Sag om, hvorvidt sagsøgte kan nægtes beskikkelse i medfør af retsplejelovens § 121, stk. 2
Ret: Retten i Aalborg (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Menneskerettigheder;
Rådgiveransvar og disciplinærsager;

RETTEN AALBORG





Udskrift af dombogen

DOM

Afsagt den 19.januar 2011 i sag nr. BS 4-139 2010;

Justitsministeriet
Slotholmsgade 10
1216 København K
mod


9500 Hobro

Sagens baggrund 0g partcrnes påstandc

Denne sag, der_€r anlagt den 22. januar 2010, drejer sig om, hvorvidı
 2acaat
retsplejelovens $ 121 , stk. 2. Sagen er anlagt af Justitsministeriet ; medfør af
retsplejelovens $ 121, stk, 4

Justitsministeriet har principalt påstået stadfæstelse af Justitsministeriets
afgørelse af 29 oktober 2009, hvorefter 
anmodning om beskikkelse som advokat blev afslåct. Subsidiært har
Justitsministeriet påstået sagen hjemvist til ministeriet til fornyet behandling
af spørgsmålet om, hvorvidt der bor meddelcs 
afslag på begæring om beskikkelse som advokat i mcdfør af retsplejelovens
$ 121, stk. 2.

Overfor den nedlagte påstand vedrørende sagsomkostninger har
Justitsministerier nedlagt påstand om afvisning, subsidiært frifindelse

Overfor den nedlagte påstand om sagens udsættelse på forelæggelse for
Menneskerettighedsdomstolen; har Justitsministeriet nedlagt påstand om; at
sagen ikke udsættes herpå.

 har nedlagt påstand om, at Justitsministeriets
afgørelse af 29. oktober 2009 ophæves, og at der afsiges dom am, at
betingelseme for at nægte ham beskikkelse i medfør af retsplejelovens $
121, stk. 2 ikke er 'opfyldt:

 har nedlagt påstand om, at sagsomkostninger
tidligere sager om beskikkelse som advokat ophæves, da Justitsministeriet
har vundet sageme ved svig:

 har processuelt nedlagt påstand om, at sagen







Den 6. december 2000 stadfæstede Højesteret landsrettens
dom i henhold til grundene.

Vestre Landsret opretholdt ved dom afsagı den 18. november
2003 Justitsministeriets afgørelse af 23. oktober 2002, hvorved
Justitsministeriet fastholdt ministeriets afgørelse af 19.
november 1998 om i medfør af retsplejelovens $ 121, stk:. 2, at
nægte Dem beskikkelse som advokat. Følgende fremgår af
landsrettens dom:

"Sagsøgte er 1 sine skrivelser efter december 2000 til
Justitsministeriet, Folketingets Ombudsmand; Folketinget 0g
Kammeradvokaten	forbindelse med anmodning om
advokatbeskikkelse fortsat med at fremsætle en lang række
sigtelser og ringeagtsytringer; bl.a. mod forsvarsministeren,
Det lægges til grund, at sigtelserne er fremsat uden nogel
grundlag	virkeligheden, og sável sigtelserne som
ringeagtsytringerne er som tidligere af særdeles grov og
krænkende kurakter, Del er derfor allerede som følge heraf
ikke grundlag for at ovenveje; om de forhold, der er omfattet
af den tidligerc dom, alene som følge af den tid, der er
forløbet siden december 2000, nu bør vurderes pà anden
måde end sket ved Højcsterets dom


Vestre Landsret har senest ved dom afsagt den 5. oktober 2006
opretholdt Justitsministeriets afgørelse af 15. november 2005,
hvorved Justitsministeriet fastholdt ministeriets afgørelse af
19 november 1998 om medfør af retsplejelovens $ 121, stk.
2, at nægte Dem beskikkelse som advokat; Følgende fremgår
af landsrettens dom:

 er siden landsrettens seneste dom
en række breve til de samme myndigheder forbindelse med
anmodningen om advokatbeskikkelse fortsat med at
fremsætte sigtelser og ringeagtsytringer af samme karakter
som tidligere.


