Tiltale for voldtægt efter straffelovens § 216, stk. 1 og for voldtægt ved andet seksuelt forhold end samleje efter § 225, jf. § 216, stk. 1, for manddrab efter straffelovens § 237 samt for usømmelig beh... Vis mere
Ret: Retten i Aalborg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forurettede og vidner;
Liv og legeme;
Seksual forbrydelser;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

/

RETTEN I AALBORG

Udskrift af dombogen

D O M

afsagt den 29. juni 2023

Rettens nr. 11-2286/2023
Politiets nr. 5100-73111-00002-22

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
Dato (Født 1985).

Der har medvirket nævninger ved behandlingen af denne sag.

Anklageskrift er modtaget den 22. marts 2023.

Tiltalte er tiltalt for overtrædelse af

1.

straffelovens § 216, stk. 1 – voldtægt – og § 225, jf. § 216, stk. 1 – vold-tægt
ved andet seksuelt forhold end samleje – ved den 6. februar 2022 un-der
flere episoder i tidsrummet fra kl. 06.09 til kl. 15.00 på strækningen fra
Vesterbro i Aalborg til Adresse i By 1 ved By 2 i varebil Reg. nr., i et
skovområde ved Sulsted Kirkevej i Hammer Bakker ved Sulsted og/eller på
Adresse i By 1 ved By 2 under anvendelse af vold og trussel om vold at have
haft samleje og andet seksuelt forhold end samleje med Forurettede, der ikke
havde samtykket heri, idet tiltalte kl. 06.09 på Vester-bro i Aalborg tilbød
Forurettede, der var tydeligt påvirket af alkohol, at køre med ham i hans varebil
Reg. nr., hvorefter tiltalte mod Forurettedes vilje kørte bilen til et øde
skovområde ved Sulsted Kirkevej i Hammer Bakker og efterføl-gende til hans
bopæl på Adresse i By 1, under hvilket forløb tiltalte under anvendelse af vold
og trussel om vold tvang Forurettede til andet seksuelt forhold end samleje,
herunder til med hånden at manipulere hans lem samt til at have samleje med
ham, selvom Forurettede ikke havde sam-tykket heri, og hun grundet betydelig
påvirkning af alkohol ikke var i stand til at samtykke heri,

2.

straffelovens § 237 – manddrab – ved den 6. februar 2022 på et tidspunkt i
tidsrummet fra kl. 06.09 til kl. 15.00 på strækningen fra Vesterbro i Aalborg til
Adresse i By 1 ved By 2 i varebil

Std 75274



/

side 2

Reg. nr., i et skovområde ved Sulsted Kirkevej i Hammer Bakker ved Suls-ted
og/eller på Adresse i By 1 ved By 2 at have dræbt Forurettede, idet tiltalte i den
hensigt at dræbe Forurettede udsatte hende for betydelig lemlæstelse, hvor
tiltalte bl.a. ved kvæl-ning, sammenklemning af brystkassen, en kombination
heraf eller lignende forårsagede en længerevarende hindring af blodafløbet fra
Forurettedes hoved, alt hvorved tiltalte påførte Forurettede flere skader, bl.a. en
udtalt blodopstemning i hjernen og en ledsagende tynd film af blod under den
hårde hjernehinde, og hvorved Forurettede, som en følge af de ved den
betydelige lemlæstelse påførte skader, afgik ved døden,

3.

straffelovens § 139, stk. 1 – usømmelig behandling af lig – ved i en perio-de
fra umiddelbart efter det i forhold 2 beskrevne drab frem til den 9. febru-ar
2022 kl. 11.20 at have behandlet liget af Forurettede usømme-ligt, idet tiltalte
på Adresse i By 1 ved By 2 med en elektrisk bajonetsav, en hobbykniv og en
saks parterede liget i ikke under 231 dele og anbragte flere af ligdelene i
afløbsrens og opblandet kau-sisk soda med henblik på at opløse delene,
hvorefter tiltalte ad flere omgan-ge spredte ligdelene i et skovområde ved
Pindbakvej i Dronninglund Stor-skov, således at flere af ligdelene blev gravet
ned i forskellige grave i områ-det, imens andre ligdele blev fordelt i
skovbunden.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om fængsel på livstid, subsidiært
forvaring i medfør af straffelovens § 70.

Anklagemyndigheden har påstået konfiskation af et falsk militært identitets-
kort (koster nr. 458) hos tiltalte, jf. straffelovens § 77 a.

Tiltalte har nægtet sig skyldig i forhold 1 og forhold 2 og erkendt sig skyldig i
forhold 3.

Tiltalte har ikke protesteret over for påstanden om konfiskation.

