Landsretten stadfæster byrettens dom om tiltale for overtrædelse af straffelovens § 237 - manddrab
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forurettede og vidner;
Liv og legeme;

/

D O M

afsagt den 6. september 2022 af Vestre Landsrets 1. afdeling (dommerne Ida Skouvig, Henrik

Bjørnager Nielsen og Anne Toftdahl (kst.)) i nævningesag

V.L.  S – 2481 – 21

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

født Dato 1 2000

(advokat Søren Beckermann, Aalborg)

Retten i Hjørring har den 17. november 2021 under medvirken af nævninger afsagt dom i 1.

instans (SS-2289/2021).

Påstande

Tiltalte, har principalt påstået frifindelse med henvisning til straffelovens § 13 om nødværge.

Tiltalte har subsidiært påstået forholdet henført under straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1.

Tiltalte har i øvrigt påstået formildelse af straffen.

Anklagemyndigheden har påstået domfældelse i overensstemmelse med den i byretten rej-ste

tiltale samt skærpelse.

Anklagemyndigheden har gentaget påstanden for byretten om frakendelse af arveret mv. i

medfør af arvelovens § 48, stk. 1.

Tiltalte har ikke haft bemærkninger til påstanden om frakendelse af arveret mv.



/

- 2 -

Vidne 1 har gentaget påstanden for byretten om godtgørelse på 120.000 kr. med tillæg af

procesrente fra den 20. november 2021.   

Tiltalte har påstået frifindelse for kravet og har bestridt kravet størrelsesmæssigt.

Boet efter Forurettede har påstået afgørelsen om erstatning for begravel-sesudgifter

stadfæstet.   

Tiltalte har påstået frifindelse for kravet, men har anerkendt kravet størrelsesmæssigt.

Forklaringer

Tiltalte og vidnerne politibetjent Vidne 2, kriminaltekniker Vidne 5, speciallæ-ge i

retsmedicin Vidne 6, Vidne 1 og Vidne 4 har for landsretten i det væsentlige forklaret som i 1.

instans. Der er endvidere afgivet for-klaring af Vidne 8, Vidne 9 og Vidne 10.

Der er også for landsretten foretaget dokumentation af hjerteløber Vidne 7's forklaring den

24. juli 2020 til politirapport. Der er yderligere foretaget dokumenta-tion af vidnets

supplerende forklaring den 31. juli 2020 til politirapport, jf. retsplejelovens § 871, stk. 5.   

Tiltalte har supplerende forklaret, at det var de tre grove episoder, der gjorde, at han blev

bange for sin far, idet han troede, at hans far ville slå ham ihjel. Han var bange for sin far. Det

startede, da han var 15 eller 16 år. Han fortalte ikke nogen om, at han var bange for faren. Det

var meget hårdt at gå med alene, men efterhånden blev det normalt for ham, at han bare gik

med den frygt. Ud over de tre grove episoder, som han har forklaret om, fik han jævnligt

lussinger af sin far. Der var ikke anden form for vold. Det dårlige forhold mellem ham og

faren begyndte, efter at tiltalte i 2015 eller 2016 var stoppet med fodbold, og det blev endnu

værre efter skilsmissen.   

Den 24. juli 2020 havde han ikke set sin far i løbet af dagen. Der var nok en dårlig stem-ning

mellem dem, men de havde ikke talt sammen i flere dage. Han blev bange og nervøs, da hans

far åbnede døren og bad ham om at komme med ud i køkkenet. Faren råbte og



/

- 3 -

skreg alt muligt. Faren råbte også, at han ville slå ham ihjel. Faren slog ham i maven og

brystkassen med knyttet hånd og tog halsgreb med begge hænder og sagde igen, at han ville

slå ham ihjel. Faren nåede ikke at klemme til, men rent instinktivt fik tiltalte fat i hammeren,

der lå på køkkenbordet. Han har ikke nogen ide om, hvor mange gange faren slog ham i

brystet og i maven. Da han ramte faren første gang, slap faren halsgrebet. De kom herefter op

at slås, hvor faren slog ud efter ham. Han ved ikke præcist, hvor han blev ramt. Tiltalte slog

tilbage med hammeren.  

Hans far vendte sig på et tidspunkt rundt, og han slog da igen faren. Han var bange og i chok.

Han tænkte slet ikke og reagerede rent instinktivt for at forsvare sig selv. Han fulgte med ud i

entreen og slog faren en sidste gang, idet faren væltede ned mod døren. Han slog ikke faren,

mens faren lå ned. Han tog bæltet for at få faren til at besvime, da han fortsat var bange for, at

faren ville angribe ham. Han tænkte ikke over, hvordan faren så ud. Han husker, at han så

noget blod. Han hørte ikke, om faren sagde noget, men på et tidspunkt forsøgte faren at vende

sig rundt. Tiltalte tænkte ikke på at flygte. Han havde kun bæltet om farens hals i få sekunder.

Der var en lap, der røg af bæltet, så det knækkede. Han mær-kede ikke, at faren lavede

bevægelser, mens han havde bæltet om farens hals.   

Han husker, at han tog jointen og kokainen i lommen. Det var før, ambulancen og politiet

kom.   

Mærkerne i døren mellem entreen og køkkenet, ekstrakten side 990, er måske kommet i

forbindelse med slåskampen. De kan være kommet fra hammeren, men han husker det ikke.

Han ved ikke, hvordan mærkerne ved entredøren, ekstrakten side 804, er kommet.   