Uanset at denne adfærd; der er uden sammenhæng med

 stilling eller erhverv, ikke i sig selv giver
grundlag for at nægte advokatbeskikkelse; støtter denne
adfærd en formodning om, at han fortsat ikke vłl kunne udove
advokatvirksomhed pà forsvarlig vis,

Efter karakteren 0g omfanget af de ide tidligere domme
nævnte forhold, 0g under hensyn til, at der intet grundlag er
for at antage, at  adfærd har ændrel
sig, tiltrædes det; at bcskikkelse som advokat fortsat er nægtet
ham i medfør af retsplejelovens $ 121, stk. 2,


Dommen blev stadfæstet af Højesteret den 14. november 2007
med bemærkning om, at Højesteret anså Deres korrespondance
med Justitsministeriet og andrc myndigheder i forbindelse med
Deres anmodning om advokatbeskikkelse for adfærd udvist i
stilling eller erhverv .

2 2 Deres skrivelser til Justitsministeriet siden 14 november
2007, hvor Hojesterel afsagde dom vedrørende $ 12I, sık 2

Ved brev af 26, oktober 2008 til Justitsministeriet har De bl.a.
anført felgende:

"Der er ført bevis for; at den historie, der blev udslagsgivende
veddomstolsprovelsen ad $ 121, stk. 2, 1 1999 var pure
opspind, plantet af en advokat fra Mozaisk Trossamfund
 Perser (]

Tilbage stàr, at ministeriet Og ovennævnte trossamfund
ønsker at holde mig ude af erhverv pà grund af mine politiske
synspunkter :'


Ved brev af 23. november 2008 til Justitsministeriet har De
bl.a. anført følgende:

"Jeg er blevet foreholdt advokatbeskikkelse siden juli 1996
ved et en jødisk advokat Kammeradvokaturen 
opdigtede en historie om, ut jeg i sommeren 1996 skulle have
forsøgt al tilsvindle mig autorisation som fuldmægtig []

Det er utåleligt og uacceptabelt og øvrigt strid med
Grundlovens $ 70, at jøderne vilkårligt kan udelukke nogen
fre at udøve et erhverv, blot fordi de altså mener at skulle
have kontrol med dette erhverv


2.3 Domme for strafbare forhold

Ved Retten Hobros dom af 17. august 1990 blev De idømt 40
dages betingct hæfte for overtrædelse af straffelovens $ 119,
stk. 1, for i en skrivelse at have fremsat trusler om vold mod en
dommer ved Retten i 


Ved Retten i Hobros dom af 1L. maj 1992 blev De endvidere
idømı 60 dages betinget fængsel for 1 en skrivclse at have
fremsat trusler om vold mod samme dommer.

Ved Vestre Landsrets ankedom af 21. august 1996 blev Dc
idømt 4 dagbøder á 150 kr. for hærværk efter straffelovens $
291, stk. 1 .


Ved Retten i Aalborgs dom af 7. april 2006 blev De idømt 20
dages betinget fængsel for overtrædelse af straffelovens $ 119,
stk. 1, 0g $ 121.

For sà vidt angår overtrædelsen af straffelovens 8 119 lagde
retten til grund, at De den 15. december 2003 i en skriftlig
henvendelse havde truet dommer  ved at have
anført følgende:

"Der er ingen; der overraskes over, al Justitsministeriet på ny
har belemret området med en sådan dommer. Men mange €r
yderst kampberedte og har en meget kort lunte. Nazi-
kællingen skal ikke ønske sig; a nogen &f dem lader sig
provokere.


De blev endvidere dømt for overtrædelse af straffelovens $
121 ved iet andet brev af samme dato at have omtalt dommer
 på følgende vis:





finder Justitsministeriet, at de strafbare forhold , som De er
dømt for; gør Dem uværdig til den agtelse 0g tillid, der må
kræves til udøvelse af advokatvirksomhed.


Justitsministeriet har herved Jagt særlig vægt på, at De ved
Retten i Aalborgs dom af 7. april 2006 blev idømt 20 dages
betinget fængsel for overtrædelse af straffelovens $ 119, stk. 1,
og $ 121, ved skrifiligt at have fremsat trusler om vold mod en
byretsdommer og for i et andet brev at have truet den samme
byretsdommer med fomærmelig eller hånende tiltale.

