den forbindelse lægges vægt på alle omstændigheder i sagen; herunder
graden af domfældtes psykiske afvigelse, karakteren og grovheden af den begåede
kriminalitet; sagsomkostningernes størrelse og domfældtes betalingsevne.

Efter votering afsagdes


kendelse :


Ved Københavns Byrets dom af 19.juni 2018 blev  fundet
skyldig i 3 overtrædelser af lovgivningen om euforiserende stoffer (besiddelse af hash 0g
kokain; til dels med henblik på videreoverdragelse), 1 overtrædelse af knivloven (besiddel-
se af springkniv på offentligt tilgængeligt sted uden politiets tilladelse), 2 overtrædelser af
straffelovens 8 119 (trusler over for henholdsvis politibetjent og buschauffør) 1 overtræ -
delse af straffelovens $ 121 (fornærmelig tiltale over for politibetjent) 0g overtrædelse af
ordensbekendtgørelsen (forstyrrelse af den offentlige orden ved at have indladt sig i slags-
mål med ukendte personer) .

 blev ved dommen frifundet for straf, jf. straffelovens $ 16,
men i medfør af straffelovens $ 68 idømt en foranstaltning, hvorefter han skal undergive
sig ambulant psykiatrisk behandling ved psykiatrisk afdeling med tilsyn af Kriminalforsor -
gen;, således at Kriminalforsorgen sammen med overlægen kan træffe bestemmelse om
indlæggelse. Der fastsattes ingen længstetid for foranstaltningen; jf. straffelovens $ 68 a,
stk. 2. Han blev endvidere pålagt at betale sagens omkostninger, herunder 13.200 kr. med
tillæg af moms i salær til den for ham beskikkede forsvarer, advokat Jane Ranum.


Henset til karakteren af den begåede kriminalitet;  psykiske
afvigelse på gerningstidspunkterne; hans betalingsevne samt det forhold, at fem af de under
sagen påkendte otte forhold omfattes af straffelovens $ 89, finder landsretten efter en sam-
let vurdering, at statskassen skal betale halvdelen af forsvarersalæret, jf. retsplejelovens $
1008, stk. 4, 2. pkt.


Landsretten stadfæster herefter byrettens omkostningsbestemmelse med den ændring, at
statskassen skal betale halvdelen af forsvarersalæret.


Thi be stemme s :


Byrettens omkostningsafgørelse stadfæstes med den ændring, at statskassen endeligt skal
afholde 6.600 kr. + moms af salæret til den for  beskikkede
forsvarer, advokat Jane Ranum.


Sagen sluttet.


Retten hævet.