Sagen angår en prøvelse af Udlændinge- og Integrationsministeriets afgørelse, hvorved Sagsøger, i medfør af indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, blev frataget sin danske indfødsret
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningsret;
Menneskerettigheder;
Retspleje og civilproces;
Statsforfatningsret;

ØSTRE LANDSRET DOM
afsagt den 11. april 2022

Sag BS-14103/2020-OLR
(6. afdeling)

Sagsøger
(advokat Knud Foldschack, besk.)

mod

Udlændinge- og Integrationsministeriet
(advokat Søren Horsbøl Jensen)

Landsdommerne Sanne Kolmos, Julie Skat Rørdam og Beth von Tabouillot har
deltaget i sagens afgørelse.

Sagen er anlagt ved Københavns Byret den 20. december 2019. Ved kendelse af 27.
marts 2020 er sagen henvist til behandling ved landsretten efter retspleje-lovens §
226, stk. 1.

Sagen angår en prøvelse af Udlændinge- og Integrationsministeriets afgørelse af 26.
november 2019, hvorved Sagsøger i medfør af indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, blev
frataget sin danske indfødsret.

Sagen har været hovedforhandlet den 23. og 24. november 2021 og den 28. ja-nuar
2022.

Påstande
Sagsøger, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, Udlændinge- og
Integrationsministeriets, afgørelse af 26. november 2019 over for Sagsøger om
frakendelse af statsborgerskab er ugyldig.



2

Udlændinge- og Integrationsministeriet har påstået frifindelse.

Sagsfremstilling
Udlændinge- og Integrationsministeriets afgørelse

Efter forudgående partshøringsskrivelse af 8. november 2019, der blev frem-sendt til
Sagsøgers e-Boks, og som ikke blev besvaret, traf Udlændinge- og
Integrationsministeriet den 26. november 2019 den omhandlede afgørelse om
fratagelse af dansk indfødsret. Afgørelsen, der ligeledes blev sendt til Sagsøgers e-
Boks, lyder bl.a.:

”Afgørelse om fratagelse af dansk statsborgerskab

Udlændinge- og Integrationsministeriet har behandlet sagen om frata-gelse
af dit danske statsborgerskab.

Dit danske statsborgerskab fratages. En nærmere begrundelse for afgø-relsen
findes i det følgende.
Retsgrundlag

Ved lov nr. 1057 af 24. oktober 2019 om ændring af lov om dansk ind-
fødsret og udlændingeloven blev der indført en bestemmelse i indføds-
retslovens § 8 B, stk. 3, hvoraf det fremgår, at den, som har udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, af
udlændinge- og integrationsministeren kan fratages sin danske ind-fødsret,
medmindre den pågældende derved bliver statsløs.

Det fremgår af § 3, stk. 4, i ovennævnte lov, at der ved fratagelse efter
indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, kan lægges vægt på handlinger, der er begået
forud for lovens ikrafttræden, i det omfang handlingerne kunne føre til
frakendelse efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 1, da handlingerne blev
foretaget. Herved forstås, jf. pkt. 2.2.4 i forarbejderne til loven, jf. lovforslag
nr. L 38 om ændring at lov om dansk indfødsret og udlæn-dingeloven, som
blev fremsat den 22. oktober 2019, at handlingerne, da de blev foretaget, var
omfattet af gerningsbeskrivelsen i en eller flere af bestemmelserne i
straffelovens kapitel 12 (Landsforræderi og andre forbrydelser mod statens
selvstændighed og sikkerhed) og kapitel 13 (Forbrydelser mod
statsforfatningen og de øverste statsmyndigheder, terrorisme m.v.), der i dag
kan danne grundlag for frakendelse ved dom efter indfødsretslovens § 8 B,
stk. 1.

Det fremgår videre at lovens § 3, stk. 4, at indrejse i et område omfattet af
straffelovens § 114 j, stk. 3, som er foretaget forud for lovens ikraft-træden,
dog ikke i sig selv kan begrunde en fratagelse efter § 8 B, stk. 3.

Det fremgår af forarbejderne til loven, pkt. 2.2.1, at der ved behandlin-gen af
en sag om fratagelse af statsborgerskab skal foretages en vurde-ring af den
udviste handlemåde, hvor der skal lægges vægt på følgen-de:



3

“Med muligheden for fratagelse i tilfælde, hvor en person har udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, vil der
f.eks. kunne ske fratagelse i de tilfælde, hvor en dansk statsborger uden
tilla-delse indrejser eller opholder sig et område, hvor der er indrejse- og
opholds-forbud, og hvor det vurderes, at den pågældende i den
forbindelse har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
landets vitale interesser.

Det afgørende er således, om pågældende har udvist en handlemåde, som
er til alvorlig skade for landets vitale interesser. Formuleringen
“handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser”
stammer fra Europa-rådets konvention af 6. november 1997 om
statsborgerret, hvorved der udtømmende er fastsat, i hvilke tilfælde en
kontraherende stats nationale lovgivning må indeholde bestemmelser om
fortabelse af statsborgerskab ex lege eller på foranledning af en
kontraherende stat. Den foreslåede bestem-melse skal således praktiseres
i overensstemmelse hermed. Det fremgår af den forklarende rapport til
konventionen alene, at bestemmelsen omfatter landsforræderi og andre
handlinger rettet mod statens vitale interesser (f.eks. arbejde for en
udenlandsk efterretningstjeneste), mens eksempelvis almindelig
kriminalitet ikke er omfattet, hvor alvorlig denne end måtte være.

Det vil således være arten og karakteren af handlemåden, der afgør, om
der kan ske fratagelse. Dét, at der er tale om, alvorlig kriminalitet, vil
ikke i sig selv kunne begrunde, at der er tale om en handlemåde, som er
til alvorlig skade for landets vitale interesser. Handlemåden skal være
egnet til at på-virke staten negativt for at kunne føre til fratagelse. Ved
vurderingen af, om der er tale om en handlemåde, som er til alvorlig
skade for landets vitale in-teresser, vil det kunne indgå, om handlemåden
er kriminaliseret i straffe-lovens kapitel 12 og 13. Således vil eksempelvis
tilslutning til en væbnet styrke for en part, som kæmper mod den danske
stat, terrorisme, herunder træning, instruktion eller på anden måde
oplæring af en person til at begå eller fremme terrorhandlinger og
handlinger, der sigter til ved udenlandsk bistand, ved magtanvendelse
eller trussel derom at forandre statsforfatnin-gen eller sætte den ud af
kraft, kunne danne grundlag for administrativ fra-tagelse. Det bemærkes i
den forbindelse, at det ikke vil være en betingelse, at vedkommende er
blevet dømt for overtrædelse af en eller flere bestemmelser i straffelovens
kapitel 12 og 13.

Det vil ikke ved vurderingen af handlemåden og afgørelsen om
administra-tiv fratagelse skulle vurderes, om den pågældende har gjort
sig skyldig i overtrædelse af en eller flere bestemmelser i straffelovens
kapitel 12 og 13, herunder om der foreligger det til domfældelse fornødne
forsæt. Det vil såle-des alene være gerningsbeskrivelserne i kapitel 12 og
13, der kan inddrages i vurderingen af, om en handlemåde er til alvorlig
skade for landets vitale in-teresser.

Det vil heller ikke være udelukket, at handlinger, som ikke er omfattet af
no-gen gerningsbeskrivelse i kapitel 12 og 13 i straffeloven, men som er
af lig-nende karakter, vil kunne føre til administrativ fratagelse, hvis den
udviste handlemåde er til alvorlig skade for landets vitale interesser. Det
for udsæt-tes i den forbindelse, at fratagelsen sker inden for rammerne af
Danmarks internationale forpligtelser, herunder
statsborgerretskonventionens artikel 7, stk. 1, litra d.”



4

Det fremgår videre af forarbejdernes pkt. 2.2.2, at der ved behandlingen af
en sag om fratagelse af statsborgerskab skal foretages en proportio-
nalitetsafvejning, hvor der skal lægges vægt på følgende:

“Den betydning, som fratagelse af dansk indfødsret har for en person, må
bero på en konkret vurdering af den pågældendes forhold. Ved denne
vurde-ring bør der navnlig lægges vægt på personens tilknytning her til
landet og til udlandet, herunder det eller de lande, den pågældende tillige
er statsbor-ger i. Der kan i den forbindelse bl.a. lægges vægt på
varigheden og karakte-ren af en persons ophold i Danmark og i udlandet.
Det bør således tillægges særlig vægt, hvor den pågældende har fået sin
opvækst, ligesom ophold i ud-landet kan tillægges mindre vægt, hvis
udlandsopholdet skyldes arbejde for danske interesser, eller hvis den
pågældende person under sit ophold i ud-landet har bevaret en tæt
tilknytning til Danmark f.eks. gennem tilbageven-dende feriebesøg,
deltagelse i danske foreninger i udlandet mv.

Det kan endvidere lægges vægt på bl.a. en persons aktuelle
familiemæssige forhold her i landet og i udlandet samt den pågældendes
rødder, herunder om familien har en langvarig tilknytning til Danmark.
Også sprogkundska-ber kan have en betydning, herunder navnlig i hvilket
omfang den pågæl-dende behersker dansk og sproget i det eller de lande,
den pågældende tillige er statsborger i. Også udlændingelovens regler om
inddragelse og opnåelse af opholdstilladelse og udvisning bør i et vist
omfang indgå i proportionali-tetsafvejningen. Herudover kan personens
alder også have betydning, her-under særligt hvis der er tale om en
mindreårig person.

Endelig skal det i sager, hvor fratagelsen af dansk statsborgerskab
samtidig medfører fortabelse af vedkommendes unionsborgerskab, indgå i
vurderin-gen, om fratagelsen af statsborgerskab har følger, som på en
uforholdsmæs-sig måde - i forhold til det mål, som lovgivningen forfølger
- påvirker den normale udvikling af vedkommendes familie- og arbejdsliv
i forhold til EU-retten. Der skal således også indgå tilknytningselementer,
der knytter sig til øvrige EU-lande i proportionalitetsvurdering. Denne
vurdering skal ligele-des foretages i sager om fratagelse efter
indfødsretslovens 8 A og § 8 B, stk. 1 og 2.”

Ved lov nr. 1057 af 24. oktober 2019 om ændring af lov om dansk ind-
fødsret og udlændingeloven blev § 58 g, stk. 1, nr. 6, indsat i udlændin-
geloven. Det fremgår af bestemmelsen, at Rigspolitichefen indberetter en
udlænding, der ikke er statsborger i et Schengenland eller et land, der er
tilsluttet den Europæiske Union, som uønsket til SIS II, hvis ud-lændingen
har fået frataget sin danske indfødsret i med før af lov om indfødsret § 8 B,
stk. 3.

Betingelserne for at foretage indberetning om nægtelse af indrejse og ophold
til SIS II følger af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr.
1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden
generation af Schengen informationssystemet (SIS II) med senere ændringer.

Sagsfremstilling



5

Udlændinge- og Integrationsministeriet modtog den 7. november 2019
Politiets Efterretningstjenestes (PET) notat af 7. november 2019, hvoraf det
bl.a. fremgår, at PET vurderer, at du har udvist en handlemåde, som er til
alvorlig skade for landets vitale interesser.

Endvidere modtog Udlændinge- og Integrationsministeriet den 1. november
2019 oplysninger om dig fra Udenrigsministeriet.

Udlændinge- og Integrationsministeriet anmodede dig ved brev af 8.
november 2019 om at indsende dine bemærkninger til PET’s notat af 7.
november 2019, Udenrigsministeriets oplysninger af 1. november 2019,
ligesom ministeriet anmodede om bemærkninger til de øvrige oplys-ninger
indhentet om dig, herunder dine statsborgerskabsretlige forhold samt
oplysninger fra CPR. Ministeriet anmodede dig om at indsende dine
bemærkninger til disse oplysninger inden 14 dage.

Udlændinge- og Integrationsministeriet ses ikke at have modtaget be-
mærkninger fra dig.

Oplysninger fra PET

Politiets Efterretningstjeneste (herefter PET) har den 7. november 2019 til
Udlændinge- og Integrationsministeriet fremsendt vedhæftede notat af 7.
november 2019, hvoraf det bl.a. fremgår, at PET vurderer, at du har udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale inter-esser. PET
vurderer, at du indrejste i Syrien i 2014 sammen med din nu afdøde
ægtefælle, hvor I tilsluttede jer IS. Det er PET’s vurdering, at du ikke i
kalifatet har bidraget i kamphandlinger, men at du har udøvet aktiviteter, som
har bidraget med at opretholde og konsolidere IS’ posi-tion i området,
ligesom du i offentlige medier har udtrykt opbakning til kalifatet. Det
fremgår videre, at Statsadvokaten i København den 7. november 2019 har
vurderet, at du vil kunne sigtes for en overtrædelse af bestemmelserne i
straffelovens § 114 e (støtte til en terrorgruppe) og § 114 j, stk. 1. (indrejse
eller ophold i område med indrejse og opholds-forbud).

Det fremgår endvidere af notatet, at PET har indikationer på, at du har stiftet
familie under dit ophold i Syrien. Du skulle således selv have op-lyst, at du
har to biologiske børn med din nuværende mand. Det frem-går endvidere af
notatet, at det i en artikel, som ifølge PET omhandler dig, beskrives, at du
efter din første mands død i Syrien har giftet dig med en afghansk kriger.

Oplysninger fra Udenrigsministeriet

Udenrigsministeriet har den 1. november 2019 oplyst over for Udlæn-dinge-
og Integrationsministeriet, at Udenrigsministeriets Borgerservice i februar
2019 via den danske ambassade i Beirut efter dit ønske modt-og en
notifikation fra en humanitær organisation om, at du på davæ-rende
tidspunkt befandt dig i Roj-lejren i det nordøstlige Syrien sam-men med din
søn, Barn 1, som ifølge de modtagne oplysninger er født den Dato 1 2017.
Udenrigsministeriet har



6

imidlertid ikke haft kontakt til dig eller dine pårørende (familie eller
bekendte) i Danmark.

Oplysninger om statsborgerskabsretlige forhold

Udlændinge- og Integrationsministeriet har konstateret, at du har dansk
statsborgerskab. Ministeriet har endvidere vurderet, at du tillige har
marokkansk statsborgerskab.

Du er efter Udlændinge- og Integrationsministeriets oplysninger født i
Marokko af marokkanske forældre. I 2001 erhvervede du dansk stats-
borgerskab som biperson til din far, der erhvervede dansk statsborger-skab
ved naturalisation uden krav om løsning fra sit marokkanske statsborgerskab.

Ifølge Udlændinge- og Integrationsministeriets oplysninger tillader Ma-
rokko dobbelt statsborgerskab, og der sker ingen automatisk fortabelse af
marokkansk statsborgerskab, når en marokkansk statsborger erhver-ver
fremmed statsborgerskab. Fortabelse sker kun, hvis den på forhånd er
godkendt af de marokkanske myndigheder, jf. artikel 19 i den ma-rokkanske
indfødsretslov (Maroc: Code de la nationalité marocaine (2011), Dahir n. 1-
58-250 du 21 safar 1378, 6. september 1958. Loven kan tilgås på følgende
link: https://www.refworld.org/docid/501fc9822, html).

Udlændinge- og Integrationsministeriet har ikke oplysninger om, at du i
forbindelse med din erhvervelse af dansk statsborgerskab skulle have fortabt
dit marokkanske statsborgerskab.

Oplysninger fra CPR

Ifølge oplysninger fra CPR er du indrejst i Danmark den 1. september 1993,
og du har efterfølgende haft adresser forskellige steder i Dan-mark.

Siden 12. marts 2014 har du været tilmeldt adressen Adresse 1, 2700
Brønshøj.

Ifølge CPR er du ugift, og du har ikke børn.

Begrundelse

Udlændinge- og Integrationsministeriet har vurderet, at du har udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, og at du
derfor, idet du vurderes også at have marokkansk statsborger-skab, kan
fratages dit danske statsborgerskab.

Udlændinge- og Integrationsministeriet har ved vurderingen af sagen lagt
vægt på, at PET i notatet af 7. november 2019 har oplyst, at du in-drejste i
Syrien i 2014 sammen med din nu afdøde ægtefælle, hvor I tilsluttede jer IS.
Udlændinge- og Integrationsministeriet har endvidere lagt vægt på, at det
fremgår at notatet, at det er PET’s vurdering, at du



7

ikke i kalifatet har bidraget i kamphandlinger, men at du har udøvet
aktiviteter, som har bidraget med at opretholde og konsolidere IS’ position i
området, ligesom du i offentlige medier har udtrykt opbak-ning til kalifatet.

Det bemærkes, at Statsadvokaten i København den 7. november 2019 har
vurderet, at du vil kunne sigtes for en overtrædelse at bestemmel-serne i
straffelovens kapitel 13, § 114 e (støtte til en terrorgruppe) og § 114 j, stk. 1,
(indrejse eller ophold i område med indrejse og opholds-forbud).

Det fremgår af lovens § 3, stk. 3, at der ved fratagelse efter indfødsrets-
lovens § 8 B, stk. 3, kan lægges vægt på handlinger, der er begået forud for
lovens ikrafttræden, i det omfang handlingerne kunne føre til fra-kendelse
efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 1, da handlingerne blev fore-taget. Det
fremgår videre af forarbejderne til loven, at det herved for-stås, at
handlingerne, da de blev foretaget, var omfattet at gerningsbe-skrivelsen i en
eller flere at bestemmelserne i straffelovens kapitel 12 og 13, der i dag kan
danne grundlag for frakendelse ved dom efter ind-fødsrets lovens § 8 B, stk.
1. Udlændinge- og Integrationsministeriet har vurderet, at dine handlinger,
da de blev foretaget, var omfattet at ger-ningsbeskrivelsen i i hvert fald en at
bestemmelserne i straffelovens ka-pitel 12 og 13, der før lov nr. 1057
ikrafttræden kunne danne grundlag for frakendelse ved dom efter
indfødsretslovens § 8 B, stk. 1.

Det bemærkes i den forbindelse, at det ikke ved vurderingen af hand-
lemåden og afgørelsen om administrativ fratagelse af statsborgerskabet
vurderes, om den pågældende har gjort sig skyldig i overtrædelse af en eller
flere bestemmelser i straffelovens kapitel 12 og 13, herunder om der
foreligger det til domfældelse fornødne forsæt.

Udlændinge- og Integrationsministeriet har konstateret, at du har dansk
statsborgerskab. Ministeriet har endvidere vurderet, at du tillige er
marokkansk statsborger.

Udlændinge- og Integrationsministeriet har endelig vurderet, at en fra-
tagelse at det danske statsborgerskab ikke vil være et uproportionalt indgreb
i forhold til dig. Udlændinge- og Integrationsministeriet har i den forbindelse
lagt vægt på alvoren og karakteren af din handlemåde. Det bemærkes i den
forbindelse, at du som led i dine handlinger på eget initiativ forlod Danmark
for at tage ophold i et krigsområde i Syrien. Du indrejste i Syrien i 2014.

Du er ifølge oplysninger fra PET blevet gift i Syrien med en afghansk kriger,
og efter oplysningerne i sagen befandt du dig i februar 2019 i Roj-lejren i det
nordøstlige Syrien sammen med din søn, Barn 1, som ifølge de modtagne
oplysninger er født Dato 1 2017. Ligesom der er oplysninger i sagen, som
indikerer, at du har stiftet familie under dit ophold i Syrien og fået to børn
med din nu-værende mand. Ministeriet finder på den baggrund ikke, at
hensynet til dit familieliv og privatliv i Danmark taler afgørende imod
fratagelse at dansk indfødsret.



8

Der er i sagen heller ikke oplysninger om, at du har tilknytning til an-dre
EU-lande, som f.eks. betyder, at du ved en fratagelse af dit danske
statsborgerskab og der med også unionsborgerskabet udsættes for van-
skeligheder ved at opretholde en familie- eller beskæftigelsesmæssig
tilknytning i et (eller flere) medlemsland(e), der allerede er opbygget under
din udøvelse af retten til fri bevægelighed i EU.

Efter en samlet afvejning finder Udlændinge- og Integrationsministeriet
derfor, at fratagelse af dansk indfødsret ikke udgør et uproportionalt indgreb
i forhold til dig.

Vejledning om genoptagelse

Udlændinge- og Integrationsministeriet skal oplyse, at hvis du frem-kommer
med oplysninger om væsentlige nye retlige eller faktiske om-stændigheder,
som vil kunne føre til et andet resultat eller om væsentli-ge
sagsbehandlingsfejl, kan du anmode om at få sagen genoptaget.

Domstolsprøvelse

Det bemærkes, at en person, der administrativt har fået frataget sit dan-ske
statsborgerskab, i medfør af grundlovens § 63 vil kunne indbringe den
administrative afgørelse for domstolene.

Der er dig selv, der skal indbringe sagen for retten. Sagen skal indbrin-ges
for Københavns Byret.

Fristen for indbringelse for domstolene er 4 uger efter afgørelsens med-
delelse.

Retten kan dog undtagelsesvis tillade en indbringelse efter 4 uger. Den
administrative afgørelse om fratagelse står således ved magt under sa-gens
behandling for retten og under en eventuel anke sagen til en høje-re ret.”

Udlændinge- og Integrationsministeriet har under sagen oplyst, at i alt 11 per-soner er
frataget deres danske statsborgerskab, heraf én person med tillige ma-rokkansk
statsborgerskab (Sagsøger).

Politiets Efterretningstjenestes notat mv.

Af en mail af 29. oktober 2019 fra centerchef Person 1, Politiets Efter-
retningstjeneste, Juridisk afdeling, fremgår, at sagen mod Sagsøger har væ-ret
forelagt for Statsadvokaten i København ved Advokat, som har vurderet, at Sagsøger
kan sigtes. Det fremgår ikke, hvem mai-len var stilet til. Vedrørende forelæggelsen
for statsadvokaten foreligger der endvidere en notits fra centerchef Person 1 dateret
den 29. januar 2020, hvoraf fremgår følgende:

”Notits om forløb vedr. forelæggelse for Statsadvokaten i København



9

Den 29. oktober 2019 forelagde jeg telefonisk “Notat om den danske
statsborger Sagsøger, der tillige er statsborger i Marokko” for Statsadvokaten
i København ved vicestatsadvokat Advokat.

På baggrund af forelæggelsen vurderede han, at Sagsøger kan sigtes for
overtrædelse af straffelovens § § 114 e og § 114 j, stk. 1.

Se vedlagte telefonnotat af 29. oktober 2019 i e-mailformat.

Det bemærkes, at det fremgår af ovennævnte notat, der er dateret 7.
november 2019, at Statsadvokaten samme dag havde vurderet, at Sagsøger
vil kunne sigtes for overtrædelse at straffelovens § 114 e og § 114 j, stk. 1.
Statsadvokatens vurdering er beklageligt anført med forkert da-to, idet
vurderingen er foretaget den 29. oktober 2019, som overfor an-ført.

Der henvises til Rigsadvokatmeddelelsens afsnit om Forelæggelse og
Indberetning mv., punkt 3.3.1., om forelæggelse af sager om straffe-lovens
kapitel 12 og 13.”

I det af Politiets Efterretningstjeneste udarbejdede notat af 7. november 2019, og som
sidenhen blev sendt til Sagsøger via e-Boks i forbindelse med en parts-høring, er
anført bl.a.:

” Notat om den danske statsborger Sagsøger, der tillige er statsbor-ger i
Marokko
…

2. Oplysninger om Sagsøger

Medie 1 bragte den 8. marts 2019 en artikel “Overskrift 1” , hvoraf det
fremgår, at journalisterne har interviewet en 30-årig dansk/marokkansk
kvinde, som på tidspunktet for interviewet opholdt sig i en kurdisk lejr i det
nordøstlige Syrien. Kvinden kaldes i artiklen “Navn 1” .

Det fremgår af artiklen, at kvinden er født i Marokko, men er vokset op på
Frederiksberg. Kvinden har dobbelt statsborgerskab, og hun blev i foråret
2014 gift med dansk-kurderen Person 2. Parret rejste i ef-teråret samme år på
pilgrimsrejse til Mekka i Saudi-Arabien.

Det fremgår endvidere af artiklen, at “Navn 1 og Person 2 tog til Syrien,
hvor de ankom til kalifatets hovedstad Raqqa. Parret rejste til Istanbul og
derfra videre til byen Gaziantep og over grænsen til Syrien, hvor Islamisk
Stat dengang havde sine grænsevagter. Parret blev derfra sendt videre til
Raqqa.

Det beskrives i artiklen, at Person 2 blev dræbt under et ameri-kansk
luftangreb den 7. december 2015, og at “Navn 1” opholdt sig i Raqqa indtil
sommeren 2017. Det beskrives endvidere, at “Navn 1” —



10

efter Person 2's død – giftede sig med en afghansk kriger, som på tidspunktet
for artiklen var tilbageholdt i et kurdisk fængsel.

“Navn 1” har til journalisterne bla. udtalt følgende:
- “Jeg blev angrebet to gange i Danmark, fordi jeg går klædt som jeg

gør. Hernede er jeg ikke blevet angrebet en eneste gang – kun med
raketter og bomber – men det var ikke personligt” .

- “Jeg fandt min feminine side i Raqqa. I Danmark kørte jeg bil selv og
studerede, men du kan ikke være feminin i Danmark. I Raqqa fandt jeg
min plads som kone, mor, kvinde og søster. Jeg følte mig virkelig
beskyttet. Vi kommer aldrig til at føle den samme frihed som i kalifa-tet” .

- “Hvis jeg kommer tilbage til Danmark og får en dom, så tager de mit
statsborgerskab fra mig og sender mig til Marokko. Og så skal jeg
igennem hele processen igen. Så jeg ved det ikke, kan jeg tage direkte til
Marokko og få det overstået, I Marokko kan de sætte dig under jorden, og
så er du glemt.

Det er PET’s vurdering, at “Navn 1” er identisk med Sagsøger.

Dette støttes af, at det fremgår af CPR-registeret, at Sagsøger og Person 2 fra
1. november 2013 til marts 2014 var tilmeldt på adressen Adresse 2 i
København

Derudover har de tyrkiske myndigheder den 12. april 2019 oplyst, at
Sagsøger og Person 2 indrejste i Tyrkiet den 22. juni 2014 via Istanbul
Atatürk lufthavn og udrejste igen den 30. juni 2014. De indrejste igen i
Tyrkiet den 1. december 2014. De tyrkiske myndig-heder har ingen
oplysninger om udrejse.

Om Sagsøgers ophold i Syrien, herunder i Raqqa kan der henvises til
nedenstående oplysninger.

Politiet har den 5. april 2019 modtaget oplysninger fra en kilde om, at Person
2's kone, Person 3, efter Person 2's død havde boet alene i parrets fælles hus.
Person 3 var efter IS’ overtagelse af huset flyttet til en lejr for enker og
kvindelige ji-hadister. Person 3 var senere blevet gift med et afghansk IS-
medlem.

Det er PET’s vurdering, at Person 3 er identisk med Sagsøger.

Statsadvokaten i København har d.d. vurderet, at Sagsøger vil kun-ne sigtes
for overtrædelse at straffelovens § 114 e og § 114 j, stk. 1.

2.1. Oplysninger om Person 2

Person 2, cpr. nr. …, er født i Irak.



11

PET er bekendt med, at Person 2, inden han udrejste til Syrien, var i kontakt
med Person 4, der i 2007 blev idømt 7 års fængsel i Glostrup-sagen, for at
være en del af en bevæbnet terrorcelle, som sandsynligvis havde planer om
at angribe de lande, som havde styrker i Irak og Afghanistan.

PET vurderer, at Person 2 var aktiv i facilitering af mate-riale fra Tyrkiet til
Syrien sammen med Person 5.
…

4. Vurdering
…

PET vurderer, at Sagsøger har udvist en handlemåde, som er til al-vorlig
skade for landets vitale interesser.

PET vurderer, at Sagsøger indrejste i Syrien i december 2014, hvor hun og
Person 2 tilsluttede sig IS.

Det er PET’s vurdering, at Sagsøger ikke i kalifatet har bidraget i
kamphandlinger, men at Sagsøger har udøvet aktiviteter, som har bidraget
med at opretholde og konsolidere IS’ position i området, lige-som hun i
offentlige medier har udtrykt opbakning til kalifatet.”

Ud over ovennævnte notat af 7. november 2019 fra Politiets Efterretningstjene-ste
foreligger der et notat af 4. november 2019 fra Politiets Efterretningstjeneste. Dette
notat adskiller sig fra det ovenfor gengivne notat, idet der efter sætningen ”Om
Sagsøgers ophold i Syrien, herunder i Raqqa kan der henvises til ne-denstående
oplysninger” er foretaget en udstregning af flere linjer. Endvidere lyder den
efterfølgende sætning i notatet af 4. november 2019 således: ”Endvi-dere har politiet
den 5. april 2019 modtaget …” , mens sætningen i notatet af 7. november 2019 lyder:
”Politiet har den 5. april 2019 modtaget …” . Herudover er notatet af 7. november
2019 identisk med notatet af 4. november 2019.

Udlændinge- og Integrationsministeriets advokat har under hovedforhandlin-gen
bekræftet, at ministeriets afgørelse efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, ale-ne baserer
sig på oplysningerne anført i Politiets Efterretningstjenestes notat af 7. november
2019 og således ikke også på udeladte oplysninger.

Medie 1's artikel

Den 8. marts 2019 bragte Medie 1 under overskriften ”Overskrift 1” følgende
interview med en person, der i artiklen blev kaldt ”Navn 1” , og som ubestridt er
identisk med Sagsøger:

”Overskrift 2



12

Overskrift 1
Person 6
Person 7
Person 8

ROJAVA, SYRIEN – Hendes mave buler ud under de lange mørke klæ-der. I
hijabbens åbning toner et blegt, rundt ansigt med fine træk frem. Den 30-
årige dansk-marokkaner er ni måneder henne. Hun holder sin knap halvandet
år gamle søn i hånden og tager plads i en sofa i en vin-duesløs trailer.

Hendes øjne er blide. Det er vanskeligt at forestille sig, at denne dan-sker
boede fire år i Islamisk Stat, før hun for fire måneder siden blev fanget og
spærret inde her i den kurdiske fangelejr i det nordøstlige Sy-rien.
Vanskeligere endnu er det at begribe, at hun har været gift med en dansk
mand, der begik sig i Islamisk Stats inderste magtcirkler.

Uden for traileren ligger den tunge stank fra oliefeltet i nærheden over
fangelejren. Teltdugene blafrer i den regnkolde februarvind. Her holdes
kvinder fra hele verden, der har været gift med krigere fra Islamisk Stat,
indespærret med deres børn. Rundtomkring i teltene sidder flere dan-skere
og afventer deres skæbne. Mere end 400 kilometer mod syd forsvarer
Islamisk Stat sin sidste enklave i den lille syriske by Baghouz. Kampene
raser, byen står for fald; de sidste udpinte IS-krigere overle-ver nu på
vejsideplanter og gudsfrygt.

Lejrens kurdiske vagter har indvilliget i at lade os møde den højgravide
danske statsborger, som vi her vil kalde »Navn 1«. Af frygt for frem-tiden
ønsker hun ikke at stå frem med sit rigtige navn, som Medie 1 er bekendt
med. Hun hoster tørt, sætter sig frem på sofaen kun en armslængde væk.
…

»Er du journalist?« spørger hun så. Hun fortsætter på formfuldendt dansk:
»Jeg havde håbet, du var fra Politiets Efterretningstjeneste.«

Navn 1 vil vide, hvad der skal ske med hende, og hun er ikke den eneste
danske statsborger i regionen, der higer efter en afklaring. Der befinder sig
tilfangetagne eller strandede danskere med forbindelser til Islamisk Stat i
Syrien; i landets kurdisk kontrollerede områder samt Tyrkiet og mindst to
andre lande i regionen. Alene i de kurdisk kontrollerede om-råder sidder 800
europæiske fremmedkrigere og deres koner og børn, som holdes fanget i
lejre som den, Medie 1 har besøgt. Det antal vil stige efter Islamisk Stats
nærtstående nederlag i Baghouz.

Herhjemme pure afviste politikere fra både rød og blå blok at tage imod
fremmedkrigerne, indtil justitsminister Person 9 pegede på Danmarks
retslige forpligtelser, der vil betyde, at vi i fremtiden vil se danske
syrienskrigere vende tilbage.



13

Det kan være et spørgsmål om måneder, før de begynder at vende hjem til
Danmark, erfarer Medie 1. Den 30-årige danske statsborger er med andre ord
et eksempel på, hvilke mennesker det danske sam-fund skal håndtere i en
meget nær fremtid.

Navn 1's egen historie er på alle måder usædvanlig. Hun gik fra en til-
værelse i Danmark som en uafhængig ung kvinde med sygeplejer-
skedrømme til at være en stolt husmor i Islamisk Stats hjertekammer i
selskab med en international terrorist med dansk pas.

Inde i de kurdiske fangevogteres trailer, hvor vi møder Navn 1, er der hvidt
som på et hospitalsværelse. En spinkel og lavstammet kvindelig lejrleder
betragter os med en cigaret mellem læberne. Så rejser hun sig og går
udenfor.

»Det er utroligt, I først har fundet os nu,« siger Navn 1. Hendes søn le-ger på
gulvet. »Jeg vil bare gerne vide, hvad der skal ske med os.«

Fire år i selskab med Islamisk Stat har ikke fået Navn 1 til at mindes ti-den i
Danmark med længsel.

»Jeg blev angrebet to gange Danmark, fordi jeg går klædt, som jeg gør,«
siger hun. »Hernede er jeg ikke blevet angrebet en eneste gang - kun med
raketter og bomber – men det var ikke personligt.«

Hun er derfor i tvivl, om Danmark er »sikkert« for familien. Det er fremtiden
for hendes søn og kommende barn, der bekymrer hende, ik-ke danskernes
dom over hendes beslutning om at blive brud i Islamisk Stat.

»Hvis jeg fra begyndelsen havde været bange for at blive stemplet,« si-ger
hun, »så ville jeg ikke være i Syrien«.

Selv er Navn 1 tilbageholdende med oplysninger om sin fortid, men in-
terviews med personer, der har kendt hende, gør os klogere på, hvem hun er,
og hvorfor hun traf beslutningen om at alliere sig med en bevæ-gelse, som
står bag nogle af de mest bestialske forbrydelser i moderne tid.

Navn 1 er født i Marokko, men voksede op i en moderat muslimsk fami-lie
på Frederiksberg blandt tre søstre og fire brødre.

»Hun var sød og hjælpsom, en helt almindelig pige,« fortæller en af hendes
brødre. »Hun var religiøs, men på ingen måder ekstrem.«

I hendes lejlighed fyldte mærketøj i skabene. Hverdagene brugte hun på at
blive sosu-assistent, senere læste hun videre til sygeplejerske, mens hun i
fritiden gik ud og spiste med sine veninder og tog i biogra-fen. Inden Navn 1
rejste til Syrien, var hun frivillig i flere nødhjælpsor-ganisationer i
København:



14

»Hun var meget gavmild og hjælpsom og dukkede altid op, når der skulle
pakkes containere eller samles penge ind. Hun var slet ikke IS-typen« siger
en person, der kendte hende og ønsker at være anonym.

»Jeg kendte også hendes mand,« bemærker personen. »Jeg tænker, at det er
ham, der har fået hende på de tanker.«

Efter brylluppet

I sine Nike-sko og North Face-jakke lignede dansk-kurderen Person 2 ikke
de andre langskæggede salafister fra København. Men alle-rede da hans
klassekammerater fra Gymnasium skrev hans blå bog, forudså de utroligt
nok hans fremtid som »leder for den ny islamiske stat« sammen med en
anden fyr fra klassen, Person 5, der senere blev kendt som debattøren Person
10's formodede at-tentatmand.