Justitsministeriet har endvidere Jagt vægt på, at De tidligere er
straffet for ligeartet kriminaliter; Ved Retten i Hobros dom af
17, august 1990 blev De säledes idømt 40 dages betinget hæfte
for skriftligt at have truet en byretsdommer  med vold,
jf. straffelovens $ 119, stk. 1, ligesom De ved Retten Hobros
dom af 11. maj 1992 blev idømt 60 dages hæfie for at have
fremsat trusler om vold mod sammc byretsdommer; jf
straffelovens $ 119, stk. 1.


De har særligt henvist til, at Retten Hobro ved kendelse af 13 .
oktober 2005, som blev stadfæstet af Vestre Landsret den 24.
februar 2006, fandt, at der på daværende tidspunkt ikke var
grundlag for fortsat at nægte Dem advokatbeskikkelse efter
retsplejelovens 8 121, stk. 1_


Det fremgår af byrettens kendelse; som landsretten stadfæstede
i henhold til grundene, at der pà baggrund af den tid, der var
forløbet siden dommene fra 1990 0g 1992, ikke længere
fandtes at være tilstrækkeligt grundlag for at fastslà, at disse
domme isoleret set gjorde Dem uegnet til den agtelse 0g tillid,
der må kræves til udøvelse af advokatvirksomhed, jf.
retsplejelovens $ 121, stk. 1. De forhold; som De efterfølgende
ved Retten i Aalborgs dom af 4. apri] 2006 er dømt for; 0g som
Justitsministeriet har tillagt særlig vægt, er således ikke
indgået i Retten i Hobros 0g Vestre Landsrets vurdering,

4. 2. Retsplejelovens $ 121, stk 2



indbragt for domstolene af anklagemyndigheden; jf
straffelovens $ 78, stk. 3.

De kan endvidere begære Justitsministeriets afslag pà
advokatbeskikkelse efier retsplejelovens $ 121, stk. 2, indbragt
for domstolene. Sagen anlægges af justitsministeren 1 den
borgerlige retsplejes former; jf. retsplejelovens $ 121, stk. 4.

Justitsministeriets afslag på advokatbeskikkelse i henhold til retsplejelovens
8 121, stk. 1 blev den 21. januar 2010 af anklagemyndigheden i medfør af
slraffelovens 8 78, stk. 3 indbragt for retten 1 Aalborg Dette efter
anmodning fra  Retten 1 Aalborg bestemte ved
kendelse af 28. april 2010, at  anmodning
beskikkelse som advokat ikke kunne tages til følge.

 kærede kendelsen til Vestre Landsrct.

Efter fremsendelse af sagen til landsretten, skrev 
den 16, maj 2010 blandt andet følgende til retten i Aalborg:


Under henvisning til Deres brev af 12. ds; bemærkes følgende

Sagen burde rettelig heddc 'Justitsministeriet og Jøderne 1
Danmark mod underskrevne og den skal ikke pådømmes af
nogen; der må betragtes som part sagen.

Det er fremdeles el krav , at sagen pådømmes af en fast
dommer, ikke en fuldmægtig, som den ene part har en klemme
på.

Sagen skal pådømmeslforligsmægles uden medvirken af
dommere og advokater, som den jødiske Juder 
i sin tid bedrog mig med. Det udelukker samtlige
mandlige dommere og samtlige advokater	 med
 som centrum.


Kendelsen blev den 25.juni 2010 stadfæstet af landsretten.

Ved kendelse af 29. marts 20/0 bestemte retten Aalborg; at nærværende
sag skulle behandles uden anvendelse af reglerne i retsplejelovens kapitel
39.

Ved kæreskrift af 30. marts 2010 indkærede 

kendelsen for Vestre Landsret. Af kæreskriftet fremgår blandt andet:


Vurderingen skal foretages af den dommer, der skalafsige
dom i sagen; Ikke af en jødisk fuldmægtig; ministeriet har fået
håndplukket til at sabotere sagen. Dommerfuldmægtigen Cr
ikke kompetent til at træffe den kærede afgørelse.