Han smed hammeren ind i skabet, hvor der lå en masse andet værktøj. Han ville ikke gemme

hammeren. Han ville bare have den væk, da han ikke ville fortælle sin familie og andre, hvad

der var sket. Han smed bæltet i skraldespanden, da det var ødelagt. Han smed også bæltet i

skraldespanden, fordi han ikke ønskede at andre skulle vide, hvad der var sket. Det var, inden

han ringede 112, at han lagde hammeren i skabet og smed bæltet i skraldespanden. Han var

helt i chok og vidste ikke, hvad der var op og ned på det hele.   

Hans far havde tidligere været hans bedste ven. Hans far havde nok en drøm om, at han skulle

være professionel fodboldspiller, og hans far trænede ham næsten hver dag. Hans far blev

rasende, da han fortalte, at han ville stoppe med fodbold. Hans far ville ikke have no-



/

- 4 -

get at gøre med spiseforstyrrelsen. Hans far sagde bl.a. på et tidspunkt, at hvis tiltalte døde af

spiseforstyrrelsen, var det fint med ham.   

Han har aldrig selv opsøgt læge. Han mener, at han tog et billede af brandsåret med sin

mobiltelefon. Han har stadig et ar. Der var også en fjerde episode. Det var episoden i 2019,

hvor faren slog ham med et bælte. Tiltalte havde da tøj på. Han husker ikke episoder med

vold forud for episoden, hvor han væltede ind i døren.   

Foreholdt udskrift af tekst fra tiltaltes mobiltelefon dannet 4. oktober 2016 og ændret 18.

november 2016, ekstrakten side 1469, om, at ”en mor ” der ”propper ” rugbrød i halsen på

ham, og ”en far som op til flere gange slår og giver en lussinger ”, har han forklaret, at han

ikke husker, hvad der lå bag. Det er ham, der har skrevet det. Han skrev mange ting, og han

havde brug for at komme ud med nogle ting. Han havde ikke nogen at dele sine pro-blemer

med. Han var heller ikke særligt tæt på sin søster.   

Forholdet til moderen blev meget bedre, efterhånden som han fik behandling for spisefor-

styrrelsen. Han synes dog, at det var mærkeligt at flytte ind hos sin mor, når hun nu boede

sammen med sin kæreste. Der gik nok et halvt års tid fra skilsmissen, og til moren flyttede

sammen med sin kæreste. Tiltalte kendte ikke kæresten ret godt.   

Den 24. juli 2020 var for tiltalte en dag som alle andre dage, hvor han havde været til træ-

ning og havde spillet golf. Det var en kombination af det, som faren sagde, og det, som faren

gjorde, der medførte, at han blev ekstremt bange, og han troede, at faren ville slå ham ihjel.

Hans far var ham fysisk langt overlegen. Faren havde været i militæret, og farens

træningsmetoder med fodbolden og farens opdragelsesmetoder bar præg heraf.

Han var i chok, da han afgav forklaring under grundlovsforhøret. Han kom direkte fra arre-

sten, hvor han ikke havde spist og sovet. Det er nok årsagen til, at han ikke forklarede alt,

som det var.   

Han husker tre slag med hammeren, man han kan godt have slået ud efter faren flere gan-ge,

for han kan se, at faren har flere skader. Han var bange og i kæmpe chok, og det er nok

derfor, der kan være ting i hændelsesforløbet, han ikke husker helt klart.   



/

- 5 -

Bæltet var tiltaltes eget bælte. Det var i kunstlæder og var meget slidt og ødelagt. Han hav-de

haft bæltet i nogle år, og det skulle smides ud. Han slap taget med bæltet, da han troede, at

faren var besvimet.   

Det var først, da han havde ringet 112, og han talte med damen ved alarmcentralen, at det gik

op for ham, hvad der var sket.   

Han husker ikke, om der var nogen reaktion fra farens side, da han prøvede at genoplive

faren.  

Politiet tog billeder af hans sko. Politiet så ikke på ham for at se, om han havde mærker eller

skader på kroppen.   

Han var rædselsslagen i arresten og vidste ikke, hvad han skulle gøre af sig selv. Det var

baggrunden for, at han fandt på historien om, at nogle andre havde gjort det. Han havde kun

møde med sin tidligere forsvarer to gange på 14-15 måneder, og han blev ikke af for-svareren

spurgt, om han havde lyst til at tale med politiet igen.   

Han tror, at hans mor havde en anelse om, at han blev slået af faren, men han tror ikke, at hun

kendte til omfanget.   

Der er ikke nogen, der har overværet, når han er blevet slået. Han tror herunder heller ikke, at

hans søster har set noget, men huset var ikke så stort, og han tror, at hun må have hørt noget,

når hun har været inde ved siden af.   

Han får i arresten besøg af sin mor, tante, onkel samt sine fætre og flere venner. Han har ikke

hørt fra sin søster.   

Politibetjent Vidne 2 har supplerende forklaret, at beskeden fra vagtcentralen i grove træk gik

på, at det var en søn, der var kommet hjem, og som havde fundet sin far. Han talte

indledningsvist med lægen på stedet. Lægen fortalte, at manden var erklæret død kl. 19.50.