»Klassens råd« til Person 2 lød: »Pas på PET«. Efter at have fuld-ført
gymnasiet uddannede han sig som maskinmester.

Det var ham, Navn 1 giftede sig med den 14. april 2014. Han frekvente-rede
det salafistiske miljø i København, der i de år formede en god del af
Danmarks jihadister.

»Jeg havde ingen grund til at mistænke ham for at have den slags kon-takter
og bekendtskaber. Han virkede ikke som sådan en voldelig en, men helt nede
på jorden og meget sød,« husker Navn 1's bror i dag.

I efteråret 2014 rejste det nygifte par på pilgrimsrejse til Mekka i Saudi-
Arabien på en danskarrangeret tur med 140 deltagere.

»Jeg oplevede dem ikke som ekstreme islamister, hvor kvinden ikke må tale
med andre mænd. Vi kunne sagtens sidde og snakke alle sammen, og vi tog
på Burger King og McDonald’s,« fortæller en person, der var med på
pilgrimsrejsen og blev venner med parret. »De virkede nyforel-skede og
glade for hinanden. Person 2 passede meget på hende.«

Med på pilgrimsrejsen var også en søn af den nu afdøde imam og tidli-gere
hellige kriger Person 11, der for få år siden indgød purunge mænd i
Grimhøjmoskéen fantasier om jihad. Senere rejste Person 11's søn til Syrien
for at tilslutte sig Islamisk Stat, hvor han angivelig blev dræbt i et
bombeangreb.

Helt fredelig og »nede på jorden« var Navn 1's mand, Person 2, nu nok ikke.
I hvert fald forlod parret den 1. december Danmark. Navn 1 fortæller, at det
for hende handlede om at følge i Muhammeds spor, ik-ke mindst i profetens
tidlige dage, hvor mange var imod hans ideer.

»Hvis alle havde været for Islamisk Stat, så ville det ikke have været in-
teressant for mig,« siger hun.

Kvindefrigjort i Raqqa



15

Navn 1 stak sin familie den løgn, at Person 2 havde fået et ingeniørjob i
Tyrkiet, og at hun ville følge med ham. Parret landede i Istanbul.

Herfra tog de videre til smuglerbyen Gaziantep og over grænsen til Sy-rien,
hvor Islamisk Stat dengang havde sine egne grænsevagter, der vi-deresendte
de nyankomne til kalifatets hovedstad Raqqa. Som de andre fik hun tildelt et
hus at bo i, men ellers var alt kaos i den nyfødte stats hovedstad.

Raqqa var hendes hjem indtil sommeren 2017, hvor den kurdisk anførte
belejring af byen begyndte.

Person 2's ophold i byen syntes derimod fra begyndelsen at have været på
lånt tid. CIA anså ham for at være et »betroet medlem af Islamisk Stat med
tilknytning til ledelsen«, som den amerikanske efterretnings-tjeneste
formulerer det. Navn 1's mand var blevet en international top-terrorist.

Den 7. december 2015, få uger efter Islamisk Stat rystede Paris med en stribe
terrorangreb, hvor 130 mistede livet, slog USA til. Person 2 sad i en bil med
en dansker fra Valby i en gade i Raqqa, da det amerikanske missil ramte. De
døde begge på stedet.

Efterfølgende satte den syriske aktivistgruppe Raqqa is Being Slaughte-red
Silently Person 2 i forbindelse med terrorangrebene i Paris, mens USAs
forsvarsministerium bekræftede Person 2's rolle som en »facilita-tor af
eksterne operationer« - Islamisk Stats terrorangreb og operationer uden for
kalifatets grænser.

Navn 1 nåede aldrig at få børn med Person 2. Hendes søn og kommende
barns far er en afghansk kriger, som hun giftede sig med senere hen. Han er
nu bag tremmer i et af kurdernes andre fængsler.

I Raqqa betød mandens afghanske oprindelse, at parret ikke plejede tæt
kontakt til de andre danskere i byen, fortæller Navn 1. Deres om-gangskreds
bestod først og fremmest af engelsktalende afghanere.

»Jeg fandt min feminine side i Raqqa,« siger hun. »I Danmark kørte jeg bil
selv og studerede, men du kan ikke være feminin i Danmark. I Raq-qa fandt
jeg min plads som kone, mor, kvinde og søster. Jeg følte mig virkelig
beskyttet.«

Navn 1 fortsætter: »Vi kommer aldrig til at føle den samme frihed som i
kalifatet.«

Kurderne frarøver hende ikke bare friheden ved at spærre hende inde her i
lejren, forstår vi på Navn 1: De nægter hende ret til at dække sit an-sigt med
niqab, når hun er indenfor i traileren, og hun vægrer sig ved at vise sit ansigt
for Medie 1's udsendte.



16

Som årene gik, tog bombardementerne af Raqqa til, og det blev for me-get
for Navn 1 og hendes nye afghanske mand, fortæller hun. De forsøg-te at
flygte, men blev fanget af Islamisk Stat og spærret inde.

»Vi blev allesammen tossede af bombardementerne,« siger hun og for-tæller,
hvordan deres lejlighedskompleks i Raqqa blev ramt flere gange.

Inden kurderne indtog Raqqa i 2017, flyttede parret videre til det sydli-ge
Syrien. De befandt sig stadig i kalifatet, men i slutningen af sidste år gjorde
de endnu et forsøg på at flygte.

De betalte en lokal smugler 16.000 dollars for at få dem ud af kalifatet. Han
tog pengene og førte dem direkte i armene på de kurdiske styrker.

Marokko eller Danmark

I traileren i kurdernes kvindelejr overvejer Navn 1 sin skæbne. Hendes lille
søn fedter med et stykke chokolade på gulvet. Snart bærer hun et nyfødt barn
i sin favn. Den lille familie må væk herfra.

Men Navn 1 er i tvivl om, hvorvidt hun bør rejse hjem til Danmark, hvis
muligheden byder sig. Dansk-marokkaneren har dobbelt statsborger-skab og
overvejer, om fødelandet Marokko er et bedre valg.

»Hvis jeg kommer tilbage til Danmark og får en dom, så tager de mit
statsborgerskab fra mig og sender mig til Marokko. Og så skal jeg igen-nem
hele processen igen. Så jeg ved det ikke. Kan jeg tage direkte til Marokko og
få det overstået?« spørger hun sig selv.

»I Marokko kan de sætte dig under jorden, og så er du glemt,« siger hun.
Omvendt er hendes håb, at hun måske slipper med en blødere straf der end
hjemme i Danmark.

Meget er ude af Navn 1's kontrol. Hun risikerer allerede at få taget sit danske
statsborgerskab fra sig, inden hun potentielt kommer til Dan-mark. Flere
politikere har foreslået at gøre det muligt at fratage syriens-farere med
dobbelt statsborgerskab deres danske pas gennem en rets-sag in absentia.

Det var netop hvad der for få uger siden overgik den 19-årige, engelsk-fødte
IS-brud og nybagte mor Person 12, der også er i kurdernes varetægt. Person
12's sag er dog stadig uafklaret.

Sandhedens vej

Medie 1 er i kontakt med andre danske strandede syriensfarere eller deres
familier i Danmark. De er i modsætning til Navn 1 desperate efter at komme
hjem til Danmark.
…

I traileren gør den kvindelige kurdiske lejrleder tegn til, at interviewet med
Navn 1 skal afsluttes.



17

Vi spørger, om hun har vendt Islamisk Stat ryggen?

»Det kan jeg ikke sige noget om. I vil gerne vide, om vi har fortrudt,«
spørger Navn 1. Hun ser fattet på os. »Ja, jeg har fortrudt. Om Islamisk Stat
er på sandhedens vej, vil jeg ikke udtale mig om.«

Person 8 er freelancejournalist og forfatter til bogen » Terrori-sten fra
Nørrebro «.”

Avisartikler/medieomtale

Ud over det indledningsvis nævnte interview bragt i Medie 1 den 8. marts 2019, er
der fremlagt en række yderligere artikler og anden medieomtale.

Af en artikel bragt i Medie 2 den 16. februar 2020 fremgår således:

”»

Overskrift 3«

En 30-årig kvinde, der er enke efter en højtstående dansk IS-kriger, fik for
godt to måneder siden frataget sit danske statsborgerskab via en be-sked i e-
Boks. I mere end et år har hun opholdt sig i en interneringslejr i den
nordøstlige del af Syrien. Nu frygter hun for en kurdisk rettergang.
…

Syrien

»Savner du Danmark? « spørger jeg den 30-årige kvinde Navn 2, der er iført
heldækkende mørkegrønt slør og dragt, som kun viser hendes lys-hudede
ansigt.

»Ja, det gør jeg,« svarer hun i al-Roj-lejren i det nordøstlige Syrien.

En flygtninge- og interneringslejr, der især huser kvinder og børn, som blev
tilbage eller flygtede, da terrorbevægelsen Islamisk Stat (IS) led store
nederlag. Her har kvinden opholdt sig i mere end et år.

Navn 2 er ikke kvindens rigtige navn, men hendes identitet er redaktio-nen
bekendt. I lejren går tiden med at passe børnene i det store, hvide telt.
Dagligt får hun en boks med ris, bulgur, linsesuppe, oliven og suk-ker.
Resten køber hun selv i lejrens kiosk.

»Jeg har telefonisk kontakt med min familie i Danmark, som sender mig
penge. Lejrens personale henter pengene fra en vekselerer og giver mig
dem,« siger hun og er ikke glad for at bo under de forhold.

»Mit liv er sat på pause her. Jeg er bekymret for mine børn og deres hy-
giejne. Vores hvide telte bliver hurtigt grå og fugtige.«



18

Derfor håbede Navn 2 på at komme tilbage til Danmark, hvor hun havde
statsborgerskab, lige indtil regeringen i november 2019 fratog hende det med
en ny hastelov. Hun var en af de første, som loven blev brugt mod.
…

»Jeg er pissesur. De har ikke engang advaret mig eller informeret mig. Jeg
fik det at vide over e-Boks, som jeg selvfølgelig heller ikke har ad-gang til
her. Jeg har ikke gjort noget, som er til fare for den danske be-folkning,«
lyder det.

»Jeg kom hertil, før det blev forbudt.«

Hun henviser til en lov, som i 2016 gjorde det strafbart for danske stats-
borgere at rejse ind i områder, hvor en terrororganisation er part i en væbnet
konflikt — som eksempelvis Syrien. Den trådte altså i kraft, ef-ter at hun i
2014 tog til det krigshærgede land.

»Det er for dårligt af Danmark, at de bare efterlader mig her. Hvordan skulle
jeg true Danmark?«
…

Kunne gå med niqab

Navn 2 er født i Marokko i 1989, men hun kom i en ung alder til Dan-mark.
Her følte hun sig ikke velkommen.

»Der var meget islamhad. Allerede i folkeskolen sagde folk til mig: “Du er
muslim, du er ikke en del af os” ,« siger hun.

Efter folkeskolen færdiguddannede hun sig til social- og sundhedsassi-stent.

»Jeg sendte ansøgninger af sted, men fik ikke noget arbejde. Sikkert, fordi
jeg gik med slør.«

Efter en pilgrimsfærd til islams hellige by Mekka i 2013 besluttede hun sig
for fremover ikke kun at dække håret, men hele kroppen. Den nye dragt,
niqab, efterlod kun øjnene frie.

Kort tid efter blev hun gift med en dansk-kurdisk maskiningeniør fra
Nørrebro, der senere blev berygtet for sin tilknytning til IS.

En dag i 2014 pakkede parret kufferten og satte kurs mod Københavns
Lufthavn i Kastrup. De fløj til Tyrkiet og havde planer om at bosætte sig der.

»Jeg syntes, at det var en god idé at tage til Tyrkiet, for det er et mus-limsk
land. Jeg kunne gå med niqab, frit dyrke min religion modsat i Danmark,
hvor niqab var ildeset og senere blev forbudt. Hvad frygter Danmark ved, at
jeg dækker mit ansigt?«

»Vi skulle leve som i det gamle kalifat«



19

Meningen var ikke at tage til IS, eller “Dawla” , som Navn 2 kalder den. Det
betyder “stat” på arabisk og henviser til Islamisk Stat.

»Vi har aldrig snakket om at tage til Syrien.«

I samme periode drog tusinder af unge fra hele verden i hellig krig for at
kæmpe imod Syriens leder, Bashar al-Assad.

»Folk kom her, fordi de følte, at det var det rigtige sted at komme som
muslim, hvor man kunne vise sympati med de muslimske brødre og søstre,
der bliver dræbt af Assad og koalitionen mod IS,« forklarer Navn 2.

Pludselig befandt det muslimske par fra Danmark sig i Syrien.

»Min daværende mand holdt med Staten og kørte mig over grænsen til
Syrien. Jeg havde ingen idé om hans holdninger før det.«

»Vi kom hertil og blev sat i et hus i Raqqa (terrororganisationens sel-
verklærede hovedstad, red.). Vi blev lovet guld og grønne skove. At vi skulle
leve som i det gode, gamle kalifat.«

I sit månedsmagasin, Dabiq, henviste IS ofte til de gode, gamle dage i
Abbaside-kalifatet fra 750 til 1258. Perioden er kendt som “islams gul-
dalder” , fordi den muslimske verden blomstrede inden for arkitektur,
medicin og astronomi.

Adoptivsøn dræbt under luftangreb

IS’ leder Person 13 havde udråbt et kalifat på tværs af Irak og Syrien og
havde en hær på titusinder af loyale jihadister. Kvinder skulle gå fuldt
tildækkede. Mænd skulle have fuldskæg. IS’ fødevare-kontrol tjekkede, om
købmænd og slagtere halalslagtede deres dyr efter de religiøse regler.

»Min mand arbejdede for Staten,« erkender Navn 2 om den dansk-kurdiske
jihadist.

Lønnen for at arbejde hos jihadisterne var op til 700 dollars om måne-den.
Beløbet afhænger af, hvor stor en familie jihadisten har. Har en kriger mange
børn, skal familien have mere mad på bordet, hvorfor han får flere penge end
jihadisten uden kone og børn. I store dele af den ve-stlige verden lyder en
månedsløn på mellem 300 og 700 dollars ikke som en bondegård, men i
Syrien og Irak er det en stor sum.
…

Ifølge flere vestlige kilder var Navn 2's mand ligefrem medlem af IS´ le-
delse og dermed den højest placerede dansker i terrorbevægelsen. Det afviser
hun.

»Det en stor joke, for han var bare en lille fisk i Staten.«



20

Kalifatet havde et kontor for forældreløse børn. To uger efter at de an-kom til
Syrien, adopterede parret via kontoret et syrisk barn, hvis fami-lie var blevet
dræbt. Navn 2 gik efter eget udsagn hjemme og passede den lille. Han nåede
at blive tre år.

En dag rev lyden af et fly Navn 2 og hendes mand ud af søvnen i hjem-byen
Mayadeen i det østlige Syrien. I etagen over dem sov sønnen.

De løb gennem huset. Glasskår, betonfragmenter og sten fløj omkring dem, i
takt med at bomberne faldt omkring huset.

»Koalitionens angreb dræbte vores adoptivsøn,« fortæller Navn 2 med
grådkvalt stemme.

»Jeg følte sorg, magtesløshed og ærgrede mig over, at jeg ikke kunne
beskytte ham. Først blev hele hans familie dræbt og nu ham selv.«

IS gengældte koalitionens angreb. Fredag den 13. november 2015 an-greb
jihadisterne seks steder i Paris og dræbte 130 mennesker.

»Det var hævn for alle de raketter, vi fik i hovedet,« fastslår Navn 2 med
løftet pegefinger.

»Jeg siger ikke, det er i orden med Paris-angrebet, men er det i orden, når de
dræber os? Når de dræber min adoptivsøn?«

Hun fortsætter:

»I Europa kan de ikke tage det, når nogen af deres folk dør. De er ikke vant
til det. Her er det normalt.«

Kort tid efter, en dag mens hendes mand kørte i en BMW på en bred vej i
Raqqa, kom en amerikansk Predator-drone flyvende lige over ham og
affyrede et Hellfire-missil. Bilen forsvandt i et flammehav. Navn 2's mand
blev dræbt på stedet.

Hun blev derefter gift med en afghansk mand, som var læge i kalifatet. Hun
fik to børn med ham.

»Er det o.k. at stjæle?«

De sortklædte krigere i IS blev kendt for mange ting, heriblandt henret-telser
og sexslaveri. 1august 2014 blev 6.417 medlemmer af den irakiske yazidi-
minoritet kidnappet ifølge FN. Yazidierne blev betragtet som ”vantro” af IS.
…

Yazidiernes mænd blev flere steder henrettet, hvis de nægtede at kon-vertere
til islam. Det vidner en video, som IS lagde ud, om. En IS-jiha-dist trækker
med kniven gidslet op på knæ og tvinger med et hårdt ryk hans nakke
tilbage, så halsen bliver blottet. Han hæver kniven over ho-



21

vedet og råber »Allahu akbar. « Allah er stor. Millimeter for millimeter
glider kniven ind i det bløde kød under gidslets venstre kæbe.

I det fjerde nummer af IS’ månedsmagasin, Dabiq, kunne interesserede i
artiklen ‘The Revival of Slavery Before the Hour” læse om sexslaveri:

»Deres (yazidiernes) kvinder kan godt blive slavebundet. (...) Man bør huske
på, at det at tage de vantros familier som slaver - og deres kvin-der som
konkubiner - er et fast aspekt af islamisk lov.«

Navn 2 fastslår med hånden på hjertet, at hun tager afstand fra det .

»Det er selvfølgelig ikke o.k. at voldtage dem eller tvinge dem til at bli-ve
muslimer. Jeg er selv kvinde, så jeg kunne aldrig forsvare voldtæg-ter.«

»Min daværende mand fik tilbudt en yazidi-slave, men afslog det,« hu-sker
hun om sin berygtede første mand i Staten, der blev dræbt i BMW ‘en.

Derudover var Staten kendt for at straffe hor med stening, alkoholind-tagelse
med 90 piskeslag, tyveri med afhugning af hænder. Videoer vi-ste en mand,
der var bagbundet og havde bind for øjnene, mens han stod på taget af en høj
bygning. Herfra blev han skubbet i døden. Hans brøde? Han var
homoseksuel.

»Jeg sympatiserer ikke med Dawla,« slår Navn 2 fast.

»Men man kan ikke have en islamisk stat uden de strafferegler.«

Er det o.k. at hugge hænder af folk?

»Lad mig vende det om: Er det o.k. at stjæle? Det er derfor, straffen ek-
sisterer, for at forebygge tyveri, så man ikke stjæler igen.«

Også straffen mod homoseksuelle er forebyggende.

»Det er en straf, som Gud har befalet. Efter straffen var der mindre ho-
moseksualitet på gaden, kan jeg huske.«

IS eksisterede, men skrumpede. Støttet af luftangreb fra den ameri-kansk
anførte koalition mod IS lykkedes det kurderne i Syriens Demo-kratiske
Styrker (SDF) at fordrive islamisterne fra den ene by efter den anden.
…

I oktober 2017 mistede IS også Raqqa. Navn 2 fik i mellemtiden en søn. Hun
flygtede med sin afghanske familie til Hajin på grænsen til Irak. Her prøvede
hun at stikke af, men det tillod Staten ikke.

I december 2018 blev også Hajin indtaget af kurderne. Siden har Navn 2
boet med sønnerne i kurdiske lejre, mens hendes mand er i fængsel. I



22

kurdisk fangenskab fødte hun endnu en søn, opkaldt efter hendes adoptivsøn,
der blev dræbt af koalitionens luftangreb.

Stoler ikke på kurdisk domstol

De europæiske lande — deriblandt Danmark — ønsker indtil videre ik-ke at
hente IS-krigerne og deres familier hjem for at retsforfølge dem. Det har fået
det kurdiske selvstyre i Syrien til at beslutte, at det vil dømme IS-folkene ved
en lokal domstol. Navn 2 giver ikke meget for det.

»Vil de retsforfølge mig her? Hvad skal der så ske med mig efter afso-
ningen? Kommer jeg så ud af Syrien?« spørger hun.

»Hvad med dem, der er uskyldige som mig? Skal vi alle dømmes? Kur-derne
har ingen beviser. De vil basere deres anklager på andres sladder. Det er jo
ikke troværdigt.«

Adspurgt om fremtiden, svarer hun, at hun bare gerne vil ud.

»Jeg vil have stabilitet og sikkerhed for mig og mine børn. Hvor det bli-ver?
Det ved jeg ikke. Måske skulle jeg tage tilbage til Marokko.«

Grundlæggende fortryder hun, at hun gik om bord på flyet den dag i 2014 i
Kastrup.

»Jeg endte med at se meget død og ødelæggelse. Det hjemsøger mig via
mareridt om natten. Jeg hører lyde, der ikke er der. Når der lyder et brag,
søger jeg i dækning med det samme.«

Hun vender tilbage til de første ord fra interviewets start.

»Vi blev lovet guld og grønne skove hernede. Men det var det ikke.«”

Den 19. april 2021 bragte Medie 3 en artikel, som blandt andet vedrører en person
benævnt ”Navn 1” , hvoraf fremgår bl.a.:

”Overskrift 4”

11 personer har fået frataget deres danske statsborgerskab, efter de ulovligt
er rejst ind i Syrien. Nu er de statsborgere i lande som Iran, Ma-rokko og
Somalia.
…

Siden 2019 har den 32-årige Navn 1, der sidder i al-Roj-fangelejren i Sy-rien
med sine to små børn, ikke været dansk statsborger.

I 2014 rejste hun til terrorbevægelsen Islamisk Stats såkaldte kalifat i Sy-rien
sammen med sin mand, som USA har betegnet som en ledende fi-gur i
organisationen.
…



23

- Det var i nyhederne vist nok, de havde sendt mig brev i e-boks. Jeg ved
ikke, hvordan de havde tænkt sig, at jeg skulle åbne min e-boks og finde ud
af at mit statsborgerskab var taget, fortæller hun.

11 personer var danske statsborgere

Tidligere var Navn 1 både dansk og marokkansk statsborger, og netop fordi
hun også har et andet statsborgerskab, har det været muligt for de danske
myndigheder at fratage hende det danske.
…

Ifølge en aktindsigt, som DR Nyheder har fået, har i alt 10 personer fået
frataget deres danske statsborgerskab fra den 25. november 2019 til den 10.
december 2020.

Udlændinge- og integrationsministeriet oplyser mandag, at der i inde-
værende måned er endnu en person, som har fået frataget sit statsbor-
gerskabet.

Det vil sige, at det samlede antal nu er på 11.
…

Kvinderne er selv rejst afsted

Tilbage i al-Roj-lejren siger Navn 1, at hun i dag tager afstand fra Isla-misk
Stats ideologi. Men i et interview i lejren med Medie 1 for to år siden sagde
hun, at hun aldrig ville komme til ”at føle samme fri-hed som i kalifatet.
…”

Den 10. oktober 2021 bragte Medie 3 to interviews med ”Navn 1” , der blev bragt
som videoklip af henholdsvis 23 og 30 sekunders varighed på Medie 3. Det første
interview var ledsaget af teksten: ”Overskrift 5” . Interviewet er så-lydende
(transkriberet):

Person 14: ”Jeg møder 32-årige Navn 1 i Roj-fangelejren i Syrien, hvor hun
stadig bor med sine drenge på fire og to. Børn, som tidligere et blevet
undersøgt af danske myndigheder – som så symptomer på angst og
underernæring.”

Navn 1: ”Den lille er stadig underernæret og spiser ikke ret meget. Han er
begyndt at få tics. Han kan ikke rigtig koncentrere sig meget. Han har stadig
diarré.”

Det andet interview er ledsaget af følgende tekst: ”I videoen fortæller Navn 1,
hvorfor hun ikke mener, at hun har vendt Danmark ryggen” . Interviewet er sålydende
(transkriberet):



24

”Person 14 ”Altså du rejste til Islamisk Stat, hvor der var henret-telser og
terror. Kan man ikke sige, at du har vendt Danmark ryggen?”
Navn 1: ”Nej. Jeg vidste ikke, at de ting foregik her.” Person 14: ”Det er
bare svært for mig at forstå, at man ikke kan vide det.”
Navn 1: ”Vidste du det i 2014?”
Person 14: ”Ja, da havde de jo henrettet nogle af mine kollegaer -
journalister.”
Navn 1: ”I 2014?”
Person 14: ”Ja.”
Navn 1: ”Okay. Der var ikke noget i nyhederne.”
Person 14: ”Det var der.”
Navn 1: ”Måske fulgte jeg ikke med i nyhederne.” ”

Endvidere bragt Medie 3 samme dato en artikel skrevet af Person 15 og Person 14
vedrørende bl.a. ”Navn 1” , hvoraf fremgår bl.a.:

”Overskrift 6

En kvinde med dobbelt statsborgerskab er blevet hentet fra Syrien til
Danmark, og det vækker håb hos en af de kvinder, der stadig er i fange-
lejren.
…
I al-Roj-lejren i Syrien sidder 32-årige Navn 1 med sine to børn på to og fire
år.

De var ikke ombord på det fly, der natten til torsdag landede i Dan-mark med
tre kvinder og 14 børn fra lejren. …
…
Navn 1 er nemlig én af fire kvinder, som administrativt har fået frataget sit
danske statsborgerskab, og som den danske regering derfor har af-vist at
hjælpe.

Men nu har Navn 1 alligevel fået fonyet håb.

Det har nemlig vist sig, at én af de kvinder, som er blevet hentet til Danmark,
også har dobbelt statsborgerskab … Det får Navn 1 til at håbe på, at hun
måske også kan komme til Danmark.

- Hun er heldig. Jeg er glad på hendes vegne, men det giver mig håb, siger
Navn 1, da Medie 3 møder hende i al-Roj-lejren.

Medie 3's mellemøstkorrespondent, Person 14, har besøgt Navn 1 og hendes
to børn i al-Roj-lejren.

I 2014 tog Navn 1 til Islamisk Stats såkaldte kalifat sammen med sin mand,
der ifølge USA blev et højt placeret IS-medlem. Han blev i 2015



25

dræbt af et amerikansk droneangreb, og Navn 1 følte sig ifølge sin egen
forklaring tvunget til at gifte sig igen.

Med sin nye afghanske mand fik Navn 1 sin første søn, og mens hun var
gravid med nummer to, forsøgte familien at slippe ud af kalifatet.

Flugtforsøget lykkedes dog ikke, og de blev arresteret af kurderne. Manden
blev fængslet, og Navn 1 blev anbragt i al-Roj-lejren.

Nu vil Navn 1 gerne tilbage til Danmark med sine to sønner på to og fi-re år.

- Jeg håber, at Danmark ændrer mening og tager os tilbage, for de har
virkelig brug for hjælp, drengene, siger hun.”

Sms´er

Af en sms, som efter det af Sagsøgers advokat oplyste er afsendt af Sagsøger den af
31. marts 2021, og hvor det ikke er oplyst, hvem modtageren er, fremgår bl.a.:

”Jeg tog derop idag og får a vide at det er tv2 så siger jeg nej tak jeg vil ik
interviewes, og det tog meeeget lang tid at overbevise dem! Og den
ansvarlige var sur og irreteret på mig. Så jeg tog mine drenge og gik ned til
mit telt, 30-40 min efter kommer en soldat ned til mig og siger du skal
komme op, jeg troede je sku få ballade eller smidt i fængsel af den
ansvarlige, så var helt vildt bange, fordi at jeg bare gik tidligere, men Jeg
fortalt hende at jeg ik vil, og spurgte er det noget jeg skal skal, hun sagde
bare, rejse dig sagde jeg du skal komme op når vi siger det, ogja du skal jeg
tænker okay tag det roligt Sagsøger ik gøre dem mere sur, det ka være hun
giver mig elektricitet eller smider mig i fængsel så jeg føl-ger pænt med med
drengene, da jeg er der oppe fortælle jeg dem at jeg vil hverken have ansigt
på eller navn hverken jeg eller mine børn, og jeg har faktisk ik lyst til det
men skal, så vi snakker lidt og kommer til et spørgsmål som jeg fortrød mit
svar på, og jeg bad ham om at han ik ku fjerne det stykke og mit svar, så
svaret han nej det ik op til dig hva vi vil udsende så spurgte jeg pænt men jeg
formuleret mig forkert det var ik mine tanker osv, ka du være sød at fjerne
det, jeg er allerede under pres fra alle de her som står og holder øje med at
jeg taler til dig, og hun si-ger så koldt det kan du ik bestemt vi kan ik lotte
noget fra og til, siger jeg self kan du det du er jonalist og du skal sidde og
redigere alt det her før du udsender, siger han nej det ik sådan det foregår jeg
bestemmer selv hva jeg vil klippe fra og til, så han var meget uhøflig og
tænkte slet ik på min sikkerhed og hva det ku gøre ved min sag, jeg bliver
irreteret og siger ved du hva jeg vil gerne aflyse hele interviewet jeg har slet
ik lyst til a snakke med dig når du opføre dig sådan, jeg vil gerne have at alt
bliver sletter og glem a jeg snakket til jer, det nægtede han også og sagde
men nu har du sagt hva du har sagt og vi har optaget det, det har du slet ik ret
til, så jeg tog drengene og gik, og hans kamera mand fulg-te efter mig hele
vejen ned til mit telt, jeg var skideballe bange og er stadig bange for at jeg
måske kommer får problemer fra de her sener...



26

jeg har en total dårlig følelse og føler mig slet ik i tryghed efter den be-
handling”

Der har under sagen været dokumenteret yderligere sms´er, som efter det oply-ste er
afsendt af Sagsøger i august og oktober 2021 med omtale af forholdene i Roj-lejren
mv.

Oplysninger vedrørende Task Force Evakuering samt lægelige oplysninger

Den 30. marts 2021 etableredes den tværministerielle ”Task Force Evakuering” , som
fik til opgave at afdække, om evakuering af de danske børn uden deres forældre fra
lejrene i det nordøstlige Syrien på baggrund af en individuel vur-dering ville kunne
gennemføres på en sikkerhedsmæssig forsvarlig måde og inden for rammerne af
Danmarks konventionsmæssige forpligtelser. I forbin-delse med dette arbejde
gennemførte en myndighedsdelegation primo maj 2021 en såkaldt fact finding-
mission i det nordøstlige Syrien, herunder i Roj- og al-Hol-lejrene. Der blev i den
forbindelse af Læge 1, spe-ciallæge i pædiatri, og Læge 2, speciallæge i børne- og
ungdomspsykiatri, udarbejdet følgende lægelige vurdering af Sagsøgers yngste søn,
Barn 2:

”Pædiatrisk og børne- og ungdoms-psykiatrisk vurdering Udarbejdet til
Sundhedsstyrelsen

Dato: 5/5/21

Navn: Barn 2

Fødselsdato/CPR: Dato 22019, 2 år 2 mdr, født i konfliktzone

Adresse: Al-Roj, Kurdistan, Syrien

Forældre mor Sagsøger og far […] (angiveligt i fangelejr for mænd). Bror
Barn 1. Mors bror i DK nærmeste pårørende kontakt i DK er
…

Tilstedeværende i konsultation, Barn 2, Barn 1, mor, AK, AC og lokal
sikkerhedsvagt.
Sprog/tolk samtale, med mor på dansk, ingen tolk. Vanskeligt at be-dømme
børnenes sprogforståelse, men begge børn taler en del i konsul-tationen, en
skønsom blanding af engelsk, arabisk og danske ord

Oplysninger fra Sagsøger: Tog til Syrien i 2014, har studentereksamen.
Fængslet under ekstreme forhold. Har boet med sine børn i Al Roj siden
2018.

Gravid med Barn 2, da ældste Barn 1. var 1 år gammel og hun stadig
ammede ham. Mor var meget bange i den periode, gemte sig under



27

trappen og i badeværelset, når der var bombeangreb. Efterfølgende var Mor
og Barn 1 fængslet under ekstreme forhold.

Graviditet med vægttab ellers ingen fysiske komplikationer, men meget
bange. Ingen svangreprofylakse. Fødte hjemme uden professionel assi-stance
med hjælp fra naboer i familiens telt i Al Roj, da alt var lukket ned.
Ukompliceret vaginal fødsel, FV 3600, skreg med det samme.

Udvikling og vækst:
Barn 2's udvikling var lidt langsommere end hans storebror, men al-
derssvarende (kunne gå ca 1 år gammel, stort arabiske og engelske ord-
forråd). Altid lille, ikke fulgt eller undersøgt. Ingen børneundersøgelser,
sansescreen eller vaccinationer.

Aktuelt overordnet
Mor bekymret for vækst, altid lille og kronisk diarre.
Barn 2 spiser for lidt, har kronisk diarre og opkastning. Desuden angst og
sover ikke meget. Vellidt blandt de andre børn og leger godt.

Vurdering fra Børnelæge

Alvorlig underernæring, moderat

Anamnese
Uddybet somatisk anamnese
Altid mindre end de andre børn, ingen vækstdata. Diarre stort set siden
fødslen med grødede lidt slimede ublodige nogle gange grønne afførin-ger et
par til flere gange dagligt, nu 2x dgl og opkast et par gange ugentligt.
Desuden småt spisende, ikke indtryk af symptomer relation til mad. Ingen
almene symptomer, specielt ingen smerter eller indtryk af feber. Ikke
symptomer fra andre organsystemer (CNS, CP, GI, UG, BA, hud)
systematisk adspurgt. Symptomer veksler men aldrig asymp-tomatisk, måske
lidt bedre over tid. Godt humør, sover ok. Set af læge et par gange her, som
har udskrevet antibiotika uden virkning. Ingen paraklinisk udredning.
…

Objektiv undersøgelse
AT god men klejn med let udspilet abdomen slungkne balder V 10.6 kg
(-25D), H82 cm (-3SD), BMI 15,8 (<25D), p, ernæringstilstand, udseende,
fremtrædende, kontakt aldersvarende, søger mor som hjælper og trøster Barn
2, leger med bror
Øjne ia
Oto ia
CO ia, god tandstatus
Collum ia
Stetp ia
Stetc ia
Abdomen let udspilet, uøm, uden organomegali eller udfyldninger. RES:
Columna og ekstremiteter
Genitalia ++
Hud og hår ia



28

Groft neurologisk, kan ikke koopere på den korte tid.

Pædiatrisk sammenfatning
Moderat underernæret, alvorligt stunned, ikke waisted, ingen umidel-bare
objektive symptomer og fund på vitamin og micronutrient mange. Bør
revurdere i bedre rammer og suppleres med paraklinisk udredning, inkl for
malabsorption. Anbefales somatisk og psykiatrisk screenings-undersøgelse i
Danmark i trygge rammer, med mere tid og adgang til evt paraklinik. Bør
desuden sansescreenes, se tandlæge og vaccineres for alder.
Psykisk helbred og belastninger se psykiatrisk vurdering.
Vurderes tæt knyttet til sin mor.

Vurdering fra Børne- og Ungdomspsykiatrisk speciallæge
…

Aktuel undersøgelse
Undersøgelsen omfatter screening med SDQ (spørgeskema om styrker og
vanskeligheder)

Objektiv Psykisk: Indtryk fra samtale med mor og barn.

Vågen opmærksom. Sidder tæt på mor og er mere tilbageholdende. Der kan
dog fås øjenkontakt. Barn 2 begynder også at skrige under brors under-
søgelse og begge brødre brydes om at komme til at sidde på mor. Barn 2
kommer med små ticslignende skrig.

