Byrettens dom om tiltale for overtrædelse af straffelovens § 237, jf. § 21 - forsøg på manddrab, samt overtrædelse af straffelovens § 266 stadfæstes
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forurettede og vidner;
Liv og legeme;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 18. november 2022 af Østre Landsrets 9. afdeling

(landsdommerne Gitte Rubæk Pedersen, Joachim Kromann og Mette Koue (kst.)   med

nævninger).

9. afd. N nr. S-448-22:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

CPR nr. (Født 1966)

(advokat Lasse Martin Dueholm, besk.)

Retten i Holbæks dom af 8. februar 2022 (60-1298/2021 er anket af tiltalte med påstand om

frifindelse i det ikke erkendte omfang (forhold 1) og i øvrigt til formildelse.

Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.

Forurettede 1 har nedlagt påstand om, at tiltalte i medfør af erstatningsansvarslo-vens § 26,

stk. 4, i godtgørelse skal betale 30.000 kr. med tillæg af rente i medfør af erstat-

ningsansvarslovens § 16, stk. 1.

Tiltalte har bestridt erstatningspligten og -opgørelsen.

Forklaringer

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnet Forurettede 1.



/

- 2 -

De i byretten af vidnerne Forurettede 2, Vidne 1 og Læge afgivne forklaringer er

dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 923.

Tiltalte har vedrørende forhold 1 supplerende forklaret bl.a., at han ikke havde til hensigt at

dræbe Forurettede 1, hvilket også underbygges af hans beskeder til hende i dagene op til

den 2. januar 2021. Han ønskede blot, at hun skulle fraflytte deres fælles hus.   

Han husker fortsat ikke, at han skulle have taget kvælertag på hende.

Da Forurettede 1 til sidst sad lænet op ad væggen med hænderne over sit hoved, gav han

hende nog-le slag og spark i hovedet, men så fik han pludselig øje på sig selv i spejlet og

tænkte, at ”nu havde hun fået nok ”. Herefter gik han ind i stuen og satte sig i sofaen. Hun

skubbede ikke til ham, idet han i givet fald ville være væltet. Han forlod efterfølgende huset

gennem hoveddøren, som ikke var aflåst.   

Han og Forurettede 1 havde tidligere haft højlydte diskussioner, men han har aldrig truet

hende med tæv eller med at ville slå hende ihjel.   

Hans udtalelse ”Jeg kommer til at savne dig, Vidne 1 ” faldt under en samtale med sønnen

Vidne 1 op til gerningspunktet. Udtalelsen må ses i sammenhæng med, at han nu for anden

gang havde bedt Forurettede 1 om at flytte, og han frygtede i den forbindelse, at Vidne 1

ville slå hånden af ham. Han har ikke efterfølgende haft kontakt til Vidne 1.

Hans udtalelser over for Forurettede 2 var bare trusler.

Han satte ild til ejendommen, da han havde en forventning om, at han ville blive fængslet

som følge af den udøvede vold mod Forurettede 1, og han tænkte, at Forurettede 1 ikke

skulle kunne bo i ejendommen.   

Forurettede 1 har vedrørende forhold 1 supplerende forklaret bl.a., at hun op til

gerningstidspunktet var nervøs, når tiltalte var fuld. Tiltalte havde aldrig været fysisk vol-

delig over for hende, men han var i tiden op til gerningstidspunktet meget truende og ube-

hagelig. Hun var flyttet, hvis hun ikke havde haft sine hundehvalpe.



/

Hun ved ikke, hvordan hun kom ned at ligge første gang. Hun var umiddelbart forinden

trængt forbi tiltalte i døren mellem stuen og køkkenet for at flygte fra huset. Før hun nåede



/

- 3 -

hoveddøren, trængte tiltalte dog forbi hende, hvorpå han låste hoveddøren. Herefter blev

hun tildelt et slag. Da hun vågnede op, lå hun på gulvet med tiltalte siddende overskrævs på

sig og med hænderne om hendes hals. Hun ved ikke, hvor længe hun var uden be-

vidsthed.   