Han havde kontakt til tiltalte, da tiltalte var anmelder. Det er sædvanlig procedure, at der

tages kontakt til anmelderen. Tiltalte var grådkvalt og meget påvirket af situationen. Da der

var tale om et mistænkeligt dødsfald, blev der med henblik på sikring af beviser bl.a. taget

billeder af skosåler. Han foretog ikke nogen egentlig besigtigelse af tiltalte for at se, om



/

- 6 -

han havde skader. Han kunne ikke umiddelbart se, at tiltalte havde skader, men det var heller

noget, han særligt kiggede efter. Der var ikke noget iøjnefaldende.   

Hjerteløberne oplyste, at de havde været nødt til at flytte afdøde for at yde førstehjælp. Som

han husker det, fik han at vide, at afdøde havde ligge op ad en karm eller en mur, og at han

var blevet flyttet lidt ud i rummet. Han husker, at tiltalte fortalte, at han havde for-søgt at yde

førstehjælp. Han studsede ikke over, at tiltalte havde blod på hænderne, da til-talte havde ydet

førstehjælp.   

Han har taget billederne af skosålerne, ekstrakten side 28 og 30. Det kan godt passe, at tiltalte

vær iført en trøje med striber, men det husker han ikke med sikkerhed.   

Han så afdøde på afstand, men han var ikke inde i entreen. Han kunne se blod, der var cen-

treret omkring hovedet, og han kunne se en flænge i hovedbunden.   

Han husker ikke, om tiltalte havde blod på tøjet.   

Kriminaltekniker Vidne 5 har supplerende forklaret, at blodstænksanalyse er hans speciale

som kriminaltekniker. Han og kollegaens opgave på stedet var udelukkende at foretage

blodstænksanalyse. De øvrige kriminalteknikere var der både før og samtidig med, at han og

kollegaen var på stedet. Arbejdet med blodstænkanalyse består indled-ningsvist i at tage

mange billeder både af steder, hvor der er blod, og af steder, hvor der ikke er blod.   

De fokuserede primært på tre områder, dels området ved og omkring radiatoren, området

omkring hjørnet ved yderdøren og væggen og området ved døren ind til værelset. Med en

blodstænksanalyse forsøges dannet et overblik over de handlinger og det hændelsesforløb,

der kan have været. Analysen er baseret på afsatte blodspor, og analysen kan således ikke

anvendes i forhold til hændelsesforløbet, inden der er kommet blod.  

Man kan se, at der i et lavt niveau i hjørnet ved yderdøren er foregået en hel del aktivitet.   

Foreholdt foto af radiatoren, ekstrakten side 795, har han forklaret, at blodstænkene, der har

dannet en slags vifteform, kan være tegn på, at der er slået i blod. Det behøver ikke



/

- 7 -

nødvendigvis at være slag med en genstand eller hårde slag. Der ses på radiatoren en stri-be,

hvor der ikke er blod, hvilket tyder på, at noget har skygget for dette mindre område.  

Foreholdt foto, ekstrakten side 796, har han forklaret, at stænkene ved felt nr. 1 tyder på, at

der er foregået noget nede ved gulvet, og der ses udtværing af blod ved felt nr. 2.

Foreholdt foto, ekstrakten side 804, har han forklaret, at der sidder rester af blod i anslags-

mærkerne. Deres tolkning er, at det redskab, der er anvendt, har afsat blod i mærkerne.   

Foreholdt foto, ekstrakten side 808, har han forklaret, at de mange stænk, som er markeret

ved de mange pile, kan være blod, der er hostet op, men man kan ikke sige med sikkerhed,

hvordan de mange stænk er afsat.   

Foreholdt foto, ekstrakten side 801, har han forklaret, at han fik opfattelsen af, at afdøde var

flyttet fra stedet i forbindelse med, at der blev ydet førstehjælp. Han fik at vide, at til-talte

havde flyttet på afdøde, inden hjælperne kom til stedet.   

Foreholdt erklæringen, ekstrakten side 772, har han forklaret, at mængden af små   blodstænk

på væggen og under radiatoren afsat i lavt niveau som anført kan være afsat ved slag, som har

dannet et anslagsmønster, men nogle af stænkene kan også være opstået som følge af

eksspiration. I hvilket omfang stænk kan antages at være afsat ved eksspiration, er beskrevet i

erklæringen. Han kan ikke tilføje noget ud over det, som allerede er beskrevet.   

Det kan ikke afvises, at der kan være opstået et eller andet blodmønster ved, at personen er

vendt rundt. Der var så meget blod henne ved døren, og det kan ikke afvises, at enkelte dele

af det meget blod, der var, kan være kommet i forbindelse med, at personen blev vendt

rundt.   

Speciallæge i retsmedicin Vidne 6 har supplerende forklaret, at hun kan vedstå gengivelsen af

forklaringen for byretten, dog mener hun ikke, at det ville være anta-geligt, at man kunne

have overlevet kvælningen, hvis denne havde stået alene. Det er tværtimod sandsynligt, at

man også uden skaderne i hovedet ville være død med de kvæl-ningstegn, der blev fundet.   



/

- 8 -

Vedrørende skaderne har vidnet, forevist skitsen ekstrakten side 132, supplerende forkla-ret,

at de på tidspunktet for udarbejdelsen af den retsmedicinske erklæring ikke var bekendt med,

at det var en hammer, der var slået med. Mængden og placeringen samt karakteren af

skaderne gjorde, at de samlet set konkluderede, at der var slået med en hård genstand. Kra-

niebrud forudsætter, at der er slået med stor kraft, men der kan også sagtens være slået med

stor kraft, hvor der ikke har været underliggende brud. Blødning i hjernen kan også opstå,

selv om der ikke er kraniebrud.   