Kort legeobservation: er interesseret i legetøjet. Forsøger at snuppe sto-
rebrors legetøj, og da dette bliver til højlydt diskussion får han et spil med
bægre og en lille kanin. Er interesseret i cup’sene, men ikke i kani-nen.
Sætter dem systematisk i række og dette kan han koncentrere sig om i få
min. Tegner lidt streger på papiret.

Kontakt med mor. Søger hende konstant.

Vurdering. Må tages med ekstra meget forbehold, da observationsperi-ode
var meget kort. Lille og tynd for alder, men nogenlunde alderssva-rende
udviklet. Kommer med små uprovokerede skrig kunne være tics eller
autistisk mannerisme.

Børne- ungepsykiatrisk sammenfatning
Psykiatrisk anbefaling: udredning for somatisk sygdom. Har behov for
stabile sikre rammer. Når disse er sikret, anbefales ambulant børne- og
ungdomspsykiatrisk udredning med obs for angst og verbale Tics.

Barn 2 er helt afhængig af sin mor.

Samlet pædiatrisk børnepsykiatrisk vurdering
Opfølgning af somatisk sygdom, se ovenfor. Desuden forebyggende
undersøgelse/interventioner for alder. Se pædiatrisk sammenfatning.

Psykiatrisk udredning som beskrevet underfor.



29

Barnets/den unges og familiens behov for støtte
Evakuering til Danmark med mor og bror
Yderligere undersøgelse i stabile rammer.
Familien forventeligt behov for social støtte.

Barnets/den unges/forældrenes holdning til erklæringen
Konklusion og anbefaling gennemgået med mor”

Der blev endvidere af de samme læger udarbejdet følgende lægelige vurdering af
Sagsøgers ældste søn, Barn 1:

”Pædiatrisk og børne- ungdoms-psykiatrisk vurdering Udarbejdet til
Sundhedsstyrelsen

Dato: 5/5/21

Navn: Barn 1

Fødselsdato/CPR: Dato 32017, 3 år 8 mrd, født i konfliktzone

Adresse: Al-Roj, Kurdistan, Syrien

Forældre mor Sagsøger og far […] (angiveligt i fangelejr for mænd),
lillebror Barn 2.
Mors bror i DK nærmeste pårørende kontakt i DK er
…

Tilstedeværende i konsultation, Barn 2, Barn 1, mor, AK, AC og lokal
sikkerhedsvagt.

Sprog/tolk samtale, med mor på dansk, ingen tolk. Drenges primære sprog
arabisk. Vanskeligt at bedømme børnenes sprogforståelse, men begge børn
taler en del i konsultationen (en skønsom blanding af en-gelsk, arabisk og
danske ord). Barn 1 synes at forstå det meste på dansk/engelsk.

Familieforhold, Sagsøger tog til Syrien i 2014, har studentereksamen. Ingen
børn med første mand, kort efter dennes død gift med anden mand og hurtig
gravid med Barn 1, ikke planlagt. Sporadisk kontakt til far (et par breve).
Mor og Barn 1 fængslet under ekstreme forhold. I Al Roj si-den 2018. Mor
har fire søskende, bror nærmeste pårørende kontakt.

Graviditet, ikke fulgt, sult og vægttab på 8 kg, ingen svangre omsorg, født
hjemme med far (læge) ukompliceret FV 3500. Ingen børneunder-søgelser
eller vaccinationer. Mor og Barn 1 fængslet under ekstreme for-hold, mange
i samme celle, sult og usikkerhed. Kolik de første måneder. Barn 1 har
måske også altid været lille, men ikke så lille som sin bror Barn 2, ingen
vækstdata. Ammet 2 år. Barn 1 altid været fremme i skoene (Gik 11m, renlig
dag 12m, sætninger fra 20m). Som 8m universelle kramper x1, ved ikke om
feber, ingen kramper siden. Ingen kroniske sygdomme. Set af læger nogle
gange, men mor ikke tiltro til lægerne her eller vaccinationsprogrammet.



30

Aktuelt overordnet
Mor bekymret fordi Barn 1 ikke spiser så meget. Han er langsom til at spise.
Hun forsøger at lokke med chips og drikke. Barn 1 er konstant bange og
holder øje med mor, hvis hun nærmer sig døren eller han hø-rer lynlåsen i
teltet farer han sammen og vil straks med. Om natten vågner han op og skal
lige checke om mor er der. Bliver bange hvis mor råber højt, ex hvis han har
haft et uheld og er kommet til at tisse på gul-vet.

Mor fortæller Barn 1 leger udenfor med sten, jord, sand og vand. Han leger
fint med andre børn og sin lillebror.

Vurdering fra Børnelæge

Alvorlig underernæring, moderat

Anamnese
Uddybet somatisk anamnese
Mor bekymret for psykiske symptomer. Ellers ikke.

Ingen almene symptomer (specielt ikke feber, vægttab, træthed). kke
symptomer fra organsystemer (CNS, CP, GI, UG, BA, hud) systematisk
adspurgt. Humør som regl ok.
Søvn som ovenfor beskrevet. Appetit nogenlunde.

Allergi ingen mistanke
Dispositioner Astma, laktoseintolerans, gigt og hjertesygdom hos
onkler/bedsteforældre hos
Eksposition (TB) ukendt
Medicin inklusiv traditionel medicin, multivitamin

Objektiv undersøgelse
AT god, geschæftig undersøge alle vores legeting og har styr på hvad
lillebror ikke/må få, pakker resolut alt ned i sin lille rygsæk da han sy-nes det
er tid til at slutte.
Interagerer godt med både mor og lillebror (pseudotvilling).
Vægt 12.5 kg (-2SD), H 91 cm (<-2SD), BMI 15.1 (>1SD)

Øjne ia
Oto ia
CO ia, god tandstatus
Collum ia
Stetp ia
Stetc ia
Abdomen uøm, slank, uden organomegali eller udfyldninger.
RES: ia
Thorax, columna og ekstremiteter ia
Genitalia ++
Hud og hår ia
Groft neurologisk ia

Pædiatrisk sammenfatning



31

Moderat underernæret, moderat stunned, ikke waisted, ingen umidel-bare
objektive symptomer og fund på vitamin eller micronutrient man-gel.
Anbefales somatisk og psykiatrisk screeningsundersøgelse i Dan-mark i
trygge rammer, med mere tid og adgang til evt paraklinik. Bør desuden
sansescreenes, se tandlæge og vaccineres for alder.
Psykisk helbred og belastninger se psykiatrisk vurdering.
Vurderes tæt knyttet til mor og bror.
…

Børne- ungepsykiatrisk sammenfatning
3 år 8 mdr gammel dreng, lille for alder og tidlige år under svære betin-
gelser. Ikke tegn på udviklingsforstyrrelse, men har udviklet angst. Kvik og
ansvarsfuld. Samler legetøj og holder fast på sin rang som sto-rebror. Søger
sin mor.

Psykiatriske Anbefalinger: Stabile sikre rammer. Når disse er sikret, an-
befales ambulant børne- og ungdomspsykiatrisk udredning med obs for
angst/PTSD og opmærksomhedsforstyrrelse.
…

Barnets/den unges og familiens behov for støtte
Evakuering til Danmark med mor og bror
Yderligere undersøgelse i stabile rammer.
Familien forventeligt behov for social støtte.

Barnets/den unges /forældrenes holdning til erklæringen
Konklusion og anbefaling gennemgået med mor”

Task Force Evakuering afrapporterede i en rapport af 18. maj 2021, hvoraf fremgår:

”…
Sikkerhedssituationen og forholdene i Roj-lejren er ikke så dårlige som i al-
Hol lejren, og ISIL har ikke i samme grad som i al-Hol-lejren aktive enheder,
der dominerer og kontrollerer beboerne.
…

Sundhedsfaglig vurdering
Den sundhedsfaglige vurdering er - efter opdrag fra Sundhedsstyrelsen
- foretaget af to danske speciallæger i henholdsvis pædiatri (børnesyg-
domme) og børne- og ungdomspsykiatri. Lægernes opgave har været at
vurdere børnenes fysiske og psykiske helbredstilstand. Vurderingen er sket
under særlige rammer og begrænsninger, og der er således tale om et
øjebliksbillede. Med det forbehold kan følgende konkluderes vedrø-rende de
ti undersøgte børn (for en uddybning, se bilag 3):

- Ingen børn har akut livstruende sygdomme.

- Alle børn udviser symptomer på angst, herunder angst for adskillelse fra
deres mor og søskende, angst om natten, ved høje lyde og ved syn af
soldater. Der er symptomer og tegn på tristhed, problemer med koncen-



32

tration og rastløshed. Nogle børn har symptomer på egentlig psykisk sygdom
eller udviklingsforstyrrelse.

- Alle børn er i væsentlig risiko for forværring af deres mentale tilstand, hvis
ikke der iværksættes psykosocial støtte. Ved manglende støtte vil der være
risiko for manglende indlæring og normal udvikling, hvilket kan gøre, at
børnene bliver dårligt fungerende på sigt. Der er behov for umiddelbar
udredning og behandling af de børn, hvor der er tegn på psykisk lidelse eller
udviklings forstyrrelse.

- Alle børn har en tæt tilknytning til deres mor og søskende, og der er en
veletableret kontakt mellem mor og barn. Det er derfor vurderingen, at
adskillelse fra mor og søskende vil påføre børnene en yderligere
sundhedsmæssig belastning med risiko for yderligere forværring af de-res
psykiske tilstand.

- Flere børn er underernærede, og nogle af disse er i særlig øget risiko
grundet enten alvorlig underernæring, eller fordi de som følge af deres alder
er i særlig risiko for smitsomme sygdomme og dermed med i risi-ko for
overdødelighed. Speciallægen vurderer, at der er behov for ud-redning og
behandling af årsager hertil, hvilket ikke vurderes muligt i lejrene.

- For alle børn vil fortsat ophold i lejrene have alvorlige konsekvenser for
børnenes udvikling, og alle børn har behov for yderligere sundheds-faglig
udredning med henblik på stillingtagen til behov for behandling og
opfølgning, hvilket ikke er tilgængeligt i lejrene.

- For alle børn vil fortsat ophold i lejren forringe behandlingsmulighe-der og
prognose i væsentlig grad.

Baseret på de to speciallægers undersøgelser og vurdering af børnene er det
derfor den samlede vurdering, at de bør evakueres ud fra en sund-hedsfaglig
betragtning, og at det bør ske sammen med deres mødre og søskende.
…

Terrortruslen fra udrejste mænd og kvinder i konfliktzonen i Syr  i 
en/Irak Det fremgår af PET’s seneste Vurdering af terror truslen mod
Danmark (VTD) fra marts 2021, at Center for Terroranalyse (CTA) vurderer,
at personer, der er eller har været udrejst fra Danmark til konfliktzonen i
Syrien/Irak, kan udgøre en trussel mod Danmark eller mod danske in-
teresser i udlandet. Det gælder både mænd og kvinder, og uanset om
personerne opholder sig i konfliktzonen, er returneret til Danmark eller
opholder sig i et andet land i eller uden for Europa. Den mulige trussel er
ikke begrænset til eventuel angrebsplanlægning, men vedrører også
radikalisering af andre personer, propagandavirksomhed, logistisk støt-te,
terrorfinansiering og anden terrorrelateret virksomhed.

Det fremgår endvidere af VTD’en, at en persons udrejse til en konflik-tzone
for at støtte en militant islamistisk dagsorden dog ikke nødven-digvis
betyder, at personen udgør en terrortrussel mod Danmark eller danske
interesser i udlandet. Terrortruslen beror på en konkret vurde-



33

ring af den enkeltes hensigt og kapacitet til at angribe danske mål. Blandt
relevante faktorer er den udrejste persons fortsatte sympati for militant
islamisme og tilknytning til militant islamistiske grupper samt personens
eventuelle våbentræning og deltagelse i kamphandlinger.

Endvidere fremgår det af VTD’en, at det er CTA’s vurdering, at forhol-dene i
lejre og fængsler i det nordøstlige Syrien kan bidrage til at øge
radikaliseringen af tilbageholdte personer, herunder også tilbageholdte
personer udrejst fra Danmark.

CTA har ikke på baggrund af fact finding-missionen i det nordøstlige Syrien,
herunder i Roj- og al-Hol-lejrene, fundet grundlag for at ændre disse
vurderinger.

…”

Det fremgår af oplysningerne i sagen, at den danske regering i maj 2021 beslut-tede
at hente tre kvinder med dansk statsborgerskab og deres børn hjem fra Sy-rien. Fire
kvinder, som havde fået frataget deres danske statsborgerskab, her-under Sagsøger,
var ikke omfattet af beslutningen om hjemtagelse. Det frem-går endvidere, at det
efterfølgende viste sig, at én af de kvinder, som var omfat-tet af regeringens
hjemtagelsesbeslutning, havde dobbelt statsborgerskab.

Sagsøgers partsdeltagelse under retssagen

Der har under sagens forberedelse for landsretten været en længerevarende
skriftveksling mellem parterne vedrørende spørgsmålet om Sagsøgers mu-lighed for
at afgive partsforklaring under sagen.

Den 8. oktober 2021 afsagde landsretten følgende kendelse om spørgsmålet:

”k e n d e l s e :

Forarbejderne til indfødsretslovens § 8 F, stk. 5, jf. lovforslag nr. L 38 af 22.
oktober 2019, indeholder alene få eksempler på, hvordan den, som efter § 8
B, stk. 3, har fået frataget sin danske indfødsret, og som ophol-der sig i
udlandet, kan gives lejlighed til at udtale sig over for retten ved en
domstolsprøvelse af den administrative fratagelse af statsborgerska-bet. Der
er ikke i forarbejderne udtrykkeligt taget højde for den situa-tion, at den
pågældende – som her – er tilbageholdt i en fangelejr under udenlandsk
jurisdiktion.

Landsretten lægger til grund, at der ikke er praktisk mulighed for, at
Sagsøger afgiver forklaring direkte for landsretten, dels fordi Sagsøger er
tilbageholdt i en fangelejr i Syrien under de kurdiske selvsty-remyndigheders
kontrol, dels fordi de danske myndigheder efter det oplyste ikke vil være
indstillet på at lade hende indrejse i Danmark med henblik på at afgive
forklaring.



34

Landsretten kan allerede som følge heraf ikke imødekomme Sagsøgers
principale anmodning om, at hun ”bringes til Danmark på et processuelt
ophold under retssagen” .

Sagsøger er således henvist til at afgive forklaring eller i anden ræk-ke at
afgive skriftlig erklæring fra sit opholdssted i Roj-lejren.

Landsretten finder i den forbindelse, at det bør tilstræbes, at en mundt-lig
forklaring kan afgives over for landsretten under former, der i videst muligt
omfang opfylder de almindelige krav til afgivelse af parts- eller
vidneforklaring fra udlandet, jf. ovenfor vedrørende bestemmelsen i
retsplejelovens § 192, stk. 6.

Landsretten bemærker herved, at det efter omstændighederne må for-
udsættes, at der ved Sagsøgers afgivelse af forklaring via telekom-
munikation fra Roj-lejren enten er en uafhængig bisidder eller en dansk
myndighedsperson, f.eks. fra en dansk ambassade, til stede.

Ved vurderingen af, hvordan Sagsøger herefter skal gives lejlighed til at
udtale sig over for retten, finder landsretten, at det påhviler myn-dighederne
til brug for landsrettens afgørelse at tilvejebringe de nød-vendige
oplysninger om, hvad der praktisk er muligt.

Landsretten forudsætter samtidig, at den person, der er frataget stats-
borgerskabet, i det omfang det er påkrævet, medvirker ved at meddele de
nødvendige oplysninger, idet det i modsat fald må lægges til grund, at
vedkommende ikke ønsker at afgive forklaring for retten.

Det lægges efter de foreliggende oplysninger til grund, at de kurdiske
selvstyremyndigheder har anmodet om nærmere oplysninger om Sagsøger
med henblik på at kunne besvare Udenrigsministeriets henven-delse
vedrørende muligheden for afgivelse af forklaring mundtligt eller skriftligt
fra lejren. Det lægges endvidere til grund, at Udenrigsministe-riet ikke har
foretaget sig yderligere, efter at Sagsøgers beskikkede advokat har nægtet
Udenrigsministeriet at videregive hendes navn.

I det omfang Sagsøger fortsat ønsker at afgive partsforklaring under sagen,
opfordrer landsretten herefter Sagsøger til snarest muligt at give samtykke
til, at de ønskede oplysninger videregives til de kurdiske
selvstyremyndigheder med henblik på, at det kan undersøges, om der er
mulighed for at afgive mundtlig eller skriftlig forklaring fra lejren, og under
hvilke nærmere former dette kan ske.

T h i b e s t e m m e s :

Sagsøgers anmodning om, at hun bringes til Danmark på processu-elt ophold
med henblik på at kunne afgive forklaring direkte for lands-retten under
hovedforhandlingen, imødekommes ikke.

Sagen udsat til den 13. oktober 2021 på meddelelse fra Sagsøger ved
advokat Knud Foldschack om, hvorvidt man ønsker at give samtykke til
Udenrigsministeriets videregivelse af oplysninger til de kurdiske
selvstyremyndigheder.”



35

Af landsrettens retsbog af 15. oktober 2021 fremgår blandt andet, at advokat Knud
Foldschack havde meddelt samtykke til, at Udlændinge- og Integrations-ministeriet
via Udenrigsministeriet kunne videreformidle nærmere angivne oplysninger
vedrørende Sagsøger til de kurdiske selvstyremyndigheder, samt at sagen blev udsat
til den 5. november 2021 på Udlændinge- og Integra-tionsministeriets tilvejebringelse
af oplysninger om muligheden for Sagsøgers afgivelse af mundtlig eller skriftlig
forklaring fra Roj-lejren, herunder oplysninger om, under hvilke nærmere former
dette kan ske.

Af landsrettens retsbog af 15. november 2021 vedrørende forberedende retsmø-de i
sagen fremgår blandt andet, at spørgsmålet om Sagsøgers mulighed for at afgive
partsforklaring under sagen blev drøftet, og at advokat Søren Horsbøl i den
forbindelse oplyste blandt andet, at det havde vist sig muligt, at en dansk
myndighedsperson på hovedforhandlingens første dag den 23. november 2021 kunne
være til stede i Roj-lejren med teknisk udstyr, således at Sagsøger vil-le kunne udtale
sig over for landsretten.

Af landsrettens retsbog vedrørende retsmødet i sagen den 23. november 2021 kl. 9.30
(hovedforhandlingens dag 1) fremgår bl.a.:

”Parterne nedlagde påstande som i påstandsdokumenterne.

Advokat Knud Foldschack redegjorde for status vedrørende Sagsøgers
afgivelse af forklaring via videoopkald (WhatsApp) fra Roj-lejren og oplyste
herunder, at det på indeværende tidspunkt ikke er muligt at opnå forbindelse
til lejren.
…

Retten blev midlertidigt hævet.

Retten blev sat på ny kl. 11.00.

Advokat Knud Foldschack redegjorde for den aktuelle status vedrøren-de
muligheden for Sagsøgers afgivelse af forklaring i retsmødet via
videoopkald fra Roj-lejren og oplyste herunder, at det på indeværende
tidspunkt ikke er muligt at opnå forbindelse til lejren.

Retten blev midlertidigt hævet.

Retten blev sat på ny kl. 13.00.
…

Advokat Knud Foldschack oplyste, at han netop har været i kontakt med
Sagsøger via videoforbindelse til Roj-lejren. Han har haft lejlig-hed til at tale
med klienten i ca. 1 time og 20 minutter, idet samtalen dog er blevet afbrudt
6-7 gange af 2-3 minutters varighed på grund af den ustabile forbindelse.



36

Person 16, ID-nr. 1, Rigspolitiet, der var til stede i landsretten med hen-blik
på teknisk bistand, bekræftede oplysningerne om, at forbindelsen var ustabil
som oplyst af advokat Knud Foldschack.

Advokat Knud Foldschack oplyste endvidere, at han under sin samtale med
Sagsøger har orienteret hende grundigt om hendes rettigheder i forbindelse
med afgivelse af forklaring, herunder at hun ikke har pligt til at svare på
spørgsmål, såfremt hun herved vil være i risiko for at in-kriminere sig selv.

Sagsøger vil gerne afgive forklaring, men ikke svare på spørgsmål om, hvad
hun har foretaget sig under sit ophold i Syrien.

Advokat Knud Foldschack anmodede om yderligere forberedelsestid, således
at retten sættes på ny kl. 14.00.

Advokat Søren Horsbøl havde ingen bemærkninger hertil.

Retten blev midlertidigt hævet.

Retten blev sat på ny kl. 14.00.

Sagsøger deltog i retsmødet via videoopkald sammen med Person 8, der
oplyste at være ansat på advokat Knud Foldschacks kontor, og nu således at
der af tekniske grunde var lyd- og billedfor-bindelse på en iPad.

Sagsøger blev vejledt om sandhedspligten og indholdet af retspleje-lovens §
305, jf. § 171, stk. 2.

Sagsøger afgav forklaring.

Sagen udsat kl. 15.05 til fortsat hovedforhandling den 24. november 2021 kl.
9.30.”

Udlændinge- og Integrationsministeriet har fremlagt en rapport af 23. novem-ber
2021 udarbejdet af Rigspolitiet vedrørende afhøringen af Sagsøger under
hovedforhandlingen. Af rapporten fremgår:

”Udfærdiget af: ID-nr. 2
Vedrørende: Afhøring af Sagsøger Født 1989
Angående: Observationer under afhøringen og besigtigelse af tilstede-
værende aktører i Camp Roj i det Nordøstlige Syrien.
_______________________________________________________________

Tirsdag den 23. november 2021 kl. 11:20  mødte ID-nr. 2, efter aftale med
lejrledelsen i Camp Roj, i en administrationsbygning i Camp Roj.

1

Ved ankomsten til mødelokalet blev ID-nr. 2 mødt af henholdsvis Person
8  og Sagsøger  .2 3

Besigtigelse af Sagsøger



37

Følgende var ID-nr. 2's observationer i forbindelse med besigtigelsen af
Sagsøger:

Kvinde, marokkansk af oprindelse, 30-35 år, 160-165 cm. høj, 65-70 kg.,
mørkt krøllet/skulderlangt hår sat op i nakken med en orange strikket
hårelastik, let makeup, velernæret og velsoigneret, iført ankellang bor-deaux
kjole, beige cardigan, sorte sneakers, fremstod i forbindelsen med samtlige
interaktioner med ID-nr. 2 som imødekommende, rolig, æd-ru og egnet til
afhøring.

Besigtigelse af mødelokaliteten

Afhøringslokalet, der var placeret i stueetagen på en administrations-
bygning, målte 4 x 8 meter og var møbleret med et centralt placeret
skrivebord, bag hvilket der var placeret to skrivebordsstole. Ydermere var
lokalet udstyret med fire tilsvarende stole og fire mindre sofaborde fordelt
jævnt imellem stolene. Midtfor på skrivebordets langside mod-sat
skrivebordsstolenes placering var der monteret et teleskopstativ til den af ID-
nr. 2 medbragte Apple iPad, der i forbindelse med afhørin-gen blev koblet til
en til formålet særligt etableret Wi-Fi forbindelse med løbende upload og
downloadhastighed på mellem 9-6 Mbps.

Minutrapport

Gennemgående for nedenstående minutrapport var det faktum, at der i
forbindelse med tidsrummet fra ankomsten af ID-nr. 2 i.e. kl. 11:20 og indtil
Person 8 og Sagsøger forlod administrations-bygningen i.e. kl. 16:30 efter
endt retsmøde, ikke var andre i lokalet end Person 8 og Sagsøger. Dette med
undtagelse af ID-nr. 2, der i forbindelse med opsætning af
kommunikationsplatformen i.e. Apple iPad, eller på direkte foranledning af
Person 8 i forbindelse med udbedringen af signalforbindelsen til retsmødet i
København, Danmark, undtagelsesvis befandt sig i mødelokalet.

ID-nr. 2 befandt sig, efter aftale med Person 8, umid-delbart uden for døren
til mødelokalet i et opholdsrum. Opholdsrum-met, hvori ID-nr. 2 befandt sig,
havde direkte forbindelse til en sikret gård omkranset af 4 meter høje mure,
der isolerede administrations-bygningen fra den omkringliggende lejr. Inden
for murene befandt der sig til en hver tid tre uniformerede YPG
soldater/vagter, der jf. enhe-dens regulativer omhandlende den operative
indsættelse i Camp Roj, var udstyret med en plate carrier vest, en sort
balaklava og en AK-47 riffel. Pågældende YPG soldater/vagter, der
fungerede som ID-nr. 2's sikkerhedseskorte, forblev under hele opholdet i
lejren i pågældende gård og bevægede sig på intet tidspunkt inden for i
bygningen i.e. ad-ministrationsbygningen. Således blev der på intet tidspunkt
i forbindel-se med pågældende afhøring båret synlige våben i
afhøringslokalet el-ler på ID-nr. 2's tilstødende opholdssted.

· 11:20 - 12:30: ID-nr. 2 forestod udbedringen af signalforhold i
mødelokalet, imens Person 8 og Sagsøger be-



38

fandt sig på lokaliteten og konfererede uanfægtet af ID-nr. 2's
tilstedeværelse.

· 12:30 - 13:50: Person 8 og Sagsøger kommuni-kerede/konfererede
via ZOOM med Knud Foldschack

· 14:00 - 14:50: ID-nr. 2 foranstaltede frokost til Person 8 og Sagsøger.
På anmodning fra Person 8 arrangerede ID-nr. 2, at Person 8 og
Sagsøger kunne indtage deres frokost i administrationsbyg-ningens
gård. I forbindelse med pågældende frokost, under hvilken ID-nr. 2
opholdt sig inden for i administrationsbyg-ningen, blev ID-nr. 2
anmodet om at tage to fotografier af Person 8 og Sagsøger, imens de
poserende indt-og deres frokost i solskinnet .4

· 16:05: Retsmødet blev hævet.

· 16:05 - 16:30 Person 8 og Sagsøger konferere-de i mødelokalet,

hvorefter Person 8 og Sagsøger samtidigt forlod mødelokaliteten. I

pågældende forbin-delse havde Sagsøger påført sig en bordeaux

hijab. Således fremstod føromtalte ankellange kjole nu mere som en

abaya med matchende hijab. Idet Sagsøger forlod

administrationsbyg-ningen blev hun eskorteret af medlemmer fra

YPJ. Person 8 blev i forlængelse af dette mødt af sin tolk og sin

chauffør, hvorefter hun formodedes at have forladt Camp Roj.

Kildeførerens vurdering
Kontakten mellem ID-nr. 2 og Person 8 og Sagsøger vurderedes igennem
hele forløbet som værende god efter om-stændighederne. Kommunikationen
var høflig, sober og til tider venlig. Dette i særdeleshed i forbindelse med
ID-nr. 2's imødekommelse af frokostarrangementet. Person 8 og Sagsøger
tog af-sked med ID-nr. 2 på samme høflige maner, som de havde budt ID-nr.
2
velkommen. Sagsøger vurderedes rolig og samlet om end lettere på-virket af
afhøringsforløbet, idet hun forlod administrationsbygningen kl. 16:30.

Ovenstående imødekommenhed blev kortvarigt kompromitteret, idet Person
8 ca. kl. 12:40 anmodede, om at ID-nr. 2 identi-ficerede sig, hvilket alene
blev imødekommet ved angivelsen af oven-stående KF nummer.

 Samtlige tidsangivelser er jf. lokal syrisk tid.
 Bisidder for Sagsøger.
 Identisk med Sagsøger, cpr.:Født 1989- .
 Tilstedeværende YPG vagter havde i forbindelsen med fotograferingen ingen indsigelser, idet de tog bille-der

taget med Person 8's mobiltelefon portrætterede pågældende kvinder siddende op ad en gul mur med deres
frokost.”

1

2

3

4



Sagsøger har fremlagt to fotos, som angives at være optaget i afhøringsloka-let i
forbindelse med Sagsøgers afgivelse af forklaring den 23. november 2021. Det ene
foto viser det nederste af en dør og mellemrummet ned mod gul-vet, det andet foto
viser bl.a. en taske.

Sagkyndige udtalelser mv.

Der er under sagen dokumenteret fra en artikel publiceret af ICCT, Internatio-nal
Centre for Counter-Terrorism – The Hague i april 2015 med titlen “Europe-an Female
Jihadists in Syria: Exploring an Under-Researched Topic” . Sagsøger har fremlagt
uddrag af artiklen i en uautoriseret dansk oversættelse, hvilken oversættelse
Udlændinge- og Integrationsministeriet ikke har haft be-mærkninger til. Det fremgår
heraf bl.a.:

”De europæiske kvinders rolle i Syrien har indtil videre været bag
slagmarken. Det betyder dog ikke, at deres rolle er mindre betydnings-fuld.
Kvinder lader til at spille en vigtig rolle ved indirekte at støtte kampen. Det
kan bidrage til succesen og appellen til jihadist grupper. Som mødre, kan
disse kvinder opfostre deres børn efter den militante islamiske ideologi og
hjælpe med at vedligeholde ”frihedskæmper myten” hvor oprører er
glorificerede som helte. Som sygeplejersker, kan de tage sig af de sårede
kæmpere. Som facilitatorer, kan de hjælp med at indsamle penge til jihad og
sprede propaganda der kan hjælpe med at overbevise andre om at deltage i
kampen. På disse måder, kan kvinder spille en vigtig og indirekte rolle i
jihad uden egentlig at bære våben.”

Der har under sagen endvidere været dokumenteret fra ph.d. Person 17's
vidneforklaring under en sag behandlet ved Retten i Esbjerg. Af Retten i Esbjergs
dom af 23. marts 2018 fremgår således bl.a. følgende:

”Person 17 har som vidne forklaret, at han er ph.d. for-sker hos universiteter
i henholdsvis Firenze og Paris, men aktuelt arbej-der som gæsteforsker hos
DIIS. Han har været hos DIIS siden marts 2017 og skal være der resten af
ph.d.-forløbet, som han har været i gang med siden 2015. DIIS er en
semioffentlig tænketank. som forsker inden for mange områder, som
vedrører international politik og forhold, bl.a. terrorisme og jihadisme og
f.eks. de sikkerhedsmæssige udfordringer, der ligger deri. Der leveres bred
forskning, som det kendes fra et uni-versitet, og ikke kun ud fra et dansk
politisk perspektiv. DIIS er en poli-tisk uafhængig organisation. Der er
tilknyttet folk med mange forskelli-ge faglige og akademiske baggrunde.

Han har siden 2015, hvor han påbegyndte sin ph.d. beskæftiget sig ind-
gående med jihadisme eller militant islamisme og mere konkret med
forholdet mellem jihadistiske grupper. Han kigger meget indgående på
forholdet med IS og Al-Qaeda, og hvordan dynamikkerne mellem dem
påvirker andre jihadistiske grupper. Han gør det ved på daglig basis at



40

følge deres kommunikation og materiale og ved at interviewe folk i el-ler tæt
på grupperne. Han har officielt arbejdet med det siden 2015, men begyndte
den type forskning tilbage i 2012 og 2013. Når man forsker i jihadisme, er
der kommet et pres både politisk, men også fra medierne, om, at man også
forholder sig til terrorisme. De to ting er jo ikke nød-vendigvis koblet
sammen, men som forsker i jihadisme bliver man nødt til også at forholde
sig til terrorisme, fordi der er så mange, der gerne vil høre om det.

Han følger meget indgående den verserende borgerkrig i Syrien. Det er helt
centralt i forhold til hans forskning.
…

Forespurgt om det er rigtig forstået, at Free Syrian Army, FSA, ikke er en
militant islamistisk gruppe, men en militær enhed med et andet ud-
gangspunkt, forklarede han, at FSA er en masse sekulære grupper. Se-kulær,
som at de ikke har ambitionen om, at et specifikt religiøst ud-gangspunkt
skal være determinerede for den politiske stat, de gerne vil oprette. De kan
som individer godt være troende, men det er ikke reli-gionen, som skal
determinere det politiske. Det er rigtigt, at FSA ikke har et kalifat som
overordnet mål. FSA har ikke på samme måde som IS været i stand til at
tiltrække fremmedkrigere. I starten var der nogen, som tilsluttede sig FSA,
som da også blev set som en stærk oprørsgrup-pe mod det syriske regime,
men FSA, som er en samlebetegnelse for mange meget fragmenterede
grupper, har også lidt meget under at væ-re så fragmenteret. Derfor har de
ikke været i stand til at tiltrække sig den samme støtte udefra.
…

Forespurgt om dawla og dawlatul-islam er almindeligt anvendte ord for
islamisk stat, forklarede han, at det er det, hvis man støtter IS. Mus-limer,
som kæmper for grupper, der bekæmper IS, vil typisk bruge an-dre ord til at
omtale IS. Det er ord med nogle positive konnotationer, som oftest kun IS
medlemmer vil bruge.
…

Forespurgt om det også var i foråret 2013 eller først senere, at IS blev kendt
blandt islamister i Vesten, forklarede han, at de sådan set altid har været
kendt i og med, at det tidligere var Al-Qaeda i Irak, som var en meget
populær organisation blandt islamister også i Vesten. Men da de begyndte at
erobre mere og mere territorium, begyndende i somme-ren 2013, begyndte
de at blive ufatteligt populære blandt militante is-lamister i Vesten, og det
eksploderede fuldstændig 29. juni 2014, da de oprettede kalifatet. Han vil
mene, at det i efteråret 2013 var alment kendt i Vesten, hvad IS var, hvad de
stod for, og hvilket mål de havde. Der er ingen tvivl om, at folk i det
islamistiske miljø ville have en god ide om, hvad IS var, netop fordi det er en
organisation med en lang hi-storik. Alle vidste, at det var et kalifat, de
kæmpede for. Den almene lægmand i Vesten begyndte nok også da at vide,
at IS var en gruppe, som hørte til på den absolutte ekstreme fløj. I efteråret
2013 var IS blandt islamister afgjort kendt for deres brutalitet og høje
voldsparat-hed. Al-Qaeda i Irak har den mest brutale historie af alle militante
isla-mistiske grupper. Mange civile, som fulgte krigen i Irak, vidste også



41

dette. Man havde da netop eksempler på, hvordan de halshuggede folk,
filmede det og sendte det på nettet. Den ekstreme voldsparathed var al-lerede
noget, som karakteriserede IS fra dag 1, da de rykkede ind i Syri-en.
…

Hvis man ville tilslutte sig IS i efteråret 2013, gjorde man typisk det, at man
bestilte en billet til andet europæisk land og derfra bestilte en re-turbillet til
Istanbul. Herfra tog man via f.eks. bus til den syriske græn-se. I begyndelsen
kunne man relativt nemt krydse grænsen. og herfra blev man mødt af folk,
som kunne hjælpe, f.eks. folk fra IS eller FSA, så man kom til safehouses
eller lejre, hvorfra man kunne tage videre. Det var da ikke så opdelt. Senere
var det ofte sådan, at man, allerede når man befandt sig i Tyrkiet, havde en
aftale med folk fra IS, som befandt sig i Syrien, og som tog over grænsen,
mødte en og hjalp en til at krydse grænsen. Det har ændret sig i takt med, at
sikkerheden blev højere og højere. I begyndelsen kunne det godt være
afhængigt af omstændighe-derne, hvilken gruppe man endte i. Ideologi
spillede på det tidspunkt måske ikke den store rolle. Det kom senere.