Sagen drejer sig on, a1 den "Israelske lobby"
Justitsministeriet i strid med Grundlovens $ 70 vil udelukke
personer; der har udtalt kritik mod krigsforbryderen 0g
massemorderen Israel, fra at fâ advokatbeskikkelse. Især efter
at ministeriet har frafaldet det tidligere hovedanbringende, er
detle sagens reelle indhold. Allerede under sidste prøvelse ved
Højesteret frafaldt den jødiske præsident at deltage i sagens
pådømmelse. Det gøres gældende; at alle jøder er inhabile i
sagen.

For så vidt angår den aktuelle jøde; bemærkes at hun netop af
Procesbevillingsnævnet er indstillet til forfremmelse. For at
denne skal blive en realitet skal hun gøre noget for ministeriet.
Feks. sabotere og forhale denne sag mest muligt.


Af  replik af 14. april 2010 i samme kæremål
fremgär blandı andet:


Det er almindeligt anerkendt 1 Justitsministeriet, 0g aldrig
bestridt hos Kammeradvokaten; at de "israelske lobbyer" dér
lige siden jeg overhovedet begyndte at læse jura i 1975 har
været fast besluttet på, at jeg ikke skulle 'eve længe nok til at
blive færdig med studiet; 0g jeg skulle i al fald aldrig blive i
stand til at arbejde som jurist. Derfor forbød Ombudsmanden
for 4 år siden at lade jøder arbejde med sagen i ministeriet;
hvilket dette var indforstået med, idet ministeriet på det
tidspunkt ikke havde ret mange jøder ansat. Derfor afstod
Højesterets præsident fra at deltage; da sagen var for dér.

Derfor er den jødiske dommerfuldmægtig i  uberettiget
til at deltage i nogen form for sagsbehandling ; sagen. Det
ligner en tanke, at den eneste jøde overhovedet ved embedet
skal have netop den sag. Hun er af Procesbevillingsnævnet
indstillet til udnævnelse til dommer ved retten i  (jeg
véd ikke, hvad vendelboere har gjort Nævnet). Den
udnævnelse skalforetages af sagsøgeren, der således har en
kraftig klemme på fuldmægtigen; der absolut ikke er

uafhængig.


[ samme kæremål skrev  den 26. april 2010 blandt
andet følgende tíl Vestre Landsret:


Jeg har bemærket, at  er blevet 2. dommer i
15. afdeling.

Det gøres gældende; at han er inhabil i nærværende sag.

Det fremgår at bilag 4, at han i 1998 var med til at opfinde og
implementere den løgnehistorie, som Justitsministeriet nu har
erkendt er løgn. Og han var i den første domsforhandling med
til at manipulere et vidneudsagn, så det kom til at passe ham
og det resultat, han på forhånd havde aftalt med ministcriet;

Siden har han deltaget i bedragerier imod mig


Sammc dag den 26. april 2010 stadfæstede Vestre Landsret kendelsen af
29. marts 2010 fra retten { Aalborg:

Den 27. april 20/0 skrev  blandt andet følgende til
Vestre Landsret:


Det gøres gældende; at kendelse af gd i 0774-10 er ugyldig på
grund af :  soleklare inhabilitet.

Det må tilregnes ham som en grOv overtrædelse af
retsplejelovens $ 48, at han ikke selv har gjort opmærksom på
inhabiliteten 0g ikke selv holdt sig ude af sagens behandling.

Det må tilregnes de to andre dommere  0g 
som en grov overtrædelse af $ 48, at de på det
groveste har manipuleret mine anbringender, Jeg har ikke gjon
det gældende; de citerer mig for,

Jeg har således ikke gjort gældende, at  er
inhabil, fordi hun er jøde. Jeg har gjort gældende; at hun som
jøde i det konkrete tilfælde er part i sagen 0g derfor inhabil.
Der er notorisk; at de jødiske lobbyer i Justitsministeriet og hos
Kammeradvokaten bar spillet en særdeles aktiv 9g aggressiv
rolle i sagsforløbet; 0g bl.a. sammen med 
opdigtet den løgnehistorie; som Justitsministeriet nu har

crkendt er løgn. Folketingets Ombudsmand har anmodet
ministeriet om at holde jøder væk fra sagens behandling 1
ministeriet, Retsudvalget har omtalt lobbyerne som et "stort
problem 9 og Højesteretspræsidenten har afholdt sig fra at
medvirke; hvor sagen har været omkring HR.

