Sag vedrørende nedlagt påstand om at sagsøgte tilpligtes at anerkende, at betingelserne i offererstatningslovens §§ 10 og 13 for realitetsbehandling er opfyldt
Ret: Retten i Horsens (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;

RETTEN HORSENS





Udskrift af dombogen

DOM

afsagt den 14.oktober 2011 i sag nr. BS 150-1392/2010:


(advokat Peter Agentoft Nielsen, Horsens)
mod
Erstatningsnævnet
(Kammeradvokaten ved advokat Kasper Mortensen, København; ved


Parternes påstande

Under denne sag, der er anlagt den 17. september 2010, har 
nedlagt endelig pastand om, at sagsøgte tilpligtes at
anerkende; at betingelscre ; offererstatningslovens $8 10 og 13 for realitets -
behandling af  ansøgning til nævnet af 20. januar 2009 er
opfyldt.

Sagsøgte, Erstatningsnævnet; har pastact frifindelse.

Oplysningcrne sagen

 Dato
oplyste hende den 28. november 2007 om, at hun var blevet udsat for fuld-
byrdet voldtægt af en ukendt gerningsmand den 25. november 2005, da hun
således var 11 år.  begyndte straks at konsultere psykolog;
der på  forespørgscl i de første måneder af konsul-
tationsforløbet frarådede; at der på dette tidspunkt skete politianmeldelse af
hensyn til  skrøbelige psyke som følge af traumet. Politian-
meldelse skete herefter den 16. juli 2008. Politiet besluttede den 7. januar
2009 at indstille efterforskningen; og efter politiets nærmere vejledning på
dette tidspunkt om muligheden for at søge erstatning eller godtgorelse hos
Erstatningsnævnet indgav  ansøgning hertil den 20. januar
2009. Erstatningsnævnet afslog ansøgningen ved afgorelse af 6. maj 2009
under henvisning til fristen i offererstatningslovens $ 10, stk. 1 (som affattet
ved lovbekendtgørelse nr. 688 af 28. juni 2004) idet nævnet fandt, at der
ikke forelå dispensationsgrundlag; jf. lovens $ 10, stk. 2. Nævnet fastholdt
afslaget ved breve af 27. august 2009 0g 31. marts 2010 og bemærkede i
sidstnævnte brev, at en vurdering efter lovens $ 13 ville føre til samme re-
sultat. Dennc sag vedrører spørgsmålet: om nævnet har været berettiget til at
give afslag eller tværtimod har været forpligtet til at give dispensation 0g re -
alitetsbehandle sagen.

Retten har besluttet; at sagen behandles efiter de almindelige regler for civile
sager; jf. retsplejelovens $ 402, stk. 1, nr, 1.

 er pålagt at udrede vidnegodtgørelse mv. på 5.400
kr.

Forklaringer

Der er undcr hovedforhandlingen den 4. oktober 2011 afgivet følgende for-
klaringer:

 har som part forklaret, at hun godt 1 bakspejlet
kunne se forandringer med  idet hun fik problemer i skolen fra 2005.
Hun tænkte, at  var i teenagealderen; Hun fik kendskab til voldtægten
vistnok den 28.november 2007 ved, at skolen ringede hende oP, fordi 
havde drukket vodka i et frikvarter. Hun blev meget rådvild, kørte afsted 0g
valgte at tage det stille og roligt. Hun sagde til  at hun den dag måtte
være hos morforældrene. Hun spurgte stille og roligt  hvad der var i
vejen med hende. Hun spurgte, om nogen havde gjorl noget ved hende. 
brød derved totalt sammen og fortalte om hændelsen. Hun var i dybt
chok; da tanken ikke havde strejfet hende før. Hun spurgte  hvem der
havde gjort det; men hun rystedc på hovedet og hulkede.  benægtede at
kende gerningsmanden; Hun valgte at tage  til psykolog 0g tog tilfæl -
digt psykolog  til sam-
talerne; hvis nytte hun ikke kunne indse. Den forste konsultation var den 29
november 2007. Der har gennem 3-4 måneder været en ugentlig konsultati-
on, derefter hver anden uge og mindre, over i alt ni måneder.  ville hel-
lere prøve at glemme det. Hun var ikke med til  samtaler; men havde
telefonisk kontakt til  der bekræftede, at voldtægten reelt var sket.
Hun spurgte  om hun skulle skynde sig at anmelde det, selvom det
var to år siden. 
skulle være psykisk mere klar til en politiafhoring; Det var også den indstil-
ling; hun selv havde Det skulle helt klart anmeldes, men hun tænkte, at an-
meldelsen ikke hastede; nar det var t0 år siden; og da der ikke var tøj eller
spor.