Gaziantep er en tyrkisk by lige nord for grænsen og var en typisk desti-
nation, man tog til og derfra arrangerede den sidste del af ens tur til Sy-rien.
Ultimo 2013 var det stadig kompliceret at krydse grænsen, men spørgsmålet
var, om man betalte en lokal smugler for det. Sådan fore-gik det i starten.
Der var nogle tyrkiske og syriske smuglere, som ikke tilhørte nogen
organisation, men som blot tjente penge. Det udviklede sig til, at man,
allerede når man var på den tyrkiske side, mødtes med folk fra den gruppe,
man havde tænkt at tilslutte sig.
…

Forespurgt om han har set eksempler på, at vesterlændinge er rejst til Syrien
og har bosat sig i IS områder, men uden at de har haft nogen til-knytning til
IS, forklarede han, at han ikke har hørt om sådanne tilfæl-de. Hvis man
flytter derned for at leve under et islamisk samfund, og fordi man har hørt
om IS, kommer man også dertil, fordi man vil bidra-ge med noget. Det er de
typiske historier, man hører. Man har hørt om hele familier, der migrerer. Så
tager de jo derned, fordi de er interesse-ret i det islamiske projekt og
engagerer sig på den ene eller anden må-de. Om de alle bliver kæmpere er
ikke sikkert, men de er engageret i IS. IS har også fra dag 1 været presset på
ressourcer, så det handler om at aktivere alle de ressourcer, de kan. Derfor
kan man heller ikke bare rej-se dertil uden at bidrage.

I teorien, og særligt hvis man er lokal eller araber og på den måde ikke
tiltrækker sig opmærksomhed, kan det godt tænkes, at man kunne bo-sætte
sig i IS kontrolleret område uden tilladelse fra IS og uden at skulle bidrage til
deres projekt på den ene eller anden måde. Hvis man er en, som tiltrækker
sig opmærksomhed, har han svært ved at se, hvordan man vil kunne gøre det.
F.eks. hvis man kommer som vesterlænding.”

Der har tillige været dokumenteret fra en dom afsagt af Oslo Tingrett den 4. maj
2021, hvori følgende uddrag af den under retssagen af retten udpegede sag-



42

kyndige, professor dr.phil. Person 18's rapport af 19. februar 2021 ”Om rollen til
tilreisende kvinner i ISIL og/eller Jabhat Al-Nusra i Syrien” er gengivet:

”Når det gjelder tilreisende kvinners rolle og betydning i ISIL, har den
sakkyndige skrevet blant annet følgende:

Under ISILs Kalifat skulle tilreisende kvinner i første rekke innta rol-len
som hjemmeværende kone og mor. Dette ble ikke fremstilt som en passiv
rolle i skyggen av ISILs mannlige krigere. Tvert imot ble kvinnene stadig
vekk trukket frem som uvurderlige støttespillere som «muliggjorde
jihad», som la grunnlaget ikke bare for at ISILs mannlige rekrutter ble
godt ivaretatt på hjemmebane og høyt moti-verte for å delta ut ved
fronten, men også at det fødtes en ny gene-rasjon jihadister som kunne
fylle rekkene etter de falne ISIL-krigerne. Å være trofast kone for ISILs
mujahideen og å oppfostre neste gene-rasjon ISIL-rekrutter var blant de
tilreisende kvinnenes viktigste rol-ler, men ikke de eneste. Tilreisende
kvinner kunne også i begrenset grad utføre oppgaver i kvinnedelen i ISILs
byråkrati og institusjoner, spesielt i undervisnings- og helsesektoren.
Mange lokale syrere og irakere hadde flyktet forut for lSlLs inntog, og
organisasjonen mang-let kvalifisert personell i mange av tjenestene i
offentlig sektor. ISILs propaganda vektla hvor gode offentlige tjenester
Kalifatet ytte til si-ne undersåtter, men nyere forskning har vist at det var
stort sprik mellom ord og praksis og at tjenesteytelsen raskt forverret seg.
Ikke bare effektene av krigshandlingene og prioriteringen av militære be-
hov, men også ISILs ekstreme krav om kjønnssegregering gjorde de
vanskelig å opprettholde et godt servicetilbud under Kalifatet og ut-nytte
de menneskelige ressursene som de tilrejsende kvinnene repre-senterte.”

Forklaringer
Sagsøger og Vidne har afgivet forklaring.

Sagsøger har forklaret, at hun befinder sig i Roj-lejren i det nordlige Syrien i et
venteværelse i en bygning. Hun er sammen med Person 8. Uden for døren står fire
maskerede vagter, der er bevæbnet med store våben og iført veste. Der står endvidere
en repræsentant fra Danmark, og så er der dem fra selve lejren, som også går ude på
gangen. Personerne ude på gangen kan se og høre gennem døren.

Hun er født i Marokko. Hendes mor var i Danmark, inden moderen på grund af
personlige problemer rejste tilbage til Marokko, hvor hun blev født. Hun kom til
Danmark med sin mor og fik fast bopæl her med sin mor og sin far, da hun var 3 eller
4 år. Hendes far og mor havde indtil da levet adskilt. Hele hendes familie bor i
Danmark, dvs. hendes mor, fire søskende (to brødre og to søstre) og deres børn, samt
tre mostre og deres børn. Hendes far er død, mens hun har været i Roj-lejren. Hun er
vokset op på Frederiksberg, hvor hun har gået i bør-nehave, folkeskole, fritidshjem,
klub og taget sin uddannelse til sosu-assistent.



43

Så vidt hun ved, har hun ingen familiemedlemmer i Marokko. Hun har vist en dement
mormor, som hun ikke har mødt. Hun husker, at hun har været i Ma-rokko i et par
enkelte sommerferier. Hun har ikke været i Marokko, siden hun var 10 år, måske
endda yngre end 10 år. Efter hvad hun husker, har hun i hvert fald ikke været i
Marokko, efter at hun var fyldt 12 år.

Hun husker ikke meget fra sin indrejse i Syrien. Hun og hendes mand rejste til
Tyrkiet. Hun havde hjemmefra fået at vide, at de skulle være i Tyrkiet. Derfra tog de
med hjælp fra smuglere videre til Syrien. De fik ikke så meget at vide om, hvordan
det skulle foregå. Da de kom over grænsen, fik de taget alle deres ting af værdi,
såsom telefoner, computere og pas. Hun ved ikke hvorfor. Hun har aldrig fået disse
ting tilbage. Hendes mand døde i december 2015, som det fremgår af sagsmaterialet.
På det tidspunkt kendte hun ikke meget til stedet. Hun havde ikke været ude. Hendes
mand efterlod ved sin død kun en telefon, som hun benyttede til at prøve at komme i
kontakt med sin familie og en orga-nisation i Danmark, som hun havde arbejdet for.
Hun fik fat i en repræsentant for organisationen, som prøvede at guide hende til at
komme til grænsen, men det lykkedes ikke. Det var farligt at færdes alene som
kvinde. Hun havde på det tidspunkt en 5-6-årig forældreløs dreng, som hun tænkte
kunne optræde som hendes værge, hvis hun gik på gaden. Hun prøvede at få en taxa
til at køre hende til lufthavnen. Hun talte også med den ansvarlige for NGO’en, som
er en anerkendt organisation i Danmark, om han kunne komme ind til hende. Han
prøvede at hjælpe hende på forskellig vis, men det lykkedes ikke. Hun og dren-gen
prøvede at flygte, men det mislykkedes, og de blev taget til fange af IS, som sendte
hende på ”fortrydelsesophold” i et hus. Det var ulovligt at forlade Syri-en. De tog den
forældreløse dreng fra hende, men senere fik hun ham tilbage. Hun sad i huset i en
uge og blev derefter kørt tilbage til det hus, hun boede i. Flugtforsøget fandt sted
inden for to måneder efter hendes mands død. Den første måned havde hun ikke
mulighed for at gøre noget, så det har været ca. i februar 2016.

Forholdene i Roj-lejren er forfærdelige. Der er ikke trygt. Der er konstant sik-
kerhedstrusler. Der er problemer med vand, varme og elektricitet. Kloakkerne er ude
på gaden. Hendes sønner er syge, og der er ingen lægehjælp til dem. IS er tæt på at
overtage lejren, og tyrkerne bomber. Hun føler sig ikke tryg blandt kvinderne i lejren.
Der har været overfald og brande. Hun og hendes veninde har valgt at tage deres slør
af, for at det ikke skal symbolisere noget. Hendes veninde har derefter fået brændt sit
telt ned to gange. Teltbrande kan opstå på grund af de materialer, de har til at lave
mad, eller hvis nogen påsætter dem. De har varmere med petroleum til at varme
teltene op med. Der ligger flere stærkt brandbare ting i teltene. Det er ikke sket for
hende, at der er gået ild i hendes telt, men det påvirker hende og drengene meget at
leve under disse forhold. Hun og børnene har været udsat for trusler både fra
kvinderne i lejren og an-dre. Hun føler sig ikke tryg ved at fortælle om fra hvem og
om hvad. Hun har



44

været udsat for voldelige overgreb, og det har hendes drenge også. Hun har givet
interviews til de danske medier – der har været en masse, hun husker ikke hvilke. Det
første interview gav hun ca. en uge efter sin ankomst til lejren. Hun flygtede i
september 2018 og blev tilbageholdt i 4 måneder. Hun var gravid, og hendes ældste
søn var 1 år. Hun var fængslet under meget hårde forhold. Efter de 4 måneder i
fængsel blev hun kørt til Roj-lejren. I lidt mindre end en måned var hun sammen med
en gruppe af andre kvinder, som også var fængslet, isole-ret fra resten af lejren – det
bliver alle, indtil der er sat telt op og sørget for dy-ner mv. Hun kom altså fra fængslet
til et isoleret område af lejren og derefter ind i selve lejren. Interviewet til Medie 1
gengivet i artiklen af den 8. marts 2019 kan godt have været et af de første
interviews, hun gav, efter at hun var kommet til lejren, men hun husker ikke, om det
var det første interview. Man får intet at vide, før 4-6 soldater kommer ind i teltet og
siger, at man skal komme op til den bygning, som hun også sidder i nu. Man har 2-3
minutter til at gøre sig klar, og man har ikke et valg. Hun har bedt om ikke at deltage,
men er blevet tvunget. Hun har aldrig bedt om at blive interviewet. På et tidspunkt
var hun syg af corona, og hun bad om ikke at skulle op til huset for at blive in-
terviewet, men hun fik ikke noget valg. Hun fik besked om at gøre, hvad der blev
sagt, og det gjorde hun så for at undgå problemer og trusler mv. Når hun har givet
interviews, har der været soldater og administrativt personale fra lej-ren til stede. Et
par gange har de sagt, at de gerne ville tage billeder af hende og børnene. Hun har én
gang oplevet, at de filmede interviewet, men ellers har det mest været billeder.

Da hun ankom til lejren i foråret 2019, var Røde Kors/IRC der, og man kunne
udfylde et papir, hvor man kunne give samtykke til, at det blev meddelt til ens land,
at man var der. Det gjorde hun, og hun bad også bestyrelsen for lejren om at meddele
det til de danske myndigheder. Hun tænkte bare: ”Yes, nu kan jeg endelig komme til
Danmark og få afsluttet det her.” Hun havde ingen kontakt med de danske
myndigheder i november 2019 og var ikke klar over, at hun var ved at miste sit
danske statsborgerskab. Hun vidste ikke engang, at det var en mulighed, at hun kunne
miste sit danske statsborgerskab. Hun har ikke en e-Boks. Hun har ikke set de
artikler, der er skrevet på baggrund af de interviews, hun har givet. Der er ikke
adgang til danske medier i lejren. Der er hos bestyrel-sen i lejren en telefon, man kan
bruge hver anden uge, men kun til at aftale, hvordan man får sat penge ind. Man må
ikke have anden kontakt til sin familie.

I maj 2021 kom en Task Force fra den danske regering og talte med lejrens læger og
bestyrelse samt med kvinderne i hver ca. 2 timer og så til deres børn. Hun talte
således med dem i ca. to timer, hvor de også undersøgte hendes sønner. De sagde, at
drengene er underernærede, og at hendes ældste søn har begyndende PTSD og er
stresset. Udenrigsministeriet og PET var også med. Hun har talt med PET i maj og
august 2021. PET spurgte kun til de andre, der er sendt hjem, men der blev ikke
spurgt ind til hende eller hendes ophold. Hun har flere gange



45

– hun husker ikke hvor mange gange – haft besøg i lejren af Person 8. Det kan godt
passe, at det nu er sjette gang, at hun har besøg af Person 8 i lejren. I hvert fald tre af
gangene har advokat Knud Foldschack været med.

Hun prøver på ikke at bryde sammen. Sønnerne har det ikke godt. De er unde-
rernærede, bange hele tiden og stressede. Hendes ældste søn på 4 år siger ofte, at hun
ikke må tænde for blusset til madlavning, fordi han er bange for, at der går ild i teltet.
Han er bekymret hele tiden. Der er ikke rigtig beskæftigelse for børnene i lejren. Hun
har netop fået indskrevet den ældste i lejrens skole to gange to timer om ugen. Hun
vil gerne have, at han lærer noget og lærer at væ-re sammen med andre børn. De har
fælles toiletter til otte telte, og han skal for-beredes på bare det at forlade teltet og gå
på toilettet. Når hun går på toilettet, går han med og står udenfor. Hun er bange for, at
han måske møder andre og bliver radikaliseret og måske bliver taget fra hende på et
tidspunkt. Det er rig-tigt forstået, at hun helt klart tager afstand fra IS og gerne vil
hjem til Danmark med sine drenge.

Hun udrejste med sin anden mand, Person 2. Hun ønsker ikke at svare på, hvad der i
artiklen ”Overskrift 1” bragt i Medie 1 den 8. marts 2019 på grundlag af et interview
med hende menes med: ”Helt fredelig og ”nede på jorden” var Navn 1's mand, Person
2, nu nok ikke. I hvert fald forlod parret den 1. december Danmark. Navn 1 fortæller,
at det for hende handlede om at følge i Muhammeds spor, ikke mindst i profetens
tidlige dage, hvor mange var imod hans ideer.” Hun vil heller ikke svare på, hvad der
ligger i, at ”Navn 1 stak sin familie den løgn, at Person 2 havde fået et ingeniørjob i
Tyrkiet, og at hun ville følge med ham.” For så vidt angår omtalen i artiklen om, at de
som de andre fik tildelt et hus at bo i, så var der tale om, at de blev tilbudt en
lejlighed, som de lejede. Hun ved ikke, hvem udlejer var. Hun vil ik-ke svare på,
hvorfra de fik penge til at betale huslejen. Hun vil ikke svare på, hvilke forhold der
fik hende til at finde sin feminine side i Raqqa, og hvorfor hun udtalte: ”I Danmark
kørte jeg bil selv og studerede, men du kan ikke være feminin i Danmark. I Raqqa
fandt jeg min plads som kone, mor, kvinde og sø-ster. Jeg følte mig virkelig
beskyttet” og videre: ”Vi kommer aldrig til at føle den samme frihed som i kalifatet” .
Hun vil ikke svare på, hvad Person 2 døde af. Hun blev gift igen med en læge, som
også havde planer om at forlade Syri-en. Hun ønsker ikke at svare på, hvad der skete
i Syrien. Inden hun rejste ud af Danmark og ind i Syrien, havde hun ikke undersøgt,
hvad der foregik. Person 2 havde fortalt en lille smule om, at der var noget krig, og at
de havde brug for hjælp dernede. Han sagde, at hun med sin baggrund og uddannelse
kunne hjælpe. Hun vil ikke svare på noget om Islamisk Stat. Hun tror, at hun på lejr-
kontorets telefon af sin familie fik besked om afgørelsen om fratagelse af sit danske
statsborgerskab, efter at familien i Nyhederne havde set, at man havde taget
statsborgerskabet fra dem, der var rejst til Syrien. Hendes familie mistænkte, at hun
kunne være en af dem, men de havde ikke sikker viden her-



46

om. Hun fik bare lige beskeden, og så var det dét. Hun kunne ikke kommunike-re
tilbage til familien, idet man som tidligere forklaret kun må kommunikere om
overførsel af penge. Hun vil ikke svare på spørgsmål om de fremlagte sms-beskeder.

Vidne har forklaret, at han er født i Marokko. Han husker ikke, hvornår hans far kom
til Danmark – det var i 70’erne eller 80’erne. Hans far har to børn med sin første kone
og blev så gift med vidnets mor, som han har 5 børn med: Vidnets storesøster, vidnet,
Sagsøger, en lillebror og sidst en lillesøster. Han og Sagsøger er født i Marokko, og
de andre tre søskende er født i Danmark. Han ved ikke, hvorfor han og Sagsøger blev
født i Marokko. De boede med deres mor i en lille by i Nordmarokko. Han var 9 år,
da de kom til Danmark i 1993, hvor de tog bopæl. Sagsøger er født i 1989, så hun var
3-4 år, da de kom til Dan-mark. De kom ikke tilbage til boligen i Nordmarokko, men
var tilbage på ferie måske to gange. Han husker ikke hvornår. Sagsøger var lille. Hans
far har dansk statsborgerskab. Hans mor og han har permanent opholdstilladelse.
Resten af hans søskende har dansk statsborgerskab. De har ikke familie eller venner i
Ma-rokko. Han taler en lille smule marokkansk. Sagsøger taler kun ganske lidt
”baby-marokkansk” . Han er uddannet pædagog. Sagsøger er uddannet sosu-assistent.
Hans far døde i januar 2018. Sagsøger er vokset op som helt almindelig pige. Hun
spillede fodbold, senere hen interesserede hun sig for modetøj, hun havde ve-ninder,
og gik i biografen som normale piger gør. Hun havde en helt normal opvækst. Hun
blev gift i 2013 og skilt nogle måneder efter. Derefter blev hun gift med Person 2.
Person 2 tog kontakt til ham, fordi han var den ældste bror af hendes søskende. De
talte sammen. Person 2 var sød og rar og ville gerne giftes med Sagsøger. Han syntes,
at det gik for stærkt, men det var jo hendes liv, og hun bestemte selv. De blev gift i
2013, kort tid efter at Person 2 havde rettet henven-delse til ham. Efter et halvt år
rejste de til Tyrkiet, hvor Person 2 havde fået ar-bejde.

På et tidspunkt fik han at vide – han husker ikke hvordan – at Sagsøger ikke havde
dansk statsborgerskab længere. Han mener, at det var gennem en advokat eller en
journalist, at han fik beskeden. Han havde ikke talt med nogen danske myn-digheder
– ingen havde henvendt sig til ham. På et tidspunkt kom PET hjem til ham og
spurgte, om han havde nogle nye billeder af Sagsøger, men det havde han ikke. Det
var efter, at hun havde fået frataget sit statsborgerskab. Da han fik at vide, at
Sagsøger havde mistet sit statsborgerskab, kontaktede han advokat Knud Foldschack.

Hans mor lever stadig. Hun er 63 år. Alle hans søskende er bosat i Danmark. Hans far
fik tre børn med sin første kone. De to af dem er ældre, men den tredje er yngre, end
han er. De har kontakt med de tre børn af første ægteskab, som også bor i Danmark.
Sagsøger og hendes mand fortalte ham en uge før afrejsen, at de ville rejse til Tyrkiet.
Han husker ikke, hvornår han fik at vide, at Sagsøger var i



47

Syrien. Det var først efter droneangrebet i december 2015, hvor Person 2 blev dræbt,
at han gik ud fra, at hun også var i Syrien, men han vidste ikke, om hun stadig var i
Tyrkiet. Han tror, at det var gennem en advokat eller en journalist, at han fik at vide,
at hun var blevet interneret i fangelejren. Efter hvad han hu-sker, havde han ingen
kontakt med Sagsøger, fra hun tog afsted til Tyrkiet, til han fik at vide, at hun var i en
fangelejr. Han forsøgte ikke at kontakte hende, da han ikke havde kontaktoplysninger.
Der var ham bekendt ingen i familien, der havde kontakt med hende. Han blev
kontaktet af advokat Knud Foldschacks advokatsekretær, som sagde, at de skulle
snakke, og at Sagsøger var i fangelejren og havde fået frataget sit danske
statsborgerskab. Hun opfordrede ham til at tale med advokat Foldschack om det. Han
husker ikke, hvor hun kom fra, hen-de der ringede – hun var journalist. Det var
Person 8, der kontaktede ham. De kendte hinanden i forvejen, fordi de bor i samme
område og tæt på hinanden. Hun fortalte ham over telefonen, at Sagsøger var i lejren,
og at hun havde fået fra-taget sit danske statsborgerskab. Han spurgte, hvad han
kunne gøre, og hun anbefalede, at han kontaktede advokat Foldschack. Han kom
herefter til et mø-de med advokat Foldschack på advokatkontoret.

Retsgrundlaget
§§ 8 B og 8 F i lov om dansk indfødsret var på tidspunktet for Udlændinge- og
Integrationsministeriets afgørelse sålydende (dagældende lovbekendtgørelse nr. 1029
af 10. juli 2018):

”  § 8 B. Den, som dømmes for overtrædelse af en eller flere bestemmel-
ser i straffelovens kapitel 12 og 13, kan ved dom frakendes sin danske
indfødsret, medmindre den pågældende derved bliver statsløs.
…

Stk. 3. Den, som har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
landets vitale interesser, kan af udlændinge- og integrationsministeren
fratages sin danske indfødsret, medmindre den pågældende derved
bliver statsløs.
…

Stk. 5. Hvis det trods rimelige bestræbelser ikke er muligt at meddele
fratagelsen efter stk. 3 til den, der efter stk. 3 har fået frataget sin danske
indfødsret, på andre måder, optages fratagelse af statsborgerskab som
meddelelse i Statstidende.
…
§ 8 F. Sager omfattet af § 8 B, stk. 3, kan indbringes for Københavns By-ret
af den, som efter § 8 B, stk. 3, har fået frataget sin danske indfødsret, inden 4
uger efter afgørelsens meddelelse. Københavns Byret kan dog undtagelsesvis
tillade en indbringelse efter 4 uger. … Sagens indbrin-gelse for retten kan
ikke tillægges opsættende virkning.

Stk. 2. Ved domstolsbehandlingen beskikker retten en advokat for den, som
efter § 8 B, stk. 3, har fået frataget sin danske indfødsret.



48

…

Stk. 5. Retten bestemmer, hvordan den, der efter § 8 B, stk. 3, har fået
frataget sin danske indfødsret, i tilfælde af at vedkommende opholder sig i
udlandet, får lejlighed til at udtale sig over for retten.”

§ 8 B, stk. 1, blev indsat ved lov nr. 311 af 5. maj 2004 om ændring af indføds-
retsloven (Ændring af reglerne om erhvervelse af dansk indfødsret ved erklæ-
ring samt indførelse af ny bestemmelse om frakendelse af dansk indfødsret). Af
de almindelige bemærkninger til lovforslaget (lovforslag nr. 138 af 28. januar
2004) fremgår bl.a.:

”4.2. Frakendelse af dansk indfødsret
4.2.1. Statsborgerskab er det retlige bånd mellem et individ og en stat og
konstituerer gensidige rettigheder og forpligtelser mellem individet og
staten.

Statsborgerskab er udtryk for et særligt tilhørsforhold til et land og
kendetegnet ved, at statsborgere i et land har særlige rettigheder i for-hold til
udlændinge i landet. I Danmark indebærer statsborgerskab bl.a. særlige
rettigheder i relation til demokratisk deltagelse, og det følger så-ledes af
grundlovens § 29 og § 30, at valgbarhed og stemmeret til Folke-tinget
forudsætter dansk indfødsret. Dansk indfødsret giver endvidere særlige
rettigheder i relation til diplomatisk bistand, udstedelse af pas samt
muligheden for at besætte visse offentlige hverv. Dansk indfødsret giver en
ubetinget ret til at blive i eller tage ophold i Danmark.

Dansk indfødsret og de særlige rettigheder, der er knyttet hertil, må
forudsætte loyalitet over for Danmark og vitale interesser for det dan-ske
samfund.
…

4.2.5. Efter forslaget er dom for de omhandlede strafbare forhold en yd-re
ramme for muligheden for at frakende en person hans danske ind-fødsret.
Bestemmelserne i straffelovens kapitel 12 og 13 indeholder
normalstrafferammer fra 4 måneder (f.eks. for forhånelse af fremmed nation
m.v., jf. lovens § 110 e) til livstid (f.eks. for overtrædelse af lovens § 114 om
terrorisme).

Det fremgår således af den foreslåede bestemmelse, at den, der dømmes for
overtrædelse af et eller flere af de omhandlede strafbare forhold, ved dom
»kan« frakendes sin danske indfødsret.

I overensstemmelse med almindelige betragtninger om proportionalitet er det
hermed forudsat, at domstolene ved vurderingen af, om en per-son skal
frakendes dansk indfødsret, foretager en afvejning af på den ene side
forholdets grovhed og på den anden side en frakendelses be-tydning for den
pågældende. Den foreslåede bestemmelse svarer såle-



49

des på dette punkt principielt til den gældende bestemmelse i indføds-
retslovens § 8 A om frakendelse af dansk indfødsret erhvervet ved svig.

Den betydning, frakendelse af dansk indfødsret har for en person, må bero på
en konkret vurdering af den pågældendes forhold.

Ved denne vurdering bør der navnlig lægges vægt på personens til-knytning
her til landet og til udlandet, herunder det eller de lande, den pågældende
tillige er statsborger i.

Der kan i den forbindelse bl.a. lægges vægt på varigheden og karakte-ren af
en persons ophold i Danmark og i udlandet. Den tid, en person har tilbragt i
Danmark og i udlandet, kan således i sig selv have betyd-ning for den
pågældendes tilknytning. Dette må imidlertid sammen-holdes med
karakteren af opholdene. Det bør således tillægges særlig vægt, hvor den
pågældende har fået sin opvækst, ligesom ophold i ud-landet kan tillægges
mindre vægt, hvis udlandsopholdet skyldes arbej-de for danske interesser,
eller hvis den pågældende person under sit ophold i udlandet har bevaret en
tæt tilknytning til Danmark f.eks. gennem tilbagevendende feriebesøg,
deltagelse i danske foreninger i udlandet m.v.

Der kan endvidere bl.a. lægges vægt på en persons aktuelle familie-mæssige
forhold her i landet og i udlandet samt den pågældendes rød-der, herunder
om familien har en langvarig tilknytning til Danmark

Også sprogkundskaber kan have en betydning, herunder navnlig i hvilket
omfang den pågældende behersker dansk og sproget i det eller de lande, den
pågældende tillige er statsborger i.

I tilfælde, hvor en person alene dømmes for mindre alvorlige forhold, bør
den pågældende kun frakendes dansk indfødsret, hvis denne sank-tion må
anses for at være af mindre indgribende betydning for den på-gældende.
Dette vil navnlig være tilfældet, hvis den pågældendes til-knytning her til
landet er så ringe, at det minder om de omstændighe-der, der i medfør af
indfødsretslovens § 8 indebærer fortabelse af dansk indfødsret.

I tilfælde, hvor en person dømmes for mere alvorlige forhold, bør den
pågældende som udgangspunkt frakendes dansk indfødsret. Den be-tydning,
en frakendelse har for pågældende, kan dog tale afgørende herimod.
Herunder bør der ikke ske frakendelse i forbindelse med selv meget alvorlige
forhold, hvis den pågældende ikke har nogen eller ale-ne har en meget ringe
tilknytning til et andet land. I disse situationer bør Danmark tage ansvaret for
den pågældende danske statsborgers handlinger.

Ved mere alvorlige forhold forstås som udgangspunkt forhold, der straffes
med fængsel i 2 år eller derover.



50

Udlændingelovens regler om inddragelse af opholdstilladelse og ud-visning
bør i et vist omfang indgå i proportionalitetsafvejningen.

En delmængde af de personer, som er omfattet af den foreslåede be-
stemmelse, vil før meddelelse af dansk indfødsret have haft ophold i
Danmark på grundlag af en opholdstilladelse meddelt i medfør af ud-
lændingeloven. Der vil navnlig være tale om personer, som har opnået dansk
indfødsret ved naturalisation.

I det omfang, disse personer ikke havde søgt eller ikke opnået dansk
indfødsret, ville dom for strafbart forhold i stedet kunne indgå i vurde-ringen
af, om udlændingelovens betingelser for inddragelse af ophold-stilladelse og
eventuelt udvisning ville være til stede. Efter udlændinge-loven kan en
udlænding få inddraget sin opholdstilladelse og blive ud-vist bl.a., hvis den
pågældende må anses for en fare for statens sikker-hed eller en alvorlig
trussel mod den offentlig orden, sikkerhed, sund-hed m.v.

Vurderingen af, om en person skal have inddraget sin opholdstilladelse og
udvises, afhænger imidlertid af en proportionalitetsafvejning, der minder
meget om den afvejning, der efter forslaget skal foretages i for-bindelse med
spørgsmål om frakendelse af dansk indfødsret.

Ved afgørelse om inddragelse af opholdstilladelse og udvisning skal der
således tages hensyn til, om inddragelse eller udvisning må antages at være
særlig belastende, navnlig på grund af udlændingens tilknyt-ning til det
danske samfund, udlændingens alder, helbredstilstand og andre personlige
forhold, udlændingens tilknytning til herboende per-soner, konsekvenserne
for herboende nære familiemedlemmer, udlæn-dingens manglende eller
ringe tilknytning til hjemlandet eller andre lande, hvor udlændingen kan
ventes at tage ophold, og risikoen for, at udlændingen uden for de i
udlændingelovens § 7, stk. 1 og 2, nævnte tilfælde vil lide overlast i
hjemlandet eller andre lande, hvor udlændin-gen kan ventes at tage ophold.
De nævnte hensyn er i dag anført i ud-lændingelovens § 26.

I det omfang, der er sammenfald mellem de hensyn, der efter den fore-slåede
bestemmelse om frakendelse af dansk indfødsret skal indgå ved vurderingen
af, om en person skal frakendes dansk indfødsret, og de hensyn, der skal
indgå i vurderingen efter udlændingelovens regler om inddragelse af
opholdstilladelse og udvisning, og en vurdering ud fra disse hensyn ikke
ville føre til inddragelse af opholdstilladelse og ud-visning, bør der normalt
ikke ske frakendelse af dansk indfødsret.”

§ 8 B, stk. 3-5 og § 8 F blev indsat ved lov nr. 1057 af 24. oktober 2019 om æn-dring
af lov om dansk indfødsret og udlændingeloven (Fratagelse af statsbor-gerskab fra
fremmedkrigere m.v.). Af ikrafttrædelsesbestemmelsen i § 3 frem-går:



51

”Stk. 1. Loven træder i kraft ved bekendtgørelsen i Lovtidende.
…

Stk. 4. Der kan ved fratagelse efter § 8 B, stk. 3, i lov om dansk indføds-
ret som affattet ved denne lovs § 1, nr. 1, lægges vægt på handlinger,
der er begået forud for lovens ikrafttræden, i det omfang handlingerne
kunne føre til frakendelse efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 1, da hand-
lingerne blev foretaget. Indrejse uden tilladelse i et område omfattet af
straffelovens § 114 j, stk. 3, som er foretaget forud for lovens ikrafttræ-
den, kan dog ikke i sig selv begrunde en fratagelse efter § 8 B, stk. 3, i
lov om dansk indfødsret som affattet ved denne lovs § 1, nr. 1.”

Loven trådte i kraft den 25. oktober 2019.

Af de almindelige bemærkninger til lovforslaget (lovforslag nr. 38 af 22. oktober
2019) fremgår bl.a.:

”1. Indledning

Regeringen mener, at de såkaldte fremmedkrigere har vendt Danmark
ryggen og har kæmpet imod de danske værdier om demokrati og fri-
hed. Regeringen nærer absolut ingen sympati for dem, og de er uøn-
skede i Danmark.

Det er således efter regeringens opfattelse vigtigt at gøre alt, hvad der
er muligt for at få taget det danske statsborgerskab fra fremmedkrigere
med dobbelt statsborgerskab, og derved i højere grad end i dag sikre, at
disse mennesker ikke vender tilbage til Danmark.

På denne baggrund foreslår regeringen med lovforslaget at indføre mu-
lighed for administrativt at kunne fratage en person sit danske stats-
borgerskab, uden at der stilles krav om, at pågældende skal være dømt
ved en domstol i Danmark. Lovforslaget indebærer endvidere, at det vil
være muligt at fratage statsborgerskabet, mens den pågældende person
stadig befinder sig i udlandet.
…

2. Indførelse af administrativ frakendelse af dansk indfødsret
…

2.2. Udlændinge- og Integrationsministeriets overvejelser og den foreslåede
ordning
…

Med lovforslaget indføres mulighed for administrativ fratagelse af
dansk statsborgerskab i tilfælde, hvor en person med dobbelt statsbor-
gerskab har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for landets
vitale interesser.



52

Der har været situationer, hvor personer er udrejst til bl.a. Syrien og
Irak for at kæmpe for en terrororganisation, og hvor fremmedkrigernes
fortsatte ophold i udlandet har resulteret i, at der – som følge af den
gældende lovgivning – ikke kan føres straffesager mod dem, selvom de
er fængslet i Danmark in absentia. I den forbindelse har der været et
ønske om at kunne fratage disse personer, der er danske statsborgere,
deres statsborgerskab, mens de fortsat befinder sig i udlandet – og såle-
des også afholde dem fra at kunne komme tilbage til Danmark, hvor de
vil udgøre en trussel mod det danske samfund.

Med baggrund i denne situation foreslås en hjemmel til administrativt
at kunne fratage dansk statsborgerskab fra personer med dobbelt stats-
borgerskab, der har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
landets vitale interesser. Med forslaget vil det som udgangspunkt være
udlændinge- og integrationsministeren, der vurderer, om pågældende
har udvist en handlemåde, der er til alvorlig skade for landets vitale in-
teresser og herefter træffer afgørelse, om der skal ske fratagelse.
…

Der vil med den foreslåede administrative fratagelse ikke være krav
om, at den pågældende er dømt for et strafbart forhold forinden frata-
gelsen, eller at pågældende befinder sig her i landet i forbindelse med
behandlingen af sagen om administrativ fratagelse. Pågældende vil så-
ledes kunne opholde sig i udlandet under behandlingen af sagen. Fra-
tagelse vil kunne ske væsentligt hurtigere end i dag, hvor pågældende
skal være indrejst i Danmark igen og dømmes for overtrædelse af en el-
ler flere af bestemmelserne i straffelovens kapitel 12 eller 13, førend der
tillige ved dom kan ske fratagelse af pågældendes statsborgerskab. Den
foreslåede ordning vil således være et relevant, fleksibelt og effektivt
redskab i bl.a. forebyggelsen af terror.
…

2.2.1 Handlemåde

Med muligheden for fratagelse i tilfælde, hvor en person har udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, vil
der f.eks. kunne ske fratagelse i de tilfælde, hvor en dansk statsborger
uden tilladelse indrejser eller opholder sig i et område, hvor der er in-
drejse- og opholdsforbud, og hvor det vurderes, at den pågældende i
den forbindelse har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
landets vitale interesser.

Det afgørende er således, om pågældende har udvist en handlemåde,
som er til alvorlig skade for landets vitale interesser. Formuleringen
”handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser”
stammer fra Europarådets konvention af 6. november 1997 om stats-
borgerret, hvorved der udtømmende er fastsat, i hvilke tilfælde en kon-
traherende stats nationale lovgivning må indeholde bestemmelser om
fortabelse af statsborgerskab ex lege eller på foranledning af en kontra-
herende stat. Den foreslåede bestemmelse skal således praktiseres i
overensstemmelse hermed. Det fremgår af den forklarende rapport til
konventionen alene, at bestemmelsen omfatter landsforræderi og andre
handlinger rettet mod statens vitale interesser (f.eks. arbejde for en



53

udenlandsk efterretningstjeneste), mens eksempelvis almindelig krimi-
nalitet ikke er omfattet, hvor alvorlig denne end måtte være.

