Skatteansættelsen i boet efter appellant 1, hjemvises til fornyet behandling hos Skattestyrelsen. I øvrigt stadfæstes dommen
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningssag;
Skat;

/

HØJESTERETS DOM
afsagt tirsdag den 18. oktober 2022

Sag BS-27777/2021-HJR
(2. afdeling)

Boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1,
Appellant 2, tidligere Sagsøgte 3,
Appellant 3, tidligere Sagsøgte 2,
Appellant 4, tidligere Sagsøgte 4,
Appellant 5, tidligere Sagsøgte 6
og
Appellant 6, tidligere Sagsøgte 5
(advokat Svend Erik Holm, beskikket for alle)

mod

Skatteministeriet
(advokat Steffen Sværke)

I tidligere instans er afsagt dom af Vestre Landsrets 6. afdeling den 23. juni 2021
(BS-4970/2020-VLR).

I pådømmelsen har deltaget fem dommere:# Poul Dahl Jensen, Michael Rekling,
Lars Hjortnæs, Anne Louise Bormann og Ole Hasselgaard.

Påstande
Appellanterne, boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1, Appellant 2, tidligere
Sagsøgte 3, Appellant 3, tidligere Sagsøgte 2, Appellant 4, tidligere Sagsøgte 4,
Appellant 5, tidligere Sagsøgte 6 og Appellant 6, tidligere Sagsøgte 5, har
gentaget deres påstand om frifindelse, subsidiært deres øvrige påstande for
landsretten dog med den ændring, at det i den subsidiære påstand, de mere
subsidiære påstande og den mest subsidiære påstand er angivet, at forrentning af
gaveafgift og mellemperiodeskat ikke kan ske fra det tidspunkt, hvor
Skatteministeriet tilbagebetalte beløbene, frem til og med den 7. juli 2021.



/

2

Indstævnte, Skatteministeriet, har påstået stadfæstelse, dog sådan at der over for
boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1 påstås hjemvisning af
dødsboskatteansættelsen til
Skattestyrelsen, subsidiært Skatteankestyrelsen, med henblik på stillingtagen til
spørgsmålet om fordeling af 1.275.000 kr. mellem stuehus og den resterende del
af ejendommen.

Anbringender
Boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1, Appellant 2, tidligere Sagsøgte 3,
Appellant 3, tidligere Sagsøgte 2, Appellant 4, tidligere Sagsøgte 4, Appellant 5,
tidligere Sagsøgte 6
og Appellant 6, tidligere Sagsøgte 5 har om dødsboskatteansættelsen supplerende
anført

 
 
 
 
 
 
 
 
 
navnlig, at SKAT har anvendt et forkert grundlag ved sin skønsmæssige forde-ling
af handelsprisen mellem den del af ejendommen i form af stuehuset med
tilhørende have og grund, der kan afstås skattefrit, og den resterende del af
ejendommen i form af driftsbygninger og jorder. Fordelingen tager ikke hensyn
til, at grundværdien i den offentlige vurdering er fastsat efter den såkaldte bon-
degårdsregel i vurderingslovens § 14.

Skatteministeriet har om dødsboskatteansættelsen supplerende anført navnlig, at
det anerkendes, at SKATs skønsmæssige fordeling af værdien på 1.275.000 kr.
mellem på den ene side stuehuset med tilhørende have og grund og på den anden
side driftsbygningerne er forkert. Hjemvisning bør ske til Skattestyrel-sen, der kan
udøve et nyt skøn med mulighed for eventuel prøvelse hos Skatte-ankestyrelsen
(Landsskatteretten).

Supplerende sagsfremstilling
Skatteministeriet har for Højesteret fremlagt to notater af 17. august 2022, som er
udarbejdet af Skattestyrelsen, og som indeholder en række oplysninger om
skattemyndighedernes praksis i tilfælde, hvor skattemyndighederne i sager om
familieoverdragelse af ejendomme i perioden 2011–2020 har tilsidesat en værdi-
ansættelse, der ligger inden for +/- 15 % af den seneste ejendomsvurdering.

Det fremgår heraf bl.a., at der ved en gennemgang af 300 ud af 598 fremsøgte
sager om bindende svar ikke er tilfælde, hvor ejendommen først ville blive
overdraget ved en familiehandel efter 15 %’s-reglen og dernæst ville blive vide-
resolgt til en pris, der var mere end 50 % højere end den offentlige vurdering.

Desuden fremgår det, at Skattestyrelsen har identificeret 449 sager om værdian-
sættelse ved gaveoverdragelse af ejendomme, og at skattemyndighederne æn-
drede værdiansættelsen i 56 af sagerne. Der er ikke fundet sager, hvor skatte-
myndighederne har godkendt eller tilsidesat en værdiansættelse under om-
stændigheder, hvor der først var sket en familiehandel efter 15 %’s-reglen, og
hvor ejendommen kort tid efter (inden for ca. tre måneder) blev overdraget til



/

3

tredjemand for en pris, der var mere end 50 % højere end den offentlige vurde-
ring.