Sidst på foråret 2008 tænkte hun; at der nu skulle ske politianmeldelse; idet
det gik bedre med psykologsamtaleme. Imidlertid havde  det meget
svært og hørte ikke rigtigt efter. Efterfølgende tog  Isovepiller. som hun
selv troede; hun kunne dø af, og hun tænkte; at det sà måtte udsættes. Hun
talte vistnok ikke med  Tidpse
løb, og derfor t0g hun sig sammen til at_anmelde voldtægten i juli 2008,
selvom der ikke var nogen stabilitet i  tilstand. Hun mener ikke; at
politianmeldelse har været drøftet med andre end  Hun
kendte ikke fristreglere eller Erstatningsnævnets eksistens før politiet hen-
lagde sagen den 7.januar 2009 og vejledte herom: Hun ringede til politiet og
spurgte nærmere. og fik omtrent en uge senere tilsendt ansøgningsskemaet

til nævnet  har via sin ulykkesforsikring modtaget godtgørelse på 15
% for psykiske mén.

1 dag har  det bedre især efter et efterskoleophold og konsultationer
hos en healer men er fortsat meget mærket; hun er hæmmet, når det er
mørkt og stille. Det har kostet på skolesiden; Hun sover dårligt om natten:

 har som part forklaret; at hun holdt voldtægten hemmelig,
men fik bulimi og begyndte at skære i sig selv, forandrede sig meget person -
ligt og begyndte at gå med nogle hårde typer. Hun sov i skolen og holdt sig
vägcn. Hun kunne ikke lide at være hjemme; da det var meget anderledes
end før; Det hele skyldtes voldtægten. Inden voldtægten var hun god i sko-
len og havde ingen koncentrationsproblemer. Hun fortalte første gang om
voldtægten til sin mor i 2007, fordi hun spurgte direkte ind til det. Hun brød
sammen og indrømmede, hvad der var sket. Hun har ikke talt med veninder
eller lærere om det.

Forløbet hos  var fint, men hun var meget hårdt ramt på det
tidspunkt og var meget ked af det. Hun kunne ikke klare direkte spørgsmål:
De talte derfor mest om, hvordan hun havde det. 1 begyndelsen kunne hun
ikke se nogen forskel, men senere kunne hun se, at det hjalp at komme ud
med det til samtalerne. Dct har ogsà hjulpet at tale med andre psykologer og
en healer. [ 2008 1og hun sovepiller mest på grund af voldtægten, da det
ramlede sammen i hovedct og hun ikke kunne overskue det, Hun ffr det sta -
dig sådan ca; hver anden måned. Nu taler hun mest med familien; Det gar
meget bcdre i skolen; hun går på handelsskole. 1 2009 kom hun på efterskole
og fik det meget bedre, også fordi hun kom væk fra dårlige minder. Hun har
ikke haft med politiet at gore, før hun kom til afhøring:

 har som vidne forklaret, at hun er cand. psych. 0g arbejder
med behandling af alle former for kriser, overgreb 0g sygdom Hun har ikke
haft mange samtaler og voldtægter generelt:. Sidst november 2007 kom hun
i kontakt med  der var meget forskræmt; nervøs og indebrændtinde-
lukket. Vidnet brugte tid på at tale om løst og fast for at skabe tryghed; det
var ikke svært med  Vidnet kan mærke i sin egen krop, om folk taler
sandt; hun kan se det på deres kropssprog Det er både en foremmelse og
en faglig vurdering . Hun var overhovedet ikke i tvivl med hensyn til 
Hun talte kun med 
om politianmeldelse inden for de første måneder. Vidnet var enig med
hende i, at det burde vente. Hvis det alligevel var blevet anmeldt pà dette
tidspunkt og 
var meget skrøbelig i denne periode. Hun ville være i hojrisikogruppen for
at skade sig selv. Hun tænkte slet ikke over politianmeldelse og ~afhøring-
Hun og  talte ikke senere om politianmeldelse, og hun talte hel-
ler ikke med  om det. Vidnet var ikke bekendt med fristregleme i offe -
rerstatningsloven:

Parterncs synspunkter

 har i sit påstandsdokument anført bl.a. følgende:

"Til støtte for den nedlagte påstand gores det gældende; at sagens konkrete om-
stændigheder kan begrunde en dispensation fra den almindelige frist, jf. offererst -
atningslovens $ 10, stk. 2

Ifolge lovændringen i 2001, hvorefter offererstatningslovens $ 10, stk. 1 kan fravi-
ges "hvis forholdene taler for det" er kravene for en dispensation lempet i forhold
til tidligere praksis hvor formuleringen var "i særlige tilfælde"

1sager hvor mindreärige udsættes for seksuelt overgreb, ses der som regel bort fra
$ 10, stk. 1, hvis blot politianmeldelse foretages inden for rimelig tid efter; at den
mindreåriges forældre har fãet kendskab til overgrebet. Sagsoger lod sig råde af en
professionel psykolog; der anbefalede at vente
med anmeldelse pà grund af 
ikke kunne klare at skulle deltage i afhoringer af politiet.

Der var cn behandlingsmæssig begrundelse for, at sagsoger ikke indgav en politi-
anmeldelse da sagsogcr blev bckcndt med forbrydelsen. Sagsoger har derfor an-
meldt voldtægten inden rimelig tid.

Det gores endvidere gældende; at fristen for indgivelse af ansogning om crstatning
til Erstatningsnævnet jf. offererstatningslovens $ 13 kan tilsidesættes; såfremt der
foreligger særlige grunde. Det folger af nævnets praksis, at fristen normalt først
regnes fra det tidspunkı hvor efterforskningen er afsluttet.

Politiet skal medfor af offererstatningslovens $ 10, stk. 3 vejlede skadelidte om
retten til at fà erstatning Som folge af en fejl hos Sydøstjyllands Politi, skete den -
ne vejledning først i forbindelse med, at sagsoger fik meddelelse om, at cfterforsk -
ningen var afsluttet.

Sagsoger fik derfor forst vejledning om muligheden for at soge erstatning den 12.
januar 2009, jf. bilag 9 0g ansogningen om erstatning blev indgives til politiet
Horsens den 22.januar 2009.

När der er tale om mindreårige; der udsættes for en lovovertrædelse; er der praksis
for. at 2-årsfristen forst regnes fra den dag, hvor den skadelidte fylder 18 år i over-
ensstemmelse med forældelsesfristen i straffelovens bestemmelser: 11

Erstatningsnævnet har i sit påstandsdokument anført bl.a. folgende:

"Del gores gældende, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte Erstatningsnævnets
afgorelse af 6. maj 2009 (bilag 12) som fastholdt ved afgorelser af 27. august
2009 (bilag 14) og 6, april 2010 (bilag 16) hvorefier nævnet afslog sagsogerens
ansogning om erstatning efier offererstatningsloven:

Det gøres gældende; at sagsogeren ikke har anmeldt lovovertrædelsen til politiet
uden unodigt ophold; jf. offererstatningslovens $ 10, stk. 1. Sagsøgeren har forst
ca. 6 måneder cfter; at sagsogerens datter havde fortalt sagsøgeren om lovovertræ-

delsen, anmeldt denne til politiet.

Det gores videre gældende, at Erstatningsnævnet med rette har vurderet; at der ik-
ke forelà oplysninger i sagen, som medførte, at nævnet kunne se bort fra den sene
anmeldelse; jf: offererstatningslovens $ 10, stk. 2.

Det forhold, at sagsøgeren var blevet vejledt af psykolog  til at ven -
te med at anmelde lovovertrædelsen til politiet, kan ikke føre til andet resultat da
vejledning fra en privatpraktiserende psykolog ikke udgør en hindring for politian-
meldelse.