Det vil således være arten og karakteren af handlemåden, der afgør, om
der kan ske fratagelse. Dét, at der er tale om alvorlig kriminalitet, vil ik-
ke i sig selv kunne begrunde, at der er tale om en handlemåde, som er
til alvorlig skade for landets vitale interesser. Handlemåden skal være
egnet til at påvirke staten negativt for at kunne føre til fratagelse. Ved
vurderingen af, om der er tale om en handlemåde, som er til alvorlig
skade for landets vitale interesser, vil det kunne indgå, om handlemå-
den er kriminaliseret i straffelovens kapitel 12 og 13. Således vil eksem-
pelvis tilslutning til en væbnet styrke for en part, som kæmper mod den
danske stat, terrorisme, herunder træning, instruktion eller på anden
måde oplæring af en person til at begå eller fremme terrorhandlinger og
handlinger, der sigter til ved udenlandsk bistand, ved magtanvendelse
eller trussel derom at forandre statsforfatningen eller sætte den ud af
kraft, kunne danne grundlag for administrativ fratagelse. Det bemær-
kes i den forbindelse, at det ikke vil være en betingelse, at vedkom-
mende er blevet dømt for overtrædelse af en eller flere bestemmelser i
straffelovens kapitel 12 og 13.

Det vil ikke ved vurderingen af handlemåden og afgørelsen om admi-
nistrativ fratagelse skulle vurderes, om den pågældende har gjort sig
skyldig i overtrædelse af en eller flere bestemmelser i straffelovens ka-
pitel 12 og 13, herunder om der foreligger det til domfældelse fornødne
forsæt. Det vil således alene være gerningsbeskrivelserne i kapitel 12 og
13, der kan inddrages i vurderingen af, om en handlemåde er til alvor-
lig skade for landets vitale interesser.

Det vil heller ikke være udelukket, at handlinger, som ikke er omfattet
af nogen gerningsbeskrivelse i kapitel 12 og 13 i straffeloven, men som
er af lignende karakter, vil kunne føre til administrativ fratagelse, hvis
den udviste handlemåde er til alvorlig skade for landets vitale interes-
ser. Det forudsættes i den forbindelse, at fratagelsen sker inden for
rammerne af Danmarks internationale forpligtelser, herunder statsbor-
gerretskonventionens artikel 7, stk. 1, litra d.

2.2.2 Proportionalitetsvurdering

Det forudsættes, at der i hver enkelt sag foretages en konkret og indivi-
duel vurdering af, om der f.eks. i forbindelse med indrejsen eller op-
holdet i et område, hvor der er indrejse- og opholdsforbud, er udvist en
handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser.
Herudover vil myndigheden også skulle foretage en konkret proportio-
nalitetsafvejning af fratagelsens betydning for den pågældende sam-
menholdt med handlemådens grovhed. Proportionalitetsvurderingen
vil være på linje med den proportionalitetsafvejning, der skal foretages
ved domstolene i forbindelse med frakendelse efter den nuværende § 8
B, stk. 1, i indfødsretsloven, som omhandler frakendelse af dansk ind-
fødsret for personer, der er dømt for overtrædelse af straffelovens kapi-
tel 12 og 13.



 

54

Den betydning, som fratagelse af dansk indfødsret har for en person,
må bero på en konkret vurdering af den pågældendes forhold. Ved
denne vurdering bør der navnlig lægges vægt på personens tilknytning
her til landet og til udlandet, herunder det eller de lande, den pågæl-
dende tillige er statsborger i. Der kan i den forbindelse bl.a. lægges
vægt på varigheden og karakteren af en persons ophold i Danmark og i
udlandet. Det bør således tillægges særlig vægt, hvor den pågældende
har fået sin opvækst, ligesom ophold i udlandet kan tillægges mindre
vægt, hvis udlandsopholdet skyldes arbejde for danske interesser, eller
hvis den pågældende person under sit ophold i udlandet har bevaret en
tæt tilknytning til Danmark f.eks. gennem tilbagevendende feriebesøg,
deltagelse i danske foreninger i udlandet m.v.

Der kan endvidere lægges vægt på bl.a. en persons aktuelle familie-
mæssige forhold her i landet og i udlandet samt den pågældendes rød-
der, herunder om familien har en langvarig tilknytning til Danmark.
Også sprogkundskaber kan have en betydning, herunder navnlig i
hvilket omfang den pågældende behersker dansk og sproget i det eller
de lande, den pågældende tillige er statsborger i. Også udlændinge-
lovens regler om inddragelse og opnåelse af opholdstilladelse og ud-
visning bør i et vist omfang indgå i proportionalitetsafvejningen. Heru-
dover kan personens alder også have betydning, herunder særligt hvis
der er tale om en mindreårig person.
…

2.2.3 Sagens behandling

Afgørelsen om administrativ fratagelse vil være en afgørelse i forvalt-
ningslovens forstand. Pågældende vil således som udgangspunkt være
omfattet af de retssikkerhedsgarantier, som følger af forvaltningsloven
og forvaltningsretten, herunder bl.a. partshøring, ret til at afgive udta-
lelse og begrundelse.

Som udgangspunkt vil det være muligt at partshøre via e-boks, selvom
den pågældende er rejst ud af landet. Det følger af lov om Digital Post
fra offentlige afsendere, at hvis en fysisk person, der er tilsluttet efter
stk. 1 (krav om obligatorisk tilslutning for fysiske personer på 15 år eller
derover med bopæl eller fast ophold i Danmark), ikke længere har
bopæl eller fast ophold i Danmark, fortsætter tilslutningen efter stk. 1
uændret, medmindre den pågældende anmoder om fritagelse.

I tilfælde, hvor pågældende er undtaget fra Offentlig Digital Post eller
har anmodet om fritagelse efter udrejsen af Danmark, afhænger parts-
høringen af, hvorvidt det vil være forbundet med væsentlige vanske-
ligheder at partshøre den pågældende, jf. § 19, stk. 2, nr. 5, 2. led i for-
valtningsloven. Det vil eksempelvis ikke være muligt at partshøre i til-
fælde, hvor Udlændinge- og Integrationsministeriet ikke er bekendt
med den pågældendes opholdssted. Der henvises i den forbindelse til
ombudsmandens udtalelse refereret i FOB 2006.414.

Administrativ fratagelse af statsborgerskab vil efter almindelige for-
valtningsretlige regler skulle meddeles til den person, afgørelsen træf-



 

55

fes over for. Meddelelse vil bl.a. kunne ske via Offentlig Digital Post. I
tilfælde, hvor det trods rimelige bestræbelser herpå ikke er muligt på
andre måder, herunder via Offentlig Digital Post, at meddele bortfaldet
til den pågældende, vil der blive optaget en meddelelse i Statstidende
om, at den pågældendes statsborgerskab er frataget, og at nærmere op-
lysninger kan fås ved henvendelse til Udlændinge- og Integrationsmi-
nisteriet. Det vil ikke af den optagne meddelelse fremgå, hvad bag-
grunden for fratagelsen er.
…

2.2.5 Efterfølgende domstolsprøvelse

En person, der administrativt har fået frataget sit danske statsborger-
skab, vil i medfør af grundlovens § 63 kunne indbringe den administra-
tive afgørelse for domstolene.

Det foreslås, at der med udgangspunkt i de særlige regler, der gælder i
udlændingelovens kapitel 7 b for domstolsprøvelse af visse beslutnin-
ger om administrativ udvisning af udlændinge, der må anses for en fare
for statens sikkerhed, fastsættes særlige regler i indfødsretsloven til
domstolsprøvelse af en afgørelse om administrativ fratagelse.

Det vil både være vurderingen af, at pågældende kan anses for at have
udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale inter-
esser og fratagelsen af dansk indfødsret, der ved indbringelsen for
domstolene kan ske en prøvelse af.

Det er pågældende selv, der skal indbringe sagen for retten, og med
forslaget fastsættes der en frist på 4 uger efter afgørelsens meddelelse
hertil. Fristen fastsættes af hensyn til sagens fremme. Retten kan dog
undtagelsesvis tillade en indbringelse efter 4 uger. Retten kan således
undtagelsesvist give oprejsningsbevilling. Dette kan f.eks. være i tilfæl-
de, hvor parten pga. undskyldelige forhold kan godtgøre ikke at være
blevet bekendt med indbringelsesfristen til domstolene. Det bemærkes i
den forbindelse, at det ikke vil være et undskyldeligt forhold, at parten
har bragt sig selv i en situation, hvor det ikke er muligt for vedkom-
mende at tilgå sin e-boks eller læse Statstidende.”

Af de specielle bemærkninger til § 8 F (lovforslagets § 1, nr. 3), fremgår bl.a.:

”Der foreslås fastsat en frist for indbringelse for domstolene på 4 uger
af hensyn til sagens fremme. Retten kan dog undtagelsesvis tillade en
indbringelse efter 4 uger. Retten kan således give oprejsningsbevilling.
Dette kan f.eks. være i tilfælde, hvor parten pga. undskyldelige forhold
kan godtgøre ikke at være blevet bekendt med klagefristen til domsto-
lene. Det bemærkes i den forbindelse, at det ikke vil være et undskylde-
ligt forhold, at parten har bragt sig selv i en situation, hvor det ikke er
muligt for vedkommende at tilgå sin e-boks eller læse Statstidende.
…



56

 
En afgørelse om administrativ fratagelse er efter forslaget tillagtretsvirkning
fra meddelelse af afgørelsen for parten. Ved meddelelse af 
afgørelser via lov om Offentlig Digital Post forstås herved, at meddelel-sen
er tilgængelig for den pågældende gennem den offentlige digitale
postløsning. Såfremt individuel meddelelse af afgørelsen ikke er mulig, jf.
den foreslåede § 8 B, stk. 5, træder afgørelsen i kraft ved offentliggø-relse i
Statstidende.

Efter den foreslåede bestemmelses stk. 2 skal retten ved domstolsbe-
handlingen beskikke en advokat til at repræsentere den, som efter § 8 B, 
stk. 3, har fået frataget sin danske indfødsret. Den forslåede bestemmel-se
skal sikre, at pågældende har den nødvendige repræsentation ved sagens
behandling ved domstolene.
…

Efter den foreslåede bestemmelses stk. 5 skal retten bestemme, hvordan en
person, der har fået frataget sin danske indfødsret, og som opholder sig i
udlandet, får lejlighed til at udtale sig over for retten i forbindelse med
domstolsprøvelsen af afgørelsen om fratagelsen. Det kan f.eks. ske ved
anvendelse af telekommunikation (telefon- eller videoforbindelse), ved en
indenretlig afhøring foretaget i det land, hvor den pågældende opholder sig,
eller ved fremlæggelse af en eller flere skriftlige erklærin-ger fra den
pågældende. ”

Af de specielle bemærkninger til ikrafttrædelsesbestemmelsen i § 3 fremgår bl.a.:

”Bestemmelsen fastsætter tidspunktet for lovens ikrafttræden. Det fore-slås,
at loven træder i kraft ved bekendtgørelsen i Lovtidende. Endvide-re foreslås
det, at lovforslaget kan stadfæstes straks efter dets vedtagel-se.

Der vil først fra lovens ikrafttræden kunne træffes administrative afgø-relser
om fratagelse af dansk indfødsret efter den foreslåede § 8 B, stk. 3. Ved
afgørelsen om fratagelse vil der kunne lægges vægt på handlin-ger, der
ligger forud for lovens ikrafttræden, men alene i det omfang handlingerne
kunne føre til frakendelse ved dom efter nugældende § 8 B, stk. 1, da de blev
foretaget. Herved forstås, at handlingerne, da de blev foretaget, var omfattet
af gerningsbeskrivelsen i en eller flere af de bestemmelser i straffelovens
kapitel 12 og 13, der kunne danne grund-lag for frakendelse ved dom efter
indfødsretslovens § 8 B, stk. 1. Det vil dog ikke i sig selv være tilstrækkeligt
til en administrativ fratagelse, at den pågældende forud for lovens
ikrafttræden uden tilladelse er in-drejst i et område omfattet af straffelovens
§ 114 j, stk. 3. Det bemærkes i denne forbindelse, at det ikke ved en
afgørelse om administrativ frata-gelse vil skulle vurderes, om den
pågældende har gjort sig skyldig, herunder om der foreligger det til
domfældelse fornødne forsæt, i over-trædelse af en eller flere af disse
bestemmelser.”



57

Straffelovens §§ 114 b, 114 e og 114 j var på tidspunktet for Udlændinge- og In-
tegrationsministeriets afgørelse sålydende (lovbekendtgørelse nr. 976 af 17. sep-
tember 2019):

”1 3. kapitel

Forbrydelser mod statsforfatningen og de øverste statsmyndigheder,
terrorisme

m.v.
…

§ 114 b. Med fængsel indtil 10 år straffes den, som

1) direkte eller indirekte yder økonomisk støtte til,

2) direkte eller indirekte tilvejebringer eller indsamler midler til eller

3) direkte eller indirekte stiller penge, andre formuegoder eller finansi-
elle eller andre lignende ydelser til rådighed for en person, en gruppe
eller en sammenslutning, der begår eller har til hensigt at begå handlin-
ger omfattet af § 114 eller § 114 a.
…

§ 114 e. Med fængsel indtil 6 år straffes den, som i øvrigt fremmer virk-
somheden for en person, en gruppe eller en sammenslutning, der begår eller
har til hensigt at begå handlinger omfattet af §§ 114, 114 a, 114 b, 114 c eller
114 d. Er den pågældende tilsluttet en væbnet styrke, kan straffen stige til
fængsel indtil 10 år eller under særligt skærpende om-stændigheder til
fængsel indtil 16 år. Som særligt skærpende omstæn-digheder anses navnlig
tilfælde, hvor den pågældende har deltaget i kamphandlinger.
…

§ 114 j. Den, der har dansk indfødsret eller bopæl i den danske stat, og som
uden tilladelse indrejser eller opholder sig i et område som nævnt i stk. 3,
straffes med bøde eller fængsel indtil 6 år, jf. dog stk. 2.
…

Stk. 3. Justitsministeren kan efter forhandling med udenrigsministeren og
forsvarsministeren fastsætte regler om, at et område, hvor en gruppe eller
sammenslutning som nævnt i § 114 e er part i en væbnet konflikt, skal være
omfattet af stk. 1. Folketinget kan ved en folketingsbeslutning ophæve regler
fastsat af justitsministeren efter 1. pkt.

Stk. 4. Justitsministeren eller den, ministeren bemyndiger til det, tillader efter
ansøgning, at en person indrejser eller opholder sig i et område som nævnt i
stk. 1, hvis indrejsen eller opholdet har et anerkendelses-værdigt formål. En
tilladelse kan omfatte en gruppe af personer, der er tilknyttet en bestemt
virksomhed eller organisation m.v.



58

Stk. 5. Justitsministeren kan fastsætte nærmere regler om indgivelse af
ansøgninger efter stk. 4, herunder om fristen herfor. Justitsministeren kan i
den forbindelse fastsætte, at afgørelser efter stk. 4 ikke kan ind-bringes for
højere administrativ myndighed.”

Strafferammerne i § 114 e på 6 henholdsvis 10 år og i § 114 j på 6 år er efterføl-gende
forhøjet til 8 henholdsvis 12 år og 8 år ved lov nr. 883 af 16. juni 2020 om ændring af
straffeloven (Skærpelse af straffen for overtrædelse af straffelovens
terrorbestemmelser).

Straffelovens § 114 b blev indsat ved lov nr. 378 af 6. juni 2002 om ændring af
straffeloven, retsplejeloven, lov om konkurrence- og forbrugerforhold på tele-
markedet, udleveringsloven samt lov om udlevering af lovovertrædere til Fin-land,
Island, Norge og Sverige (Gennemførelse af FN-konventionen til bekæm-pelse af
finansiering af terrorisme, gennemførelse af FN’s Sikkerhedsråds reso-lution nr. 1373
(2001) samt øvrige initiativer til bekæmpelse af terrorisme m.v.). Af de almindelige
bemærkninger til lovforslaget (lovforslag nr. 35 af 13. decem-ber 2001) fremgår bl.a.:

”2.3. Justitsministeriets overvejelser

2.3.1. FNs terrorfinansieringskonvention
…

En udvidelse af det strafferetlige medvirkensbegreb til bredt at omfatte
enhver form for støtte til organisationer, uden at støtten kan henføres til
konkrete terrorhandlinger, kan rejse principielle betænkeligheder. Det er
imidlertid vigtigt at fastholde, at der er tale om yderst alvorlige for-brydelser
af almenfarlige karakter. For at opnå det stærkest mulige strafferetlige værn
mod terrorisme er det nødvendigt at kriminalisere i et videre omfang, end
hvad der i øvrigt gælder for andre forbrydelser. Det foreslås derfor, at der i
straffeloven indsættes en særlig bestemmel-se, der omfatter netop denne
form for udvidet medvirken til terrorfi-nansiering, jf. lovforslagets § 1, nr. 5
(§ 114 b).

Bestemmelsen foreslås udformet således, at medvirken til terrorhand-linger,
således som disse er defineret i lovforslaget, i alle tilfælde er strafbar efter
det udvidede medvirkensbegreb. En person, som forsæt-ligt fremmer den
krimine l le virksomhed eller formål hos en gruppe personer med kendskab
til gruppens generelle terrorformål, og som dermed bidrager til foretagelsen
af en terrorhandling som defineret i lovforslaget, vil kunne straffes efter den
særlige medvirkensregel. Her-ved skabes der i øvrigt også yderligere
sikkerhed for, at Danmark også opfylder terrorbombekonventionens krav om
et udvidet medvirkens-begreb.

Et eksempel på bestemmelsens anvendelsesområde kunne f.eks. være
professionel generel rådgivning, der ikke direkte angår en konkret terr-



59

orhandling, til en organisation, der har til hensigt at begå terrorhand-linger,
hvilket er den pågældende rådgiver bekendt. ”

Af de specielle bemærkninger til § 114 b i lovforslaget fremgår bl.a.:

”Bestemmelsen er ny og indeholder en udvidet medvirkensregel. Den
omfatter enhver form for støtte til terrororganisationer eller til organisa-
tioner, der fremmer terrorhandlinger, selv om støtten ikke kan henføres
til konkrete terrorhandlinger.

En person, som forsætlig fremmer den kriminelle virksomhed eller
formål hos en gruppe personer med kendskab til gruppens generelle
terrorformål, og som dermed yder en form for bidrag til, at der foreta-
ges en terrorhandling som defineret i lovforslaget, vil kunne straffes ef-
ter den særlige medvirkensregel, selv om den pågældende ikke har for-
sæt til at medvirke til en konkretiseret terrorhandling.

Bestemmelsen sigter navnlig til at gennemføre artikel 2, stk. 5, litra c, 1.
led, i FNs terrorfinansieringskonvention, og vil samtidig kunne være af
betydning for anvendelsen af artikel 2, stk. 3, litra c, 1. led, i FNs terror-
bombekonvention. Den har dog et bredere anvendelsesområde, idet
den ikke kun omfatter medvirken til terrorfinansiering (og terrorbomb-
ning), men medvirken til alle terrorhandlinger.

Medvirkensansvaret efter § 114 b begrænses af, at den pågældende per-
son skal have forsæt til, at den gruppe eller sammenslutning, som støt-
ten ydes til, har terrorvirksomhed som en del af sit generelle formål.
Støtte til en organisation, der både har humanitære formål og terror-
formål, vil under denne forudsætning være omfattet af den særlige
medvirkensregel.

Den særlige medvirkensregel i § 114 b forudsættes at være subsidiær i
forhold til den almindelige medvirkensregel i straffelovens § 23, jf. § 114
(strafferamme: fængsel indtil på livstid), og den særlige regel om med-
virken i form af finansiering mv. i straffelovens § 114 a (strafferamme:
fængsel indtil 10 år). Heraf følger, at hvis en medvirkende har et kon-
kretiseret forsæt til medvirken til en af de i § 114 nævnte handlinger,
skal der straffes efter denne bestemmelse, jf. § 23. Hvis der ikke forelig-
ger et tilstrækkeligt konkretiseret fortsæt til en bestemt terrorhandling,
og der ikke er tale om medvirken i form af finansiering mv. heraf, jf.
§ 114 a, kan medvirkensbestemmelsen i § 114 b imidlertid anvendes.

Et eksempel på bestemmelsens anvendelsesområde kunne være den
professionelle rådgiver, der yder generel rådgivningsbistand til en terr-
ororganisation, uden at denne rådgivning kan henføres til en bestemt
terrorhandling.”

Straffelovens § 114 e blev indsat ved lov nr. 542 af 8. juni 2006 om ændring af
straffeloven, retsplejeloven og forskellige andre love (Styrkelse af indsatsen for at
bekæmpe terrorisme m.v.). Af de specielle bemærkninger til § 114 e i lovfor-slaget
(lovforslag nr. 217 af 31. marts 2006) fremgår bl.a.:



60

”Bestemmelsen bygger på den gældende § 114 b. Såvel den gældende
bestemmelse som den nye bestemmelse i § 114 e er en opsamlingsbe-
stemmelse, jf. ordene »i øvrigt«. Den gældende bestemmelse i § 114 b er en
særlig medvirkensregel og er derfor forbeholdt tilfælde, hvor der ik-ke ved
ydelsen af støtten mv. er forsæt til en konkretiseret handling om-fattet af den
gældende § 114 og dermed mulighed for at straffe for for-søg på og/eller
medvirken til at begå den pågældende handling, jf. be-mærkningerne
ovenfor til de foreslåede bestemmelser i §§ 114 b-114 e og til den foreslåede
bestemmelse i § 114 b. ”

Straffelovens § 114 j blev indsat ved lov nr. 642 af 8. juni 2016 om ændring af
straffeloven og om ophævelse af Lov, hvorved det forbydes fra dansk Territori-um at
understøtte krigsførende Magter (Væbnede konflikter i udlandet m.v.). Af de
specielle bemærkninger til lovforslagets § 114 j (lovforslag nr. 187 af 4. maj 2016)
fremgår bl.a.:

”Det foreslås at indsætte en ny bestemmelse i straffelovens § 114 j, som
kriminaliserer danske statsborgere og herboende udlændinge, der in-
drejser eller opholder sig i visse konfliktområder uden forudgående til-
ladelse.

Det foreslås, at justitsministeren efter forhandling med udenrigsmini-
steren og forsvarsministeren ved bekendtgørelse kan fastsætte, hvilke
områder et indrejse- og opholdsforbud skal omfatte.
…

Forbuddet vil være overtrådt, hvad enten indrejse eller ophold sker,
uden at tilladelse er opnået, eller med et andet hovedformål end angi-
vet i tilladelsen, eller efter at tilladelsen er udløbet.

Kun forsætlige overtrædelser kan straffes, jf. straffelovens § 19. Ukend-
skab til strafbestemmelsen udelukker imidlertid ikke forsæt. Der kræ-
ves derfor ikke forsæt med hensyn til, at indrejse og ophold i et område
kræver forudgående tilladelse. Derimod kræves forsæt bl.a. med hen-
syn til indrejse eller ophold i det pågældende område. Uforsætlig in-
drejse eller ophold i området kan derfor ikke straffes. Endvidere er ger-
ningselementet manglende tilladelse omfattet af forsætskravet. En vild-
farelse med hensyn til, at tilladelse er givet, eller med hensyn til, hvad
tilladelsen omfatter, eller hvor længe den gælder, kan derfor efter om-
stændighederne udelukke forsæt. Eftersom også ophold er forbudt, kan
der eventuelt blive tale om straf for fortsat ophold, efter at den pågæl-
dende har fået forsæt med hensyn til, at den pågældende befinder sig i
det pågældende område og ikke har en tilladelse, der indholdsmæssigt
og tidsmæssigt omfatter opholdet. For at undgå straf vil den pågæl-
dende i en sådan situation skulle gøre, hvad der er muligt for hurtigst
muligt at forlade området (eller alternativt ansøge om tilladelse til op-
holdet).”

Det blev ved dagældende bekendtgørelse nr. 1200 af 28. september 2016 om
forbud mod indrejse eller ophold i visse konfliktområder bestemt, at indrejse



61

eller ophold i bl.a. Al-Bab-distriktet i Aleppo-provinsen, al-Tawrah-distriktet og
al-Raqqa-distriktet i Raqqa-provinsen samt Deir al-Zour-provinsen i Syrien
krævede tilladelse. Af bekendtgørelsen fremgår endvidere bl.a.:

”§ 6. Hvis en person først efter indrejsen i et område, som er omfattet af
§ 1, stk. 1, vil skulle ansøge om tilladelse til at opholde sig i området,
skal ansøgning om tilladelse til opholdet være modtaget af politidirek-
tøren snarest og senest 10 arbejdsdage efter, at den pågældendes op-
hold krævede tilladelse.
…

§ 10. Bekendtgørelsen træder i kraft den 30. september 2016. ”

Bekendtgørelsen blev den 11. juli 2019 ophævet og erstattet af bekendtgørelse nr. 708
af 6. juli 2019.

Af lov om digital post fra offentlige afsendere (dagældende lovbekendtgørelse nr. 801
af 13. juni 2016) fremgår bl.a.:

”Obligatorisk tilslutning

§ 3. Fysiske personer, der er 15 år eller derover, og som har bopæl eller fast
ophold i Danmark, skal tilsluttes Digital Post, medmindre personen fritages
for obligatorisk tilslutning, jf. § 5, stk. 1 og 3.
…

Stk. 4. Hvis en fysisk person, der er tilsluttet efter stk. 1, ikke længere har
bopæl eller fast ophold i Danmark, fortsætter tilslutningen efter stk. 1
uændret, medmindre den pågældende anmoder om fritagelse. An-modning
om fritagelse skal ske i henhold til regler, der fastsættes i medfør af § 5, stk.
1.
…

Fritagelse

§ 5. Finansministeren fastsætter regler om fritagelse af fysiske personer fra
obligatorisk tilslutning til Digital Post efter § 3, stk. 1, for så vidt an-går
kommunikation om forhold, der ikke er omfattet af stk. 3, hvor der foreligger
særlige omstændigheder, som kan bevirke, at en person er hindret i at
modtage sin post digitalt. En anmodning om fritagelse fra en person, der ikke
længere har bopæl eller fast ophold i Danmark, jf. § 3, stk. 4, medfører altid
fritagelse.

Stk. 2. Afgørelse om fritagelse af en fysisk person efter regler, der ud-stedes i
medfør af stk. 1, træffes af kommunalbestyrelsen i den kom-mune, hvor den
pågældende person er eller senest har været folkeregi-streret. Har
vedkommende ikke været folkeregistreret i CPR med bopæl eller fast ophold
i Danmark, træffes afgørelse af finansministeren eller den myndighed, som
ministeren bemyndiger hertil.
…



62

Anvendelsen af Digital Post

§ 7. Offentlige afsendere, jf. stk. 5, kan, jf. dog § 9 og regler fastsat i medfør
af § 11, stk. 1, anvende Digital Post til kommunikation med fy-siske
personer og juridiske enheder, der er tilsluttet postløsningen efter § 3 eller §
4 med de retsvirkninger, der følger af § 10. Ved kommunika-tion forstås
afsendelse af alle dokumenter og meddelelser m.v., herun-der afgørelser.
…

§ 10. Meddelelser, der sendes under anvendelse af Digital Post, anses for

1) at være kommet frem på det tidspunkt, hvor meddelelsen er tilgæn-gelig
for adressaten i postløsningen, og

2) at være afsendt af den angivne afsender.”

Af de specielle bemærkninger til § 7 og § 10 (lovforslag nr. 160 af 13. april 2012)
fremgår bl.a.:

”Bestemmelsen omfatter alle former for skriftlig kommunikation. Be-
stemmelsen omfatter således blandt andet afgørelser og påbud, der kan have
indgribende karakter for dem, de retter sig til, men også al anden form for
kommunikation, såsom processuelle henvendelser til borgere såsom
partshøringer efter forvaltningslovens § 19.
…

Det er uden betydning, om adressaten har bragt sig i stand til at logge sig ind
i Offentlig Digital Post, herunder om den pågældende har skaf-fet sig den
fornødne offentlige digitale signatur NemID eller digital sig-natur for
borgeres vedkommende og NemID medarbejdersignatur eller digital
medarbejdersignatur for virksomheders vedkommende. Adres-saten bærer
således risikoen ved ikke at gøre sig bekendt med indhol-det af post i
vedkommendes digitale postkasse.

Det bemærkes i den forbindelse, at en meddelelse efter lovforslagets § 10
også skal anses for at være kommet frem til borgere, der ikke (læn-gere) har
bopæl eller fast ophold i Danmark, men som er omfattet af den obligatoriske
eller frivillige tilslutning, jf. dels forslagets § 3, stk. 4, om borgere, der ikke
længere har bopæl eller fast ophold i Danmark og dels borgere i udlandet,
der har tilsluttet sig frivilligt efter § 4. Også for så vidt angår disse personer i
udlandet er en meddelelse således kom-met frem, når den er tilgængelig for
adressaten i den digitale postløs-ning.”

FN’s Børnekomité udgav den 2. november 2020 ”Decision adopted by the Committee
under the Optional Protocol to the Convention on the Rights of the



63

Child on a communications procedure, concerning communications No.
79/2019 and No. 109/2019” , (CRC/C/85/D/79/2019 – CRC/C/85/D/109/2019). Af
dokumentet, der ikke er bindende for deltagerstaterne, fremgår bl.a. (noter ude-ladt):

“9.6 The Committee is being called upon to determine if the State party has
competence ratione personae over the children detained in the camps in
north-eastern Syrian Arab Republic. The Committee recalls that, un-der the
Convention, States have the obligation to respect and ensure the rights of the
children within their jurisdiction, but the Convention does not limit a State’s
jurisdiction to “territory” . A State may also have ju-risdiction in respect of
acts that are performed, or that produce effects, outside its national borders.
In the migration context, the Committee has held that under the Convention,
States should take extraterritorial responsibility for the protection of children
who are their nationals out-side their territory through child-sensitive, rights-
based consular pro-tection. In its decision on C.E. v. Belgium, the Committee
considered that Belgium had jurisdiction to ensure the rights of a child
located in Mo-rocco who had been separated from a Belgian-Moroccan
couple that
had taken her in under the kafalah system.

9.7 In the present case, the Committee notes that it is uncontested that the
State party was informed by the authors of the situation of extreme
vulnerability of the children, who were detained in refugee camps in a
conflict zone. Detention conditions have been internationally reported as
deplorable and have been brought to the attention of the State party’s
authorities through the various complaints filed by the authors at the national
level. The detention conditions pose an imminent risk of ir-reparable harm to
the children’s lives, their physical and mental integri-ty and their
development. The Committee recognizes that the effective control over the
camps was held by a non-State actor that had made it publicly known that it
did not have the means or the will to care for the children and women
detained in the camps and that it expected the de-tainees’ countries of
nationality to repatriate them. The Committee also notes that the
Independent International Commission of Inquiry on the Syrian Arab
Republic has recommended that countries of origin of for-eign fighters take
immediate steps towards repatriating such children as soon as possible. In
the circumstances of the present case, the Com-mittee observes that the State
party, as the State of the children’s na-tionality, has the capability and the
power to protect the rights of the children in question by taking action to
repatriate them or provide oth-er consular responses. These circumstances
include the State party’s rapport with the Kurdish authorities, the latter’s
willingness to cooper-ate and the fact that the State party has already
repatriated at least 17 French children from the camps in Syrian Kurdistan
since March 2019.

10. In light of the above, the Committee concludes that the State party does
exercise jurisdiction over the children who are the subject of com-
munications No. 79/2019 and No. 109/2019 and that the authors’ claims
under articles 2, 3, 6, 20, 24 and 37 of the Convention have been suffi-
ciently substantiated. The Committee declares the communications ad-
missible.”



64

Anbringender
Sagsøger har i det væsentlige procederet i overensstemmelse med på-
standsdokument af 17. november 2021, hvoraf fremgår bl.a.:

”…

3.1. Afgørelsen hviler på et ikke tilstrækkeligt oplyst grundlag:

Det gøres gældende, at der i denne sag ikke er fremlagt tilstrækkelige
oplysninger, til at dokumentere, at betingelserne for at fratage
Sagsøgers danske statsborgerskab efter indfødsretslovens § 8B, stk. 3 er
opfyldt.

Indfødsretslovens § 8B, stk. 3 har følgende ordlyd:

”Den som har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
landets vitale interesser, kan af udlændinge og integrationsministe-
ren fratages sin danske indfødsret, medmindre den pågældende
derved bliver statsløs:” (min understregning)

I bemærkningerne til lovforslag L38/2019 afsnit 2.2.1 står der:

”Det vil således være arten og karakteren af handlemåden, der af-gør,
om der kan ske fratagelse.” (min understregning)

Lovhjemlen i indfødsretslovens § 8 B, stk. 3 forudsætter med andre ord en
konkretisering af, hvilke handlinger der er foretaget, jf. formulerin-gen
”arten og karakteren af handlemåden ” ovenfor.

Afgørelsen om at frakende Sagsøgers danske statsborgerskab er bl.a. baseret
på, at Sagsøger ifølge Statsadvokaten kan sigtes efter straffe-lovens § 114 e
og § 114 j, stk. 1.

Straffelovens § 114 e har følgende ordlyd:

” Med fængsel indtil 8 år straffes den, som i øvrigt fremmer virk- 
somheden for en person, en gruppe eller en sammenslutning, der begår
eller har til hensigt at begå handlinger omfattet af §§ 114, 114 a, 114 b,
114 c eller 114 d.

Er den pågældende tilsluttet en væbnet styrke, kan straffen stige til
fængsel indtil 12 år eller under særligt skærpende omstændigheder til
fængsel indtil 16 år. Som særligt skærpende omstændigheder anses
navnlig tilfælde, hvor den pågældende har deltaget i kamp-handlinger.”
(Min understregning)

Det gøres gældende, at Sagsøgte ikke har fremlagt dokumentation for, at
Sagsøger har fremmet virksomheden for Islamisk Stat, og at afgørel-sen
allerede af den grund er ugyldig.

Straffelovens § 114 j, stk. 1, har følgende ordlyd:



65

”Den, der har dansk indfødsret eller bopæl i den danske stat, og som
uden tilladelse indrejser eller opholder sig i et område som nævnt i stk.
3, straffes med bøde eller fængsel indtil 8 år, jf. dog stk. 2.” (min
understregning).

Bestemmelsen blev indført i 2016, altså to år efter, at Sagsøger var indrejst i
landet.

Det følger af Lov nr. 1057 af den 24. oktober 2019 (hvormed adgangen til
administrativt at frakende statsborgerskab administrativt blev ind-ført) § 3 at
indrejse i et område, som er omfattet af straffelovens § 114 j, ikke kan
begrunde en frakendelse af dansk statsborgerskab, hvis indrej-sen er foregået
inden loven trådte i kraft i 2019, således som det er til-fældet for Sagsøger.

Det gøres derfor gældende, at den del af straffelovens § 114j som vedrø-rer
indrejse i et forbudt område slet ikke kan indgå i vurderingen af, om
Sagsøger kan fratages sit danske statsborgerskab, hvilket hverken
Statsadvokaten eller Sagsøgte har taget højde for i afgørelsen.

