Landsretten stadfæster byrettens dom i sag om, hvorvidt der skal afregnes moms af fældning, flisning, bortkørsel mv. i forbindelse med køb af træ på rod, samt om SKATs afgørelse af 19.... Vis mere
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningssag;
Skat;

VESTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 22. august 2022

Sag BS-46857/2021-VLR
(13. afdeling)

Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1
(advokat Kaspar Bastian)

og

Appellant, tidligere Sagsøger 2
(advokat Kaspar Bastian)

mod

Skatteministeriet
(advokat David Auken)

Retten i Viborg har den 24. november 2021 afsagt dom i 1. instans (sag BS-
11103/2020-VIB).

Landsdommerne Peter Buhl, Thomas Tordal-Mortensen og Rune Seest (kst.) har
deltaget i ankesagens afgørelse.

Påstande
Appellanterne, Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 og Appellant,
tidligere Sagsøger 2, har gentaget deres påstande for byretten om, at
Skatteministeriet skal anerkende, at appel-lanternes momstilsvar for perioden 1.
april 2012 til 30. september 2014 nedsæt-tes med 219.255 kr., subsidiært
nedsættes med 208.763 kr.

Indstævnte, Skatteministeriet, har påstået dommen stadfæstet.



2

Supplerende sagsfremstilling
Der er under sagen fremlagt en række bilag, som efter det oplyste fungerede som
aftalegrundlag og afregning mellem Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1
og de private kunder, på hvis ejendomme virksomheden fældede og flisede træer.
En række bilag er benævnt ”købsfaktura” , og hovedparten af disse har
fakturateksten ”Køb af flis” . Der er desuden til flere af købsfakturaerne fremlagt
dagssedler/arbejds-sedler, der er udfyldt i hånden, og hvoraf i nogle tilfælde
fremgår en aftalt pris pr. rummeter flis, og i andre tilfælde fremgår konkrete aftaler
med kunderne, fx ”Ikke lovet noget, men overskud” eller ”0-løsning, muligvis et
lille overskud” .

Af købsfaktura 100554 af 28. februar 2014, der er udstedt til Person 6, fremgår, at
Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 vedrørende et projekt på Adresse
har købt 395 rummeter flis til i alt 48.980 kr. I købsprisen er modregnet
mandetimer, skovning, udkørsel, flishugning og fliskørsel med i alt 48.165 kr.,
hvorfor det samlede beløb til udbetaling til Person 6 er opgjort til 815 kr. Der er
ikke beregnet moms af nogen del af fakturaen.

Af Landsskatterettens voteringsprotokol forud for afgørelsen af 13. marts 2019
fremgår, at retsformanden den 28. februar 2019 tilføjede kommentaren ”Jeg fin-
der ikke, at afgørelsen er ugyldig. Indehaveren og den personlige virksomhed han
udøver er samme person.” Den 4. marts 2019 tilføjede et retsmedlem kom-
mentaren ”Jeg kan tiltræde retsformandens bemærkninger” , mens det sidste
retsmedlem den 9. marts 2019 tilføjede kommentaren ”Jeg kan ligeledes tiltræde
retsformandens bemærkninger.”

Der er for landsretten fremlagt udtalelse af 7. april 2022 og brev af 10. juni 2022
fra ledende retsformand Person 2, Landsskatteretten, med en redegørelse for
processen omkring afgørelsen af 13. marts 2019.

Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten.

Landsrettens begrundelse og resultat
For at Landsskatteretten kan træffe afgørelse, skal mindst tre retsmedlemmer
deltage i afgørelsen, jf. skatteforvaltningslovens § 13, stk. 1. Det må på bag-grund
af voteringsprotokollen for Landsskatteretten lægges til grund, at den afgørelse,
som blev meddelt Appellant, tidligere Sagsøger 2 den 13. marts 2019, ikke var
den af-gørelse, som Landsskatterettens retsmedlemmer havde truffet.
Retsmedlem-merne havde voteret for, at det daværende SKAT’s afgørelse var
gyldig, mens det af den meddelte afgørelse fremgik, at SKAT’s afgørelse var
ugyldig. Der har således ikke deltaget tre retsmedlemmer i den meddelte
afgørelse, og den er derfor ikke truffet i overensstemmelse med
skatteforvaltningslovens § 13, stk. 1. Den meddelte afgørelse lider som følge heraf
af en retlig mangel, der henset til manglens karakter må anses for så alvorlig og
grov, at afgørelsen er ugyldig.



3

Landsskatteretten har under disse omstændigheder – uanset begrænsningen i den
almindelige adgang til genoptagelse i skatteforvaltningslovens § 35 g – væ-ret
berettiget og forpligtet til at beslutte, at den meddelte afgørelse var ugyldig og
skulle annulleres, selvom afgørelsen for Appellant, tidligere Sagsøger 2 fremstod
som gyldig, og SKAT havde tilbagebetalt den opkrævede moms til ham.

Der indgik ikke nye oplysninger om sagens faktiske grundlag eller eksterne
faglige vurderinger i grundlaget for Landsskatterettens afgørelse af 12. juni 2019,
hvor den meddelte afgørelse af 13. marts 2019 blev annulleret som ugyl-dig. Der
var derfor ikke pligt til at foretage partshøring efter forvaltningslovens § 19, stk. 1.
Partshøringen ville, som anført af byretten, heller ikke have haft no-gen konkret
betydning, da Landsskatteretten var berettiget og forpligtet til at annullere den
meddelte afgørelse.