Jødeme er ikke nogen ætnisk gruppe. De er et fanatisk
religiøsupolitisk folkefærd, der hævder at være guddommeligt
udvalgte; og som bl.a. forlanger vetoret ved beskikkelse af
dommere og advokater. 
beskikket som dommer; 0g for at blive det skal hun gore dem
en Ljeneste: dømme imod mig 1 den verserende sag om
advokatbeskikkelse.


Ved klagefommular underskrevet den 6. oktober 2010 har 
indgivet klage til Menneskerettighedsdomstolen. Af klagen fremgår
blandt andet:


1 januar 1980 blev jeg cand.Jur. Fra Aarhus Universitet efter
4 års studier Allerede på studiets første dag blev jeg opsøgt
at en anden jurastuderende fra samme hold. Han præsenterede
sig som  repræsentant for joderne 1
Danmark (Mozaisk Trossamfund). Han forlangte, at jeg opgav
planere om at læse jura. I modsat fald risikerede jeg at blive
likvideret. Jeg ville { hvert fald aldrig f mulighed for at
arbejde som jurist. Arsagen hertil ver, at jeg gennem længere
tid havde vist udpræget sympati for palæstinenserne og deres
ønske om en suveræn stat, ligesom jeg havde omtalt jødeme
som en nationalsocialistisk besættelsesmagt.

Pà samme hold viste sig at være endnu en jøde; 
Hun gjorde sig i lang tid ikke bemærket, men gav
på et tidspunkt udtryk for den opfattelse; at jødeme havde 0g
burde have fuldstændig kontrol med, hvem der opnåede
beskikkelse som dommer; anklager eller advokat ; Danmark.
Desuden for den tanke; at ikke-jøder var at regne for hunde 0g
kvæg. Dem kunne jøder indgå aftaler med uden på nogen
måde at være bundet af dem. Men hvis hundenelkvæget ikke
ville holderes del af aftaleme, skulle de blot skydes ned.

Efter 1980 viste det sig; som forudsagt af jøderne, svært at
opnà de 36 måneders juridisk arbejde; der kræves for opnåelse
af advokatbestalling. Jeg oplevede gang på gang; at stillinger,
jeg havde været ansat i, at Justitsministeriet blev betegnet som
imelevante, selvom andre opnåede besıalling på grundlag af

samme stillinger eller stillinger helt uden juridisk relevans.
1 1986 fik førnævnte  således advokatbestalling;
selvom hun reelt var ansat som Lolita og kun rent pro forma
som advokatfuldmægtig i et større advokatfima	
Alle dommere; anklagere 0g advokater	 samt
embedsmændene i Justitsministeriet vidste, at hun var Lolita
de var alle blandt kundere	alligevel fik bun ansættelsen
medregnet fuldt ud i sin tjenestetid.
Omvendı kunne jeg ikke fà medregnet ansættelser ved
Retshjælpskontor; statsamt og amtskommune. [ 1986 og 1989
var jeg indstillet til ansættelse som dommerfuldmægtig ved
Retten  |via ordningen om jobtilbud, men ovennævnte
personer forhindrede mig rctsstridigt sådan ansættelse.	Ved
udgangen af 1984 havde jeg opnået 21 måneders anciennitet
som advokatfuuldmægtig 0g havde eode anbefalinger; men blev
herefter berufsverbotet totalt.

Det gøres gældende; at behandlet efter de regler; der åbenbari
gjaldt for Lolitaen og andre bestallingssøgende, burde jeg have
været beskikkel som advokat medio 1985.
Jeg oplevede ogsà, at samtlige ensøgninger, jeg sendte ti]
Justitsministerict;	blev	behandlet	dér	af	jødiske
sagsbehandlere; der trak sagsbehandlingen ud i måneds- og
årevis. På et tidspunkt begyndte Folketingets Ombudsmand at
interessere sig for dette, 0g gjorde opmærksom på, at jøderne
som gruppe burde betragtes som part i sagen; hvorfor de var
inhabile. Dette rettede ministeriet sig efter. Tilsyneladende.
[kke 1 praksis . Det var stadig "den israelske lobby"  som
medlemmer af Folketingets Retsudvalg kaldte jøderne
Justitsministeriet; der bestemte; hvem der måtte fà bestalling .

