Sag om Konkurskarantæne
Ret: Sø- og Handelsretten (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Konkurskarantæne
Sagsemner: Konkurs og anden insolvens;
Retspleje og civilproces;

SØ- OG HANDELSRETTEN
RETSBOG






Den 15.februar 2019 kl. 08.23 holdt Sø- 0g Handelsretten offentligt retsmøde i
retsbygningen

behandlede sagen.

Sag BS-31962/2018-SHR



Advokat Thomas Markert som kurator i  under konkurs,

(advokat Thomas Markert)

mod



(beskikket advokat Sophie Becher)





Advokat Sophie Becher har den 27. september 2018 anmodet om, at Ledernes
Hovedorganisation indtræder i sagen som mandatar for 



Retten har den 9. oktober 2018 meddelt; at Ledernes Hovedorganisation ikke
kan indtræde i sagen som mandatar for  men at
der var mulighed for, at en navngivet advokat kunne beskikkes.

Advokat Sophie Becher har den 12. oktober 2019 fastholdt anmodningen om at
Ledernes Hovedorganisation indtræder i sagen som mandatar og har til støtte
herfor anført blandt andet; at reglerne i retsplejelovens $ 260 regulerer, hvilke
situationer; der er undtaget for advokaternes eneberettigelse til at møde i retten:
Derimod regulerer retsplejelovens $ 124, stk. 3, organisationens adgang til at

2


udøve advokatvirksomhed. Konkurskarantænesager, der de seneste år er tilta -
get betydeligt i antal 0g omfang har en væsentlig indflydelse på organisations
medlemmers arbejdsforhold; såvel når disse er ansatte 0g registrerede som le-
delsesmedlemmer, når de er medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer, eller
når de driver selvstændig virksomhed. Sagerne har endvidere karakter af
egentlige retssager med skriftudveksling 0g ofte også med afholdelse af mundt-
lig hovedforhandling: Ledernes Hovedorganisation er derfor uforstående over -
for, at organisationen ~ som forudsat i retsplejelovens $ 124 " kan optræde som
mandatar for de sagsøgte.

Advokat Sophie Becher har anmodet om, at retten afsiger kendelse om spørgs-
målet; 0g at hun foreløbig beskikkes for 

Retten afsagde sålydende

KENDE LS E:



Efter retsplejelovens S 260, stk. 6, der er en undtagelse til advokaters eneberetti -
gelse til at møde i retten for en part jf. retsplejelovens $ 260, stk. 2 0g $ 131, stk.
1, kan ansatte i foreninger; interesseorganisationer 0g lign , der virker som part-
srepræsentanter i det arbejdsretlige system; møde for en part i byretten i retssa-
ger vedrørende løn- 0g ansættelsesforhold, som foreningerne, interesseorgani-
sationerne 0g lign. som mandatar udfører for deres medlemmer inden for fore-
ningens interesseområde.

En sag om pålæg af konkurskarantæne, hvor sagsøgte protesterer, er en skifte-
retlig tvistsag jf. konkurslovens 164, stk. 1, 0g skifteretten kan efter konkurslo -
vens $ 163 beskikke en advokat for den der begæres pålagt konkurskarantæne.

En sådan skifteretlig tvist om pålæg af konkurskarantæne kan ikke; selv efter en
udvidet ordlydsfortolkning, indeholdes i den sproglig forståelse af sagstypen
om løn- 0g ansættelsesforhold; der giver møderet for interesseorganisationer
ved retten. Det bemærkes, at en sag om pålæg af konkurskarantæne ikke vedrø-
rer ansættelsesforhold mellem en arbejdsgiver 0g en arbejdstager, men er en sag
mellem kurator 0g et ledelsesmedlem om dennes tidligere forretningsførelse i
den konkursramte virksomhed.

Der er således hverken efter retsplejelovens regler eller efter konkurslovens reg -
ler hjemmel til at beskikke en interesseorganisation som mandatar for, den der
er begæret pålagt konkurskarantæne.

Efter retsplejelovens $ 124, stk . 3, må foreninger, interesseorganisationer og lign:
som mandatar udføre retssager for deres medlemmer inden for foreningens in-

