Byrettens dom blev stadfæstet
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Retspleje og civilproces;
Strafferet og proces;

VESTRE LANDSRET
DOM
afsagt den 16. april 2019






Sag BS-23651/2018-VLR
(14. afdeling)


(advokat Theresa Dam Andersen)

mod

Sydøstjyllands Politi Ledelsessekretariatet
(advokat Elisabeth Andersen-Møller)





Retten i Horsens har den 19.juni 2018 afsagt dom i 1. instans (sag BS-150-
715/2015).

Landsdommerne Erik P. Bentzen Eva Staal og Bjarke Stig Andersen (kst:) har
deltaget i ankesagens afgørelse.

Påstande
Appellanten  Part
frifindelse. Subsidiært har  nedlagt påstand om; at han
skal betale et mindre beløb end krævet af Sydøstjyllands Politi  Ledelsessekre-
tariatet.

Indstævnte, Sydøstjyllands Politi Ledelsessekretariatet; i det følgende Politiet;
har påstået, at  skal betale 179.850 kr. Subsidiært har Poli-
tiet 'nedlagt påstand om, at  skal betale 138.975 kr., mere
subsidiært et mindre beløb end 138.975 kr., men højere end 98.100 kr., 0g mest
subsidiært stadfæstelse, idet alle beløb kræves forrentet fra den 22maj 2015.

2



Supplerende sagsfremstilling
Der er under ankesagen fremlagt uddrag af journal fra 
der angiver at have haft samtaler med  i 21/2
måned i 2009-2010.

Arbejdsmarkedets Erhvervssikring har i erklæring af 28. juni 2018 på ny vurde-
ret det varige mén til 55 %, 0g det fremgår af erklæringen; at det er den lægelige
vurdering, at overfaldene i henholdsvis 2010, 2011 0g 2012 ikke har medført en
nævneværdig forværring af  psykiske tilstand; 0g at
der derfor ikke er grundlag for et fradrag i méngraden

Sydøstjyllands Politi har den 13. september 2017 oplyst; at 
ikke har anmeldt nogen af de andre overfald til politiet:

Forklaringer
har afgivet 'supplerende forklaring;

har forklaret, at han stadig er ansat som 
1 3-stjernet, 0g han har været  isnart 4 år. Episoden med 
skete, som han forklarede i byretten.  slog helt umotive-
ret  på struben, 0g så slog han ud med hånden hvori han havde et ølglas.
Han ville bare have  væk 0g havde ikke til hensigt at udøve vold mod



Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten.

har i landsretten gjort gældende; at et eventuelt regres -
krav fra Politiet er forældet. Såfremt  havde psykiske ge-
ner inden for 6 måneder efter overfaldet, burde  have
indset; at der kunne være et krav på godtgørelse for psykisk mén og på et tid-
ligt tidspunkt rejst krav herom over for Erstatningsnævnet. Erstatningsnævnet
skulle derfor have afvist kravet på godtgørelse for psykisk mén, jf. offererstat-
ningslovens $ 13, stk. 3, idet  først rejste krav om godt-
gørelse for 'psykiske gener efter januar 2013. Fristen i offererstatningslovens $ 13
på 2 år er under alle omstændigheder overskredet; uanset om fristen regnes fra
den 21. februar 2009 eller 6 måneder efter denne dato.

Vedrørende spørgsmålet om årsagsforbindelse har  for så
vidt angår psykiske skader inden for en periode på 6 måneder fra den 21. febru -
ar 2009 anført; at der ikke er noget i journalen fra 
der dokumenterer, at  har haft psykiske skader inden
for en periode på 6 måneder fra hændelsen den 21. februar 2009 0g dermed

3


symptomer, som kan begrunde den stillede PTSD-diagnose.  kan
ikke have haft samtaler med  ica. 21/2 måned i 2009-2010,
idet psykoterapeuten bLa. skriver; at  føler, at han svig-
ter sit barn; fordi han har svært ved at spille fodbold 0g tumle med barnet, 08 at
han har været ude for, at øjet er faldet på gulvet; men han fik først øjet bortope-
reret i december 2011  gav endvidere over for psykote-
rapeuten udtryk for bekymring over, om han kunne færdiggøre sin uddannelse.
Samtalerne må have fundet sted i 2012 0g ikke som oplyst af psykoterapeuten i
2009-2010. Egen læge skrev heller ikke i erklæringen af 17.marts 2010, der blev
sendt til Erstatningsnævnet; noget om psykiske gener. 
har efter appellantens opfattelse givet forkerte oplysninger til psykoterapeuten
0g  der har baseret sin erklæring på disse oplysninger. Ar-
bejdsmarkedets Erhvervssikring havde ikke i 2014 grundlag for at fastsætte det
psykiske mén efter episoden i februar 2009 til 20 %, 0g Arbejdsmarkedets Er-
hvervssikring har blot stædigt fastholdt vurderingen ijuni 2018 efter at være
gjort bekendt med alle overfald.

gør ikke for landsretten gældende; at der i givet fald skal
ske en nedsættelse efter erstatningsansvarslovens S 24, idet der i stedet henvises
til offererstatningslovens $ 6 a. Det gøres fortsat gældende; at 
har udvist egen skyld ved at fremprovokere voldsepisoden.