Advokat Bjarne Damm Johansen har på vegne Erstatningspart 1 og
Erstatningspart 2 nedlagt påstand om erstatning og godtgørelse på samlet
327.276,55 kr. som nærmere opgjort i hans erstatningsopgørelse, idet han
samtidig har taget forbehold for efterfølgende at fremsætte yderligere krav om
erstatning.

Tiltalte har bestridt erstatningspligten, men ikke den størrelsesmæssige op-
gørelse af kravet.

Sagens oplysninger



/

side 3

Der er afgivet forklaring af Tiltalte, og af vidnerne Vidne 1, Vidne 2, Vidne 3,
Vidne 4, Vidne 5, Vidne 6, politiassistent Vidne 7, politiassistent Vidne 8,
kriminalassistent Vidne 9, sportekniker Vidne 10, kriminaltekniker Vidne 11,
obducent Vidne 12, Vidne 13, Vidne 14, Vidne 15, Vidne 16, Vidne 17, Vidne
18, Vidne 19 og Vidne 20.

De afgivne forklaringer er gengivet således i retsbogen:

"...
Tiltalte forklarede, at han i februar 2022 boede i By 1 på Adresse, hvor
han havde boet siden december 2020. Han bo-ede alene, hvilket han
havde gjort hele tiden. Det var hans mormors hus, som han havde
overtaget. Han havde ingen kæreste på daværende tidspunkt, og han var
single. Han havde en hund.

Han kørte ind til Aalborg om natten den 6. februar 2022. Han havde set
forskellige videoer på Youtube, og han havde også læst på de soci-ale
medier, at der var en stor frihedsfest som følge af, at man nu igen måtte
gå i byen efter corona-nedlukningen. Han havde set en masse opslag fra
forskellige steder i Aalborg. Han kan ikke huske stederne, men det var
opslag fra værtshuse, som oplyste, at det blev den helt sto-re fest uden
mundbind. Han fulgte en facebookside fra Jomfru Ane Gade, og det var
her, at han så opslagene. Han var ikke på andre socia-le medier. Han
fulgte bare Jomfru Ane Gades hovedside på Facebook. Han fulgte også
nogle andre sider. Der var oprettet en fanside, som man kunne vælge at
følge, hvorefter man så, når der kom opslag. Han kan ikke huske, om alle
corona-restriktioner var ophævet den 6. febru-ar 2022. Inden han kørte til
Aalborg, havde han læst på internettet om nogle investeringer i
forbindelse med, at han fulgte forskellige sider på Youtube. Det var i den
forbindelse, at han også var på Facebook. Han havde to Facebook-konti.
Hans almindelige konto var oprettet med hans navn, Profilnavn 1. Han
havde også en anden konto, som han brugte, hvis en Facebook-side var
blokeret eller udløbet. Hvis han var blevet blokeret fra at få adgang til
siden, kunne han bruge sin an-den konto. Han kan ikke huske navnet på
den anden konto, som han havde.

Foreholdt hovedekstraktens side 3982 vedrørende Facebook-profil for-
klarede tiltalte, at det umiddelbart ligner hans anden konto. "Profilnavn
2" var et tilfældigt navn, som han havde anvendt, da han oprette-de
kontoen. Han havde først angivet nogle tilfældige bogstaver som
brugernavn, men kontoen blev blokeret, hvorefter han ændrede den til et
mere almindeligt navn.



/

side 4

Han besluttede sig i løbet af aftenen for at tage ind til byen. Han kan ikke
huske det præcise tidspunkt, hvor han tog beslutningen, men det var nok
efter midnat. Han ville bare se, om gaderne var fyldte og om der var den
euforiske stemning, som opslagene lagde op til. Han ville ikke selv i
byen. Han ville bare kigge og køre rundt. Han ville ikke i byen, da han
ikke var "dresset op" hertil. Han ville bare opleve stem-ningen fra bilen
uden at han skulle gøre noget ud af sig selv. Han var også inde i byen
aftenen før, hvor han også blot kørte rundt og kigge-de. Det havde
ligeledes været efter opslag på Facebook, som motivere-de ham til at
køre ind til byen for at opleve stemningen. Han så løben-de opslag fra
Jomfru Ane Gade. Om fredagen var der meget tomt i by-en, hvilket
undrede ham. Han kørte lidt rundt i sidegaderne for at se, om folk hang
ud andre steder end i bymidten. Han kan ikke huske, hvornår han kørte
ind til byen den 5. februar 2022, men han gætter på, at det var efter
midnat. Om fredagen var han nok i byen til omkring kl. 06.00, hvor
diskotekerne lukkede. Han var i byen i flere timer. Han talte ikke med
nogen om fredagen. Han er ikke typen, der tager kon-takt til andre, og
hvis han gør, vil det være helt ekstraordinært. Han kørte ind til byen igen
om lørdagen, da han havde undret sig over, at der ikke var så mange
mennesker i byen om fredagen, som han havde forventet. Han er ikke
betaget af folk i nattelivet. Han havde på davæ-rende tidspunkt et
fuldtidsarbejde, men havde fri i weekenden. Han havde ingen planer,
hvorfor han lige så godt kunne bruge to nætter i weekenden på at køre
rundt i Aalborg.