Straffelovens § 114 j, stk. 1, kriminaliserer også den, der opholder sig i et
område, som er forbudt at opholde sig i, jf. § 114 j, stk. 3.

Sagsøgte har som eneste dokumentation for, at Sagsøger skulle have opholdt
sig i et ulovligt område, henvist til artiklen fra Medie 1
…, hvor en anonym kvinde udtaler sig om bl.a. livet i Raqqa.

Selv hvis den anonyme kvinde er synonym med Sagsøger, gøres det
gældende, at en avisartikel ikke kan tillægges så stor bevismæssig vær-di,
som tilfældet er i denne sag, hvor der er tale om en særdeles indgri-bende
forvaltningsmæssig afgørelse.

For det første fordi, det ikke er dokumenteret, at det overhovedet er
Sagsøger, der udtaler sig. For det andet fordi, at det ikke er doku-menteret
under hvilke omstændigheder, udtalelsen er fremkommet, og om den
interviewede eksempelvis har følt sig nødsaget til at have en bestemt
holdning til IS af frygt for repressalier fra øvrige medindsatte.

Det gøres desuden gældende, at Statsadvokatens vurdering af, at Sagsøger
kan sigtes efter straffelovens § 114 e og § 114 j, stk. 1, bør tillæg-ges en
meget begrænset værdi, dels fordi der alene har været tale om en mundtlig
forelæggelse og en derefter følgende mundtlig vurdering fra Statsadvokaten,
hvorfor det må antages, at der alene har været tale om en overfladisk
vurdering. Men også fordi, der er tale om ensidigt frem-lagte oplysninger,
som der ikke har været partshørt omkring.

Det er Sagsøgtes ansvar at sikre, at der er foretaget en tilstrækkelig og
konkret og individuel sagsoplysning, inden der træffes en forvalt-
ningsmæssig afgørelse. Kravet for, hvornår sagsoplysningen er til-
strækkelig, må alt andet lige skærpes i en sag, hvor der er tale om en så
indgribende afgørelse som frakendelse af statsborgerskab uden mulig-hed for
opsættende virkning ved en senere indbringelse for domstole-ne.



 

66

Der henvises i den forbindelse til Højesterets kendelse i sagen
U.2011.2695H, som omhandlede daværende Integrationsministeries af-
gørelse om, at en udlænding var til fare for Statens sikkerhed og der-med
skulle udvises. Farevurderingen var baseret på redegørelser fra Politiets
Efterretningstjeneste, som beskyldte en udlænding for at have deltaget i
planlægning af drab. Bevisførelsen var delt op i en såkaldt lukket del og en
åben del, og Højesteret fandt:

”..at der i Politiets Efterretningstjenesters redegørelser sammen-holdt
med det åbne materiale ikke var nærmere oplysninger om tidspunkt,
sted eller omstændighederne bag de enkelte beskyld-ninger, og at A i
realiteten alene havde kunnet varetage sine inter-esser under sagen ved
at komme med en generel benægtelse af be-skyldningerne. Højesteret
fandt på den baggrund, at A ikke havde haft en reel mulighed for
effektivt at varetage sine interesser under sagen, og at
Integrationsministeriets afgørelse derfor ikke kunne opretholdes.” (Min
understregning).

Højesterets kendelse er sammenlignelig med denne sag, som hovedsa-
ligt baserer sig på redegørelser fra Politiets Efterretningstjeneste om-
kring nogle generelle betragtninger, men uden, at det er konkretiseret,
hvilke handlinger Sagsøger har foretaget, og Retten bør derfor også i
denne sag komme frem til, at redegørelser fra Politiets Efterretningstje-
neste ikke kan stå alene, når det ikke er nærmere konkretiseret, hvilket
handlinger, der er foretaget, og i særdeleshed ikke, når der ikke har væ-
ret adgang til kontradiktion omkring oplysningerne.

Der henvises også til Højesterets kendelse i U.2008.2394H, hvor det af
Højesterets præmisser bl.a. fremgår:

”Der må kræves en rimelig sandsynliggørelse af, at der har været et
sådant faktuelt grundlag for farevurderingen, at frihedsberøvelsen
ikke kan anses for uhjemlet eller ubegrundet. Denne sandsynliggø-
relse må ske ved, at myndighederne for retten fremlægger de i så
henseende fornødne oplysninger med passende adgang til kontra-
diktion.” (min understregning)

Højesterets kendelser må samlet ses som et udtryk for, at oplysninger, som
indgår i en gerningsvurdering eller en farevurdering, skal være konkrete og
detaljerede, og der skal være adgang til kontradiktion, og hvis det ikke er
opfyldt, må den pågældende forvaltningsafgørelse til-sidesættes som
ugyldig.

3.2. Mangelfuld partshøring

Det gøres gældende, at partshøringen om frakendelsen af Sagsøgers danske
statsborgerskab har været mangelfuld, og at afgørelsen derfor er ugyldig.



67

Det følger af forvaltningslovens § 19, at en part skal partshøres om op-
lysninger, som parten må antages ikke at være bekendt med forinden, der
træffes en afgørelse, der er til borgerens ugunst.

Reglerne i Forvaltningslovens § 19 er en garantiforskrift, der har til formål at
sikre, at der træffes korrekte afgørelser, og manglende iagtta-gelse kan
medføre, at afgørelsen må tilsidesættes som ugyldig.

Partshøringsbrevet blev sendt til Sagsøgers e-Boks den 8. november 2019.
Sagsøgte var bekendt med, at Sagsøger på det tidspunkt var tilbageholdt i al-
Roj-fangelejren i Syrien, i og med, at det fremgår af bå-de
partshøringsbrevet og af afgørelsen, at Sagsøger i februar 2019 havde rettet
henvendelse til Udenrigsministeriet via en nødhjælpsorga-nisation for at gøre
opmærksom på, at hun sad i fangelejren.

Det gøres derfor gældende, at der i en sag, som omhandler en så ind-
gribende afgørelse og hvor den offentlige afsender positivt er bekendt med,
at en borger ikke kan tilgå sin e-Boks, bør, i det omfang det er mu-ligt,
iværksættes yderligere skridt for at sikre, at partshøringen gennem-føres.

I denne sag kunne partshøringen i e-Boks have været suppleret med en
offentliggørelse i Statstidende, som der i lovforslaget L38/2019 også lægges
op til som en mulighed, i det tilfælde, hvor den pågældende ik-ke har e-
Boks.

Dét faktum, at det ikke har været muligt for Sagsøger at blive parts-hørt, bør
desuden få betydning for vigtigheden af adgangen til dom-stolsprøvelsen og
muligheden for at kunne gøre brug af sine partsret-tigheder, jf. nærmere om
under afsnit 3.3.

3.3 Afgørelsen er ugyldig, fordi Sagsøger ikke kan gøre brug af sine
partsrettigheder
Som et selvstændigt anbringende gøres det gældende, at afgørelsen om at
frakende Sagsøgers danske statsborgerskab er ugyldig, fordi Sagsøger ikke
har haft mulighed for at gøre brug af sine partsrettig-heder ved den
efterfølgende domstolsprøvelse.

Anbringendet skal, selvom det fremsættes selvstændigt, ses i nær sam-
menhæng med anbringenderne om, at afgørelsen er ugyldig som følge af
mangelfuld partshøring og som følge af mangelfuld sagsoplys-
ning/konkretisering af, hvilke gerninger Sagsøger har foretaget.

Det følger af Grundlovens § 63, at enhver har ret til at indbringe en for-
valtningsafgørelse for domstolene. Selve domstolsprøvelsen er sikret ved en
række partsrettigheder, der har til formål at sikre, at dom-stolsprøvelsen ikke
blot er illusorisk, og at parterne er lige stillet.

Konsekvensen af, at den ene part ikke har haft adgang til kontradiktion, er, at
de pågældende oplysninger må afskæres fra at indgå i vurderin-gen af, om
statsborgerskabet kan frakendes, og at forvaltningsafgørel-sen erklæres
ugyldig, jf. Højesterets kendelse i U.2011.2695H, hvor en
forvaltningsafgørelse blev underkendt, dels fordi det ikke var konkreti-



68

seret hvilke handlinger, der var foretaget, dels fordi der ikke var ad-gang til
kontradiktion på en del af materialet. Den pågældende borger havde derfor
ikke haft mulighed for at varetage sine interesser.

Det gøres gældende, at Sagsøger på lignende vis ikke har haft mu-lighed for
at varetage sine interesser i denne sag.

Det er en grundlæggende retsgaranti og partsrettighed i den danske retspleje,
at begge parter har lige adgang til kontradiktion og dermed kan gøre sig
bekendt med og kommentere på modpartens materiale.

Først og fremmest har det ikke været muligt for Sagsøger at blive partshørt
forinden, der blev truffet en afgørelse. Den manglende ad-gang til
partshøring, som Sagsøgte var bekendt med forinden partshø-ringen, skærper
nødvendigheden af at kunne varetage sine interesser ved en efterfølgende
domstolsprøvelse.

Adgangen til kontradiktion skærpes desuden af, at hjemlen i indføds-
retslovens § 8B, stk. 3 til at frakende dansk statsborgerskab hviler på en
forudsætning om, at det er konkretiseret, hvilken handlemåde den på-
gældende har udvist.

Afgørelsen om af frakende Sagsøgers danske statsborgerskab hviler på nogle
ikke konkretiserede og udokumenterede beskyldninger om, at Sagsøger har
tilsluttet sig IS’ kalifat, og at hun vil kunne sigtes for ulovligt ophold i Syrien
og for at have fremmet en terrororganisation. Oplysningernes karakter
indebærer, at de ikke kan stå alene, uden at der har været adgang for
Sagsøger til at kommentere dem og sup-plere den faktiske sagsfremstilling.

Det gøres desuden gældende, at kontradiktionsmuligheden skal være reel,
hvormed forstås, at de rammer, som kontradiktionen udøves un-der, skal
være egnede til, at der kan afgives en sandfærdig forklaring, og udøvelsen af
partsrettighederne må derfor ikke medføre, at den ene part udsættes for fare
ved at udtale sig.

Det må i den forbindelse lægges til grund, at kurderne påtænker at del-tage i
og optage Sagsøgers forklaring for retten, i og med at kurder-ne har undladt
at besvare spørgsmålet herom, som blev stillet af Uden-rigsministeriet den
28. oktober 2021….

Det må desuden lægges til grund, at Sagsøger har en velbegrundet frygt for,
at hendes udtalelser kommer til de øvrige medindsattes kund-skab, og at
Sagsøger risikerer repressalier.

Det gøres endelig gældende, at der kunne have været etableret, eller i hvert
fald burde have været tilstræbt forsøgt, en udenretlig partsdelta-gelse, enten
som en høring af Sagsøger inden, der blev afsagt afgø-relse, eller som et led i
retssagens forberedelse. Dette understøttes af, at danske repræsentanter af to
omgange har været til stede i lejren og har talt med Sagsøger, hvilket
understøtter, at det ville have været mu-ligt at etablere en
partshøring/partsdeltagelse i sagen.



69

3.3. Mangelfuld proportionalitetsafvejning:

Det er en forvaltningsretlig grundsætning, at myndigheder i afgørelses-
sager skal foretage en proportionalitetsafvejning og foretage en afvej-
ning af på den ene side forholdets grovhed og på den anden side afgø-relsens
betydning for den pågældende.

Det fremgår af bemærkningerne til Lovforslag L38/2019, pkt. 2.2.1., at der
ved afgørelser om frakendelse af statsborgerskab skal foretages en
proportionalitetsafvejning, hvor der ifølge bemærkningerne:

”…navnlig lægges vægt på personens tilknytning her til landet og til
udlandet, herunder det eller de lande, den pågældende tillige er
statsborger i. Der kan i den forbindelse bl.a. lægges vægt på varig-
heden og karakteren af en persons ophold i Danmark og i udlan-
det. Det bør således tillægges særlig vægt, hvor den pågældende har fået
sin opvækst.

…

Også sprogkundskaber kan have betydning, herunder navnlig i
hvilket omfang den pågældende behersker dansk og sproget i det eller
de lande, den pågældende tillige er statsborger i.” (min under-stregning)

I afgørelsen om frakendelse af statsborgerskab ses ovennævnte hensyn ikke
at være inddraget i afgørelsen. Det lægges alene til grund, at Sagsøger
indrejste i Danmark i 1993 og fik opholdstilladelse, og at hun fik dansk
statsborgerskab i 2001.

Det er fx ikke tillagt vægt, at Sagsøgers familie bestående af mor og tre
søskende og deres børn bor her i Danmark, at Sagsøger taler fly-dende
dansk, har gennemført folkeskolen i Danmark og har fuldført en
sundhedsfaglig uddannelse i Danmark. Det er heller ikke tillagt vægt, at
Sagsøger ikke har en tilknytning til Marokko.

At ovennævnte oplysninger ikke er tillagt vægt må antages at skyldes,
at Sagsøger i en partshøring ikke har kunnet give disse oplysninger til
Sagsøgte, da det ikke sædvanligvis er oplysninger, man må formode,
at en myndighed ligger inde med. Hvorvidt der med de oplysninger må siges
at være foretaget en korrekt proportionalitetsafvejning, er der-efter op til
domstolen.

Det gøres i den forbindelse gældende, at Sagsøgers tilknytning til
Danmark, og tilsvarende manglende tilknytning til Marokko, taler for,
at afgørelsen om at frakende hendes danske statsborgerskab ikke er
proportional.

I afvejningen overfor Sagsøgers tilknytning til Danmark skal som
nævnt indgå ”forholdets grovhed” . Proportionalitetsafvejningen vil i
denne her sag skulle foretages under hensyntagen til, at Sagsøgte i den-ne
sag ikke er dokumenteret konkret, hvilke handlinger, det er, Sagsøger har
foretaget.



70

Hvorvidt Sagsøger har foretaget handlinger, som kan karakteriseres som
”fremme af en terrorvirksomhed” , jf. straffelovens § 114 e er som tidligere
redegjort for ikke nærmere dokumenteret og bør derfor heller ikke tillægges
vægt i proportionalitetsafvejningen.

For så vidt angår indrejste og ophold, jf. straffelovens § 114 j, stk. 1, bør
Retten lægge til grund, at Sagsøgers indrejse ikke kan indgå i vurderingen af,
om hendes danske statsborgerskab kan frakendes, og for så vidt an-går
Sagsøgers ophold i Syrien, at det ikke med sikkerhed kan lægges til grund, at
hun har opholdt sig i et område, der er forbudt at opholde sig i i henhold til
straffelovens § 114 j, stk. 1, da oplysningerne herom alene er baseret på
udtalelser til en avisartikel fra en anonymiseret kvinde.

Desuden bør det indgå i proportionalitetsafvejningen, at Sagsøger med
frakendelsen af sit danske statsborgerskab tillige fratages sit uni-
onsborgerskab og kan dermed ikke nyde de rettigheder, der tilfalder
unionsborgere i EU. Dette forhold ses ikke at være inddraget i afgørel-sen
om at frakende Sagsøgers statsborgerskab.

Endelig skal afgørelsens betydning for Sagsøger indgå i en propor-
tionalitetsafvejning. Sagsøger har to børn, som på tidspunktet for af-gørelsen
om frakendelse af hendes danske statsborgerskab var hen-holdsvis to år og et
halvt år.

Afgørelsens konsekvens for de to børn er, at de er afskåret fra at udøve et
familieliv med deres mor i Danmark, men må i stedet udleve det i Marokko,
hvor der ikke er andet familie til at tage vare på børnene i til-fælde af, at
Sagsøger retsforfølges og fængsles. Hvorvidt børnenes rettigheder er
iagttaget i tilstrækkelig grad, gennemgås desuden nær-mere i afsnit 3.5 om
FN’s Børnekonvention.

Det gøres derfor gældende, at afgørelsen er uproportional og derfor skal
tilsidesættes som ugyldig.

3.4. Lighedsgrundsætningen er ikke iagttaget

Sagsøgte har i en sammenlignelig sag, som også handler om en kvinde med
dobbelt statsborgerskab, ikke truffet afgørelse om at frakende hendes danske
statsborgerskab. Den pågældende kvindes sag er imidlertid identisk med
Sagsøgers i og med, at hun også har været rejst til Syrien og har været
tilbageholdt med sine børn i al-Roj-lejren.

Sagsøgte har ellers siden august 2020 været bekendt med, at kvinden
havde dobbelt statsborgerskab.
Det gøres derfor gældende, at afgørelsen om at frakende Sagsøgers danske
statsborgerskab er i strid med den forvaltningsretlige ligheds-grundsætning,
som fastslår, at to ensartede sager skal behandles ens, og at afgørelsen derfor
skal tilsidesættes som ugyldig.

3.5. Afgørelsen er i strid med FN’s Børnekonvention



71

Det gøres gældende, at det ved vurderingen af, om afgørelsen er pro-
portional, ligeledes skal indgå, om afgørelsen er i strid med FN’s Bør-
nekonvention.

Frakendelsen af Sagsøgers danske statsborgerskab har indgribende
konsekvenser for hendes to børn, der begge har dansk statsborgerskab, jf.
indfødsretslovens § 1. Konsekvensen for begge børn er først og fremmest, at
de er afskåret fra at udleve deres familieliv med deres mor i Danmark, hvor
de også har øvrig familie (bedsteforældre, mostre, on-kler, kusiner og fætre).
Børnene har omvendt ingen øvrig familie i Ma-rokko.

Det gøres i den forbindelse gældende, at afgørelsen er i strid med FN’s
Børnekonventions artikel 2, som fastslår, at deltagerstaterne er forplig-tet til
at sikre de rettigheder, som er fastsat i konventionen, uden for-
skelsbehandling af nogen art, som er begrundet i forældrenes forhold.

Det gøres også gældende, at afgørelsen er i strid med børnekonventio-nens
artikel 3, som fastslår, at barnets tarv skal komme i første række, når der
træffes en forvaltningsretlig afgørelse.

Det gøres i den forbindelse gældende, at afgørelsen om at frakende
Sagsøgers danske statsborgerskab har haft den direkte konsekvens for
hendes to børn, at de i modsætning til andre bør med dansk stats-borgerskab,
som er blevet evakueret sammen med deres mødre, kun er blevet tilbudt at
blive evakueret, hvis Sagsøger samtykker til at lade sig adskille fra dem.
Begrundelsen er alene, at Sagsøger administra-tivt har fået frataget sit
danske statsborgerskab.

Børnene er med andre ord hensat til enten at skulle give afkald på at udleve
deres familieliv sammen med deres mor eller at skulle vedblive at opholde
sig i en fangelejr, hvor leveforholdene er blevet stærkt kriti-serede af
internationale organisationer, og hvor begge børn dokumente-ret er blevet
alvorligt syge, både fysisk og psykisk, af at opholde sig.

Den danske regerings beslutning om ikke at repatriere danske børn sammen
med deres mødre, hvis mødrene har fået frataget deres danske
statsborgerskab, bør i overensstemmelse med Danmarks forpligtelser i
henhold til FN’s Børnekonvention, men også den Europæiske Menne-
skerettighedskonvention artikel 8 (”retten til familieliv”), betyde, at af-
gørelsen om at frakende Sagsøgers danske statsborgerskab skal til-sidesættes
ud fra en betragtning om, at afgørelsen ikke længere er pro-portional, når der
henses til den alvorlige og indgribende konsekvens afgørelsen har over for
de to pågældende børn, sammenholdt med de ikke-konkretiserede og
udokumenterede beskyldninger, Sagsøgte har fremlagt om, at Sagsøger
skulle have foretaget handlinger, ”som er til alvorlig skade for Danmarks
vitale interesser” .

Det gøres i den forbindelse gældende, at det ikke spiller nogen rolle, at
beslutningen om kun at repatriere nogle danske børn blev truffet efter den
forvaltningsmæssige afgørelse om frakendelse af Sagsøgers statsborgerskab,
i og med at domstolen skal foretage deres egen selv-



72

stændige vurdering af, om afgørelsen samlet set ud fra sagens nuvæ-rende
oplysninger er proportional.

Endelig gøres det gældende, at Sagsøger er forpligtet til at overholde FN’s
Børnekonvention over for Sagsøgers børn, selvom de ikke be-finder sig på
dansk territorium. Der henvises i den forbindelse til FN’s Børnekomités
afgørelse af den 2. november 2020 i sagen CRC/C/85/D/79/2019 og
CRC/C/85/D/109/2019, hvor komitéen kom frem til, at Frankrig var
ansvarlig i henhold til konventionen over for franske børn, der befandt sig i
al-Roj-lejren.

Det gøres derfor gældende, at afgørelsen skal tilsidesættes, da den ud-gør en
krænkelse af Danmarks forpligtelser efter FN’s Børnekonven-tion.

3.6. Risikoen for tortur ved afgørelsens opretholdelse

Det gøres gældende, at frakendelsen af Sagsøgers danske statsbor-gerskab
udgør en krænkelse af FN’s Torturkonventions artikel 3, som fastslår, at
ingen må udvises til et land, hvor vedkommende risikerer at blive udsat for
tortur, samt en krænkelse af Den Europæiske Menneske-
rettighedskonventions artikel 3, som fastslår, at ingen må udsættes for tortur
eller anden nedværdigende eller umenneskelig behandling eller straf.

Krænkelsen af EMRK artikel 3 skal ses i sammenhæng med princippet i
udlændingelovens § 31, som fastslår, at ingen må udvises til et land, hvor
vedkommende risikerer at blive underkastet tortur eller umenne-skelig eller
nedværdigende behandling eller straf, og på trods af, at be-stemmelsen ikke
finder direkte anvendelse i denne sag, fordi der ikke er tale om en
udvisningssag, så er bestemmelsen udtryk for et grundlæg-gende princip om
ekstraterritorial virkning i sager, hvor en stats hand-linger medfører en risiko
for, at en udlænding udsendes til et land, hvor vedkommende risikerer tortur.

Det gøres endeligt gældende, at det, for så vidt angår FN’s Torturkon-
vention, må lægges til grund, at Danmark kan gøres ansvarlig for brud på
konventionens bestemmelser, selvom Sagsøger ikke befinder sig på dansk
territorium. Der henvises i den forbindelse igen til FN’s Bør-nekomités
udtalelser i sagerne CRC/C/85/D/79/2019 og CRC/C/85/D/109/2019.

For så vidt angår jurisdiktion efter EMRK artikel 3, gøres det gældende, at
det ikke kan afvises, at Danmark kan blive ansvarlig for krænkelser af
konventionens bestemmelser, selvom Sagsøger ikke befinder sig på dansk
territorium.

Der henvises i den forbindelse til den verserende sag ved Storkammeret i
Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol i sagen H.F. og M.F. mod
Frankrig og J.D. og A.D. mod Frankrig, som netop omhandler spørgsmålet
om, hvorvidt Frankrig har jurisdiktion over for franske statsborgere, der
befinder sig i fangelejre i Syrien.



73

Det gøres derfor gældende, at afgørelsen skal tilsidesættes som ugyldig.
…”

Udlændinge- og Integrationsministeriet har i det væsentlige procederet i over-
ensstemmelse med sammenfattende processkrift af 17. november 2021, hvoraf
fremgår bl.a.:

”…

5.1 Sagsøger har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for
Danmarks vitale interesser

Ifølge indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, kan den, der har udvist en hand-
lemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, af udlæn-dinge-
og integrationsministeren fratages sin danske indfødsret, med-mindre den
pågældende derved bliver statsløs.

Det er, som anført indledningsvist, ubestridt, at fratagelsen af Sagsøgers
danske indfødsret ikke har medført, at hun er blevet statsløs, ef-tersom hun
har marokkansk statsborgerskab.

Ved afgørelsen om fratagelse kan der lægges vægt på handlinger, der ligger
forud for ikrafttrædelsen af indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, hvis der er sket
en realisering af det objektive gerningsindhold i en eller flere af
bestemmelserne i straffelovens kapitel 12 og 13, idet sådanne hand-linger, da
de blev foretaget, kunne have dannet grundlag for frakendel-se ved dom efter
indfødsretslovens § 8 B, stk. 1.

For sagens afgørelse må det lægges til grund, at Sagsøger har reali-seret det
objektive gerningsindhold i både straffelovens §§ 114 e, stk. 1, og 114 j, stk.
1, der begge indgår i lovens kapitel 13 om forbrydelser mod
statsforfatningen og de øverste statsmyndigheder, terrorisme m.v.

I hvert fald fra den 10. oktober 2016 og indtil engang i 2017 realiserede hun
det objektive gerningsindhold i sidstnævnte bestemmelse ved uden tilladelse
at opholde sig i al-Raqqa-distriktet i Raqqa-provinsen i Syrien.

Hvad angår straffelovens § 114 e, stk. 1, kan det ubestridt lægges til grund, at
Islamisk Stat i perioden fra Sagsøgers indrejse i Syrien i de-cember 2014 og
indtil hendes tilfangetagelse i efteråret 2018 udgjorde en gruppe eller en
sammenslutning, der begik eller havde til hensigt at begå handlinger omfattet
af straffelovens §§ 114, 114 a, 114 b, 114 c eller 114 d.

Det er endvidere ubetænkeligt at lægge til grund, at Sagsøger sam-men med
sin første, nu afdøde mand, indrejste i Syrien for at tilslutte sig Islamisk Stat
og faktisk gjorde det. Såvel Sagsøgers første mand som hendes anden mand
kæmpede for Islamisk Stat, og det må anses for givet, at Sagsøger indrejste i
Syrien og vedblivende opholdt sig der for at støtte sin første mand og siden
hen sin anden mand i kampen for Islamisk Stat. Det er usandsynligt, at
hendes indrejse og efterfølgen-



74

de ophold tjente noget andet formål. Endelig kan det lægges til grund, at
kvinder i Islamisk Stat har bidraget til opretholdelsen og konsolide-ringen af
Islamisk Stats position. Da straffelovens § 114 e, stk. 1, omfat-ter enhver
form for støtte til terrororganisationer eller organisationer, der fremmer
terrorhandlinger, selvom støtten ikke kan henføres til konkrete
terrorhandlinger, må Sagsøger på den anførte baggrund anses for også at
have realiseret denne bestemmelses objektive ger-ningsindhold.

Udlændinge-og Integrationsministeriet har derfor med rette vurderet, at
Sagsøger har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for landets
vitale interesser.

Sagsøger har således realiseret det objektive gerningsindhold i ikke alene
straffelovens § 114 j, stk. 1, men tillige straffelovens § 114 e, stk. 1, hvis
overtrædelse anses for en yderst alvorlig forbrydelse af almenfarlig karakter.
I U.2019.1834Ø blev de tiltalte, der havde forsøgt at indrejse i Syrien for at
tilslutte sig Islamisk Stat, alene for dette forsøg på over-trædelse af
straffelovens § 114 e, straffet med fængsel i 3 år, idet to af de tiltalte
samtidig blev frakendt deres danske indfødsret og en tredje, der var
udlænding, blev udvist med indrejseforbud for bestandigt.

Udgangspunktet er derfor også, at Sagsøger kan fratages sin danske
indfødsret, medmindre der – handlemådens alvorlighed taget i betragt-ning –
kan påvises tungtvejende hensyn, som kan føre til et andet resul-tat. Sådanne
tungtvejende hensyn gør sig ikke gældende i den forelig-gende sag.

På den ene side må der ganske vist lægges vægt på, at Sagsøger, der er født i
Marokko, som 4-årig flyttede til Danmark sammen med sin familie, og
dermed hovedsageligt har haft sin opvækst her i landet, hvor hun også har
haft sin skolegang og et uddannelsesforløb, og hvor hendes forældre og
søskende fortsat opholder sig. På den anden side må der lægges vægt på, at
Sagsøger som voksen i 2014 frivilligt for-
lod Danmark sammen med sin daværende mand og indrejste i Syrien for at
tilslutte sig Islamisk Stat, og at hun efter sin første mands død forblev i
Islamisk Stat, giftede sig på ny og med sin nye mand fik to børn, som hun
fortsat opholder sig sammen med i udlandet.

Efter en samlet afvejning må det konkluderes, at en fratagelse af Sagsøgers
danske indfødsret ikke udgør et uproportionalt indgreb i for-hold til hende.
Der må herved lægges afgørende vægt på dels alvoren og karakteren af
hendes handlinger, og dels at hun ikke har et familieliv og privatliv her i
landet, som taler afgørende imod en fratagelse af hen-des danske indfødsret.

Udlændinge-og Integrationsministeriets vurdering, hvorefter Sagsøger i
indfødsretslovens § 8 B, stk. 3’s forstand har udvist en handle-måde, som
kan begrunde en fratagelse af hendes danske indfødsret, bør derfor ikke
tilsidesættes.

5.2 Fratagelsen strider ikke mod EMRK artikel 3 eller artikel 3 i FN’s
Torturkonvention



75

Under påberåbelse af EMRK artikel 3 og artikel 3 i FN’s Torturkonven-tion
gør Sagsøger gældende, at fratagelsen af hendes danske ind-fødsret med
overvejende sandsynlighed vil medføre, at hun vil blive ”udleveret” til
Marokko, hvor hun i givet fald risikerer at blive udsat for tortur, fordi hun er
indrejst og har taget ophold i Syrien.

Sagsøgers påberåbelse af EMRK artikel 3, hvorefter ingen må un-derkastes
tortur og ej heller umenneskelig eller nedværdigende be-handling eller straf,
er uholdbar, allerede fordi en medlemsstats pligt til at sikre de rettigheder og
friheder, der er nævnt i konventionens afsnit I (artikel 2-18), alene gælder i
forhold til personer under statens jurisdik-tion, jf. hertil konventionens
artikel 1. Medlemsstatens pligt til at sikre de nævnte rettigheder gælder med
andre ord kun, for så vidt som sta-ten udøver jurisdiktion over den person,
som påberåber sig rettighe-derne.

Udøvelse af jurisdiktion er som udgangspunkt begrænset til medlems-statens
territorium, det vil sige statens og statens myndigheders hand-linger og
undladelser, der er foretaget på statens territorium, og som har virkninger
over for personer, der befinder sig på statens territori-um, jf. bl.a. Den
Europæiske Menneskerettighedsdomstols (Domstolen) dom af 7. juli 2011 i
sag 55721/07, Al-Skeini m.fl. mod Storbritannien, præmis 131 …, og
Domstolens afvisningskendelse af 5. marts 2020 i sag 3599/18, M.N. m.fl.
mod Belgien, præmis 98 ….

Det følger af fast praksis fra Domstolen, at en stats handlinger, der er
foretaget eller har virkninger uden for statens territorium, alene i ek-
straordinære tilfælde kan medføre (ekstraterritorial) jurisdiktion for sta-ten i
EMRK artikel 1’s forstand.

Et sådan tilfælde anses efter Domstolens praksis at foreligge, hvis en
medlemsstat udøver effektiv kontrol over et område uden for statens
territorium, jf. førnævnte afvisningskendelse, præmis 103 …, eller hvis
myndighedspersoner fra medlemsstaten uden for statens territorium udøver
kontrol og/eller myndighed over en derværende person, jf. af-
visningskendelsen, præmis 105 og 106 …. Hvad angår det sidstnævnte
tilfælde, er medlemsstaten i øvrigt kun forpligtet til at sikre personen de
rettigheder, der i situationen er relevante, jf. hertil Domstolens dom af 7. juli
2011 i sag 55721/07, Al-Skeini m.fl. mod Storbritannien, præmis 137 ….
Der bliver altså ikke tale om, at medlemsstaten i givet fald skal sikre
personen alle de rettigheder og friheder, der er nævnt i EMRK af-snit I.

Sagsøger har, siden hun i december 2014 frivilligt forlod Danmark og
indrejste i Syrien, ikke opholdt sig på dansk territorium eller et i om-råde
(uden for dansk territorium), som Danmark har udøvet en effektiv kontrol
over. Der er endvidere ingen danske myndighedspersoner, som i Syrien har
udøvet nogen kontrol eller myndighed over Sagsøger. Det forhold, at
Sagsøger, efter at være blevet frataget sin danske ind-fødsret, frivilligt har
ladet sig afhøre af danske myndighedspersoner som vidne i en straffesag, der
ikke vedrører hende selv, giver intet be-læg for at fastslå, at de danske
myndighedspersoner udøver kontrol el-



76

ler myndighed over Sagsøger endsige en kontrol eller myndighed, som
indebærer en pligt for Danmark til at sikre hende den frihed, der er fastsat i
EMRK artikel 3, selvom hun frivilligt udrejste af dansk territo-rium i
december 2014.

Selv hvis der havde været grundlag for at anse Sagsøger for at være under
dansk jurisdiktion med hensyn til nydelsen af den frihed, der er fastsat i
EMRK artikel 3, ville der ikke i hendes tilfælde have været grundlag for at
fastslå en krænkelse af denne frihed.

En udlevering eller udvisning af Sagsøger til Marokko vil efter Domstolens
praksis ikke kunne anses for at være i strid med EMRK ar-tikel 3,
medmindre hun godtgør, at der er vægtige grunde til at antage, at hun vil
blive udsat for en virkelig risiko for at blive underkastet en behandling, der
er forbudt ved bestemmelsen, jf. f.eks. Domstolens af-gørelse af 22. januar
2019 i sag 74411/16, Mansour mod Danmark, præ-mis 47 ….

Sagsøger har ikke med påberåbelsen af udgivelserne fra Amnesty
International, der blev udgivet i 2015 henholdsvis 2018 …, godtgjort ek-
sistensen af en sådan virkelig risiko. Domstolen fastslog således i den
førnævnte afgørelse fra 2019, at "the general situation in Morocco is not of
such a nature as to show, on its own, that there would be a breach of the
Convention if the applicant were to return there".

Da Sagsøger ikke har godtgjort, at der som følge af hendes personli-ge
forhold er en konkret og virkelig risiko for, at hun i Marokko vil bli-ve udsat
for tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf, er
der intet belæg for at fastslå, at en eventuel udlevering mv. til Marokko i
hendes tilfælde vil være i strid med forbuddet i EMRK ar-tikel 3. Der
foreligger i øvrigt ingen oplysninger om, at hun i Marokko er eller vil blive
sigtet for kriminelle handlinger.

Uanset om Sagsøger måtte anses for at være under dansk jurisdik-tion med
hensyn til nydelsen af den frihed, der følger af EMRK artikel 3, og uanset
om en udlevering mv. af Sagsøger til Marokko ville in-debære en virkelig
risiko for en krænkelse efter artikel 3, ville konse-kvensen heraf i øvrigt ikke
kunne blive en tilsidesættelse af Udlændin-ge- og Integrationsministeriets
afgørelse om fratagelse af hendes danske indfødsret. Konstateringen af
sådanne forhold vil nok medføre en pligt for Danmark til så vidt muligt at
sikre, at Sagsøger ikke blev udleve-ret eller udvist til Marokko, men ingen
ret for hende til at bevare eller på ny opnå dansk indfødsret. Hendes
påberåbelse af EMRK artikel 3 kan derfor under ingen omstændigheder føre
til, at hendes påstand ta-ges til følge.

Da artikel 3 i FN’s Torturkonvention ikke yder en beskyttelse, der ræk-ker
videre end beskyttelsen efter EMRK artikel 3, kan Sagsøgers på-beråbelse af
denne bestemmelse heller ikke føre til, at der gives dom i overensstemmelse
med hendes påstand.

5.3 Fratagelsen strider ikke imod EMRK artikel 8



77

Sagsøger gør gældende, at fratagelsen af hendes danske indfødsret
(”formodentlig”) er i strid med EMRK artikel 8. Udlændinge-og Inte-
grationsministeriet forstår anbringendet således, at det forhold, at Sagsøger
og de to børn ikke sammen kan tage ophold i Danmark, skulle udgøre en
krænkelse af børnenes rettigheder efter EMRK artikel 8.