Efter momslovens § 3, stk. 1, er afgiftspligtige personer juridiske eller fysiske
personer, der driver selvstændig økonomisk virksomhed. Virksomheden Appellant
(Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 drives af Appellant, tidligere Sagsøger 2 som
en enkeltmandsvirksomhed. Appellant, tidligere Sagsøger 2 er derfor den
afgiftspligtige person, og SKAT’s afgørelse af 19. august 2015 er derfor ikke
truffet over for det forkerte afgiftssubjekt.

Med hensyn til spørgsmålet om momspligt lægges det efter indholdet af de
fremlagte fakturaer og dagssedler/arbejdssedler sammenholdt med Appellants,
tidligere Sagsøger 2 forklaring til grund, at Appellant (Virksomhed)s, tidligere
Sagsøger 1 aftale med de private grundejere bestod i, at Appellant (Virksomhed),
tidligere Sagsøger 1 købte træer på grunden, og at firmaet forpligtede sig til at
fjerne træerne. Det kan videre lægges til grund, at Appellant (Virksomhed),
tidligere Sagsøger 1 omdan-nede træet til flis, der blev solgt til kraftvarmeværker.

Det kan på baggrund af dagssedlerne/arbejdssedlerne sammenholdt med faktu-
raerne lægges til grund, at købsprisen blev aftalt til en pris pr. rummeter eller et
samlet beløb. Af enkelte sedler fremgår det vedrørende den aftalte pris dog, at der
ikke er ”lovet” eller ”aftalt” noget, men at der er et ”overskud” . For så vidt angår
fakturaen til Person 6, som Appellant, tidligere Sagsøger 2 har afgivet forklaring
om, fremgår købesummen som en pris pr. rummeter flis fratrukket udgifter til
mandetimer, skovning, udkørsel, flishugning og fliskørsel. Prisen pr. rummeter flis
er på denne faktura meget højere end på de øvrige fakturaer, og der frem-kom
alene et beskedent overskud til Person 6.

Uanset at det som anført af Appellant, tidligere Sagsøger 2 var en fejl, at
specifikationen af Appellant (Virksomhed)s, tidligere Sagsøger 1 udgifter blev
medtaget i fakturaen til Person 6, lægger lands-retten i overensstemmelse med
hans forklaring til grund, at de angivne om-kostninger var udtryk for de faktiske
omkostninger ved opgaven. Det kan såle-des konstateres, at det er forbundet med
betydelige omkostninger at fælde og fjerne træer. Landsretten har herved også lagt
vægt på, at parterne ikke har haft bemærkninger til Naturstyrelsen Vestjyllands
vurdering, hvorefter værdien af



4

arbejdet med fældning og flisning af træ efter en forsigtig ansættelse gennem-
snitligt svarer til den mængde flis, der er sket afregning for.

Landsretten lægger endvidere til grund, at Appellant (Virksomhed), tidligere
Sagsøger 1 har taget højde for disse udgifter i den pris, der er betalt til sælgerne af
træerne, således at der er betalt et ”nettobeløb” . Dette understøttes af, at
Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 i visse tilfælde ikke på forhånd har
kunnet love sælgeren en bestemt pris og af, at prisen pr. rummeter i fakturaen til
Person 6 var meget højere end i de øvrige faktu-raer.

De fakturaer, som sagen angår, vedrører private grundejere, der ikke driver
skovdrift som erhverv, og det kan derfor lægges til grund, at aftalerne med
Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 fra grundejernes side primært har
været motiveret af, at de ønske-de træerne fjernet. Landsretten finder under disse
omstændigheder og efter det, der er anført ovenfor om omkostningerne til
fældning og bortkørsel af træer, at denne ydelse har en karakter og et omfang, der
gør, at aftalerne mellem Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 og
grundejerne om køb af flis tillige må anses som aftaler om leve-ring af en
tjenesteydelse til grundejerne. Forholdene kan således karakteriseres som
byttehandler, idet Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 helt eller delvist
er blevet betalt med træ for deres ydelser.

Landsretten tiltræder af de samme grunde, at købet og tjenesteydelsen ikke kan
anses som en enkelt transaktion med den virkning, at der ikke skal betales moms
af Appellant (Virksomhed)s, tidligere Sagsøger 1 ydelse, eller at der udelukkende
skal betales moms af forskellen mellem værdien af træet og værdien af de udførte
tjenesteydelser.

Da Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 har modtaget vederlag for
ydelsen i form af en lavere pris for den modtagne flis, tiltrædes det, at Appellant
(Virksomhed)s, tidligere Sagsøger 1 ydelse er momspligtig, jf. momslovens § 4,
stk. 1, og § 27, stk. 1, 1. pkt.

Den beløbsmæssige opgørelse af kravet er ubestridt, og landsretten stadfæster
herefter byrettens dom.

Efter sagens udfald skal Appellant, tidligere Sagsøger 2 og Appellant
(Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 i sagsomkostninger for landsretten betale
50.000 kr. til Skatteministeriet til dækning af udgifter til advokatbistand inkl.
moms. Ud over sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget
hensyn til sagens omfang og forløb.

THI KENDES FOR RET:

Byrettens dom stadfæstes.



5

I sagsomkostninger for landsretten skal Appellant, tidligere Sagsøger 2 og
Appellant (Virksomhed), tidligere Sagsøger 1 inden 14 dage betale 50.000 kr. til
Skatteministeriet. Beløbet forren-tes efter rentelovens § 8 a.