Om lørdagen havde han ryddet lidt op og sorteret nogle ting fra loftet.
Huset skulle gøres klar til en påtænkt renovering. Han var træt, fordi han
havde kørt rundt i Aalborg fredag nat. Han havde ikke overvejet at tage
til byen for at score damer. Det var ikke en del af planen. Han har aldrig
forsøgt at score damer uden forudgående kontakt i form af en
længerevarende samtale i byen eller på de sociale medier. Han har al-drig
prøvet at score nogen ved at samle dem op. Han forsøgte heller ikke at
score Forurettede, da han samlede hende op den pågældende nat.

Han kan ikke huske, hvornår han kørte til byen lørdag nat, men det var
over midnat. Han tog sin telefon med. Han har ikke aktiveret lyden på
telefonen. Han slukkede telefonen, da han kørte ind til byen. Det har han
næsten altid gjort siden han engang omkring 2010 blev stoppet i Vesterå
af en emsig politibetjent. Betjenten havde spurgt, hvad han la-vede,
hvortil han blot svarede, at han skulle hente pizza. Betjenten sagde, at
han ville kunne tage hans telefon og se, hvor han havde været henne. Han
kunne efter den episode godt finde på at slukke sin telefon, når han skulle
noget. Han slukkede ikke telefonen, fordi der er noget "farligt" på telefon
eller noget, som han vil skjule. Han slukkede som oftest telefonen i
tilfælde af, at han igen skulle møde den emsige poli-tibetjent. Betjenten
havde i øvrigt i forbindelse med episoden i 2010 foretaget en grundig
kontrol af hans bil, og det var efter denne kontrol,



/

side 5

at betjenten havde sagt, at han kunne kigge i tiltaltes telefon for at se,
hvor han havde været. Han slukkede herefter sin telefon, således at be-
tjenten ikke skulle kunne se, hvor han havde været. Det var ikke no-get,
som han altid gjorde, men kun hvis han kom til at tænke på episo-den
med betjenten. Det har hændt, at hans telefon også blev slukket, hvis han
skulle handle. Betjenten kiggede ikke i hans telefon i forbin-delse med
episoden i 2010. Han spurgte betjenten, om han ville kigge i hans telefon,
fordi han ikke havde noget at skjule, men det ville be-tjenten ikke. Han er
efterfølgende flere gange blevet standset af den pågældende betjent, som
godt kan huske ham. Betjenten har ikke siden episoden i 2010 sagt, at
han ville kigge i hans telefon.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 2968, 3.
afsnit], forklarede tiltalte, at han må have forklaret som gengivet, hvis det
står i rapporten. Det var ikke altid nødvendigt at låse hoved-døren i en by
som By 1.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 2969, 3.
afsnit, 2. linie] forklarede tiltalte, at det er korrekt gengivet. Han havde
været ude at gå med sin hund og blev pludselig opmærksom på, at han
gik og tjekkede sin telefon i stedet for at nyde gåturen. Han be-gyndte at
blive mere opmærksom på at slukke sin telefon efter episo-den med
betjenten i 2010. Han havde fulgt en tidligere politimand på de sociale
medier, som fortalte, at folk kunne spores på mange måder via forskellige
ting. Han følte sig ikke forfulgt, men han gik op i at be-skytte sit
privatliv. Han blev også opmærksom på cookies på compute-ren. Han
slukkede sin telefon for at holde for sig selv, hvor han var el-ler havde
været.

