Stadfæstelse af landsrettens kendelse om ophævelse af beslutningen om udvisning af domfældte med indrejseforbud for bestandig
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Vilkårs- og foranstaltningsændring
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

/

Beslutning om udvisning ophævet

Sag 29/2022

Kendelse afsagt den 16. februar 2023

Anklagemyndigheden

mod

Domfældte

Beslutning om at udvise Domfældte ophævet efter udlændingeloven og

Menneskerettighedskonventionen  

Domfældte, som var irakisk statsborger, blev i 2009 fundet skyldig i manddrab ved at have dræbt

sin fraseparerede hustru og hendes far med adskillige knivstik. Han blev frifundet for straf, jf.

straffelovens § 16, stk. 1, og dømt til anbringelse i psykiatrisk afdeling uden en længstetid for

foranstaltningen. Han blev endvidere udvist af Danmark med indrejseforbud for bestandig. Sagen

angik, om der nu var grundlag for efter udlændingelovens § 50 a, stk. 2, at ophæve udvisningen.

Højesteret bemærkede bl.a., at Retslægerådet i en udtalelse havde vurderet, at det var sandsynligt

(mere end 50 %), at Domfældtes psykotiske symptomer ville genopblusse, hvis

behandlingsforløbet måtte blive afbrudt, og at ophør af behandlingen ud over risiko for ny

personfarlig kriminalitet ville medføre en betydelig risiko for intens lidelse.   

Højesteret fandt, at der ikke kunne ses bort fra, at Domfældte ved afbrydelse af

behandlingsforløbet ville risikere at blive udsat for intens psykisk lidelse. Udvisningen af ham til

Irak burde derfor ophæves efter udlændingelovens § 50 a, stk. 2, og

Menneskerettighedskonventionens artikel 3.

Højesteret stadfæstede dermed landsrettens kendelse.