Hun var og er helt overbevist om, at han prøvede at dræbe hende, herunder prøvede han

både at kvæle hende og brække hendes nakke, som han vidste tidligere havde været udsat

for et brud. Kun én gang slap han grebet om hendes hals, og da tog han daggerten. Da han

lå med hele sin krop over hendes, fastholdt han hendes arme med sine ben, hvorpå han

lænede sit bryst over hendes ansigt, så hun ikke kunne få luft.   

Da hun havde kæmpet sig op at stå, efter at han havde forsøgt at brække hendes nakke og

sparket hende i hovedet, gik hun imod ham og skubbede ham gennem rummet. Han forlod

rummet, og hun afskar ham fra igen at trænge ind i rummet ved at læne sig mod døren og

stemme i med fødderne mod klædeskabet. Efter at have opgivet at trænge ind i rummet

forlod han huset og gik ud og hentede mukkerten. Hans forsøg på at dræbe hende var da

ikke tilendebragt, da han forsøgte at trænge ind i huset igen, men det lykkedes hende at

undslippe gennem et vindue.   

Hendes helbredstilstand  er fortsat ikke stationær. Hun er henvist til udredning på rygkirur-

gisk afdeling som følge af svære skader i nakken med periodevis lammelse i hænderne til

følge. Lægerne har ikke sagt, hvilke skader som hidrører fra overfaldet, og hvilke skader

som hidrører fra tidligere.

Landsrettens begrundelse og resultat

Af landsrettens kendelse vedrørende skyldspørgsmålet fremgår:

” Landsrettens begrundelse og resultat
8 nævninger og de juridiske dommere udtaler:
Vi lægger efter tiltaltes forklaring og de talebeskeder, han i dagene op til den 2. januar
2021 sendte til Forurettede 1, til grund, at han gennem flere dage havde indtaget
større mængder alkohol, og at han var voldsomt følelses-mæssigt påvirket af
Forurettede 1's ophold hos Forurettede 2 i Jylland.   

Herefter, og af de samme grunde, som byretten har anført, finder vi det bevist, at
tiltalte i forhold 1 har gjort sig skyldig i overtrædelse af straffelovens § 237, jf. § 21, i
overensstemmelse med byrettens bevisresultat.

1 nævning udtaler:



/

- 4 -

Jeg finder det ligesom de øvrige voterende bevist, at tiltalte har begået de hand-linger,
som omfattes af tiltalen i forhold 1, men jeg finder det ikke godtgjort, at tiltalte havde
forsæt til at dræbe Forurettede 1.   

Jeg stemmer derfor for at frifinde tiltalte for overtrædelse af straffelovens § 237, jf. §
21, og i stedet finde tiltalte skyldig i overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1.

Efter udfaldet af afstemningen, jf. retsplejelovens § 931, stk. 2, findes tiltalte i forhold
1 skyldig i overtrædelse af straffelovens § 237, jf. § 21, i overensstem-melse med
byrettens bevisresultat.

T h i b e s t e m m e s :

Tiltalte findes i forhold 1 skyldig i overtræ-delse af straffelovens § 237, jf. § 21, i
overensstemmelse med byrettens bevis-resultat.”

Der er afgivet 18 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 6 år og 6 måneder.

Samtlige voterende har ved strafudmålingen lagt vægt på samme omstændigheder som

byretten.   

Byrettens bestemmelse om konfiskation tiltrædes.

De juridiske dommere tiltræder byrettens bestemmelse om, at tiltalte i medfør af erstat-

ningslovens § 26, stk. 4, i godtgørelse til Forurettede 1 skal betale 20.000 kr. med tillæg af

rente som bestemt af byretten. Ved fastsættelsen af størrelsen af godtgørelsen har

landsretten lagt vægt på karakteren af drabsforsøget, herunder at Forurettede 1 efter de

foreliggende oplysninger ikke er påført varige skader.

Herefter stadfæster landsretten byrettens dom.

Tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte stadfæstes.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.



/

- 5 -





/