Han havde også et simkort i sin bil, som han kunne deaktivere. Der er
tale om noget, der hedder Connected Cars. Det var GPS’en, som han
kunne slå fra på en app på hans telefon. Han slog den fra på samme
måde, som når man ”snoozer” sit vækkeur. Når man slog GPS'en fra,
valgte man, hvornår den skulle slås til igen. Connected Cars kunne
bruges til flere ting. Den kunne vise bilens tank- og motortilstand samt
hvornår, at bilen skulle til service. Connected Cars var smart at have, men
ikke i forhold til sit privatliv. Det var ikke første gang, at han slog
GPS’en fra i bilen, da han kørte til Aalborg den pågældende nat. Det var
ikke noget, som han altid gjorde, men kun hvis han kom til at tæn-ke
over det. Han kunne slå den fra på alle tidspunkter af døgnet. Det var
tilfældigt, når han slukkede den. Det var meget almindeligt, at han brugte
app’en på sin telefon.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 2974, 4.
afsnit] forklarede han, at han ikke kan huske, at han skulle have for-klaret
som gengivet. Det kan godt være, at han ikke kunne huske det, da han
blev afhørt, fordi han på det tidspunkt var meget presset. Han



/

side 6

havde ikke sovet hele natten inden afhøringen. Han ved ikke, hvad han
tænkte, da han afgav forklaringen. En GPS vil komme med notifikati-
oner, hvis den kan "connecte" med en service om eksempelvis ledige
parkeringspladser, hvilket kunne være irriterende. Han slog den også ofte
fra for ikke at blive forstyrret.

Han kan ikke huske, hvornår han den pågældende nat slukkede tele-
fonen, eller hvornår han slog GPS’en fra. Han kan ikke huske, om det var
før eller efter, at han satte sig ud i bilen, men det var formentlig før han
kom til Aalborg. Han havde ingen planer om, hvor længe han skulle være
i Aalborg. Han ville bare køre rundt og kigge på nattelivet. Han kørte
rundt og så på forskellige steder. Han mener, at han kørte direkte til
Aalborg. Han kan ikke huske, om han var inde og tanke på vejen. Han
kørte over Limfjordsbroen, hvorefter han bare kørte rundt. Han syntes
ikke, at der var den vilde og specielle stemning, som der havde stået på
de sociale medier. Stemningen var lidt ligesom om fre-dagen, hvor den
var lidt død. Han vendte ikke bare om for at køre hjem, da han tænkte, at
han måske var for tidligt på den. Han mener, at han var i Aalborg
omkring kl. 02. Han havde ikke tænkt på, om han måske i stedet var
kommet for sent. Stemningen i byen plejer først at komme efter midnat.
Sådan var det i hvert fald, da han gik i byen. Det var ikke meningen, at
han ville komme ind til byen, når folk skulle hjem. Stemningen var flad,
og han kørte rundt og kiggede. Han synes ikke, at stemningen blev bedre.
Han kørte ikke bare hjem, fordi han undrede sig over, at der stod på de
sociale medier, at der ville være en vild stemning. Han tænkte, at den
gode stemning blot trak lidt ud. Han fik intet ud af at køre rundt i byen.
Han forventede blot, at stemningen ville ændre sig.

På et tidspunkt bemærkede han en pige, der stod ved busstoppestedet ved
Netto på Vesterbro. Det var omkring kl. 06, hvor han havde kørt rundt i
nogle timer. Han var forinden stoppet for at tisse, hvilket han gjorde et
sted, hvor der ikke var for mange mennesker. Han kan ikke huske, om
han havde standset i andre sammenhænge. Han standsede ved
busstoppestedet ved Netto for at tilbyde pigen et lift hjem. Det var
Forurettede, som han ikke havde set tidligere. Hun stod alene ved
busstoppe-stedet. Han tænkte, at der givetvis ikke ville komme en bus på
det tids-punkt, hvorfor han tilbød hende et lift. Hun stod i en top med
bare ar-me. Han havde kun set hende i få sekunder, da han besluttede at
rette henvendelse til hende. Det er ellers ikke noget, som han plejer at
gøre. Han kan ikke huske, hvor han kom kørende fra. Han kan ikke
huske, om han skulle vende bilen for at komme over til Forurettede, men
han mener det ikke. Han tænkte, at der ikke kom en bus, når der ikke stod
andre ved stoppestedet. Han kørte hen til Forurettede, rullede vinduet i
passagersi-den ned og sagde: ”Det ser koldt ud, vil du have et lift?” . Han
tænker, at Forurettede opfattede ham som en venlig mand. Han tænker
ikke, at hun kan have troet, at han kørte en taxa. De talte ikke om pris for
køretu-