Blødningen var i laget mellem hjernen og den inderste bløde hjernehinde, hvor selv en lille

blødning kan forvolde stor skade, bl.a. på vejrtrækningscenteret. Blødningen var en flad-

formet blødning hen over hjernen.   

Kvæstelserne i selve hjernen er opstået ved, at hjernevævet har slået mod kraniekassen som

følge af slagene.  

Når skaderne på armene beskrives som afværgelæsioner, er det udelukkende på grund at

deres placering. Vurderingen er alene et udtryk for, at man har ønsket at sige, at der er no-get

karakteristisk ved placeringen.   

De punktformede blødninger i øjnene og mærkerne på afdødes hals og i nakken gjorde, at de

konkluderede, at afdøde havde været udsat for kvælning. Hun kan fortsat ikke sige, hvor lang

tid der har været klemt om halsen, men ud fra erfaringen fra andre tilsvarende sager har det

mest sandsynlig været mere end 2-5 sekunder, nærmere måske op til et halvt minut.   

I forhold til punktformede blødninger kan man godt være blevet kvalt, uden at der ses

punktformede blødninger. De punktformede blødninger hos afdøde viser, at blod fra hove-det

ikke kunne komme derfra. Det tyder på, at der har været et kraftigt pres mod halsen, så blodet

ikke har kunnet komme væk.   

Vedrørende de skarprandede sår på halsen, læsion 20, har hun forklaret, at de er meget

overfladiske, og har det været en kniv, har den ikke bevæget sig ret meget. Det går kun lige

gennem huden, og sårene kan også være fra en stump genstand. Det var hendes umiddelba-re

tanke, at det kunne være fra bæltespændet, at sårene er kommet.  



/

- 9 -

Nogle af skaderne i hovedet kan godt være opstået ved fald. Det afhænger af faldet og af

forholdene på stedet, om dette er sandsynligt. Oplysninger om selve gerningsstedet er ikke

indgået i forbindelse med undersøgelsen og vurderingerne, som er foretaget.   

Hvis afdøde havde haft blod i luftvejene, ville det have været noteret, og det er ikke sket.

Der er ikke brud omkring halsen. Brud ved kvælning ses hyppigst, hvis der er klemt med

hænderne. Det ses ikke så ofte, hvis der har været anvendt en snor eller lignende.  

Vidne 1 har supplerende forklaret, at hun vil beskrive sin familie som en normal familie, dog

havde hendes forældre et anspændt forhold. De kunne skændes og burde nok være blevet skilt

på et tidligere tidspunkt. Hun og tiltalte kunne også skændes med forældrene. De skændtes

typisk om dagligdags ting. Hun tror ikke, at de skændtes mere end andre familier. De

skændtes måske hver tredje eller fjerde uge.

Hun havde et godt forhold til tiltalte, og hun hjalp ham bl.a. med lektier. De kunne godt tale

med hinanden om problemer, men selv foretrak hun at tale med sine veninder frem for tiltalte

om sine egne problemer.   

Tiltaltes forhold til deres far var anspændt. De fik ikke talt ud om tingene. Hun synes, at

tiltalte og faren var lige gode om det. Hun oplevede ikke, at der skete store forandringer i

tiltalte og farens forhold. Da tiltalte blev teenager, opstod der lidt flere småskænderier mel-

lem tiltalte og faren. Forældrene behandlede også tiltalte anderledes, da han fik en spise-

forstyrrelse. De forsøgte at hjælpe ham og få ham til at spise.

Skænderierne i hjemmet aftog, da forældrene blev skilt. Hun og tiltalte blev boende hos deres

far, men de havde hver deres dagligdag, og de holdt sig for sig selv.   

Hun har aldrig set sin far være voldelig over for tiltalte. Tiltalte har aldrig fortalt hende, at

faren har været voldelig over for ham. Hun kunne høre, hvis tiltalte så TV på sit værelse, men

hun har ikke hørt, at tiltalte blev udsat for vold i hjemmet. Hun mener ikke, at tiltalte havde

grund til at være bange for deres far, og hun kan ikke forestille sig, at faren ville gøre dem

noget.   



/

- 10 -

Hun så ikke tiltalte den 24. juli 2020. Hun troede ikke, at han var hjemme. Hun tænkte ikke

nærmere over, at hun skulle sige farvel til tiltalte, inden hun flyttede til Kolding. Hendes far

var i godt humør den dag, og hun bemærkede ikke, at han var irriteret eller andet. Hun spiste

frokost med faren, og han hjalp hende med at pakke.

Deres far var på et tidspunkt fodboldtræner for tiltalte. Han engagerede sig fortsat i tiltaltes

fodbold, da han ikke længere var træner. Hun tror, at faren syntes, at det var ærgerligt, at

tiltalte stoppede med at spille fodbold. Han var muligvis også lidt skuffet over tiltalte.   

Tiltalte fortalte hende, at han havde prøvet at ryge hash, men han fortalte hende ikke om

spiseforstyrrelsen eller andre problemer. Hun lagde mærke til, at tiltalte var blevet meget

tynd, men først på en ferie i Italien i sommeren 2016 fandt hun ud af, hvor slemt det stod til.

Hun var ikke bekendt med, at tiltalte førte dagbog over sin vægt. Hun mener, at hun på et

tidspunkt sagde til deres far, at hun syntes, at tiltalte var blevet for tynd. Hun tænkte, at faren

ville tage sig af det. Det var mest deres mor, der var involveret i tiltaltes spiseforstyr-relse.

