Tiltale for spirituskørsel efter færdselslovens § 117, stk. 2, nr. 1 og nr. 6, jf. § 53, stk. 1, påstand om ubetinget frakendelse af førerretten
Ret: Retten i Helsingør (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Færdsel;

/

RETTEN I HELSINGØR

Udskrift af dombogen

D O M

afsagt den 30. oktober 2012

Rettens nr. 1-3474/2012
Politiets nr. 0900-80201-00671-11

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
CPR nr. Født 1961

Anklageskrift er modtaget den 30. august 2012.

Tiltalte er tiltalt for spirituskørsel efter færdselslovens § 117, stk. 2, nr. 1 og nr.
6, jf. § 53, stk. 1, ved den 17. december 2011 ca. kl. 00.30, at have ført
personbil med Reg. nr. ad Havnegade i Helsingør, efter at have indtaget spiritus
i et sådant omfang, at alkoholkoncentrationen i blodet under eller efter kørslen
oversteg 0,50 promille.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængselsstraf.

Anklagemyndigheden har endvidere påstået, at tiltalte skal frakendes retten til at
føre motordrevet køretøj, hvortil der kræves kørekort, og at frakendels-en skal
ske ubetinget, jf. færdselslovens § 126, stk. 1, nr. 1 og nr. 10, jf. § 128.

Tiltalte har påstået frifindelse.

Sagens oplysninger

Tiltalte har forklaret, at han kørte bil den 17. december 2011. Han havde væ-ret
i Helsingør. Han husker ikke, hvor meget han havde drukket den pågæl-dende
dag, men han førte bilen på helt normal måde. Han blev stoppet af po-litiet, og
oplyste straks over for betjentene, at han havde diplomatstatus. Den ene betjent
kiggede på sin pc, og sagde herefter, at tiltalte ikke var registreret som diplomat.
Foreholdt afhøringsrapport af 17. december 2011 bekræftede tiltalte, at han
havde oplyst, at han var diplomat og at han ikke ønskede at deltage i en test. I
situationen havde tiltalte imidlertid ikke reel indflydelse på,

Std 75272



/

side 2

om der skulle tages prøver eller ej. Det var noget, betjentene afgjorde.

I slutningen af november 2011 havde tiltalte modtaget brev fra sin arbejdsgi-ver
om, at han pr. 1. december 2011 ville avancere til en professionel grad kaldet
P5. Han havde søgt herom tilbage i marts 2011. I FN-systemet udløser opnåelse
af P5 automatisk diplomatstatus.

Han vil ikke oplyse om sin månedlige indkomst, da dette er et følsomt emne.

Politiassistent Vidne har som vidne forklaret, at han den 17. de-cember 2012
patruljerede sammen med en kollega. De var uniformerede. Ved et lyskryds
kom de til at holde ved siden af tiltalte, og de standsede ham, fordi de syntes, at
han virkede mistænkelig. Tiltalte oplyste, at han var diplo-mat. Tiltalte sagde
vist, at han lige var blevet udnævnt. Tiltalte have et uden-landsk kørekort.
Vidnet ringede til protokollen i Udenrigsministeriet, der op-lyste, at tiltalte ikke
var registreret som diplomat. Vidnet ved ikke, om Uden-rigsministeriets liste
over diplomater altid er ajourført. Hvis de havde fået op-lyst, at tiltalte var
diplomat, var der i overensstemmelse med en instruks he-rom ikke blevet
udtaget blodprøve på ham. De kommunikerede med tiltalte på engelsk. Vidnet
husker tiltalte som lidt genstridig. Tiltalte ville ikke have taget blodprøve, og
tiltalte spurgte, om de altid tog blodprøver på diploma-ter. Den efterfølgende
afhøring af tiltalte foregik ligeledes på engelsk. De havde tilkaldt en tolk, hvis
de havde skønnet, at det var nødvendigt.

Der blev den 17. december 2011 kl. 01.36 udtaget en blodprøve fra tiltalte. I
blodprøven blev der fundet alkohol med en mindsteværdi på 2,24 promille.

Ved brev af 9. januar 2012 oplyste tiltaltes arbejdsgiver, World Health Orga-
nisation (WHO), over for Udenrigsministeriet, at tiltalte pr. 1. december 2011
var blevet udnævnt til ”the Regional Office for Europe og the World Health
Organisation".

Med et følgebrev af 20. januar 2012, som var affattet på engelsk, fremsendte
tiltalte kopi af sit id-kort til Retten i Helsingør.