/

side 7

ren. Han tilbød hende liftet, da han syntes, at det så koldt ud. Han har
selv før fået et lift hjem. Han har også før kørt til byen for at opleve
stemningen, men også for at købe fastfood. Han ved ikke hvor mange
gange, at det er sket. Han købte ikke fastfood hver gang, at han var in-de
i byen for at opleve stemningen. Politiet kan se på hans konto, når han
har købt fastfood. Han kan ikke anslå, hvor ofte han kørte til byen, men
der var ikke tale om faste intervaller. Han har også før givet no-gen et lift
hjem, men det har været personer, som han kendte i forvejen eller havde
talt med i løbet af aftenen. Han kunne være i byen og drik-ke et par øl, og
i den forbindelse kommet i kontakt med en person, som han
efterfølgende tilbød at køre hjem. Han har en gang haft noget seksuelt
med en pige, som han kørte hjem, men det var en pige, som han kendte i
forvejen. Det var en pige, som han senere mødte igen på en bytur, hvor
de flirtede. Han kan ikke huske, om de fulgtes fra byen og kørte hjem,
eller om han genkendte hende og samlede hende op. Der skete noget
seksuelt mellem dem. Han har også tidligere givet per-soner, som han
ikke kendte, et lift hjem. Det har måske gennem tiden var "en håndfuld"
personer. Der var også en gang, hvor en mand faldt ud over kantstenen
ved 7-Eleven og slog sit knæ. Han bremsede op for at høre, om manden
havde brug for hjælp. Det endte med, at han kørte fyren hjem.

Den 6. februar 2022 samlede han Forurettede op, fordi hun så ud, som
hun frøs. Forurettede satte sig ind i bilen og gav udtryk for, at hun frøs.
Han spurgte, om han skulle tænde sædevarmen. Forurettede ville gerne
have et lift. Hun satte sig lynhurtigt ind i bilen. Forurettede spurgte ham,
hvad han hed. Han kan ikke huske, om hun præsenterede sig. Han kan
ikke huske, om han fik at vide, hvad hun hed. Han har ingen i familien,
der hedder Forurettedes navn. Han har haft en kæreste, der hed
Forurettedes navn. Han er dårlig til at huske navne. Forurettede satte sig
ind i bilen, og de kørte fra stedet. På vejen fra busstoppestedet op til
Reberbansgade spurgte han Forurettede, hvor de skulle hen. Han havde
tænkt, at hun nok ikke skulle så langt, når hun stod ved busstoppestedet
uden jakke. Han ville gerne køre hende hjem, og det var lige meget i
hvilken retning, eller hvor langt de skulle. De kør-te afsted, og hun
pegede til højre, da de talte om, hvor hun skulle hen. Han mener også, at
hun sagde ”her” . De kørte ad Reberbansgade, og han spurgte, om hun
havde en jakke, som de skulle hente. Han kørte langsomt, fordi han
skulle have afklaret, om de skulle tilbage og hente jakken. Han skyndte
sig ikke afsted, da hun satte sig ind i bilen. Om-kring svinget til
Reberbansgade nævnte Forurettede, at hun skulle til "sportens" eller
"idrættens". Hun gav et tegn om, at han skulle svinge til højre. Han kan
ikke huske, om Forurettede kaldte stedet, hvor hun skulle hen, for
"idrættens", men senere kaldte hun det for "sportens".

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstraktens side 2970]
forklarede han, at han har forklaret som gengivet. Han kan ikke huske,
om det var før eller efter, at de ved Tyren på Vesterbro var svinget til



/

side 8

højre ad Reberbansgade, at Forurettede sagde det med "idrættens". Han
kørte under 50 km/t ad Reberbansgade. Han forsøgte at spørge ind til det
med "idrættens" eller "sportens", men det lykkedes ikke for ham at få et
svar. Han spurgte, om hun ikke havde en jakke. Forurettede svarede: ”Det
er ikke sådan, når man skal dele” , men han spurgte ikke mere ind til det.
Inden hun sagde det med jakken, sagde hun det med "idrættens"eller
"sportens", hvorfor han tænkte, at det måske var i den retning, hvor
Aalborg Stadion ligger. Han spurgte Forurettede, om de bare skulle lige-
ud her, hvilket hun svarede ja til. Han kan ikke huske, om han spurgte
nærmere ind til, hvor de skulle hen. Hun havde fået varmen og sagde, at
det var dejligt. Hun tog sig lidt på armene for at vise, at gåsehuden var
væk. Hun lagde sig op ad kanten på sædet og blundede ganske kort. Hun
virkede ikke fuld, men "selskabeligt overrislet". Han kan og-så selv
blunde, hvis han sætter sig ind i en varm bil. Det var ikke hans opfattelse,
at Forurettede troede, at hun kørte i en taxa. Når man bliver ramt af
varmen, kan man godt blive træt og blunde. Hun sov ikke, men blun-dede
kun. Da de kom hen omkring stadion og Idrætshøjskolen, gav han
Forurettede en albue, hvorefter hun sagde, at det ikke var her, at hun boe-
de. Han tænkte, at hun måske kunne være hestepige, fordi hun var slank,
hvorfor han fortsatte ud mod travbanen. Han mener ikke, at han spurgte
hende, om det var det rigtige sted. Hun ville ikke sige, hvor hun boede.
Han ved ikke, om hun var for fuld til at fortælle det. Han prøvede at
spørge ind til det senere på turen, men hun jokede bare i stedet for at
fortælle, hvor hun skulle hen. På et tidspunkt spurgte han Forurettede, om
de kunne finde hjem til hende via hendes telefon. Hun havde siddet med
sin telefon, hvor hun havde trykket koden forkert nogle gange, hvorfor
telefonen var blevet låst. Han lagde ikke mærke til, om det lykkedes for
hende at komme ind på telefonen, mens hun sad med den. Da de var ved
stadion, spurgte han ikke ind til en anden adresse, fordi han tænkte, at
hun så nok boede ved travbanen. Han tænkte, at hun bare skulle have lov
til at blunde. Da de nåede ud til travbanen, sagde hun, at det heller ikke
var her. Han er godt kendt i Aalborg. Han vidste ikke, at der lå et sted i
Aalborg, der hedder Idrætsparken. Da de nåede til travbanen, sagde
Forurettede: ”Nej, nej - det er ikke der” . De kørte herefter ind mod byen
igen. De var henne omkring et sted, hvor de kunne se Limfjordsbroen.
Han kom på det tidspunkt til at tænke på, om det kunne være ved
svømmehallen i Nørresundby, at hun boede.