Hun ved ikke hvorfor. Hun har ikke hørt, at faren skulle have sagt, at behandlingen ikke var

nødvendig.   

Hun kan ikke forestille sig, at deres far har slået tiltalte. Hun kan godt forestille sig, at fa-ren

kunne have taget fat i tiltalte. Hun bemærkede på et tidspunkt, at ruden i døren var gået i

stykker. Hun fik at vide, at døren var blevet smækket for hårdt. Foreholdt udskrift af tekst fra

tiltaltes mobiltelefon dannet 4. oktober 2016 og ændret 18. november 2016, ekstrakten side

1469, om ”en mor ”, der ”propper ” rugbrød i halsen på ham, og ”en far som op til flere gange

slår og giver en lussinger ”, har vidnet forklaret, at hun ikke var bekendt med, at til-talte

havde noteret dette på sin telefon. Hun har aldrig set tiltalte blive slået af deres far.   

Hun har haft orlov fra sit studie og i stedet haft deltidsarbejde. Hun skal genoptage studiet i

dette semester. Hun går fortsat til psykolog hver tredje uge. Hun er blevet diagnosticeret med

angst og depression og får antidepressiv medicin. Hun skal formentlig tage medicin det næste

års tid.

Vidne 4 har supplerende forklaret, at deres familie var dysfunktionel, men de for-søgte at

opretholde en facade udadtil. Der var ikke kærlighed, tillid eller samliv i familien. Hun og

afdøde levede et parallelt liv, hvilket begyndte, da afdøde fik en dom for økono-



/

- 11 -

misk kriminalitet og blev fyret. Forud for dommen var de også uenige om mange ting, fx

børneopdragelse.

Afdøde var meget engageret i tiltaltes fodbold. Afdøde kunne se, at tiltalte havde talent, og

det ville han gerne vise frem og prale af. Afdøde var på et tidspunkt hjælpetræner for tiltal-te.

Afdøde var en hård træner, og det medførte konflikter med andre forældre, og at nogle af de

andre drenge på holdet stoppede med at spille fodbold. Afdøde pressede tiltalte til at træne

meget og overværede også selv mange træninger.   

Der skete noget med afdøde, da han blev dømt for økonomisk kriminalitet. Det havde be-

tydning for afdødes forhold til familien. Afdøde blev mere vred og dominerende. Afdøde og

tiltaltes forhold blev endnu dårligere, da tiltalte fik en spiseforstyrrelse. Afdøde ville ikke tage

del i behandlingen, og vidnet stod med det alene. Afdøde var hård ved tiltalte. Han tog fat i

ham og ruskede ham, indtil han begyndte at spise. Afdøde var også verbalt hård ved tiltalte.

Hun oplevede ikke, at afdøde var bekymret for tiltalte. Han var kun vred på tiltalte.   

Afdøde gav tiltalte en lussing i forbindelse med den episode, hvor han skubbede tiltalte ind i

en dør. Hun har også oplevet, at afdøde har rusket tiltalte, men hun har ikke overværet anden

fysisk vold. Vidne 1 blev ikke udsat for vold af afdøde.   

Vidnet har et rigtig godt forhold til tiltalte, og de er fortrolige.   

Hun ville gerne have, at tiltalte flyttede over til hende efter skilsmissen. Hun havde tidlige-re

været a fdødes ”boksebold” , og hun var bange for, at det gik udover tiltalte, efter hun var

flyttet. Hun har ca. tre gange foreslået tiltalte, at han kunne flytte ind hos hende, men han blev

boede hos afdøde. Hun tror, at tiltalte havde svært ved at vælge mellem sine forældre og flytte

ind hos hendes nye kæreste, hvor der ikke var så meget plads. Tiltalte syntes også, at det var

nemmest at blive boende hos afdøde. Hun flyttede ind hos sin nye kæreste ca. to måneder

efter skilsmissen. Hun bor ca. en kilometer fra den tidligere bopæl.   

Afdøde og Vidne 1 havde et godt forhold. Afdøde stillede flere krav til tiltalte end til Vidne 1.

Vidne 1 klarede sig godt i skolen, og det forventede afdøde også, at tiltalte gjorde. Afdøde og

Vidne 1 havde mange fælles interesser. Tiltalte gav ikke udtryk for, at han syn-tes, at afdøde

gjorde forskel på børnene.   



/

- 12 -

Tiltalte havde ikke fortalt hende om spiseforstyrrelsen, før hun selv opdagede det. Hun

opdagede det, da tiltalte havde afsluttet 9. klasse. Hun bemærkede, at han var blevet bleg og

tynd, men hun så først, hvor slemt det stod til, da de var på en ferie i Italien i sommeren

2016.   

Afdøde var meget kontrollerende og følte, at han vidste bedre end andre. Han var voldsom

over for hende og nedgjorde hende, ligesom han spyttede på hende. Hun har også fået lus-

singer af ham. Hun har fortalt politiet, at hun blev slået. Foreholdt sin forklaring til politi-

rapport den 28. juli 2020, ekstrakten side 538, om, at ”Forurettede var meget temperaments-

fuld. Han var dog ikke direkte voldelig. Han kunne godt skubbe, stikke en lussing eller spytte

på afhørte ”, har vidnet forklaret, at hun har forklaret sådan til politiet. Det var sådan det var.

Hun er aldrig blevet gennembanket af afdøde, men han udøvede psykisk vold.   