Højesterets begrundelse og resultat

Sagens baggrund og problemstilling
Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1 solgte den 10. maj 2014 ejendommen Adresse,
By, til sine fem døtre for 1.615.000 kr. svarende til den seneste offentlige
vurdering fratrukket 15 %. Døtrene, som ifølge aftalen skulle overtage
ejendommen den 30. juni 2014, videresolgte den 21. maj 2014 ejendommen til
Hedensted Kom-mune for 5 mio. kr. med overtagelse den 1. juli 2014.

Sagen angår, om skattemyndighederne skal respektere værdiansættelsen på
1.615.000 kr. på grundlag af 15 %’s-reglen i det dagældende pkt. 6, 2. afsnit, i
værdiansættelsescirkulæret (cirkulære nr. 185 af 17. november 1982 om værdi-
ansættelsen af aktiver og passiver i dødsboer m.m. og ved gaveafgiftsbereg-ning).
Hvis værdien ikke skal ansættes efter 15%’s-reglen, er der spørgsmål om bl.a.
anvendelse af reglerne om succession i kildeskattelovens § 33 C. Herud-over er
spørgsmålet, om skattemyndighederne har krav på renter af krav efter
boafgiftsloven og dødsboskatteloven i perioden efter, at Skatteministeriet som
følge af Landsskatterettens afgørelse i sagen havde tilbagebetalt den opkrævede
gaveafgift og mellemperiodeskat.

Værdiansættelsen
Som anført af landsretten fremgår det af dialogen mellem Hedensted Kom-mune
og døtrene, at de allerede den 2. maj 2014 blev bekendt med, at kommu-nen
ønskede at overtage ejendommen, og at der var afsat 5 mio. kr. til overta-gelsen.
Det fremgår endvidere, at døtrene den 5. maj 2014 accepterede at sælge
ejendommen til kommunen for 5 mio. kr.

Højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at skattemyndig-
hederne har været berettiget til at fastsætte ejendommens handelsværdi til 5 mio.
kr. Det bemærkes herved, at det heller ikke efter det, der er fremlagt for
Højesteret, er godtgjort, at der foreligger en fast administrativ praksis for, at en
værdiansættelse, der ikke afviger mere end 15 % fra den kontante ejendoms-
værdi, altid skal lægges til grund af skattemyndighederne på gaveområdet.

Succession mv.
Højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at Appellant 1's,
tidligere Sagsøgte 1 overdragelse af ejendommen til sine døtre ikke er omfattet af
kildeskattelovens § 33 C om succession ved overdragelse af en
erhvervsvirksomhed. Det tiltrædes også, at dette ikke kan føre til, at der ses bort
fra salget af ejendommen til døt-



/

4

rene, sådan at ejendommen anses for overdraget direkte fra Appellant 1, tidligere
Sagsøgte 1 til Hedensted Kommune.

Dødsboskatteansættelsen
Parterne er for Højesteret enige om, at skatteansættelsen i boet efter Appellant 1,
tidligere Sagsøgte 1 skal hjemvises til fornyet behandling med henblik på
stillingtagen til spørgsmålet om fordeling af 1.275.000 kr. mellem stuehus og den
resterende del af ejendommen. Højesteret finder, at hjemvisningen som anført af
Skattemini-steriet skal ske til Skattestyrelsen.

Renter
Forrentningen af krav på gaveafgift og mellemperiodeskat følger af boafgiftslo-
vens § 38, stk. 1, og dødsboskattelovens § 89, stk. 8, og renterne påløber efter
disse bestemmelser, indtil betaling sker.

Højesteret finder ligesom landsretten, at der ikke i boafgiftsloven og dødsbo-
skatteloven er hjemmel til at fravige bestemmelserne sådan, at der ikke skal be-
tales renter i perioden efter, at skattemyndighederne tilbagebetalte den opkræ-
vede gaveafgift og mellemperiodeskat som følge af, at myndighederne ikke havde
fået medhold i Landsskatteretten. Desuden finder Højesteret, at det ikke er i strid
med forvaltningsretlige principper eller andre regler, at skattemyndig-hederne i
forbindelse med tilbagebetalingen afslog at modtage frivillig indbeta-ling af
beløbene med forbehold om tilbagebetaling, hvis domstolene kom til samme
resultat som Landsskatteretten. Det tiltrædes derfor, at tilbuddet om fri-villig
indbetaling ikke kan føre til, at forrentning efter de nævnte bestemmelser skal
undlades.

Konklusion
Højesteret hjemviser skatteansættelsen i boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte
1 til Skattestyrel-sen til fornyet behandling med henblik på stillingtagen til
spørgsmålet om for-deling af 1.275.000 kr. mellem stuehus og den resterende del
af ejendommen.

I øvrigt stadfæster Højesteret dommen.

Efter sagens karakter og resultat finder Højesteret, at ingen af parterne skal be-tale
sagsomkostninger for Højesteret til den anden part eller til statskassen.

THI KENDES FOR RET:

Skatteansættelsen i boet efter Appellant 1, tidligere Sagsøgte 1 hjemvises til
fornyet behandling hos Skattestyrelsen.



/

5

I øvrigt stadfæstes dommen.

Ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for Højesteret til den anden part
eller til statskassen.



/