Hun ville gerne joke om andre ting, og hun spurgte ind til ham. Efter at
de havde været ved travbanen, blundede hun ikke mere. Han prøve-de at
pejle sig ind på en retning af hendes bopæl, da de kørte ind mod byen
igen. Det var ikke hans indtryk, at hun var for fuld til at sige, hvor hun
boede. Han ved ikke, om hun ikke ville hjem. Hun fortalte ikke, at hun
boede på "idrætten". Han spurgte, hvor "idrætten" kunne være, og hun
grinede og sagde, at de skulle i denne retning. Hun var meget sjov at tale
med. Hun var vældig snakkesalig, og hun kom med mange jokes og
comebacks. Det begyndte hun med, da de kørte fra



/

side 9

travbanen og ind mod broen. Han spurgte, om hun kunne bo ved de store
idrætsfaciliteter ved svømmehallen i Nørresundby, hvortil hun svarede, at
det godt kunne være. De talte også om tovbanen i Nørre-sundby, hvortil
hun fortalte, at den havde hun ikke prøvet. De kørte hen over broen og
over mod svømmehallen i Nørresundby. Da de kom til lyskrydset, hvor
de skulle til venstre mod svømmehallen, spurgte han, om de skulle køre
op til svømmehallen. Det mente hun ikke, at de skulle. Han spurgte, om
de ikke skulle tage en tænkepause ved McDo-nald's, hvilket hun sagde ja
til. Det var lidt mærkeligt at køre rundt med en kvinde, der ikke sagde,
hvor hun skulle hen. Men hun var nu meget hyggelig. Han havde tænkt
på at køre hende tilbage til det sted, hvor han havde samlet hende op,
men han vendte ikke bilen for at køre tilbage. Han fortsatte til
McDonald’s. Da de nærmede sig McDo-nald’s, havde Forurettede
alligevel ikke lyst til at gå ind på McDonald’s.

Han havde arbejdet i området omkring Arbejdsplads 1 og mente, at han
kun-ne huske, at der lå et træningscenter ved Arbejdsplads 1, hvorfor han
kørte den vej. Han sagde ikke til Forurettede, at han kunne tænde
GPS’en, således at de kunne taste hendes adresse ind, så hun kunne
komme hjem. Han kørte bare efter hendes retningsangivelser. Efter
McDonald’s kørte de ud mod Arbejdsplads 1, hvor han som sagt troede,
at der var nogle trænings-faciliteter, men det var der ikke. Han huskede
forkert. De fik ikke no-get at spise på McDonald’s. De kørte i stedet ud
mod Arbejdsplads 1 og vi-dere ud mod Kvickly. Omkring Arbejdsplads 1
fortalte han Forurettede, at han hav-de været soldat. Det syntes
Forurettede var spændende, og hun spurgte meget ind hertil. Da de var
ved McDonald’s, havde han spurgt Forurettede, om hun gik til bowling.
Forurettede havde blundet to gange under kørslen. Det var un-der kørslen
på Reberbansgade og på vej ud til travbanen. Hun blunde-de dog højest
et minut ad gangen. Fra travbanen og ud mod McDo-nald’s talte de om,
hvorvidt der havde været gang i byen. Han spurgte ind til det, da han
undrede sig over, at der ikke var gang i den, da han kørte rundt.
Forurettede fortalte, at det havde fedt i byen, og at der havde væ-ret en
god stemning. Hun gav udtryk for, at hun havde hygget sig. Han kan ikke
huske, om Forurettede fortalte, at hun havde hygget sig med en eller flere
veninder. Han husker ikke, om hun fortalte andet. Han havde spurgt
Forurettede om, hvor hendes kæreste var. Forurettede havde tidligere
sagt: ”Vi skal til "idrætten, der er min kæreste” . Han spurgte til hendes
kæreste i håb om, at han kunne få en nærmere lokation i forhold til
hendes bo-pæl. Forurettede fortalte ikke sin adresse, men han ved ikke
hvorfor. Han hav-de indvilget i at køre hende derhen, hvor hun ville. Han
var ikke irrite-ret over, at han ikke fik adressen, fordi det var hyggeligt at
snakke med hende. Han opfattede Forurettede som drilsk i tonen, og
senere blev hun også flirtende. Hun var drilsk i tonen, da hun sagde:
”Hvad tror du? - Det kan godt være", da han havde spurgt hende, om hun
boede i Nørre-sundby. Da han spurgte hende, om hun gik til bowling,
svarede hun: ”Hvad tror du selv?” .