Afdøde var jaloux over, at hun havde fundet en anden. Tiltalte opsøgte hendes kæreste, Vidne

8, i Skagen i 2017 og truede ham.   

Vidne 8 har forklaret, at han og Vidne 4 blev kærester i 2017. Afdøde opsøgte ham samme år

i Skagen. Afdøde sagde til ham, at han gerne ville se, hvem han var, nu han var kærester med

Vidne 4. Afdøde sagde også, at han kunne få nogen til at tæske ham. Han op-fattede det som

en trussel. Afdøde fortalte ham også, at han på et tidspunkt havde været i vidnets have.

Afdøde var jaloux og sagde, at han var ved at finde sammen med Vidne 4 igen. Vidnet

anmeldte ikke episoden til politiet, fordi han ikke ønskede at optrappe kon-flikten. Han har

ikke efterfølgende haft kontakt til afdøde. Han har kun set ham i forbindel-se med afhentning

af børnene.

Vidne 9 har forklaret, at hun er mor til Forurettede. Hun havde ikke særlig meget kontakt til

ham, da han levede. Hun var imod, at han tog til Jugo-slavien som soldat i 1994.

Forurettede blev sur på hende og afbrød kontakten. I mange år så hun derfor kun ham og hans

familie ved særlige lejligheder, som fx konfirmation og barnedåb. For 8-10 år siden be-

gyndte hun at invitere sig selv på besøg hos familien, når hun tog hjem fra sit sommerhus på

Ø. Hun besøgte dem ca. et par gange om året. Hun ringede regelmæssigt til



/

- 13 -

Forurettede. Når hun ringede til ham, talte hun aldrig med Vidne 4. Hun føler, at hun aldrig

lærte Vidne 4 og børnene at kende.   

Forurettede var meget lukket, og man lærte ham aldrig rigtigt at kende. Han opretholdt en

facade. Han ville ikke have hjælp og bad aldrig om hjælp. Efter skilsmissen fra Vidne 4

åbnede han sig lidt mere op over for hende, fordi han havde brug for én at tale med.   

Hun var ikke en del af tiltaltes liv, da han var lille, men hun oplevede, hvordan forholdet

mellem Forurettede og tiltalte var senere hen. Når hun besøgte dem, var tiltalte enten ikke

hjemme eller på sit værelse. Det var hendes indtryk, at Forurettede og tiltalte ikke talte sam-

men. Når hun var på besøg, var Forurettede altid til stede, og børnene sagde aldrig noget.

Forurettede var kontrollerende, og hun havde en fornemmelse af, at han styrede familien.

Hun tror, at Forurettede var bange for, at Vidne 4 og børnene ville røbe noget om ham til hen-

de, hvis han ikke var til stede hele tiden. Hun var fx ikke bekendt med, at Forurettede havde

en dom for økonomisk kriminalitet.   

Hun bemærkede i juli eller august 2016, at tiltalte var blevet meget tynd. Hun spurgte der-for

Forurettede, om tiltalte var syg. Forurettede sagde først, at det talte de ikke om, og at hun ikke

skulle tage sig af det. Hun spurgte igen på et senere tidspunkt og fik at vide, at tiltalte havde

en spiseforstyrrelse. Forurettede ville ikke deltage i tiltaltes behandling. Han troede ikke på

behandlingen og sagde, at det ikke var noget for ham. Det var hendes indtryk, at Forurettede

var bekymret for tiltalte pga. spiseforstyrrelsen, men det var samtidig en skuffel-se for

Forurettede, at tiltalte var nødt til at stoppe med fodbold pga. spiseforstyrrelsen.  

Forurettede var meget høflig og velopdragen udadtil. Han havde et eminent sprog. Han kunne

ikke tåle at blive irettesat. Han blev meget hurtigt vred, og så kunne man ikke tale med ham.

Hun har aldrig skændtes med Forurettede. Han gik enten sin vej eller afbrød telefonen.   

Hun har ikke set, at Forurettede har været voldelig. Hun tror ikke, at han kunne finde på at slå

sine børn. Forurettede har ikke selv været udsat for vold i hjemmet som barn. Hun tror dog, at

Forurettedes væremåde skyldtes den måde, som han blev opdraget på af sin far.   

Vidne 1 har sagt til vidnet, at hun ikke vil se Vidne 4, før straffesagen mod tiltalte er afslut-

tet. Vidne 1 føler, at Vidne 4 bebrejder hende det vidneudsagn, hun har afgivet i retten. Vidnet

har selv fået mere kontakt til Vidne 1 efter Forurettedes død. Vidne 1 har fortalt



/

- 14 -

hende, at hun undskyldte tiltalte over for Forurettede og prøvede at beskytte ham mod

Forurettede.   

Forurettede var meget stolt af sine børn. Han ville have, at de klarede sig godt. Han trænede

tiltalte i fodbold og ønskede, at tiltalte var den bedste. Det er hendes indtryk, at børnene

skulle opnå alt det, som Forurettede ikke selv havde opnået. Vidne 1 var god i skolen, mens

tiltalte i stedet gik meget op i fodbold. Hun synes, at tiltalte gik for meget op i fodbold.   

Vidne 10 har forklaret, at hun var tiltaltes lærer fra 2013 til 2016. Hun var engelsklærer for

tiltalte, da han gik på Skole 1. Da tiltalte gik i 9. klasse, var hun klasselærer for ham på Skole

2. Hun havde ham også til dansk i 9. klasse. Tiltalte gik i en fodboldklasse. Han var var en

pligtopfyldende, stille og lidt sky dreng. Han var en god elev.   