3
teresseområde. Denne  bestemmelse er en del  af retsplejelovens kapital 12, der 
regulerer under,  hvilke betingelser et selskab eller lign.  må udøve advokatvirk-
somhed. Af de  generelle  bemærkninger  i LLF 1990-01-17 nr. 150 om ændringer 
af retsplejeloven,  dommeres  habilitet, SSP  og advokatselskabet mv. om  ændring  
af retsplejelovens § 124 fremgår blandt  andet: 
”..
c. I lovforslaget er der taget stilling til, under  hvilke  betingelser et selskab må udøve 
advokatvirksomhed.
Af forslaget følger endvidere, at andre juridiske personer end advokatselskaber ik-
ke må udøve advokatvirksomhed.
Ved vurderingen  af, om en juridisk person kan anses for at udøve advokatvirksom-
hed, vil det efter forslaget  være afgørende, om de hensyn, der ligger  bag de opstil-
lede betingelser for etableringen af advokatselskaber, gør sig gældende i samme  
omfang for så vidt angår den virksomhed, som den pågældende juridiske person  
udøver. Det gælder navnlig behovet for at sikre  advokatvirksomhedens uafhængig -
hed. Det bemærkes i den forbindelse, at de rådsøgende til begrebet og titlen »ad-
vokat« traditionelt knytter en forventning om uafhængighed og dermed loyal vareta-
gelse af klientens interesser.
Advokatvirksomhed kan med udgangspunkt i eneretten for advokater  til at udføre 
retssager for andre, jf. retsplejelovens  § 131, beskrives  som juridisk  rådgivning og i 
forbindelse hermed  økonomisk og anden rådgivning til klienten samt  repræsenta-
tion af denne for domstolene og over for andre offentlige myndigheder og organisa-
tioner samt  i retslige  spørgsmål og tvister  i øvrigt.
Efter »vinkelskriverloven«, jf. lovbekendtgørelse  nr. 565 af 28. august 1986 om 
ydelse af juridisk bistand samt om incasso-  og detektivvirksomhed m.v., er det end-
videre kun advokater, der lovligt  kan tilbyde  juridisk rådgivning og bistand  og an-
noncere med disse tjenesteydelser.
Afgørende for, om advokatvirksomheden reelt må anses for udøvet  af en juridisk  
person, vil efter en gennemførelse af lovforslaget ikke alene være, om den er udø-
vet af en advokat, men vil tillige bero på den ramme, hvorunder den juridiske bi-
stand ydes. Er den pågældende advokat  således - f.eks. gennem en instruktions-
beføjelse fra en juridisk person eller på grund af en juridisk persons finansiering af 
virksomhedens kapitalgrundlag - afhængig  af interesser, der er advokatvirksomhe-
den uvedkommende, vil den juridiske  person efter lovforslaget drive advokatvirk-
somhed.
Er en advokat ansat hos en juridisk person (et selskab, en forening m.v.)  med det 
formål bl.a. at yde den juridiske  persons klienter, kunder eller medlemmer bistand i 
form af juridisk rådgivning og vejledning samt i tilknytning hertil  at føre sager  for ad-
ministrative eller dømmende  myndigheder  for disse persongrupper, må den juridi-
ske person efter lovforslaget anses for at drive advokatvirksomhed.
Højesteret har i en kendelse af 27. april 1989 (Ugeskrift  for Retsvæsen  1989, side 
591) taget  stilling til, hvorvidt en advokat,  der er ansat i en landboforening med det 
formål bl.a. at yde advokatbistand til foreningens medlemmer, har møderet  for by-
retten. Den pågældende advokat var lønnet af foreningen og principielt  undergivet 
instruktionsbeføjelse fra foreningens bestyrelse.  Højesteret fandt, at retten til at gi-
ve møde for byret og for Sø- og Handelsretten, der efter retsplejelovens § 132 til-
kommer enhver  advokat,  ikke berøres af den pågældende  advokats ansættelses-
forhold.

4


Spørgsmålet om, hvorvidt landboforeningen kunne siges at udøve advokatvirksom-
hed (gennem den i foreningen ansatte advokat) , blev ikke afgjort under sagen:
Gennemføres dette lovforslag; vil det følge heraf; at der i et sådant tilfælde vil være
tale om advokatvirksomhed, der kun må udøves af et advokatselskab efter lovens
regler.

Efter det anførte vil en gennemførelse af lovforslaget således medføre; at en fore-
ning ikke vil kunne tilbyde sine medlemmer juridisk bistand som beskrevet ovenfor
gennem en i foreningen ansat advokat; medmindre foreningen opfylder de betin-
gelser, der efter lovforslaget stilles for at sikre advokatvirksomhedens uafhængig-
hed.

Den mere begrænsede form for juridisk rådgivning og bistand, som traditionelt har
været ydet af ikke-erhvervsdrivende landboforeninger; husmandsforeninger; fagfor-
eninger og lignende; som et accessorium til foreningens øvrige serviceydelser over
for dennes medlemmer, herunder f.eks. dokumentudfærdigelse; vil dog ikke blive
berørt af forslaget: Vinkelskriverloven forbyder dog en egentlig markedsføring af
sådanne accessoriske ydelser.





Retsplejelovens $ 124 stk. 3, findes herefter ikke at give hjemmel til, at en inter-
esseorganisation kan møde for skifteretten i en sag om pålæg af konkurskaran-
tæne.


D ET B ES TEMME S:



Ledernes Hovedorganisation kan ikke indtræde som mandatar for 



Sagen udsat.