Erstatningsnævnets vurdering efter $ 10, stk. 2, er et konkret skøn over en samlet
afvejning af sagens oplysninger. Domstolsprøvelsen tager derfor alene sigte på at
efterprove, om afgørelsen ligger inden for eller udenfor rammerne for det lovlige
skøn; herunder kritericmes lovlighed og ikke pà en efterprovelse af nævnets afvej-
ninger.

Sagsogeren har ikke dokumenteret eller ovrigt sandsynliggjort, at Erstatnings-
nævnets afgorelsc er behæftet med forvaltningsretlige mangler:'

Parteme har under hovedforhandlingen uddybet disse synspunkter.

Rettens begrundelse 0g afgørclse

Rctsgrundlaget er offererstatningslovens $ 10, stk. 1, som affattet ved lovbe -
kendtgorelse nr. 688 af 28. juni 2004 og således før ændringslov nr. 412 af
9. maj 2011 med ikrafitræden den 1.juli 2011

Retten kan efter Erstatningsnævnets afgørelse af 6. maj 2009 lægge til
grund; at nævnets praksis i en ansøgningssag som den foreliggende hvor en
mindreårig søger erstatning som følge af et seksuelt overgreb er; at betin-
gelsen i offererstatningslovens $ 10, stk, 1, om politianmeldelse uden unø-
digt ophold eller i hvert fald, at betingelseme i lovens $ 10, stk. 2, om dis -
pensation fra stk. 1 anses for opfyldt, hvis forholdet politianmeldes inden
for rimelig tid efter; at den mindreåriges forældre; værge eller lignende har
fået kendskab til overgrebet.

Det er ubestridt; at  fik kendskab til overgrebet den
28. november 2007 og ventede indtil den 16. juli 2008 med at politianmelde
forholdet; 0g at ventetiden hovedsageligt skyldtes; at hun cfter ràd fra psyko -
log  ville tage hensyn til sin datters skrøbelige psyke pa da-
værende tidspunkt.

Erstatningsnævnet har ved afgørelsen fundet; at den nævnte periode på over
syv måneder er så lang tid at vente; at politianmeldelse ikke er sket inden for
rimelig tid. og at forholdene ikke taler for at dispensere fra kravet om politi -
anmeldelse inden for rimelig tid.

Retten har ikke grundlag for at fastslå, at nævnets afgørelse strider mod

sammenlignelige afgørelser; eller at nævnet ved sin afgørelse suppleret ved
nævnets brev af 27. august 2009, hvorved nævnet tillige forholder sig til
 oplysning om, at ventetiden skyldtes rådgivning fra
psykologen ikke har udovet det skøn over sagens konkrete omstændighe -
der; som det pligtmæssigt skal udøve ved afgørelsen af, om en ansøgning
skal realitetsbehandles.

Retten finder endvidere ikke det nødvendige grundlag for at antage; at næv-
nets skønsprægede vurdering, hvorefier forholdene ikke taler for at dispen-
sere efter lovens $ 10, stk. 2, er abenbart urimelig. Der er herved navnlig
henset til, at skønnet er udøvet i forhold til nævnets daværende, lovlige
praksis; omtalt som den såkaldte 24-timers-regel i tilknytning til lovens $
10, stk . 4 der som udgangspunkt satte ganske snævre, tidsmæssige rammer
for muligheden for at opnå erstatning eller godtgørelse.

Nævnets afgørelse lider saledes ikke af en retlig mangel, og efiter retspraksis,
der i almindelighed fastsætter snævre rammer for domstolsprøvelse af for-
valtningens lovlige; skønsprægede afgørelser, kan retten ikke i øvrigt tilside -
sætte nævnets afgørelse under henvisning til Leks. hensigtsmæssigheds - el-
Jer rimelighedsbetragtninger.

Erstatningsnævnet har derfor været berettiget til at afslå at realitetsbehandle
 ansøgning; og nævnet skal sålcdes frifindes. Retten har he-
refler ikke anledning til at tage stilling til nævnets tilkendegivelse vedrøren-
de fristreglen i lovens $ 13.

Efter omstændighedere bor ingen af parteme betale sagsomkostninger til
hinanden eller til statskassen.

Thi kendes for ret:

Erstatningsnævnet frifindes.

Ingen af parteme skal betale sagsomkostninger til hinanden eller til statskas -
sen.