Da tiltalte gik i 9. klasse, blev hun bekymret for ham, fordi han tabte sig meget og blev meget

tynd. Hun fornemmede, at tiltalte var under et voldsomt pres derhjemme. Hun talte med

tiltalte om det. Han sagde, at de havde styr på det derhjemme, og at der var kontakt til en

læge. Hun oplevede også, at tiltaltes kammerater var bekymrede for ham.

Hun og nogle af tiltaltes andre lærere gik til skolens ledelse, fordi de ønskede at lave en

underretning til kommunen pga. bekymringen for tiltalte. De fik at vide fra ledelsen, at

ledelsen havde kontakt til forældrene, og at der derfor ikke skulle laves en underretning.   De

gik på et senere tidspunkt igen til ledelsen, der fortsat sagde, at der var styr på det. Hun og en

af hendes kollegaer overvejede at lave en anonym underretning. De aftalte derfor at lave

notater, som de gemte. Hun gik på pension i 2016 og smed notaterne ud efter et års tid.   

Tiltalte klarede sig fint til afgangseksamenen i 2016, men hun havde stadig en fornemmel-se

af, at den var helt gal med tiltalte.   

Udover skole-hjem-samtalerne havde hun ikke særlig meget kontakt til tiltaltes forældre. Hun

oplevede ikke, at forældrene talte åbent om deres skilsmisse. Hun hørte på et tids-punkt fra en

fodboldtræner på lærerværelset, hvordan tiltaltes far ofte kom op at toppes med

fodboldklubben og trænerne. Tiltaltes far indgav fx på et tidspunkt en klage til kom-munen

over en aflyst fodboldkamp på en lejrtur til København.   



/

- 15 -

Hun oplevede på et tidspunkt, at tiltalte begyndte at blive væk fra nogle af hendes timer, fordi

han skulle til fodboldtræning i By 5. Tiltaltes far var raget uklar med tiltaltes træ-nere i Klub

2, fordi tiltalte ikke var på førsteholdet. Tiltalte var derfor begyndt at træne i By 5. Hun skrev

til faren, at tiltalte var nødt til at deltage i timerne. Faren skrev en me-get træls mail retur,

som hun ikke besvarede. Tiltalte kom dog efterfølgende til hendes ti-mer.   

Hun oplevede, at faren ønskede, at tiltalte klarede sig godt. Tiltalte blev presset til det yderste

for at leve op til farens forventninger.   

Hun har ikke set tiltalte, siden han gik ud af 9. klasse i 2016. Hendes bekymring for tiltalte

gik både på spiseforstyrrelsen og presset fra faren.

Landsrettens begrundelse og resultat

Skyldsspørgsmålet:

Der er om skyldsspørgsmålet afsagt

” K e n d e l s e:

Det er efter tiltaltes erkendelse, der støttes af sagens øvrige oplysninger, bevist, at det var

tiltalte, der tildelte sin far, Forurettede, slag i hovedet med en hammer og strammede et bælte

om hans hals, indtil bæltet knækkede.   

Det er efter de lægelige oplysninger, herunder forklaringen fra retsmediciner Vidne 6, og de

tekniske undersøgelser bevist, at Forurettede som anført i tiltalen blev tildelt adskillige slag i

hovedet med hammeren, hvorved Forurettede bl.a. pådrog sig adskillige kvæstningssår i

hovedet og flere kraniebrud, herunder kraniebrud med underliggende hjernekvæstelse og

blødning i laget mellem hjer-nen og den inderste bløde hjernehinde. Det er endvidere bevist,

at Forurettede blev kvalt ved, at bæltet blev strammet om hans hals, indtil bæltet knækkede,

hvorved der opstod punktformede blødninger i ansigtshuden og på indersiden af øjenlåge-ne,

alt hvorved Forurettede afgik ved døden. De skarprandede læsioner



/

- 16 -

på halsen fra stik/snit med en skarp genstand, som efter de lægelige oplysninger var af

overfladisk karakter, stammer efter bevisførelsen fra bæltespændet, da det blev strammet om

halsen.   

Det lægges efter tiltaltes forklaring og bevisførelsen i øvrigt til grund, at episoden startede i

køkkenet, efter at der var opstået en konflikt mellem ham og Forurettede, og at de herefter fra

køkkenet kom ud i entreen. Det lægges videre til grund, at tiltalte efter volden skiftede tøj,

gemte hammeren på sit værelse og smed bæltet i skraldespanden, hvor-efter han ringede til

alarmcentralen.

Tre dommere og otte nævninger udtaler:

Efter de kriminaltekniske undersøgelser lægger vi til grund, at Forurettede under forløbet

faldt omkuld i entreen, hvor han landede på maven med hovedet place-ret i hjørnet hen mod

yderdøren. Efter indholdet af obduktionserklæringen medførte slage-ne med hammeren 14

kvæstningssår i Forurettedes hoved, hvoraf mindst seks af slagene blev tildelt med stor kraft,

idet der blev konstateret seks kraniebrud. Flere af kraniebruddene var i baghovedet, hvorfor

Forurettede således har haft ryggen til eller har været vendt væk fra tiltalte, da slagene blev

tildelt. Efter fundet af ska-der på Forurettedes arme, der har karakter af afværgelæsioner,

sammen-holdt med blodsporene med bl.a. blodudtværinger og blodstænk i lav højde, blod

ved og omkring hjørnet ved yderdøren og anslagsmærker med blod i yderdørens karm finder

vi det bevist, at Forurettede blev slået med hammeren, også efter at han var faldet omkuld. Vi

lægger endvidere til grund, at tiltalte efter slagene med hammeren lagde bæltet om

Forurettedes hals og strammede til, så det som anført medførte punktformede blødninger.