Det bestrides, at Justitsministeriet lovligt kan overlade det
til en nationalsocialistisk gruppering på samfundets
yderste højreflej ~ den udgør mindre en 0,002% af landets
befolkning	at afgøre; hvem der kan blive dommer,
anklager	eller	advokat
frihedskæmperes døtre 0g sønner skal ikke sporge dem om
Jov til at være her,

Efter en peirode med sygdom 0g ledighed blev jeg medio 1995
ansat som advokatfuldmægtig	
der på grund af sine kontroversielle politiske ideer
heller ikke var "godkendt" af borgerskabet, herunder jødeme. 19
Jeg burde have været beskikket som advokat efter 7 måneders
ansættelse , Men den lokale dommer rettede ind efiter jodere
0g nægtede at autorisere mig; Justitsministeriet meddelte, at
jeg herefter skulle være ansat 1 15 måneder hos ham; før

tidskravet var opfyldt. Det var jeg sà, Og ministeriet
anerkendte, at tidskravet var opfyldi Men nu fandt man pà
andre indvendinger.

Den dommer; der nægtede at autorisere mig; havde i 1990 0g
1992 fãet mig idømt to fup-domme pà hver nogle f dages
betinget fængsel for "trusler'" mod ham. Jeg havde besværet
mig over, at dommeren optrådte døddrukken; provokerende 0g
ubehovlet ; retten; men med jødisk anklager, Jødisk dommer
0g domsmænd, som den "truede" dommer havde udpeget; blev
det altså til "trusler" mod dommeren.


Ved brev af 8. november 2010 til Justitsministeriet skrev 
blandt andet følgende;


Modtagelsen af Deres brev af 05 ds. Bekræftes. Det
konstatercs; at De i strid med Ombudsmandens henstillinger
fortsætter med at anvende jødiske sagsbehandlere på sagen.

{ 1981_fik ieg_;n aftale i stand med en advokat 1 Ringkøbing
Darca
iværksatte  en voldsom tilsviningskampagne;, der efter
et ugers forløb advokaten til at annullere ansættelsen på den
måde, at jeg fik udbetalt løn for de 3 måneder, der normalt
udgør en slags prøvetid , Senere har hun, uden nogen som helst
anledning: svinet mig til overfor Djøf 0g Advokatsamfundet
0g potentielle arbejdsgivere. Bagvaskelsen er altid foreget via
"forbindelser" og på en sådan måde, at jeg aldrig har kunnet fà
aktindsigt, men alene mundtlig underretning via andre
'forbindelser' 1et enkelt tilfælde er det blevet antydet at både
hun 0g faderen led af psykiatriske sygdomme, hvorfor jeg ikke
kunne fà aktindsigt. Hvis dette er tilfældet; burde man have
forholdt dem advokatbeskikkelsen af den grund. Det giver dem
ingen ret til at blande sig i, hvem der 1 øvrigt får
advokatbeskikkelse, eller hvem der ansættes hvor .

Så tidligt som i 1982 omtalte jeg hende første gang som "den
tysk-jødiske luder og nynazist  og brugte dette elJer
lignende udtryk; når omgivelseme tvang mig til modvilligt at
beskæfiige mig med hende; Dette blev såvel hun som hendes
arbejdsgivere i  straks gjort bekendt med.

Det er 15 år siden; jeg sidst havde anledning til at beskæfige
mig med hende. Og a kunne det have fortsat i al evighed,
såfremt De ikke med Deres afgerelse af 29.10.2009 0g Deres

efterfølgen manipulering af domstolene havde bestridt, at
reglen om "lighed for loven" gælder for mig ; Det mà ikke
desto mindre være en selvfølge; at såfremt en Juder kan f0
advokatbeskikkelse på grundleg af sine "liggende stillinger"
kan jeg også fà beskikkelse på grundlag af de juridiske
stillinger; jeg har hafi siden 1980.