/

side 10

Han gættede på, at Forurettede var midt i 20’erne. De snakkede om
kæresten, og at det havde været sjovt i byen. Hun nævnte nogle steder i
Jomfru Ane Gade, hvor hun havde været. Hun havde nævnt, at hun havde
væ-ret på Natklub 1 eller sådan noget. Han er ikke længere så kendt i
Jomfru Ane Gade. Det virkede sjovt, at hun ikke sagde, hvor de skulle
hen. Der var en sjov stemning mellem dem. Forurettede havde lynhurtige
come-backs. Da de talte om McDonald’s, havde hun sagt: ”Tror du selv,
at jeg spiser burgere på denne tid?” , samtidig med, at hun kiggede ned ad
sig selv. De kørte over krydset ved McDonald’s på vej ud mod Kvick-ly.
Det var på det tidspunkt, at han fortalte, at han havde været soldat. Det
var noget, som Forurettede spurgte ind til. Han fortalte, at han havde væ-
ret Stilling, hvilket hun fandt spændende. Han plejer ikke at kunne bruge
det med at have været soldat som en scorebemærkning.

Forurettede bad ikke på noget tidspunkt om at komme ud af bilen, men
på et tidspunkt sad hun og rodede med sin telefon, der var i et cover, hvor
der var plads til betalingskort. Hun sad herefter med et rejsekort, som hun
stoppede ned i kopholderen i bilen, mens hun sagde: ”Så kan jeg lige
betale for turen” . Han svarede, at hun ikke skulle betale for turen. Han
tænkte ikke, at hun tog sit rejsekort frem og troede, at hun kunne betale
med det, fordi hun var fuld. Han mener ikke, at Forurettede havde op-
fattelsen af, at hun befandt sig i en taxa.

Forurettede fortalte, at hun studerede til sygeplejerske på UCN. Han
sagde, at hun i så fald nok var vant til at få mange flirtende kommentarer,
når hun var byen, hvilket hun bekræftede. Han havde selv fået mange
kommentarer, da han var soldat, og var i byen i sin uniform. Han synes
ikke selv, at det var frækt, at hun læste til sygeplejerske.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 2971, 2.
afsnit] forklarede tiltalte, at han har forklaret som gengivet, herun-der at
han havde sat Forurettede af ved stoppestedet ved Kvickly. Det var ikke
korrekt, men på det tidspunkt, hvor han blev afhørt, havde han endnu
ikke forklaret om den usømmelige omgang med lig. Han havde tænkt på,
at han kunne kigge på køreplanen ved busstoppestedet for at se, hvornår
der kom en bus, men det gjorde han ikke. Han havde i første omgang
forklaret til politirapport, at han havde sat hende af, fordi han var
overvældet over det, der var sket. Han var ked af den usømmelige
omgang med lig, og han var ikke klar til at fortælle herom endnu. Han
havde ikke forklaret, at han havde sat hende af, fordi han tænkte, at han
kunne slippe udenom sagen.