Sagsøgers påberåbelse af denne bestemmelse, hvorefter enhver har ret til
respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sin korrespon-dance, er
uholdbar, allerede fordi hun og børnene heller ikke med hen-syn til nydelsen
af de rettigheder, der er fastsat bestemmelsen, kan siges at være under dansk
jurisdiktion i EMRK artikel 1’s forstand. Børnene har således aldrig opholdt
på dansk territorium, og Sagsøger har som beskrevet ovenfor ikke opholdt
sig på dansk territorium, siden hun frivilligt udrejste fra Danmark i december
2014. Der er endvidere ingen holdepunkter for at fastslå en ekstraterritorial
jurisdiktion, som indebæ-rer en pligt for Danmark til at sikre Sagsøger og
børnene de rettig-heder, der er fastsat i EMRK artikel 8.

Selv om Sagsøger og børnene måtte anses for at være under dansk
(ekstraterritorial) jurisdiktion, er der heller ikke i øvrigt grundlag for at
fastslå, at fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret strider imod EMRK
artikel 8.

Ifølge Domstolens praksis kan bestemmelsen efter omstændighederne være
til hinder for, at en medlemsstat udviser en person, hvis den på-gældende i
konventionens forstand har et familieliv i staten, ligesom bestemmelsen efter
omstændighederne kan medføre en pligt for en medlemsstat til at tillade en
udlænding at indrejse i staten for derved at kunne bevare et familieliv med
personer, der opholder sig i staten.

Denne praksis er imidlertid uanvendelig i den foreliggende sag, da sa-gen er
karakteriseret ved, at Sagsøger af egen fri vilje udrejste fra Danmark i
december 2014 for tage ophold i Syrien, hvor hun siden da har opholdt sig,
og hvor hun vedvarende har udlevet sit familieliv med børnene, der som
nævnt aldrig har været i Danmark. Domstolens prak-sis giver intet belæg for,
at EMRK artikel 8 skulle indebære en ret for Sagsøger og/eller børnene til at
bestemme, at de fremover vil udøve deres fælles familieliv i Danmark –
tværtimod.

Det følger således af Domstolens faste praksis, at artikel 8 ikke giver
familier ret til frit valg af det land, familielivet skal udøves i, jf. f.eks.
Domstolens dom af 19. februar 1996 i sag 23218/94, Gül mod Schweiz,
præmis 38, hvilket navnlig må gælde i tilfælde som det foreliggende, hvor
hverken Sagsøger eller børnene har ophold her i landet.

Udlændinge-og Integrationsministeriets afgørelse om fratagelse af Sagsøgers
danske indfødsret udgør da heller ikke noget indgreb i Sagsøgers og
børnenes familieliv, da den ikke indebærer en adskil-lelse af Sagsøger fra
børnene eller på anden vis en ændring i bestå-ende forhold for Sagsøger og
børnene.

Allerede af de anførte grunde må det fastslås, at Udlændinge-og Inte-
grationsministeriets afgørelse om fratagelse af Sagsøgers danske ind-



78

fødsret ikke udgør et indgreb i en ret til et familieliv, som Danmark over for
Sagsøger og børnene er forpligtet til at sikre.

Hertil kommer, at retten til familieliv efter EMRK artikel 8, stk. 1, ikke er en
absolut ret, men er underkastet de begrænsninger, der følger af
bestemmelsens stk. 2, hvorefter en medlemsstat kan gøre indgreb i udøvelsen
af denne ret, hvis indgrebet sker i overensstemmelse med loven og er
nødvendigt i et demokratisk samfund af hensyn til den na-tionale sikkerhed,
den offentlige tryghed eller landets økonomiske vel-færd, for at forebygge
uro eller forbrydelse, for at beskytte sundheden eller sædeligheden eller for
at beskytte andres ret og frihed.

Fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret er sket med hjemmel i
indfødsretslovens § 8 B, stk. 3. Fratagelsen er begrundet i hensynet til den
nationale sikkerhed, den offentlige tryghed og forebyggelse af for-brydelse
og går ikke videre, end hvad der er nødvendigt, når der på den ene side
henses til alvoren af Sagsøgers handlinger og på anden side henses til, at
hverken hun eller børnene har et familieliv og privat-liv her i landet.

Selvom EMRK artikel 8 havde indebåret en ret for børnene til at tage ophold
her i landet for her at udøve deres familieliv med Sagsøger, ville retten hertil
i øvrigt ikke kunne begrunde en tilsidesættelse af Ud-lændinge-og
Integrationsministeriets afgørelse om fratagelse af Sagsøgers danske
indfødsret. En sådan ret for børnene ville, hvis den fak-tisk havde været
gældende, alene kunne medføre en pligt for Danmark til at indrømme
Sagsøger adgang til at tage ophold her i landet.

I tilknytning hertil bemærkes, at Sagsøger ligesom andre udlændin-ge vil
kunne indgive ansøgning om opholdstilladelse. En sådan ansøg-ning vil i
givet fald blive behandlet af de kompetente myndigheder ef-ter de derom
gældende regler i udlændingeloven. I forarbejderne til indfødsretslovens § 8
B, stk. 3, er det nævnt, at en person, der har fået frataget sin danske
indfødsret, i helt ekstraordinære tilfælde vil kunne have ret til en
opholdstilladelse i Danmark under henvisning til EMRK artikel 8, jf. hertil
LFF 2019/38, pkt. 3.1.3.2 (EMRK artikel 8), in fine.

5.4 Fratagelsen strider ikke mod FN’s Børnekonvention

Sagsøger gør gældende, at fratagelsen af hendes danske indfødsret skulle
stride imod børnenes rettigheder efter FN’s Børnekonvention ar-tikel 2, 3, 6,
8 og 9.

FN’s Børnekonventions artikel 2, stk. 1, forpligter imidlertid alene del-
tagerstaterne til at respektere og sikre de rettigheder, der er fastsat i
konventionen, for børn inden for deres jurisdiktion, og da børnene i det
foreliggende tilfælde er uden for dansk jurisdiktion, er påberåbelsen af
konventionen også af den grund uholdbar.

For anvendelsen af FN’s Børnekonvention gælder det således også, at en
udøvelse af jurisdiktion som udgangspunkt er begrænset til delta-gerstatens
territorium, det vil sige statens handlinger og undladelser,



79

der er foretaget på statens territorium, og som har virkninger over for børn,
der befinder sig på statens territorium.

Den foreliggende sag er, som beskrevet ovenfor, karakteriseret ved, at
børnene opholder sig uden for dansk territorium, idet de befinder sig i
Syrien, hvor de altså har opholdt sig siden fødslen, og Danmark kan ik-ke
anses for at udøve ekstraterritorial jurisdiktion over børnene. Hver-ken det
forhold, at danske myndighedspersoner i Syrien har tilset børe-ne, eller det
forhold, at de danske myndigheder har foranlediget, at børn af kvinder med
dansk indfødsret er kommet fra Syrien til Dan-mark, giver belæg for at
fastslå, at danske myndighedspersoner i Syrien udøver kontrol eller
myndighed over de i denne sag omhandlede børn.

FN’s Børnekomités udtalelse af 2. november 2020 i de individuelle kla-
gesager L.H. m.fl. mod Frankrig (79/2019) og F.B. m.fl. mod Frankrig
(109/2019), der angår et antal franske børn i al-Hol-, Ain Issa-og Roj-lejrene
i områder kontrolleret af den kurdiskdominerede lokaladmini-stration i det
nordøstlige Syrien, kan ikke føre til et andet resultat.

Komitéens udtalelser er for det første ikke bindende for deltagerstater-ne.
For det andet har komitéen anlagt en fortolkning af jurisdiktionsbe-grebet,
der er uden støtte i Domstolens praksis om fortolkningen af det tilsvarende
jurisdiktionsbegreb i EMRK artikel 1 eller øvrige FN-komitéers, herunder
FN’s Menneskerettighedskomités, praksis om til-svarende
jurisdiktionsbegreber. For det tredje er situationen i den fore-liggende sag
ikke sammenligning med situationerne i de sager, der gav anledning til FN’s
Børnekomités udtalelse.

Selvom børnene måtte anses for at være under dansk jurisdiktion med
hensyn til nydelsen af de rettigheder, der er fastsat i de påberåbte kon-
ventionsbestemmelser, er der i øvrigt ikke grundlag for at fastslå, at fra-
tagelsen af Sagsøgers danske indfødsret strider imod nogen af de påberåbte
bestemmelser i FN’s Børnekonvention.

Børnene har påberåbt de samme bestemmelser i den retssag, som Sagsøger
på børnenes vegne har anlagt imod Udenrigsministeriet med på-stand om, at
Udenrigsministeriet skal anerkende at være forpligtet til at bistå børnene med
at komme til Danmark sammen med Sagsøger.

En stillingtagen til, om Danmark i medfør af de påberåbte bestemmel-ser er
forpligtet til at bringe børnene til Danmark, må afgøres i retssa-gen anlagt
mod Udenrigsministeriet. I den foreliggende sag kan der alene tages stilling
til, om de påberåbte bestemmelser er til hinder for fratagelsen af Sagsøgers
danske indfødsret. Påberåbelsen af be-stemmelserne er i så henseende
uholdbar.

Selvom børnene måtte få medhold i, at der af FN’s Børnekonvention kan
udledes en positiv pligt for Danmark til at bringe børnene og Sagsøger til
Danmark, således at de sammen kan opholde sig her i landet, vil en sådan
pligt ikke kunne begrunde en tilsidesættelse af Udlændin-ge-og
Integrationsministeriets afgørelse om fratagelse af Sagsøgers danske
indfødsret. En sådan pligt vil højest kunne medføre en pligt for Danmark til
at indrømme Sagsøger en ret til at tage ophold her i



80

landet. Det er allerede derfor udelukket, at Sagsøgers påberåbelse af FN’s
Børnekonvention kan føre til, at hendes påstand tages til følge.

Hvad angår Sagsøgers påberåbelse af forbuddet mod usaglig for-
skelsbehandling, der er fastsat i FN’s Børnekonventions artikel 2, be-mærkes
yderligere, at fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret ik-ke indebærer
nogen usaglig forskelsbehandling af børnene med hensyn til sikringen af de
rettigheder, der er fastsat i konventionen. Sagsøger har da heller ikke
redegjort for, hvori den hævdede forskelsbe-handling af børnene skulle
bestå.

Fratagelsen strider endvidere hverken imod FN’s Børnekonventions ar-tikel
3, stk. 1, hvorefter barnets tarv skal komme i første række i alle
foranstaltninger vedrørende barnet, eller imod konventionens artikel 6,
hvorefter deltagerstaterne anerkender, at ethvert barn har en naturlig ret til
livet (stk.1), og i videst muligt omfang skal sikre barnets overle-velse og
udvikling (stk. 2).

Fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret har ingen indvirkning haft på
børnenes forhold, der er fuldkommen uændrede. Det kan derfor også
fastslås, at Danmark ikke – i kraft af fratagelsen – har handlet i strid med de
pligter, der efter de nævnte bestemmelser påhviler delta-gerstaterne. Om
Danmark i øvrigt – og på anden vis – måtte have for-sømt disse pligter, er
uden relevans for landsrettens stillingtagen til, om fratagelsen af Sagsøgers
danske indfødsret kan tilsidesættes.

Udlændinge-og Integrationsministeriets afgørelse om fratagelse af Sagsøgers
danske indfødsret udgør da heller ikke noget indgreb i Sagsøgers og
børnenes familieliv, da den ikke indebærer en adskillel-se af Sagsøger fra
børnene eller på anden vis en ændring i bestående forhold for Sagsøger og
børnene.

Hensynet til barnets bedste er i øvrigt ikke et ”trumfkort” (Trump Card), som
alle andre hensyn må vige for, hvilket er blevet fastslået i retspraksis om
blandt andet familiesammenføring, jf. eksempelvis Domstolens dom af 8.
november 2016 i sag 56971/10, El Ghatet mod Schweiz, præmis 46 …, og
Højesterets dom i U.2019.2828 H ….

Fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret indebærer heller ingen krænkelse
af FN’s Børnekonventions artikel 8, stk. 1, hvorefter deltager-staterne
påtager sig at respektere barnets ret til at bevare sin identitet, herunder
statsborgerskab, navn og familieforhold, som anerkendt af loven og uden
ulovlig indblanding. Fratagelsen angår således alene Sagsøgers danske
indfødsret. Den ændrer derimod ikke på børnene statsborgerskabsforhold og
fører heller ikke i øvrigt til en kompromitte-ring af børnenes ret til at bevare
deres identitet.

Endelig strider fratagelsen af Sagsøgers danske indfødsret heller ik-ke imod
FN’s Børnekonventions artikel 9, stk. 1, hvorefter deltagersta-terne skal
sikre, at barnet ikke adskilles fra sine forældre mod deres vil-je, undtagen når
kompetente myndigheder, hvis afgørelser er undergi-vet retlig prøvelse, i
overensstemmelse med gældende lov og praksis bestemmer, at en sådan
adskillelse er nødvendig af hensyn til barnets



81

tarv. Fratagelsen har således ikke ført til, at børnene er blevet adskilt fra
Sagsøger.

5.5 Fratagelsen strider ikke imod en forvaltningsretlig lighedsgrund- 
sætning

Under påberåbelse af en forvaltningsretlig lighedsgrundsætning gør
Sagsøger gældende, at Udlændinge-og Integrationsministeriets af-gørelse om
fratagelse af hendes danske indfødsret må tilsidesættes som
ugyldig, fordi en kvinde med dobbelt statsborgerskab efterfølgende er
blevet evakueret fra en af lejrene i det nordøstlige Syrien.

For landsrettens stillingtagen til dette anbringende må det lægges til grund, at
betingelserne for i medfør af indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, at
fratage Sagsøger hendes danske indfødsret har været opfyldt, da
landsretten ellers ikke vil have nogen anledning til at tage stilling til dette
anbringende.

Sagsøgers påberåbelse af en forvaltningsretlig lighedsgrundsætning er
uholdbar. Den omstændighed, at der i det nævnte tilfælde ikke er
sket administrativ fratagelse af den pågældendes danske indfødsret,
konstituerer under ingen omstændigheder en bindende administrativ
praksis, som Sagsøger i medfør af en forvaltningsretlig ligheds-
grundsætning kan støtte ret på med den følge, at ministeriets afgørelse om
fratagelse af hendes danske indfødsret skal tilsidesættes på trods af, at lovens
betingelser for fratagelsen er opfyldt.

5.6 Afgørelsen er ikke behæftet med formelle mangler

5.6.1 Der er sket lovformelig partshøring

Sagsøger blev partshørt ved brev af 8. november 2019 …. Brevet blev sendt
til hendes e-boks, og det følger af § 10, stk. 1, nr. 1, i lov om Digi-tal Post fra
offentlige afsendere, jf. lovbekendtgørelse nr. 801 af 13. juni 2016, at
meddelelser, der sendes under anvendelse af Digital Post, anses for at være
kommet frem på det tidspunkt, hvor meddelelsen er tilgæn-gelig for
adressaten i postløsningen.

I tilknytning hertil bemærkes, at det følger af lov om Digital Post fra of-
fentlige afsendere § 3, stk. 4, at hvis en fysisk person, der er tilsluttet ef-
ter bestemmelsens stk. 1 (krav om obligatorisk tilslutning for fysiske
personer på 15 år eller derover med bopæl eller fast ophold i Danmark), ikke
længere har bopæl eller fast ophold i Danmark, fortsætter tilslut-
ningen efter stk. 1 uændret, medmindre den pågældende anmoder om
fritagelse. Sagsøger har ikke gjort gældende, at hun har anmodet om en
sådan fritagelse.

Det bemærkes endvidere, at ministeriets afgørelse af 26. november 2019 …
ligeledes blev sendt til Sagsøgers e-boks, og afgørelsen må være
kommet frem til hende, idet denne sag er anlagt inden for den i ind-
fødsretslovens § 8 F, stk. 1, fastsatte frist på 4 uger. Der er således intet, som
taler for, at Sagsøger faktisk ikke skulle have haft adgang til sin



82

e-boks, endsige at hun ikke modtog brevet af 8. november 2019 via e-boks.

Selv hvis ministeriet havde tilsidesat en partshøringspligt efter forvalt-
ningslovens § 19, stk. 1, kan det konstateres, at en sådan tilsidesættelse i
givet fald ville have været uden væsentlig betydning for ministeriets
afgørelse, da de materielle betingelser for fratagelsen af Sagsøgers
danske indfødsret har været opfyldt, jf. ovenfor.
…

5.7 Der foreligger ingen tilsidesættelse af Grundlovens § 63

Ved at anlægge og gennemføre denne retssag, jf. indfødsretslovens § 8 F, stk.
1, benytter Sagsøger sin adgang til domstolsprøvelse af mini-steriets
afgørelse af 26. november 2019 … i medfør af grundlovens § 63.

Da Sagsøger som anført tydeligvis har modtaget afgørelsen og været
i stand til at instruere sin advokat om at anlægge sag inden udløbet af
søgsmålsfristen, som er blevet overholdt, har hun intet retstab lidt som
følge af søgsmålsfristen på 4 uger. Fristen har således ikke afskåret
hende fra at fremlægge de dokumenter, som hun vil påberåbe sig, eller at
fremføre de anbringender, som hun finder relevante.

Ministeriet forstår yderligere det af Sagsøger anførte således, at hun gør
gældende, at det forhold, at domstolsprøvelsen ikke har opsættende virkning,
i sig selv udgør en krænkelse af retten til domstolsprøvelse ef-ter
grundlovens § 63.

Det fremgår imidlertid eksplicit af grundlovens § 63, stk. 1, 2. pkt., at
søgsmål vedrørende gyldigheden af en administrativ afgørelse ikke har
opsættende virkning, og der er intet belæg for, at indfødsretslovens § 8 F, stk.
1, sidste pkt., hvorefter sagens indbringelse for retten ikke kan til-
lægges opsættende virkninger, skulle stride imod grundlovens § 63.
Selvom man antog, at indfødsretslovens § 8 F, stk. 1, sidste pkt., strider imod
Grundlovens § 63, ville konsekvensen heraf ikke være, at afgørel-
ser truffet i medfør af lovens § 8 B, stk. 3, måtte anses for ugyldige.
Konsekvensen ville alene være, at indfødsretslovens § 8 F, stk. 1, sidste pkt.,
ikke havde virkning efter sit indhold.

Ministeriet forstår desuden det af Sagsøger anførte således, at hun gør
gældende, at ”kravet til sagens oplysning og partshøring skærpes” ,
fordi søgsmålet ikke har opsættende virkning. Hertil bemærkes, at
standpunktet er uden noget retskildemæssigt grundlag, og derfor be-strides.
…”

Sagsøger har i sin procedure under hovedforhandlingen til støtte for anbrin-
gendet om, at retten til domstolsprøvelse efter grundlovens § 63 er tilsidesat,
udelukkende fremført betragtninger vedrørende opfyldelsen af de retssikker-
hedsmæssige krav, der er en forudsætning for en forsvarlig partsdeltagelse un-



83

der en hovedforhandling, og som efter hendes opfattelse rent faktisk har vist sig ikke
har været opfyldt.

Sagsøger har således endeligt gjort gældende, at hendes forhold i forbindel-se med
hovedforhandlingen samlet set har været af en så ringe karakter, at retsprøvelsen ikke
lever op til de krav, der stilles i forbindelse med en dom-stolsprøvelse efter
grundlovens § 63.

Til støtte herfor har Sagsøger anført, at sagens skriftlige forberedelse og drøftelserne i
den forbindelse var et udfordrende og langvarigt arbejde, hvor det med intentioner
om en forsvarlig partsdeltagelse ganske vist lykkedes at få etableret en form for
partsdeltagelse, men at det desværre ikke lykkedes at få intentionerne realiseret.
Under advokatens indledende fortrolige klientsamtale på første hovedforhandlingsdag
medførte tekniske udfordringer, at advokaten kun havde mulighed for via videolink at
tale med Sagsøger i ca. 1 time og 10 minutter, og det var første gang, hun talte med
ham om sagen. Under klient-samtalen, som på grund af midlertidige afbrydelser af
link-forbindelsen reelt blev på under en halv time, hvilket var alt for kort tid til
forberedelse af sagen, var der ifølge Person 8 i meget kort afstand af hende og
Sagsøger tre soldater med maskinpistoler, og en myndighedsperson havde efter-ladt
en stor taske i samtalerummet. Hertil kom, at der var et mellemrum under døren til
samtaleværelset. Da Person 8 bad den danske mand med it-udstyret om at få at vide,
hvem vedkommende var, svarede han, at han ikke kunne oplyse sit navn, og han
præsenterede sig som ID-nr. 2. Retten har i retsbog af 8. oktober 2021 ret præcist
tilkendegivet, hvordan det skulle foregå, og de praktiserede vilkår var klart i strid
med, hvad der var aftalt. Forberedel-sestiden, som Sagsøger og advokaten havde
sammen, blev decimeret, mani-puleret og var ubrugelig. Sagsøgers afgivelse af
forklaring havde intet med en partsdeltagelse at gøre. Advokaten var på grund af den
efterladte taske me-get betænkelig og nervøs og skulle selvfølgelig ikke sidde og
have nogen som helst betænkeligheder med hensyn til, om der kunne være
aflytningsudstyr i tasken, og om vedkommende var politiagent. Der var tale om en
overskridelse af enhver form for retssikkerhed. Det af Rigspolitiet udfærdigede bilag
betegnet ”Afhøring” vedrørende forholdene m.v. i forbindelse med Sagsøgers parts-
deltagelse den 23. november 2021 er reelt en politirapport. Det fremgår tydeligt, at
vedkommende fra Rigspolitiet, som brugte 1 time og 10 minutter på at stille it-udstyr
op og lave en tilkobling, var på ”fisketur” /aflytningstur. Sagsøger og advokaten turde
derfor ikke tale om det, de gerne ville under deres forbere-dende samtale. Under
advokatens besøg i Roj-lejren, hvor han tre til fire gange har talt med Sagsøger, har
han været til stede i NGO-sammenhæng, og det har derfor været udelukket, at han har
kunnet tale med Sagsøger om denne sag i forbindelse med disse besøg. Retsprøvelsen
er således i strid med grund-lovens § 63.



84

Udlændinge- og Integrationsministeriet har heroverfor anført, at Sagsøgers
indsigelser er svære at forholde sig til, da der ikke henvises til, hvilke retlige
standarder der skulle være tilsidesat. Det har påhvilet Sagsøger og hendes advokat og
ikke Udlændinge- og Integrationsministeriet at facilitere Sagsøgers forberedelse af
sagen. Tidspresset op til hovedforhandlingen skyldtes alene Sagsøger og Sagsøgers
advokats forhold, idet Udlændinge- og In-tegrationsministeriet siden begyndelsen af
2021 har bedt om hendes samtykke til at udlevere identitetsoplysninger til de
kurdiske selvstyremyndigheder med henblik på etablering af mulighed for at afgive
forklaring under hovedforhand-lingen via en videoforbindelse, hvilket Sagsøgers
advokat gentagne gange afslog og fastholdt, at Sagsøger skulle til Danmark på
processuelt ophold under hovedforhandlingen. Først da Østre Landsret tilkendegav, at
det ville blive betragtet som et afkald på at gøre brug af partsbeføjelserne, hvis
Sagsøger ikke meddelte et sådant samtykke, blev samtykket givet. Sagsøger og
hendes advokat kan derfor takke sig selv for det i praktisk henseende hektiske forløb
op til hovedforhandlingen. Myndighederne har til fulde levet op til at facilitere en
mulighed for Sagsøger for at afgive forklaring fra Roj-lejren via en wifi-forbindelse.
Sagsøgers advokat, som har været i Roj-lejren i hvert fald tre gange, mens Sagsøger
har opholdt sig i lejren, har ikke engang do-kumenteret, at han ved en henvendelse til
lejrledelsen har søgt om tilladelse til et holde et uovervåget advokatmøde med
Sagsøger. Sagsøgers advokat fremfører helt udokumenteret motivfortolkning, og der
savnes en logisk forkla-ring på, hvordan synspunkterne – ud over en abstrakt
henvisning til grund-lovens § 63 – skulle kunne føre til ugyldighed. Sagsøgers
advokat har yder-mere ikke begæret hovedforhandlingen udsat med henblik på
afholdelse af endnu et advokatmøde med Sagsøger.

Landsrettens begrundelse og resultat
Denne sag angår en prøvelse af Udlændinge- og Integrationsministeriets afgø-relse af
26. november 2019 om fratagelse af Sagsøgers danske indfødsret, jf.
indfødsretslovens § 8 B, stk. 3. Det er ubestridt, at Sagsøger har marokkansk
indfødsret.

Sagsøger har nedlagt påstand om ugyldighed, og har fremført en række an-
bringender, som ses at forudsætte en egentlig fuld materiel prøvelse af afgørel-sen.
Udlændinge- og Integrationsministeriet er ikke fremkommet med bemærk-ninger
hertil. Landsretten har på den baggrund og under hensyn til sagens ka-rakter til trods
for udformningen af påstanden valgt ikke at begrænse prøvel-sen.

Der skal således i første række tages stilling til, hvorvidt Sagsøger må anses for at
have udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser, og i
givet fald hvorvidt en fratagelse vil være proportional. Hvis det er tilfældet, skal der i
anden række tages stilling til, hvorvidt afgørelsen er i



85

overensstemmelse med henholdsvis Den Europæiske Menneskerettighedskon-
ventions artikel 8 om ret til respekt for bl.a. familieliv, FN’s Børnekonventions artikel
2, 3, 6, 8 og 9 om bl.a. barnets tarv og ret til overlevelse og udvikling samt sikring af,
at barnet ikke adskilles fra sine forældre, FN’s Torturkonven-tions artikel 3 og Den
Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 3 om tortur. Der er i så fald
endvidere spørgsmål om, hvorvidt afgørelsen strider mod den forvaltningsretlige
lighedsgrundsætning, og om afgørelsen er behæf-tet med formelle mangler i form af
utilstrækkelig oplysning af sagen, manglen-de partshøring og tilsidesættelse af retten
til domstolsprøvelse efter grund-lovens § 63.

V urderingen i henhold til indfødsretslovens § 8 B, stk. 3

Efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, som trådte i kraft den 25. oktober 2019, kan den,
som har udvist en handlemåde, som er til alvorlig skade for landets vitale interesser,
af udlændinge- og integrationsministeren fratages sin danske ind-fødsret, medmindre
den pågældende derved bliver statsløs.

Sagsøger blev taget som fange i Syrien i efteråret 2018 og således forud for
indførelsen af bestemmelsen i indfødsretslovens § 8 B, stk. 3. Som det fremgår af de
specielle bemærkninger til § 3, stk. 4, i ændringsloven, hvorved indføds-retslovens §
8 B, stk. 3, blev indført, vil der ved afgørelsen om fratagelse kunne lægges vægt på
handlinger, der ligger forud for lovens ikrafttræden, men alene i det omfang
handlingerne kunne føre til frakendelse ved dom efter nugælden-de § 8 B, stk. 1, da
de blev foretaget. Som videre beskrevet forstås herved, at handlingerne, da de blev
foretaget, udgjorde en realisering af det objektive ger-ningsindhold i en eller flere af
bestemmelserne i straffelovens kapitel 12 og 13, uden at der skal foretages en
skyldvurdering, herunder om der foreligger det til domfældelse fornødne forsæt. Det
er derfor af betydning for sagen, hvilke handlinger Sagsøger foretog sig også forud
for ikrafttrædelsen af indføds-retslovens § 8 B, stk. 3.

Ved vurderingen af, hvilke oplysninger om Sagsøger der kan lægges til grund ved
sagens afgørelse, udgør artiklen ”Overskrift 1” , som er udfærdiget af bl.a.
freelancejournalist og forfatter Person 8, og som blev bragt i Medie 1 den 8. marts
2019, et centralt bilag i sagen. I artiklen gengives en lang række udtalelser, som
”Navn 1” er fremkommet med i et in-terview, og hendes livsomstændigheder og
situation beskrives. Underoverskrif-ten på artiklen er ”Overskrift 2” Sagsøger har
forklaret, at hun har afgivet flere interviews, efter at hun kom til Roj-lejren, herunder
det nævnte interview under dæknavnet ”Navn 1” , og hun har gjort gældende, at disse
in-terviews blev afgivet under tvang. Således blev hun forud for disse interviews i



86

lejren med kort varsel afhentet af soldater og tvunget til at lade sig interviewe, og
soldater og administrativt personale fra lejren var til stede, da hun svarede på
spørgsmål. Sagsøger har anført, at man af disse grunde ikke kan tillægge hendes
udtalelser i avisartiklen nogen vægt ved sagens afgørelse.

Landsretten tilsidesætter Sagsøgers forklaring om, at udtalelserne i inter-viewet i
Medie 1 er fremsat under tvang. Landsretten finder således, at Sagsøger ikke har
sandsynliggjort, at Medie 1 – hvis journalister lej-rens kurdiske vagter ifølge artiklen
”har indvilliget i at lade … møde den høj-gravide danske statsborger” – i givet fald,
efter hvad der vel måtte antages at være i strid med grundlæggende presseetiske
regler, skulle have bragt en arti-kel med udtalelser fra en person, som befandt sig i en
tvungen interviewsitua-tion. Hertil kommer at det ikke forekommer sandsynligt, at
vedkommende journalist under hovedforhandlingen i nærværende sag på en sådan
baggrund ville være valgt til at fungere som Sagsøgers bisidder i Roj-lejren under
afgi-velse af partsforklaringen og ovenikøbet som ansat på Sagsøgers advokats
kontor. Hertil kommer at Sagsøger under hovedforhandlingen har forklaret, at det
under partsforklaringen er sjette gang, at Person 8 besø-ger hende i lejren.
Landsretten finder derfor, at oplysningerne og udtalelserne i artiklen i Medie 1 kan
indgå ved sagens afgørelse.

Sagsøger har afvist, at det er hende, der under navnet ”Navn 2” har udtalt sig til
journalist Person 19 i artiklen bragt i Medie 2 den 16. februar 2020 med overskriften
”Overskrift 3” . Landsretten finder imidlertid, at der er så overordentlig mange og
konkrete faktuelle oplysninger i interviewet, som viser, at det kun kan være Sagsøger,
som udtaler sig, herunder den interviewedes bemærkning om, at hun måske skulle
”tage tilbage til Marokko” , hvorved be-mærkes, at Sagsøger ultimo november 2021
ifølge det af Udlændinge- og Integrationsministeriet oplyste var den eneste med
marokkansk statsborger-skab, der har fået frataget sin danske indfødsret. Landsretten
finder det i for-længelse af det ovenfor anførte ubetænkeligt at lægge til grund, at
heller ikke dette interview er afgivet under tvang, og finder tilsvarende, at
oplysninger og udtalelser i artiklen kan indgå ved sagens afgørelse. I interviewet
bliver ”Navn 2” spurgt bl.a. om, hvorvidt det er ”o.k. at hugge hænder af folk?” og
hun svarer: ”Lad mig vende det om: Er det o.k. at stjæle? Det er derfor, straffen eksi-
sterer, for at forebygge tyveri, så man ikke stjæler igen” , ligesom straffen mod
homoseksuelle er forebyggende og ”en straf, som Gud har befalet.”

Om Sagsøger lægger landsretten herefter til grund, at hun siden den 12. marts 2014
har været tilmeldt Adresse 1, 2700 Brønshøj, og den 14. april 2014 giftede sig med
Person 2, en mand af dansk-kurdisk afstamning, som hun ifølge CPR-registeret havde
delt adresse med fra den 1. november 2013 til marts 2014. Parret rejste i efteråret
2014 på pilgrimsrejse til



87

Mekka i Saudi-Arabien. Efter at Sagsøger ifølge artiklen i Medie 1 havde løjet for sin
familie ved at fortælle, at hun ville følge med sin mand til Tyrkiet, hvor han havde
fået et job, forlod parret frivilligt Danmark og indrejste i Tyrkiet den 1. december
2014. Herfra rejste parret via Gaziantep, hvor Islamisk Stat dengang havde sine
grænsevagter, til Syrien, hvor de begge tilsluttede sig Islamisk Stat og tog ophold i
kalifatets hovedstad Raqqa, hvor de af Islamisk Stat fik en bolig stillet til rådighed.
To uger efter at de ankom til Syrien, adopte-rede parret en forældreløs dreng, som
Sagsøger passede hjemme. Drengen blev tre år gammel dræbt i et bombeangreb.
Politiets Efterretningstjeneste er bekendt med bl.a., at Person 2 inden sin udrejse til
Syrien var i kontakt med Person 4, der i 2007 blev idømt 7 års fængsel i den såkaldte
Glostrup-sag for at være en del af en bevæbnet terr-orcelle, som sandsynligvis havde
planer om at angribe de lande, som havde styrker i Irak og Afghanistan. Person 2 var
ifølge artiklen i Medie 1 af CIA anset for at være et ”betroet medlem af Islamisk Stat
med tilknytning til ledelsen” , og USA's forsvarsministerium bekræftede hans rolle
som en ”facilitator af eksterne operationer” – Islamisk Stats terrorangreb og
operationer uden for kalifatets grænser. Den 7. december 2015 blev Person 2, der i de
nævnte avisartikler omtales som en ”berygtet” , ”for-modet dansk topterrorist” og
”højtstående dansk IS-kriger” , ved et amerikansk målrettet missilangreb dræbt i en
bil i Raqqa. Sagsøger opholdt sig i Raqqa indtil sommeren 2017, hvor den kurdiske
belejring af byen begyndte. Efter Person 2's død forblev Sagsøger i Islamisk Stat,
hvor hun gifte-de sig med en afghansk læge og kriger i Islamisk Stat, som på
tidspunktet for avisartiklen i Medie 1 var tilbageholdt i et kurdisk fængsel. Med
denne mand har Sagsøger to sønner. Sagsøger blev taget til fange i efteråret 2018 og
anbragt i Roj-lejren, dvs. knap 4 år efter, at hun indrejste i Syrien og tog ophold i
Raqqa.

På denne baggrund finder landsretten det godtgjort, at Person 2 og Sagsøger i
december 2014 tog til Tyrkiet og frivilligt indrejste i Syrien for at tilslutte sig
Islamisk Stat, og at de rent faktisk gjorde dette og på hver deres måde medvirkede til
at opretholde kalifatet. Islamisk Stats kalifat blev udråbt den 29. juni 2014, og det
måtte i hvert fald på daværende tidspunkt anses for almindelig kendt, at Islamisk Stat
udøvede en ekstrem brutalitet og stor volds-parathed med videofilmede henrettelser
m.v. og hørte til på den absolut ek-streme fløj. Person 2 kæmpede som jihadist for og
indtog en cen-tral position i Islamisk Stat, og Sagsøger, som ikke i kalifatet deltog i
kamp-handlinger, engagerede sig og bidrog i hvert fald indirekte ved hans side som
kone og husmor i Islamisk Stat og herved til opretholdelsen og konsolideringen af
Islamisk Stats position, jf. herved bl.a. ICCTs baggrundspapir af april 2015, Person
17's forklaring gengivet i Retten i Esbjergs dom af 23. marts 2018 og den
sagkyndiges rapport gengivet i Oslo Tingretts dom af 4. maj 2021. Da Person 2 døde,
giftede Sagsøger sig på ny med en



88

mand, som kæmpede for Islamisk Stat, og det må anses for givet, at Sagsøger
indrejste i Syrien og vedblivende opholdt sig der for at støtte sin første mand og
sidenhen sin anden mand i kampen for Islamisk Stat. Det findes end-videre bevist, at
Sagsøger i offentlige medier har udtrykt sin opbakning til kalifatet. Landsretten finder
således ingen støtte i sagen for det af Sagsøger anførte om, at hun opholdt sig i Syrien
under tvang, men tværtimod at hun ville kalifatet.

