Landsretten afviser sagen, der drejer sig om uberettiget opsigelse af appellanternes børn i institution
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Aftaler;

/

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 24. februar 2022

Sag BS-34296/2021-OLR
(6. afdeling)

Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere Sagsøger 2
(begge ved advokat Kristine Schmidt Usterud)

mod

Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution)
(advokat Aleksander Pilgaard)

Retten i Helsingør har den 16. august 2021 afsagt dom i 1. instans (sag BS-
59539/2019-HEL).

Landsdommerne Sanne Kolmos, Julie Skat Rørdam og Alexander M. P. Johan-
nessen (kst.) har deltaget i sagens afgørelse.

Påstande
Appellanterne, Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2, har i en ankestævning af 13. septem-ber 2021 med bilag 37-40
nedlagt påstand om, at Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I
(Institution) til Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2 skal betale 28.847,94 kr. med procesrente fra den 27. december 2019.

Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution), har i et
ankesvarskrift af 27. oktober 2021 med henvisning til retsplejelovens § 368 a
nedlagt påstand om afvisning og har subsidiært påstået stadfæstelse.

Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 har i et
processkrift vedrørende formaliteten af 10. november 2021 med bilag 41 over for
Appelindstævnte S/I (Institution)s, tidligere Sagsøgte S/I (Institution) principale
påstand om afvisning påstået frifindelse.



/

2

Ved dommen blev Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2 anset for berettiget til erstatning for det tab, de har lidt i anledning af
opsigelsen af 16. maj 2019, som retten fandt uberettiget. Den beløbsmæssige
opgørelse af Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2's, tidligere Sagsøger
2 beta-lingspåstand for landsretten angår den del af erstatningskravet, som
Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 ikke fik
medhold i ved byretten.

Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 har for
landsretten gentaget sine anbringender for byretten, hvorefter opsigelsen er
uberettiget og ulovlig, og har fremlagt yderli-gere bilag, herunder til
dokumentation for de omhandlede erstatningsposter vedrørende en uges forbrugt
ferie uden pasningsmulighed og advokatbistand ydet af Advokat 1 og advokat
Thomas V. Bonnor. Med hensyn til Appelindstævnte S/I (Institution)s, tidligere
Sagsøgte S/I (Institution) påstand om afvisning efter retsplejelovens § 368 a har
Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 anført, at
der var tale om en ulovlig opsi-gelse, hvilket har betydning for udmåling af
erstatningen. Allerede af den grund er nærværende sag ikke sammenlignelig med
den af Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution)
påberåbte dom U2004.1464H, som vedrørte en situation, hvor sagsø-geren i den
pågældende sag alene anlagde sag for at få ændret en begrundelse i en
administrativ afgørelse, der havde givet hende fuldstændig medhold. Sagsø-gerens
påstand blev afvist, da hun ikke havde en retlig interesse i at få påkendt de
nedlagte anerkendelsespåstande. Dette er ikke tilfældet i denne sag.

Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution) har anført, at
børnehaven har taget byrettens re-sultat og begrundelsen herfor til efterretning, og
at dommen er opfyldt. Børne-haven vil af procesøkonomiske årsager under
ankesagen ikke anfægte, at opsi-gelsen skulle være sket med et varsel, og
ankesagen drejer sig alene om størrel-sen af en eventuel yderligere erstatning. Til
støtte for påstanden om afvisning i medfør af retsplejelovens § 368 a har
børnehaven anført, at der ikke er udsigt til, at sagen vil få et andet resultat end i
byretten. Sagen er i øvrigt ikke af principiel karakter, og der er ikke særlige
forhold i øvrigt, som taler for, at ankesagen skal behandles af landsretten. Ved
vurderingen skal indgå, at anken primært er be-grundet i utilfredshed med
byrettens vurdering af, at der var grundlag for at opsige. Utilfredshed med en
doms præmisser kan ikke i sig selv begrunde anke, jf. U2004.1464H. De
økonomiske krav vedrører en uges afholdt ferie samt udgif-ter til advokat. I
forhold til advokatudgifter er der ikke oplysninger i sagen, der kan begrunde en
fravigelse af det klare udgangspunkt om, at sådanne udgifter ikke erstattes, da det
er Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2's, tidligere Sagsøger 2 eget
valg at medbringe en advokat til møder. For så vidt angår kravet om erstatning for
en uges ferie do-kumenterer det fremlagte bilag 40 ikke, at det var nødvendigt for
Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 at bruge en uges ferie efter opsigelsen. Der er
derfor ikke materiale i sagen, der kan begrunde, at byrettens dom ændres. På den
baggrund og i øvrigt med hen-visning til ankesagens værdi gøres det gældende, at
ankesagen bør afvises i medfør af retsplejelovens § 368 a.



/

3

Landsrettens begrundelse og resultat
Efter retsplejelovens § 368 a, stk. 1, kan landsretten afvise at behandle en sag i 2.
instans, hvis der ikke er udsigt til, at sagen vil få et andet udfald end i byretten, og
sagen ikke er af principiel karakter, eller andre grunde ikke i øvrigt taler for, at
sagen skal behandles af landsretten.

Efter resultatet af byrettens dom og akterne i sagen, herunder de yderligere do-
kumenter, som Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2 har fremlagt for landsretten, sam-menholdt med Appellant 1, tidligere
Sagsøger 1 og Appellant 2's, tidligere Sagsøger 2 begrundelse for anken, finder
lands-retten, at der ikke er udsigt til, at en dom i landsretten vil få et andet udfald
end i byretten. Der er herved lagt vægt på, at Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og
Appellant 2's, tidligere Sagsøger 2 anke med hensyn til ansvarsgrundlaget alene
angår byrettens begrundelse, og at Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant
2, tidligere Sagsøger 2 ikke har sandsynliggjort, at de har en retlig interesse i at få
påkendt deres anbringender vedrørende ansvarsgrundlaget. Landsretten har
endvidere lagt vægt på, at der heller ikke ved det fremlagte materiale og beviser i
øvrigt er udsigt til, at Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2 vil få medhold i, at de har krav på betaling for en uges forbrugt ferie
uden pasningsmulighed og advokat-bistand forud for retssagen.

Henset hertil, og da sagen ikke er af principiel karakter, og da heller ikke andre
grunde i øvrigt taler for, at sagen skal behandles af landsretten, afviser landsret-ten
anken.

Efter sagens udfald skal Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og Appellant 2, tidligere
Sagsøger 2 i sagsomkostninger for landsretten betale 2.440 kr. til Appelindstævnte
S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution) til dækning af ud-gifter til
advokatbistand ekskl. moms.

THI KENDES FOR RET:

Denne ankesag afvises.

I sagsomkostninger for landsretten skal Appellant 1, tidligere Sagsøger 1 og
Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 inden 14 dage betale 2.440 kr. til
Appelindstævnte S/I (Institution), tidligere Sagsøgte S/I (Institution). Beløbet
forrentes efter rentelovens § 8 a.



/