Politiet har heroverfor anført; at kravet ikke er forældet; jf. Højesterets dom
gengivet i U.2015.944. Erstatningsnævnet traf afgørelse den 30. oktober 2014, 0g
stævning blev udtaget den 28. juli 2015 0g således inden udløbet af forældelses-
fristen.  advokat anmodede ved brev af 2 februar 2012
Erstatningsnævnet om at genoptage sagen; 0g der blev taget forbehold for sene-
re at fremsætte krav om méngodtgørelse for 'psykiske gener, fordi 
var blevet henvist til psykolog. Den 20. februar 2012 tilkendte Er-
statningsnævnet yderligere godtgørelse for mén Den 14. januar 2013 blev Er-
statningsnævnet på ny anmodet om at genoptage sagen vedrørende mén, her-
under for 'psykiske gener. Kravet om godtgørelse for de psykiske gener er ikke
fremsat for sent; men selv hvis dette skulle være tilfældet, kunne Erstat -
ningsnævnet have dispenseret; jf. offererstatningslovens $ 13, stk. 3, sidste led.
Det bestrides, at  har udvist passivitet; 08 at Erstat-
ningsnævnet ikke skulle have været berettiget til at behandle kravet.

Vedrørende årsagsforbindelse har Arbejdsmarkedets Erhvervssikring haft ad-
gang til alle relevante sagsakter, herunder omfattende lægeligt materiale; 08
været bekendt med de øvrige overfald:. Arbejdsmarkedets Erhvervssikring har
med deltagelse af lægekonsulenter vurderet; at det var hændelsen den 21. fe-
bruar 2009, der har været årsagen til  psykiske gener;
0g denne vurdering er der ikke et sikkert grundlag for at tilsidesætte.

Landsrettens begrundelse 0g resultat
Forældelsesspørgsmålet

Erstatningsnævnet traf afgørelse den 30. oktober 2014, 0g der blev anlagt rets-
sag i juli 2015 inden udløbet af forældelsesfristen jf. Højesterets dom gengivet i
U.2015.944. Der er ikke i Erstatningsnævnets afgørelse henvist til offererstat-
ningslovens $ 13, men under alle omstændigheder har nævnet haft hjemmel til
at behandle ansøgningen fra 2013 om yderligere godtgørelse for varigt mén for
de psykiske gener efter episoden den 21. februar 2009, idet nævnet kan behand-
le sene ansøgninger, jf. S 13, stk. 3, in fine. Landsretten finder derfor, at det mu-
lige regreskrav fra Politiet ikke var forældet ved sagens anlæg;

Spørgsmålet om årsagsforbindelse

Som anført af byretten kræves der et tilstrækkeligt sikkert grundlag for at tilsi-
desætte Arbejdsmarkedets Erhvervssikrings vurdering af méngraden 0g for at
tilsidesætte Erstatningsnævnets afgørelse.

Arbejdsmarkedets Erhvervssikring har i udtalelsen af 28.juni 2018 fastholdt en
méngrad på 55 %, idet det vurderes, at overfaldene i 2010, 2011 0g 2012 ikke har
haft nævneværdig indflydelse på méngraden.

Der må være en fejl i uddraget fra psykoterapeutens journal med hensyn til
tidspunktet for samtalerne med  idet samtalerne ikke
kanhave fundet sted gennem 21 måned i 2009-2010. Landsretten tillægger der -
for ikke oplysningerne fra psykoterapeuten nogen betydning ved afgørelsen af,
om det kan lægges til grund, at de 'psykiske lidelser opstod som følge af vold-
sepisoden den 21. februar 2009.

Det fremgår af  erklæring, at han var bekendt med; at
i2011 på eget initiativ opsøgte behandling ved en psykotera-
peut 0g dermed med, at det ikke var i 2009-2010, at  havde samta-
ler med  Landsretten lægger herefter vægt på erklærin-
gen fra  0g hans diagnose om posttraumatisk belastningsre -
aktionlpersonlighedsændring efter en katastrofeoplevelse i februar 2009 samt
på skønsmandens besvarelse af de stillede spørgsmål, herunder særligt spørgs -
mål 6, hvori det anføres, at de psykiske gener vurderes at være en følge af de fi-
re overfald i perioden 21. februar 2009 til 30. september 2012, 0g at de tre sidste
overfald som minimum har været med til at forstærke 0g vedligeholde diagno-
sen.

Landsretten er på denne baggrund enig med byretten i, at det kan lægges til
grund, at  psykiske gener er en følge af alle fire over-
fald, 0g at der dermed er grundlag for at tilsidesætte Erstatningsnævnets afgø-

5


relse, således at det ikke alene er  der gøres ansvarlig for
den samlede psykiske méngrad. Landsretten kan endvidere tiltræde; at mén-
graden; der relaterer sig til episoden den 21. februar 2009, er fastsat til 10 %.

blev i 2009 dømt for overtrædelse af straffelovens $ 245,
stk. 1, 08 således som landsrettens præmisser i ankedommen af 25. august 2009
er formuleret vedrørende afgørelsen om skyldspørgsmålet 0g strafudmålingen;
finder landsretten at der ikke er grundlag for i medfør af $ 6 a i offererstat-
ningsloven at lempe erstatningsansvaret.

Landsretten stadfæster derfor dommen.

Efter sagens udfald skal ingen af parterne betale sagsomkostninger for landsret-
ten til den anden part, jf. retsplejelovens $ 313, stk 1.



THI KENDES FOR RET:



Byrettens dom stadfæstes.

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden
part.