Da straffelovens § 114 e, 1. pkt., omfatter enhver form for støtte til terrororgani-
sationer eller organisationer, der fremmer terrorhandlinger, selv om støtten ik-ke kan
henføres til konkrete terrorhandlinger, må Sagsøger på den anførte baggrund anses
for at have realiseret denne bestemmelses objektive gernings-indhold, hvorved
bemærkes, at det er ubestridt under sagen, at organisationen Islamisk Stat falder ind
under kategorien anført i straffelovens § 114 e, 1. pkt.

Det lægges efter bevisførelsen endvidere til grund, at Sagsøger i hvert fald fra den 10.
oktober 2016 og indtil en gang i 2017 uden tilladelse opholdt sig i al-Raqqa-distriktet
i Raqqa-provinsen i Syrien. Retten finder, at Sagsøger her-ved tillige har realiseret det
objektive gerningsindhold i straffelovens § 114 j, stk. 1, jf. stk. 3, jf. § 6, jf. § 1, i
bekendtgørelse nr. 1200 af 28. september 2016 om forbud mod indrejse eller ophold i
visse konfliktområder. Det bemærkes her-ved, at det efter straffelovens § 114 j, stk. 1,
er strafbart ikke blot at indrejse, men også at opholde sig, herunder fortsat at opholde
sig, efter at forbuddet var trådt i kraft, hvilket tillige fremgår forudsætningsvis af § 6 i
den nævnte bekendtgø-relse, hvilken bekendtgørelse trådte i kraft den 30. september
2016.

Der findes herved fuldt tilstrækkeligt grundlag for i overensstemmelse med
vurderingen fra Udlændinge- og Integrationsministeriet og Politiets Efterret-
ningstjeneste at anse det for godtgjort, at Sagsøger har udøvet aktiviteter, som har
bidraget til at opretholde og konsolidere Islamisk Stats position i om-rådet, og at hun
i offentlige medier har udtrykt opbakning til kalifatet. Sagsøger findes herved at have
realiseret det objektive gerningsindhold i bestem-melserne i straffelovens § 114 e og
§ 114 j, stk. 1, jf. stk. 3, og derfor også udvist en handlemåde, som er til alvorlig
skade for landets vitale interesser, og som derfor indebærer, at hun kan fratages sin
danske indfødsret, medmindre en proportionalitetsafvejning kan føre til et andet
resultat.

Om proportionalitetsafvejningen fremgår det af forarbejderne til indfødsretslo-vens §
8 B, stk. 3, at afvejningen skal foretages mellem på den ene side fratagel-sens
betydning for den pågældende og på den anden side handlemådens grov-hed. Det
fremgår endvidere, at proportionalitetsvurderingen vil være på linje med den
proportionalitetsafvejning, der skal foretages ved domstolene i for-bindelse med
frakendelse efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 1. Det er videre an-ført, at det må bero
på en konkret vurdering af den pågældendes forhold at



89

fastlægge, hvilken betydning fratagelse af dansk indfødsret har for en person, og ved
denne vurdering bør der navnlig lægges vægt på personens tilknytning her til landet
og til udlandet, herunder det eller de lande, som den pågældende tillige er statsborger
i. I bemærkningerne om proportionalitetsvurderingen i henhold til indfødsretslovens
§ 8 B, stk. 1, er det i lovforslaget i afsnit 4.2. om frakendelse af dansk indfødsret,
underafsnit 4.2.5., om tilknytningen til udlan-det med en anden formulering
endvidere i ubestemt form henvist til ”tilknyt-ning til et andet land” . Landsretten
finder på den baggrund, at der ved propor-tionalitetsvurderingen, hvori Sagsøgers
tilknytning til udlandet indgår, kan lægges vægt på hendes tilknytning til udlandet i
bred forstand og således også andre lande end blot Marokko.

Som det fremgår af forarbejderne til indfødsretslovens § 8 B, stk. 1 og 2, er det i
tilfælde, hvor en person dømmes for mere alvorlige forhold, udgangspunktet, at den
pågældende bør frakendes dansk indfødsret. Det er anført, at den betyd-ning, en
frakendelse har for den pågældende, dog kan tale afgørende herimod, og at der
herunder ikke bør ske frakendelse i forbindelse med selv meget alvor-lige forhold,
hvis den pågældende ikke har nogen eller alene har en meget ringe tilknytning til et
andet land, i hvilke situationer Danmark bør tage ansvaret for den pågældende danske
statsborgers handlinger. Det er videre anført, at ved mere alvorlige forhold forstås
som udgangspunkt forhold, der straffes med fængsel i 2 år eller derover.

Landsretten finder under hensyn til arten og karakteren af Sagsøgers hand-lemåde,
varigheden af Sagsøgers ophold i al-Raqqa-distriktet og under ind-tryk af retspraksis
vedrørende straffelovens § 114 e og § 114 j, stk. 1, jf. stk. 3, at kunne lægge til grund,
at det realisererede objektive gerningsindhold i de nævnte bestemmelser som sket må
betegnes som i hvert fald ”mere alvorlige forhold” . Udgangspunktet efter
forarbejderne til indfødsretslovens § 8 B, stk. 1, er herefter, at Sagsøger skal fratages
sin danske indfødsret.

Sagsøger er født i Marokko den Dato 4 1989 af marokkanske forældre og kom den 1.
september 1993 til Danmark, hvor hun siden da har haft sin op-vækst og skolegang. I
2011 erhvervede hun dansk indfødsret som biperson til sin far, der erhvervede dansk
indfødsret ved naturalisation uden krav om løs-ning fra sit marokkanske
statsborgerskab. Hun udrejste af Danmark med sin daværende mand og ankom i
første omgang til Tyrkiet den 1. december 2014, hvorfra de indrejste i Syrien og
tilsluttede sig Islamisk Stat i Raqqa. Efter sin daværende mands død blev hun gift
med en sidenhen tilfangetagen afghansk Islamisk Stat-kriger, med hvem hun har to
børn, født henholdsvis Dato 5 2019 og Dato 1 2017, som hun har hos sig i Roj-lejren,
efter at hun blev taget til fange i efteråret 2018. Begge børn taler arabisk og måske
lidt en-gelsk og dansk. Sagsøger er uddannet social- og sundhedsassistent. Forud for
sin udrejse fra Danmark havde hun senest bopæl på



90

Adresse 1, 2700 Brønshøj, hvor hun fortsat er tilmeldt. Inden udrejsen fra Danmark
for-talte Sagsøger sin familie i Danmark, at hun med sin mand ville bo i Tyrkiet, hvor
han havde fået arbejde. Efter sin udrejse af Danmark har hun haft kontakt med sin
familie i Danmark via lejrbestyrelsens telefon, som man må benytte hver anden uge,
men kun til at aftale, hvordan man får penge sat ind til køb af fornødenheder i lejren.

Sagsøger har efter egne oplysninger i Danmark sin mor og fire søskende samt deres
børn og tre mostre og deres børn. Sagsøger og broderen Vidne er født i Marokko, og
forældrenes første barn og to yngste børn er født i Danmark. Den nævnte bror taler en
lille smule marokkansk, og han har som sin mor permanent opholdstilladelse i
Danmark. Hans søskende har dansk statsborgerskab. Ud over en dement mormor,
som Sagsøger ikke har mødt, har hun ingen familiemedlemmer i Marokko. Sagsøger
oplyser at have været på ferie i Marokko i et par sommerferier, senest som 10-11-årig.

Landsretten finder, at Sagsøger må anses for ikke at have en væsentlig til-knytning til
Marokko.

Landsretten finder imidlertid videre, at Sagsøger til trods for sin opvækst her i landet,
siden hun som 3-4-årig kom til Danmark, må anses for at have en ikke uvæsentlig
tilknytning til Syrien, hvor hun nu opholder sig. Retten har herved lagt vægt på bl.a.,
at hun i december 2014 som 25-årig frivilligt traf be-slutning om at lægge sit liv i
Danmark bag sig, fordi hun ville leve livet i Isla-misk Stats kalifat. Der var tale om
en planlagt og forberedt handling, som det har krævet en fast vilje at gennemføre og
opretholde. Sagsøger kappede alle bånd til Danmark, herunder til sin familie i
Danmark, som hun ikke fortalte sandheden om hensigten med sin forestående
udrejse, og som ifølge forklarin-gen fra Sagsøgers bror intet livstegn modtog fra
hende, førend hun efter knap 4 år blev taget til fange. Hertil kommer at Sagsøger,
efter at hendes da-værende mand var blevet dræbt, forblev i kalifatet, hvor hun
stiftede sin egen familie med en ny mand fra Islamisk Stat og dermed har levet sit
familieliv i kalifatet og derefter i fangelejren i Syrien. Forholdene i lejren er
belastende og en stor udfordring, men en konsekvens af Sagsøgers eget frie valg. I
tilknyt-ning hertil bemærkes, at det fremgår at de omhandlede avisartikler, at
Sagsøger har overvejet, om det frem for at komme tilbage til Danmark vil være at
foretrække for hende og børnene at rejse til Marokko.

Efter en samlet afvejning finder landsretten, at frakendelse af dansk indfødsret ikke
udgør et uproportionalt indgreb i forhold til Sagsøger.

Betingelserne efter indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, for at fratage Sagsøger sin danske
indfødsret er derfor opfyldt.



91

Spørgsmålet er herefter, om en fratagelse af Sagsøgers danske indfødsret strider mod
Danmarks internationale forpligtelser.

Den Europæiske Menneskerettighedskonvention artikel 8

Efter artikel 1 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention garanterer de
kontraherende stater personer under deres jurisdiktion de rettigheder og frihe-der, der
angives i konventionens afsnit 1 (artikel 2-18).

Efter konventionens artikel 8, stk. 1, har enhver ret til respekt for bl.a. sit famili-eliv.

Landsretten har – som Udlændinge- og Integrationsministeriet – opfattet det af
Sagsøger under sagen i relation til artikel 8, stk. 1, anførte således, at Sagsøger gør
gældende, at det forhold, at hun og de to børn ikke sammen kan tage ophold i
Danmark, udgør en krænkelse af børnenes rettigheder efter artikel 8.

Udlændinge- og Integrationsministeriet har heroverfor gjort gældende, at alle-rede
fordi Sagsøger og børnene ikke med hensyn til nydelsen af de rettighe-der, der er
fastsat i bestemmelsen, kan siges at være under dansk jurisdiktion i konventionens
artikel 1’s forstand, er det udelukket, at hun kan få medhold i sit synspunkt, idet der
endvidere ingen holdepunkter er for at fastslå en ekstrater-ritorial jurisdiktion, der
indebærer en pligt for Danmark til at sikre Sagsøger og børnene de rettigheder, der er
fastsat i konventionens artikel 8. Heller ikke i øvrigt ville der være grundlag for at
give Sagsøger medhold i, at fratagelsen af hendes danske indfødsret strider mod
konventionens artikel 8, allerede fordi der ikke foreligger den fornødne tilknytning
mellem familielivet og den danske stats territorium til, at artiklen ville kunne bringes
i anvendelse.

Sagsøger har vedrørende spørgsmålet om jurisdiktion særligt henvist til FN’s
Børnekomités beslutning af 2. november 2020 i de individuelle klagesager L. H. m.fl.
mod Frankrig (79/2019) og F. B. m.fl. mod Frankrig (109/2019).

Det fremgår, at Sagsøgers børn aldrig har opholdt sig på dansk territorium, og at
Sagsøger ikke har opholdt sig på dansk territorium, siden hun frivilligt udrejste af
Danmark og herefter indrejste i Tyrkiet den 1. december 2014.

Det følger af artikel 1, at de kontraherende parter til konventionen skal sikre enhver
person under deres jurisdiktion de rettigheder og friheder, som er angi-vet.
Konventionen forpligter således alene medlemsstaterne inden for deres jurisdiktion,
og udøvelse af jurisdiktion er en nødvendig forudsætning for, at en medlemsstat kan
blive ansvarlig for handlinger eller undladelser i strid med konventionen, som kan
tilregnes staten.



92

Udøvelse af jurisdiktion er som udgangspunkt begrænset til medlemsstatens
territorium, det vil sige statens og statens myndigheders handlinger og undla-delser,
der er foretaget på statens territorium, og som har virkninger over for personer, der
befinder sig på statens territorium, jf. bl.a. Den Europæiske Men-
neskerettighedsdomstols dom af 7. juli 2011 i sag 55721/07 Al-Skeini m.fl. mod
Storbritannien, præmis 131, og samme domstols afvisningskendelse af 5. marts 2020
i sag 3599/18 M.N. m.fl. mod Belgien, præmis 98.

Det følger af fast praksis fra Domstolen, at en stats handlinger, der er foretaget eller
har virkninger uden for statens territorium, alene i ekstraordinære tilfælde kan
medføre jurisdiktion for staten i konventionens forstand. Som eksempel på
omstændigheder, der efter Domstolens praksis kan medføre jurisdiktion, kan nævnes
tilfælde, hvor en stat udøver myndighed eller effektiv kontrol over per-soner uden for
statens territorium. Sagsøger har ikke under sagen godtgjort, at der er noget grundlag
for at statuere, at den danske stat skulle være berettiget og dermed forpligtet til at
udøve jurisdiktion i forhold til hende og de to børn, hvor de opholder sig. Landsretten
finder således heller ikke, at den af hende påberåbte beslutning af 2. november 2020
fra FN’s Børnekomité i de individuel-le klagesager L.H. m.fl. mod Frankrig
(79/2019) og F.B. m.fl. mod Frankrig (109/2019) kan føre til et andet resultat, jf.
bemærkningerne nedenfor vedrøren-de FN’s Børnekonvention.

Da Sagsøger og de to børn ikke som forudsat i artikel 1 er under dansk jurisdiktion,
herunder ekstraterritorial dansk jurisdiktion med adgang for den danske stat til at
udøve myndighed og/eller kontrol over dem i Syrien, følger det allerede heraf, at den
danske stat ikke er forpligtet over for dem i henhold til konventionen. Landsretten
finder derfor, at der allerede med henvisning her-til ikke er grundlag for at statuere, at
fratagelse af Sagsøgers danske indføds-ret er i strid med artikel 8 om retten til bl.a.
familieliv i Den Europæiske Menne-skerettighedskonvention.

FN’s Børnekonvention artiklerne 2, 3, 6, 8 og 9

Artikel 2, stk. 1, forpligter deltagerstaterne til for børn inden for deres jurisdik-tion at
respektere og sikre de rettigheder, der er fastsat i konventionen.

Sagsøgers to børn er født i Syrien, hvor de fortsat opholder sig sammen med
Sagsøger.

Sagsøger har til støtte for, at den danske stat har jurisdiktion i forhold til børnene,
henvist til FN’s Børnekomités beslutning af 2. november 2020 i de in-dividuelle
klagesager L.H. m.fl. mod Frankrig (79/2019) og F.B. m.fl. mod Frankrig (109/2019),
der angår et antal franske børn i al-Hol-, Ain Issa- og Roj-



93

lejrene i områder kontrolleret af den kurdisk dominerede lokaladministration i det
nordøstlige Syrien.

I udtalelsen, som ikke er bindende for deltagerstaterne, anfører Børnekomitéen, at en
stat kan blive forpligtet af konventionen ud over sit eget territoriums grænser.
Komitéen nåede frem til, at der var jurisdiktion for Frankrig, og lagde bl.a. vægt på,
at Frankrig var oplyst om og dermed bekendt med, at børnene levede under forhold,
som udgjorde en direkte trussel mod deres fysiske og psykiske sundhed, og at
oprindelseslandene af de kurdiske selvstyremyndig-heder var opfordret til at
repatriere sådanne børn så hurtigt som muligt.

Landsretten finder, at den meget vidtgående beslutning fra FN’s Børnekomité om
pligt til at hjælpe statsborgere i nød ikke stemmer overens med den ovenfor anførte
praksis fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol vedrørende det tilsvarende
jurisdiktionsbegreb i Den Europæiske Menneskerettighedskon-ventions artikel 1,
hvorefter statens ekstraterritoriale jurisdiktion grundlæggen-de beror på statens egne
handlinger i form af udøvelse af myndighed eller kon-trol over personer i udlandet.
Landsretten finder derfor ikke grundlag for at tillægge beslutningen fra FN’s
Børnekomité vægt ved sagens afgørelse.

Landsretten finder herefter af de samme grunde, som er anført ovenfor vedrø-rende
jurisdiktion, at der ikke er grundlag for at statuere, at fratagelse af Sagsøgers danske
indfødsret er i strid med de nævnte bestemmelser i FN’s Børne-konvention.

FN’s Torturkonvention artikel 3 og Den Europæiske Menneskerettighedskonvention
artikel 3

Sagsøger har gjort gældende, at fratagelsen af hendes danske indfødsret ud-gør en
krænkelse af FN’s Torturkonventions artikel 3, hvorefter ingen må udvi-ses til et
land, hvor vedkommende risikerer at blive udsat for tortur, samt en krænkelse af
artikel 3 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, som fastslår, at ingen må
udsættes for tortur eller anden nedværdigende eller umen-neskelig behandling eller
straf.

Udlændinge- og Integrationsministeriet har heroverfor gjort gældende, at på-
beråbelse af FN’s Torturkonvention og Den Europæiske Menneskerettigheds-
konvention er udelukket, allerede fordi Danmark ikke har jurisdiktion.

Af de samme grunde som anført ovenfor vedrørende spørgsmålet om jurisdik-tion,
finder landsretten, at der ikke er grundlag for at statuere, at fratagelse af Sagsøgers
danske indfødsret er i strid med artikel 3 i FN’s Torturkonvention og artikel 3 i Den
Europæiske Menneskerettighedskonvention.



94

Der er herefter ikke anledning til at tage stilling til, hvorvidt fratagelse af Sagsøgers
danske indfødsret i øvrigt er i strid med de påberåbte konventionsbe-stemmelser.

Den forvaltningsretlige lighedsgrundsætning

Den omstændighed, at en anden kvinde med dobbelt statsborgerskab i mod-sætning
til Sagsøger ikke administrativt har fået frataget sin danske indføds-ret, konstituerer
ingen bindende administrativ praksis og giver ikke grundlag for retten for at nå frem
til, at betingelserne for at fratage Sagsøger sin dan-ske indfødsret efter
indfødsretslovens § 8 B, stk. 3, ikke er opfyldt.

Formelle mangler i form af bl.a. utilstrækkelig oplysning af sagen, manglende
partshø-ring og tilsidesættelse af retten til domstolsprøvelse efter grundlovens § 63

For så vidt angår Sagsøgers indsigelse om mangelfuld proportionalitetsaf-vejning
henvises til bemærkningerne om proportionalitetsafvejning ovenfor vedrørende
landsrettens vurdering i henhold til indfødsretslovens § 8 B, stk. 3.

Utilstrækkelig oplysning af sagen

Sagsøger har gjort gældende, at afgørelsen om fratagelse af hendes danske indfødsret
hviler på et ikke tilstrækkeligt oplyst grundlag, og at visse oplysnin-ger til grund for
afgørelsen er fremlagt på en nærmest manipulerende måde, hvor oplysninger endda
er slettet, og har særligt henvist til Politiets Efterret-ningstjenestes notat af 4.
november 2019, hvor der om Sagsøgers ophold i Syrien er udeladt oplysninger, som
ikke har været forelagt en for hende beskik-ket såkaldt ”tys-tys-advokat” , samt at
statsadvokatens vurdering af grundlaget for at rejse sigtelse mod Sagsøger alene er
sket telefonisk.

Det fremgår, at der i Politiets Efterretningstjenestes notat af 4. november 2019 om
Sagsøger ved udstregning er udeladt oplysninger om Sagsøgers op-hold i Syrien,
herunder i Raqqa, og at disse oplysninger er udeladt i Politiets Efterretningstjenestes
efterfølgende notat af 7. november 2019, som der er hen-vist til i afgørelsen af 26.
november 2019. Udlændinge- og Integrationsministe-riets advokat har under
hovedforhandlingen bekræftet, at ministeriets afgørelse efter indfødsretslovens § 8 B,
stk. 3, alene baserer sig på oplysningerne anført i Politiets Efterretningstjenestes notat
af 7. november 2019 og således ikke også på udeladte oplysninger.

Allerede fordi landsretten på grundlag af bevisførelsen, herunder Politiets Ef-
terretningstjenestes notat af 7. november 2019, har vurderet, at der i sagen fore-ligger
tilstrækkelige oplysninger til at anse de materielle betingelser for at frata-ge Sagsøger
sin danske indfødsret for opfyldt, kan det af Sagsøger anfør-



95

te anbringende om utilstrækkelig oplysning af sagen ikke medføre en ændret
vurdering.

For så vidt angår Politiets Efterretningstjenestes mundtlige forelæggelse af sa-gen for
Statsadvokaten i København bemærkes, at landsretten under denne sag har foretaget
sin egen selvstændige prøvelse af, hvorvidt Sagsøger ved sine handlinger har
realiseret det objektive gerningsindhold i bestemmelserne i straffelovens § 114 e og §
114 j, stk. 1, jf. stk. 3.

Manglende partshøring

Det fremgår, at Sagsøger blev partshørt i sagen ved brev af 8. november 2019 sendt
til hendes e-Boks.

Efter § 10, nr. 1, i lov om Digital Post fra offentlige afsendere, jf. lovbekendtgø-relse
nr. 801 af 13. juni 2016, anses meddelelser, der sendes under anvendelse af Digital
Post, at være kommet frem på det tidspunkt, hvor meddelelsen er til-gængelig for
adressaten i postløsningen.

Sagsøger har anført, at hun på daværende tidspunkt var tilbageholdt i Roj-fangelejren
i Syrien, hvilket Udlændinge- og Integrationsministeriet var be-kendt med, hvorfor
der burde have været iværksat yderligere skridt for at sikre gennemførelsen af
partshøringen, f.eks. ved offentliggørelse i Statstidende, og at hun ikke har haft
mulighed for at tilgå e-Boks i lejren og derfor reelt har væ-ret afskåret fra at blive
partshørt.

Om anvendelsen af digital post fremgår det af § 7 i lov om Digital Post fra of-fentlige
afsendere, at offentlige afsendere kan anvende Digital Post til kommu-nikation med
fysiske personer og juridiske enheder, der er tilsluttet postløsnin-gen enten
obligatorisk eller frivilligt, jf. henholdsvis § 3 og § 4, med de retsvirk-ninger, der
følger af § 10. Ved kommunikation forstås afsendelse af alle doku-menter og
meddelelser m.v., herunder afgørelser. I de specielle bemærkninger til § 7 i forslag til
lov om Offentlig Digital Post (lovforslag nr. 160 af 13. april 2012) er anført, at
bestemmelsen omfatter alle former for skriftlig kommunika-tion, herunder bl.a.
afgørelser, der kan have indgribende karakter for dem, de retter sig til, men også al
anden form for kommunikation, såsom processuelle henvendelser til borgere som for
eksempel partshøringer efter forvaltningslo-vens § 19.

Det er under sagen ubestridt, at Sagsøger er tilsluttet e-Boks efter den ob-ligatoriske
bestemmelse i lovens § 3, stk. 1, hvorefter fysiske personer på 15 år eller derover, og
som har bopæl eller fast ophold i Danmark, skal tilsluttes Digi-tal Post, medmindre
personen fritages for tilslutning, jf. § 5, stk. 1 og 3. I lovens § 3, stk. 4, er bestemt, at
hvis en fysisk person, der er tilsluttet efter stk. 1, ikke



96

længere har bopæl eller fast ophold i Danmark, fortsætter tilslutningen efter stk. 1
uændret, medmindre den pågældende anmoder om fritagelse. Sagsøger har ubestridt
ikke anmodet om en sådan fritagelse.

Herudover fremgår det af de almindelige bemærkninger til lovforslaget vedrø-rende §
8 B, stk. 3, i lov om dansk indfødsret, afsnit 2.2.3 Sagens behandling, at det som
udgangspunkt vil være muligt at partshøre via e-Boks, selv om den pågældende er
rejst ud af landet. Det følger således af lov om Digital Post fra offentlige afsendere, at
hvis en fysisk person, der er tilsluttet efter § 3, stk. 1, ikke længere har bopæl eller
fast ophold i Danmark, fortsætter tilslutningen efter stk. 1 uændret, medmindre den
pågældende anmoder om fritagelse.

Landsretten finder på den baggrund, at partshøringen har fundet sted for-
skriftsmæssigt og som forudsat ved indførelsen af § 8 B, stk. 3, i lov om dansk
indfødsret, og at det er Sagsøgers egne forhold, der har medført, at hun efter det af
hende oplyste ikke har læst partshøringsskrivelsen. Det bemærkes for en god ordens
skyld i tilknytning hertil, at bestemmelsen i lov om dansk indføds-ret § 8 B, stk. 5,
hvor det er bestemt, at meddelelse kan ske i Statstidende, hvis det trods rimelige
bestræbelser ikke er muligt at meddele en fratagelse efter lovens § 8 B, stk. 3, til den,
der efter stk. 3 har fået frataget sin danske indføds-ret, på andre måder, som anført
ikke angår partshøring, men fratagelse. Det bemærkes endvidere, at afgørelsen om
fratagelse ligeledes blev sendt til Sagsøger via e-Boks og heller ikke meddelt i
Statstidende, og at det kan konstate-res, at hun rent faktisk indbragte afgørelsen inden
for 4-ugers fristen fastsat i § 8 F, stk. 1, i lov om dansk indfødsret.

Hvis Sagsøger er af den opfattelse, at afgørelsen i sin tid hvilede på et ikke
tilstrækkeligt oplyst grundlag, beror det således på hendes egne forhold, at hun ikke
fremkom med bemærkninger forud for afgørelsen.

Tilsidesættelse af retten til domstolsprøvelse efter grundlovens § 63

Sagsøgers advokat har endeligt i sin procedure under hovedforhandlingen til støtte for
anbringendet om, at retten til domstolsprøvelse efter grundlovens § 63 er tilsidesat,
udelukkende fremført betragtninger, som vedrører opfyldelsen af de
retssikkerhedsmæssige krav, der er en forudsætning for en forsvarlig partsdeltagelse
under en hovedforhandling, og som han finder ikke har været opfyldt. Landsretten
forholder sig – som ministeriets advokat i sin procedure – alene til disse
anbringender.

Landsretten finder, at Sagsøger ved at gennemføre denne retssag, som hun selv har
anlagt, jf. lov om dansk indfødsret § 8 F, stk. 1, har benyttet sin adgang til
domstolsprøvelse af ministeriets afgørelse af 26. november 2019 i medfør af
grundlovens § 63.



97

Det bemærkes i tilknytning hertil, at det af de indledende almindelige bemærk-ninger
i lovforslaget (lovforslag nr. 38 af 22. oktober 2019), der førte til vedta-gelsen af § 8
B, stk. 3, i lov om indfødsret, fremgår, at det var hensigten at indfø-re mulighed for
administrativt at kunne fratage en person sit danske statsbor-gerskab, mens den
pågældende opholder sig i udlandet, og derved i højere grad sikre, at såkaldte
fremmedkrigere, som har vendt Danmark ryggen og har kæmpet imod de danske
værdier om demokrati og frihed, ikke vender tilbage til Danmark. Om
domstolsbehandlingen er det i lovens § 8 F, stk. 5, fastsat, at retten bestemmer,
hvordan den, der efter § 8 B, stk. 3, har fået frataget sin dan-ske indfødsret, i tilfælde
af at vedkommende opholder sig i udlandet, får lejlig-hed til at udtale sig over for
retten. I lovforslagets specielle bemærkninger til bestemmelsen er anført, at
vedkommende f.eks. kan få lejlighed til at udtale sig ved anvendelse af
telekommunikation (telefon- eller videoforbindelse), ved en indenretlig afhøring
foretaget i det land, hvor den pågældende opholder sig, eller ved fremlæggelse af en
eller flere skriftlige erklæringer fra den pågælden-de.

Ved kendelse af 8. oktober 2021 traf landsretten – efter en omfattende udveks-ling af
processkrifter og afholdelse af forberedende møder – afgørelse om, at Sagsøgers
anmodning om, at hun bringes til Danmark på processuelt ophold med henblik på at
kunne afgive forklaring direkte for landsretten under hoved-forhandlingen, ikke
imødekommes. Sagen blev samtidig udsat på meddelelse fra Sagsøger ved hendes
advokat om, hvorvidt man ønskede at give samtykke til Udenrigsministeriets
videregivelse af oplysninger til de kurdiske selvstyremyndigheder med henblik på at
kunne besvare Udenrigsministeriets henvendelse vedrørende muligheden for
afgivelse af forklaring mundtligt via telekommunikation eller skriftligt fra Roj-lejren.

Sagsøger, som selv har bragt sig i en situation, hvor det ikke har været mu-ligt for
hende at deltage under retssagen på sædvanlig vis, har under hele rets-sagen fået
bistand af sin efter eget valg beskikkede advokat til sikring af, at hun har haft den
nødvendige repræsentation ved sagens behandling ved domstole-ne, jf. § 8 F, stk. 2, i
lov om indfødsret. Landsretten finder, at Sagsøger gen-nem sin advokat, og således
som hovedforhandlingen har været tilrettelagt og gennemført, hvor det yderligere af
Udlændinge- og Integrationsministeriet var faciliteret, at advokaten ved indledningen
af første retsdag under hovedfor-handlingen havde lejlighed til at holde et fortroligt
videomøde med Sagsøger, har haft fyldestgørende muligheder for på forsvarlig vis at
praktisere sin partsdeltagelse, ikke mindst når henses til de ganske særlige
omstændigheder, der er en følge af, at Sagsøger befinder sig uden for de danske
myndighe-ders kontrol i en fangelejr i Syrien. Hertil kommer, at Sagsøger først på et
sent tidspunkt under sagens skriftlige forberedelse meddelte samtykke til vide-
regivelse via Udenrigsministeriet af oplysninger til de kurdiske selvstyremyn-



98

digheder med henblik på afsøgning af mulighederne for afgivelse af forklaring
mundtligt via telekommunikation eller skriftligt fra Roj-lejren.

Indsigelserne fremført af Sagsøgers advokat til støtte for dette hovedanbrin-gende
synes navnlig at angå Sagsøger og hendes advokats mulighed for til-strækkelig tid til
under en uovervåget samtale at forberede hovedforhandlin-gen. Det er først og
fremmest anført, at tiden til samtalen reelt blev på under en halv time, at der i meget
kort afstand af Sagsøger befandt sig tre soldater med maskinpistoler, og at en i
samtalerummet efterladt taske kunne indeholde og rent faktisk formentlig indeholdt
aflytningsudstyr opstillet af it-medarbej-deren fra Rigspolitiet, ID-nr. 2, som således
fungerede som politiagent.

Landsretten bemærker hertil, at det som udgangspunkt har været op til Sagsøger og
hendes beskikkede advokat at få etableret mulighed for at gennemfø-re en
forberedelse af denne retssag. Ansvaret herfor har således ikke påhvilet Udlændinge-
og Integrationsministeriet, Udenrigsministeriet, Rigspolitiet, landsretten eller andre.
Til trods herfor har de danske myndigheder med Sagsøgers samtykke ved
henvendelse til de kurdiske selvstyremyndigheder med kort varsel fået etableret
mulighed for afgivelse af partsforklaring via videolink fra et samtaleværelse i Roj-
lejren samt de fornødne tilladelser til, at en bisidder til Sagsøger efter eget valg kunne
være til stede, herunder i forbindelse med det forudgående videomøde mellem
Sagsøger og advokaten.

Sagsøgers advokat har oplyst, at han har besøgt Roj-lejren 3-4 gange, hvor han ikke
har fået lejlighed til at tale med Sagsøger. Landsretten bemærker, at advokaten efter
det foreliggende under sagens forberedelse ikke har ansøgt lejr-ledelsen om tilladelse
til i hans egenskab af advokat i denne sag at holde et uovervåget møde med Sagsøger.

Det fremgår af retsbogen for den 23. november 2021, at Sagsøger og advoka-ten
ifølge advokatens oplysninger i retsmødet netop havde haft lejlighed til at tale
sammen i ca. 1 time og 20 minutter, idet samtalen dog blev afbrudt 6-7 gange af 2-3
minutters varighed på grund af den ustabile forbindelse. Det frem-går således, at
Sagsøger og advokaten havde en forberedende samtale, der varede i hvert fald
omkring en time og ikke en halv time. Sagsøger og advo-katens videomøde var
således udfordret af tekniske problemer i form af midler-tidige afbrydelser, men der
blev intet anført over for retten om, at de skulle ha-ve været i tidnød. Advokaten
anmodede efter samtalen med Sagsøger om yderligere forberedelsestid til at
forberede den forestående partsforklaring, hvilket han fik lejlighed til fra kl. 13.00 til
kl. 14.00 umiddelbart forud for parts-forklaringen.

Landsretten bemærker, at Sagsøger og advokatens motivfortolkning for så vidt angår
tasken i samtalelokalet i lejren fremstår som udokumenterede be-



99

tragtninger, som ikke har givet advokaten anledning til at foretage sig videre end
under proceduren at fremføre sin formentlige opfattelse.

Hvad endelig angår placeringen af de omtalte tre uniformerede soldater/vagter, som
fungerede som sikkerhedseskorte for medarbejderen, som forestod de it-tekniske
foranstaltninger i forbindelse med etableringen af videoforbindelsen, fremgår det af
Rigspolitiets rapport af 23. november 2021, at der uden for mø-
delokalet/samtalerummet, hvor Sagsøger og bisidderen befandt sig, var et
opholdsrum, hvor manden fra Rigspolitiet befandt sig, og dette rum havde di-rekte
forbindelse til en sikret gård omkranset af 4 meter høje mure, der isolere-de
administrationsbygningen fra den omkringliggende lejr. I denne gård be-fandt sig
under hele opholdet i lejren til enhver tid tre soldater/vagter, som på intet tidspunkt
bevægede sig inden for i administrationsbygningen. Henset til at Sagsøger befinder
sig i en fangelejr i Syrien, kan landsretten ikke have bemærkninger til
tilstedeværelsen af de pågældende som sket.

Landsretten konstaterer herefter, at Sagsøgers advokat ikke anmodede om udsættelse
af hovedforhandlingen med henblik på yderligere møde med Sagsøger, at advokaten
ikke forekom at være i tidnød hverken under den forbere-dende samtale med
Sagsøger eller under hendes afgivelse af partsforklaring, som varede fra kl. 14.00 til
kl. 15.05 uden afbrydelser, og at advokaten heller ikke i øvrigt protesterede på dagen
eller fremsatte begæringer om udsættelse eller andet over for retten. Landsretten
finder derfor ikke grundlag for at statue-re, at Sagsøgers ret til domstolsprøvelse efter
grundlovens § 63 skulle være tilsidesat.

Landsretten tager herefter Udlændinge- og Integrationsministeriets påstand om
frifindelse til følge.

Der er ved dommen truffet afgørelse i en sag af videregående betydning mel-lem en
borger og en offentlig myndighed, og sagen er den første af sin art. På denne
baggrund finder landsretten, at ingen af parterne bør betale sagsomkost-ninger til den
anden part.

THI KENDES FOR RET:

Udlændinge- og Integrationsministeriet frifindes.

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger til den anden part eller til statskassen.