Retsmediciner Vidne 6 har for landsretten forklaret, at hun ikke mener, at det ville være

antageligt, at man kunne have overlevet kvælningen, hvis denne havde stået alene, men at det

er sandsynligt, at man også uden ska-derne i hovedet ville være død med de kvælningstegn,

der blev fundet. Dødsårsagen anta-ges i obduktionserklæringen at være kraniebrud med

underliggende hjernekvæstelse og blødning i hjernen, muligt i kombination med kvælning.   

Under hensyn til voldens betydelige omfang, voldsomhed og forløb, herunder at tiltalte efter

slagene strammede bæltet om halsen, indtil det knækkede, samt de svære skader, som volden

har medført, finder vi det bevist, at det har stået tiltalte klart, at det var overvejende



/

- 17 -

sandsynligt, at Forurettede ville dø som følge af volden. Med de anførte bemærkninger

vedrørende de skarprandede læsioner på halsen, som stammer fra bælte-spændet, stemmer vi

herefter for at anse tiltalte for skyldig i manddrab efter straffelovens § 237 efter tiltalen.

En nævning udtaler:

Efter bevisførelsen lægger jeg også som flertallet til grund, at Forurettede blev slået flere

gange med hammeren bagfra eller vendt væk fra tiltalte, og at han også blev slået med

hammeren, efter at han var faldet omkuld. Jeg lægger endvidere som flertallet til grund, at

tiltalte efter slagene lagde bæltet om Forurettedes hals og strammede til som beskrevet i

tiltalen. Uanset voldens karakter og omfang finder jeg dog, at det efter bevisførelsen samlet

set er betænkeligt at anse det for bevist, at tiltalte havde forsæt til drab. Jeg stemmer derfor

for at henføre forholdet under straffelovens § 246, jf. § 245, stk. 1.   

Der træffes afgørelse efter stemmeafgivningen, og tiltalte findes herefter skyldig i mand-drab

efter straffelovens § 237 efter tiltalen.   

Tre dommere og otte nævninger udtaler:

Af de grunde, der er anført af byretten, tiltræder vi også efter bevisførelsen for landsretten, at

der ikke foreligger nødværge, der kan føre til straffrihed, hverken efter straffelovens § 13, stk.

1, eller efter § 13, stk. 2. Forklaringerne for landsretten om Forurettedes person og om hans

forhold til tiltalte og den øvrige familie kan ikke føre til nogen anden vurdering.   

En nævning udtaler:

Efter tiltaltes forklaring under hovedforhandlingen om Forurettedes vol-delige og

udadreagerende adfærd i køkkenet, som efter tiltaltes forklaring førte til, at tiltal-te slog, og

når der endvidere henses til forklaringerne og oplysningerne i øvrigt om Forurettedes person

og om forholdet mellem dem, herunder om den frygt for Forurettede, som tiltalte har forklaret

om, stemmer jeg for samlet set at anse volden for straffri efter straffelovens § 13 om

nødværge.   



/

- 18 -

Der træffes afgørelse efter stemmeafgivningen.

T h i b e s t e m m e s:

Tiltalte, er skyldig i tiltalen, og der foreligger ikke straf-frihed “

Sanktionsspørgsmålet

Der er afgivet 14 stemmer for at stadfæste byrettens strafudmåling på fængsel i 12 år, 3

stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 10 år og 1 stemme for at fastsætte straffen til

fængsel i 5 år.

Landsrettens flertal har lagt vægt på de samme omstændigheder, som byretten har lagt vægt

på, og at der heller ikke som følge af tiltaltes unge alder eller i øvrigt foreligger sådanne

formildende omstændigheder, at der er grundlag for at fravige udgangspunktet på fængsel i

12 år.   

Mindretallet på 3 stemmer har i formildende retning særligt lagt vægt på tiltaltes unge alder

sammenholdt med oplysningerne om Forurettedes person og forholdet mellem ham og

tiltalte.   

Mindretallet på 1 stemme har i formildende retning lagt vægt på de samme omstændighe-der,

som mindretallet på 3 stemmer har lagt vægt på.   

Efter udfaldet af stemmeafgivningen stadfæstes byrettens strafudmåling på fængsel i 12 år.

Der er afgivet 18 stemmer for at stadfæste byrettens afgørelse om frakendelse af arveret mv. i

medfør af arvelovens § 48, stk. 1.

Erstatning

Efter de juridiske dommeres bestemmelse tiltrædes byrettens afgørelse om godtgørelse på

100.000 kr. til Vidne 1, dog således at kravet forrentes med procesren-



/

- 19 -

te fra den 20. november 2021. Landsretten har lagt vægt på de samme forhold, som byret-ten

har lagt vægt på.   

Efter de juridiske dommeres bestemmelse stadfæstes byrettens afgørelse om dødsboets krav

på erstatning.

Tiltalte har fortsat været frihedsberøvet under anken.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes, dog således at godtgørelsen på 100.000 kr. til Vidne 1 forrentes fra

den 20. november 2021.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Erstatnings- og godtgørelsesbeløbene skal betales inden 14 dage.

Ida Skouvig Henrik Bjørnager Nielsen Anne Toftdahl



/