I breve af 20. og 26. marts 2012 oplyste Nordsjællands Politi over for hen-
holdsvis Statsadvokaten for Nordsjælland og Københavns Vestegn og Ju-
stitsministeriet, at Udenrigsministeriet den 20. marts 2012 telefonisk havde
bekræftet, at tiltalte nød diplomatisk immunitet som udsendt af WHO, og at
tiltalte var blevet diplomat den 1. december 2011.

I brev af 20. marts 2012 til tiltalte meddelte Nordsjællands Politi under hen-
visning til retsplejelovens § 721, stk. 1, nr.2, jf. bekendtgørelse (nr. 107 af 11.
november 1968) af Wienerkonventionen af 18. april 1961 om diplomatis-ke
forbindelser mv., art. 31, at sigtelse vedrørende overtrædelse af bl.a. færd-
selslovens § 53 var opgivet.



/

side 3

WHO ophævede i brev af 3. maj 2012 tiltaltes diplomatiske immunitet.

Ved brev af 10. maj 2012 til tiltalte meddelte Statsadvokaten for Nordsjæl-land
og Københavns Vestegn under henvisning til den ophævede diplomatis-ke
immunitet, at politiet skulle rejse tiltalte for overtrædelse af bl.a. færdsels-
lovens § 53, stk. 1.

Der er enighed om, at statsadvokatens omgørelsesbeslutning af 10. maj 2012 og
en engelsk oversættelse heraf blev forkyndt personligt for tiltalte den 16. maj
2012.

Rettens begrundelse og afgørelse

Tiltalte har til støtte for sin påstand om frifindelse i første række anført, at fri-
sten i retsplejelovens § 724, stk. 2, ikke er overholdt, idet tiltalte ikke har få-et
forkyndt statsadvokatens omgørelsesbeslutning i en oversættelse til rus-sisk,
som er tiltaltes modersmål.

Det er ubestridt, at tiltalte inden udløbet af den anførte frist fik forkyndt en
engelsk oversættelse af omgørelsesbeslutningen. Tiltalte, der arbejder i en FN-
organisation i Danmark, blev den 17. december 2011 afhørt af politiet på
engelsk, idet medvirken af tolk blev skønnet ikke at være nødvendig, og til-talte
har endvidere korresponderet på engelsk med Retten i Helsingør. Hen-set hertil
finder retten, at tiltalte må antages at have et sådant kendskab til en-gelsk, at der
er sket behørig forkyndelse af omgørelsesbeslutningen for tiltal-te, jf.
retsplejelovens § 724, stk. 2. Det bemærkes herved, at der ikke kan an-ses at
gælde et krav om, at en beslutning som den omhandlede i alle tilfælde skal
oversættes til adressatens modersmål.

Tiltalte har i anden række anført, at den udtagne blodprøve er et ulovligt ind-
hentet bevis, som må udgå af sagen.

Efter tiltaltes og Vidnes forklaringer kan det lægges til grund, at til-talte den 17.
december 2011 straks oplyste over for politiet, at han var diplo-mat. Henset
hertil, og til WHO’s brev af 9. januar 2012, til det af Udenrigs-ministeriet
senere telefonisk oplyste, samt tiltaltes forklaring i øvrigt, må det lægges til
grund, at tiltalte faktisk havde diplomatstatus, herunder nød diplo-matisk
immunitet, da han blev standset af politiet den 17. december 2011. Det kan ikke
føre til en anden bedømmelse, at Udenrigsministeriet ikke på dette tidspunkt
havde registreret tiltalte som diplomat.

Retten finder, at der efter tiltaltes status som diplomat ikke skulle være udta-get
blodprøve på tiltalte den 17.december 2011, jf. politiets instruks, jf. her-ved
Wienerkonventionen af 18. april 1961 om diplomatiske forbindelser mv. artikel
29, hvorefter en diplomatisk repræsentants person er ukrænkelig. Da den på
tiltalte udtagne blodprøve således ikke kan anses at være lovligt tilve-jebragt, og
da grovheden af den påsigtede kriminalitet ikke findes at tale af-



/

side 4

gørende imod, finder retten, at blodprøven og analyseresultaterne heraf ikke kan
indgå som bevis i denne sag.

Der kan herefter ikke anses at være ført et til domfældelse i en straffesag for-
nødent bevis, hvorfor tiltalte vil være at frifinde.

Thi kendes for ret:

Tiltalte frifindes.

Statskassen skal betale sagens omkostninger.

Dommer
dommer



/