Landsrettens dom i sag om overtrædelse af straffelovens § 225 jf. § 216, stk. 1, og § 232 stadfæstes med de ændringer, at tiltalte straffes med fængsel i 2 år, og at varigheden af indrejseforbuddet fastsættes til 12 år
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Seksual forbrydelser;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

/

2 års fængsel for voldtægt ved andet seksuelt forhold end samleje

Sag 52/2022

Dom afsagt den 9. november 2022

Anklagemyndigheden
mod
T

2 års fængsel og udvisning med indrejseforbud i 12 år for voldtægt ved andet seksuelt
forhold end samleje og blufærdighedskrænkelse

T var fundet skyldig i at have tiltvunget sig oralsex og krænket blufærdigheden hos
forurettede ved om natten under foregivende af at spørge om vej at have rettet henvendelse
til forurettede, som han ikke kendte, og tilbudt hende et lift i sin bil, hvorefter han kort tid
efter i bilen uden nogen anledning fra hendes side udsatte hende for det seksuelle overgreb.
I forbindelse med overgrebet anvendte han kun fysisk magt i begrænset omfang, og
overgrebet var kortvarigt.

Landsretten havde fastsat straffen til fængsel i 1 år og udvist T af Danmark med
indrejseforbud i 6 år.

For Højesteret angik sagen navnlig straffastsættelsen og spørgsmålet om udvisning.   

Om straffastsættelsen udtalte Højesteret, at det seksuelle forhold nærmere bestod i, at T
tvang forurettede til oralsex (oralt samleje), og at et sådant seksuelt forhold må anses som
et groft tilfælde, der efter sin karakter grænser op til voldtægt ved et vaginalt samleje. Efter
karakteren og grovheden af overgrebet og de omstændigheder, hvorunder det var foregået,
og under hensyntagen til de gældende udgangspunkter for straffastsættelsen i sager om
voldtægt, forhøjede Højesteret straffen til fængsel i 2 år.   

Efter en samlet vurdering af de anførte omstændigheder, herunder navnlig Ts langvarige
ophold i Danmark, fandt Højesteret, at udvisning med et indrejseforbud for bestandig ville
udgøre et uproportionalt indgreb og dermed være i strid med artikel 8 i
Menneskerettighedskonventionen. Navnlig henset til kriminalitetens art og grovhed, at T
først kom til Danmark som 14-årig, og at han ikke har ægtefælle og mindreårige børn i
Danmark, fastslog Højesteret, at udvisning af ham med et indrejseforbud af en varighed på
12 år ikke vil udgøre et uproportionalt indgreb.   

Højesteret stadfæstede herefter landsrettens dom med de ændringer, at T blev straffet med
fængsel i 2 år, og at varigheden af indrejseforbuddet blev fastsat til 12 år.   



/