Parternes synspunkter

Overfor den nedlagte påstand om sagens udsættelse på forelæggelse for
Menneskerettighedsdomstolen; har Justitsministeriet gjort gældende; a[
forelæggelse for Menneskerertighedsdomstolen ikke har opsættende
virkning, at der ikke foreligger en henstilling om, al træffe foreløbige
foranstaltninger; jf; rege] 39 1 procesreglementet; samt at alle nationale
retsmidler ikke er udtømt.

Justitsministeriet har til støtte for de øvrige påstande anført følgende
anbringender i påstandsdokument af 16. november 2010.

'Det gøres gældende; at det fortsat må antages; at ;
 ikke vil udøve advokatvirksomhed på en
forsvarlig måde; 0g at betingelserne for at nægte ham
beskikkelse som advokat i henhold til bestemmelsen i
retsplejelovens $ 121, stk. 2, derfor fortsat er opfyldt;

Der cr ikke fremkommet noget; der giver grundlag for en
ændret vurdering af den adfærd, der måtte forventes fra
 hvis han blev beskikket som advokat; {
forhold til den vurdering, der lå til grund for Justitsministeriets
tidligere
afgørelser; der senest er blevet tiltrådt af Højesteret
den 4. november 2007 (bilag 16).

Tværtimod ryder det materiale; der er fremkommet i tiden efiter
Højesteret sidste gang afsagde dom i sagen 0g under
forberedelsen af nærværende sag at 
opførsel er uændret; Hans adfærd 0g sprogbrug kan
således ikke forventes at leve op til de krav; der gælder for en
advokat.

Det i  seneste breve anførte
understøtter; at han fortsat ikke har forståelse for, at
sprogbrugen og indholdet af de tidligere fremsatle ytringer er
uforenelig med beskikkelse som advokat: I den forbindelse til,
at Højesteret dommen af 14. november 2007 (bilag 16) har
slået fast, at  Saasaates
herunder med Justitsministeriet i forbindelse med sin

ansøgning om beskikkelse som advokat er omfattet af
retsplejelovens $ 121, stk. 2.

Det er ikke afgørende for, hvilke oplysninger; der kan
inddrages i vurderingen efter retsplejelovens 8 121, stk, 2, om
de personer  har ytret sig om, har ført
injuriesager mod ham eller ej,

Den subsidiære påstand er nedlagt ex tuto, idet retten ikke vil
kunne beskikke  som advokat eller
tage endelig stilling til, om betingelseme for at meddele
sagsøgte beskikkelse som advokat er 'opfyldt;

Denne kompetence tilkommer alene Justitsministeriet; 0g der
må derfor gives ministeriet adgang til at foretage en sædvanlig
sagsbehandling for det tilfælde; at retten måtte finde, al
ministeriet ved afgørelsen af 29. oklober 2009 (bilag 45) med
urette har givet  afslag på beskikkelse
som advokat med henvisning til retsplejelovens 8 121, stk. 2,
ligesom Vestre Landsret ved kendelse af 25.juni 2010 har
stadfæstet Justitsminisreriets afgørelse 29. oktober 2009
vedrørende retsplejelovens $ 121, stk, 1_

()

Ad pastand vedrørende_sagsomkostninger

Til støtte for den principale afvisningspåstand gøres det
gældende; at Højesterct i dom af 14. november 2007 (bilag 16)
afviste en tilsvarende påstand, nemlig den dengang nedlagte
påstand om, at sagsomkostningerne i de tidligere sager
ophævedes.

Således der heller ikke under denne sag ske prøvelse af de ved
tidligere afsagte endelig 0g rerskraftige domme trufne
beslutninger om segsomkostninger; eller træffes afgørelse om,
at sagens omkostninger i denne sag skal udligne~ tidligere
pålagte sagsomkostninger.

Den subsidiære pástand om frifindelse støttes på de samme
anbringender;


 har til støtte for påstanden om udsættelse af sagen
på forelæggelse for Menneskerettighedsdomstolen gjort gældende, at
kendelsen om at sagen ikke skal behandles efter retsplejelovens kapitel 39
om behendling af sager om mindre krav
dommerfuldmægtig, der som jøde er inhabil.

 @e
gældende; at Justitsministeriets afgørelse af 29. oktober 2009 ; alt væsentligt
er begrundet i hans adfærd. Såvel landsretten som Højesteret har fastslået; at
denne adfærd	var uden selvstændig betydning: Dermed kan
Justitsministeriet ikke indbringe sagen for domstolene endnu en gang med
en i det væsentlige identisk begrundelse.

Når Justitsministeriet tidligere af domstolene har fået medhold i at nægte
ham beskikkelse som advokat, skyldes det, at advokat  havde
produceret en Jøgn om, at han havde forsøgt at svindle sig til en autorisation
som advokatfuldmægtig

Der er øvrigt intet at udsætte hans adfærd. Man må sige, hvad man vil, så
længe man holder sig til sandheden,


Rettens begrundelse 0g afgørelsc

 har påstået sagen udsat på forelæggelse for
Menneskercıtighedsdomstolen; Vestre Landsret stadfæstede ved kendelse af
26. april 2010 Retten 1 Aalborgs kendelse af 29, marts 2010, hvorefter
sagens videre behandling skulle ske uden anvendelse af regleme 1
retsplejelovens kapitel 39.  ses ikke at have søgt
Procesbevillingsnævnet om tilladelse til at indbringe landsrettcns kendelse
af 26. april 2010 for Højesteret. Da klage til Menneskerettighedsdomstolen
som udgangspunkt 'kke har opsættende virkning, 0g idet alle nationale
retsmidler ikke er udtømt; teges påstanden om udsættelse ikke til følge 

Ved Vestre Landsrets dom af 15, december 1999, stadfæstet ved Højesterets
dom af 6. december 2000, ved Veslre Landsrets dom af 18, november 2003,
0g ved Vestre Landsrets dom af 5. oktober 2006, stadfæstet af Højesteret 14.
november 2007 er del fastslået, at  havde udvist en
sådan adfærd, at der var grundlag for at antage, at han ikke ville udøve
advokatvirksomhed på forsvarlig måde,

Da disse domme har retskraft; afviser retten 
påstand om ophævelse af sagsomkostninger i disse sager.

Ved dommene er det Jagt til grund, at  vedholdende
Og over en længere periode i henvendelser til Justitsministeriet, Præsidenten
for Københavns Byret, Folketingets Ombudsmand, Folkelinget 0g
Kammeradvokaten havde fremsat en	Jang række sigtelser 0g
ringeagtsytringer over for navngivne personer. Krænkelserne havde
fremstäet som afgivet helt uden rimelig grund eller forståelig anledning 0g
til dels af særdeles grov karakter .

 er siden Højesterets seneste dom i en række breve
til de samme myndigheder i forbindelse med anmodningen om beskikkelse
som advokat fortsat med at fremsætte sigtelser og ringeagtsytringer af
samme karakter som tidligere.

Korrespondancen til Justitsministeriet 0g andre myndigheder, herunder
retten; med anmodning om advokatbeskikkelse anses for adfærd udvist i
stilling eller erhverv.

Efter karakteren og omfanget af de i de tidligere domme nævnte forhold, og
under hensyn til, et  adfærd íkke har ændret sig,
tiltrædes del; at beskikkelse som advokat fortsat er nægtet ham i medfør af
retsplejelovens $ 121, stk 2

Som følge af sagens resultat skal  betale
sagsomkostninger til Justitsministeriet. Sagsomkostningeme er reduceret
under hensyn til, at sagen er afgjort uden mundtlig hovedforhandling:

Sagsomkostningerne fastsættes til [7.500 kr.

Thi kendes for ret:

 påstand om. at sagen skal udsættes pà
forelæggelse for Menneskerettighedsdomstolen tagcs ikke til følge.

 påstand om, at sagsomkostningerne i de tidligcre
sager om beskikkelse som advokat i medfør af retsplejelovens $ 121, stk, 2
skal ophæves; afvises.

Justitsministeriets afgørelse af 29 oktober 2009 om afslag på
 anmodning om beskikkelse som edvokat stadfæstes.

[ sagsomkostninger skal  inden 14 dage betale
17.500 kr, til Justitsministeriet .