Han satte ikke Forurettede af ved Kvickly, og de kørte videre.
Forurettede syntes, det var spændende, at han havde været soldat. Han
fortalte hende nogle hi-storier fra soldatertiden. Det var noget, som de
talte om på vej til Vest-bjerg. Hun nævnte, at hun sad godt i sædet i hans
bil. Da de var ved rundkørslen ved Kvickly, spurgte han hende, om hun
ville se noget



/

side 11

fedt. Der lå en soldaterlejr ikke langt derfra, og nu havde de jo lige talt
om soldatertiden. Hun syntes, at det var spændende, at han havde væ-ret
soldat. Han kan ikke huske, hvornår i forløbet hun sagde det. Hun sagde,
at det var frækt med mænd i uniform, og han svarede, at det var ikke
første gang, at han hørte det. Han mener, at han havde nævnt
kommentarerne om sygeplejersker inden da. Omkring Sulsted, da de
drejede ud mod Camp Hammer, der er en militærlejr, havde hun spurgt,
om man ikke skulle være i vildt god form for at være soldat, hvortil han
svarede, at det skulle man, men at han ikke længere var i form, men kun
"i kageform". Hun svarede, at han bestemt ikke var i kageform og sagde:
”Stop dig selv” . Hun blev lidt flirtende. Han spurgte, om de skulle køre
til Camp Hammer-lejren for at fordrive ti-den og i håb om, at hun i
mellemtiden ville fortælle, hvor hun skulle hen.

De kørte mod Camp Hammer nær Hammer Kirke. Han kan ikke huske
hvornår på turen, at hun forsøgte at putte rejsekortet i kopholderen. Han
tænkte ikke, at hun gerne ville væk fra ham, og at det var derfor, at hun
ville betale for turen. Han er sikker på, at hun ville have sagt, hvis hun
ville ud af bilen. Han vendte ikke bare bilen for at køre hende tilbage,
fordi han havde indvilget i at køre hende hjem. Han tænkte ik-ke, at hun
boede der, hvor de var på vej hen, men han ville gerne vise hende lejren,
hvilket hun også gav udtryk for, at hun ville. Han forven-tede, at der
måske var konstabler, der var på øvelse ved lejren, men han vidste ikke,
om det var tilfældet. Han vidste bare fra sin tid som soldat, at der ofte var
øvelser på stedet.

Der var en god stemning i bilen. Han overvejede ikke, om Forurettede
var for-virret og ikke kunne finde hjem. Hun var drilsk og ville gerne
søge kontakt. Hun drejede sig mere over mod ham og lagde sit hoved på
hans skulder. Det begyndte hun med, da de kørte fra Sulsted og ud mod
Hammer Kirke. Hun spurgte ind til det med god form og endte med at
sige "du er da meget sød". De nærmede sig lejren, som de kun-ne se fra
asfaltvejen. Det var mørkt, og der var ingen øvelse. De kørte ikke tilbage,
men fortsatte ind ad alléen. Det oplagte sted at vende bil-en var ved
kirken. De kunne se noget af lejren i lyset fra forlygterne. Han fortalte
lidt om lejren. De kom til at tale om nogle sandsække, der hed noget med
Hesco-bastion. Forurettede drejede sig 90 grader over mod ham og
sagde, at hun synes, at det var frækt med mænd i uniform. Hun lagde
hånden på hans lår.

Foreholdt fotos [hovedekstrakten, side 2666] forklarede tiltalte, at de var
omkring bygningerne i højre hjørne af fotoet. De var på et sted ud for
Camp Hammer, da hun lagde hånden på hans lår. Han kunne se ly-set fra
Hammer Kirke, da det skete. Han sagde: ”Hov, hvad er nu det for noget?”
. Hun kiggede ham dybt i øjnene og spurgte, om det gjorde noget. Det
gjorde det bestemt ikke. Hun fortsatte og lynede hans buk-



/

side 12

ser ned. Hun rakte hånden ind og trak hans underbukser ned. Han tænkte,
at hun "godt nok var frisk". Han var overbevist om, at hun var "frisk nok"
til at tage sådan en beslutning. Hun fortsatte, og han hjalp ved at trække
sine bukser lidt ned. Bilen trillede på det tidspunkt sta-digvæk. Han ville
vende ved parkeringspladsen. Hun var i gang med at give ham et ”hand-
job” , hvorfor han ikke stoppede bilen, fordi han ik-ke ville ødelægge
stemningen. Det var meget rart, hvad Forurettede havde gang i. Han kan
huske, at han kunne se lyset fra parkeringspladsen. Forurettede fortsatte
med at give ham et ”hand-job” . Hun havde hånden om-kring hans lem,
og hun kørte hånden op og ned. Hun brugte sin højre hånd, mens hun
kørte sin venstre hånd op ad maven på ham. Han holdt på rattet med
venstre hånd. Højre hånd lå vist omkring midterkonsol-len. Bilen trillede
med langsom hastighed. Forurettede fortsatte indtil han fik udløsning. De
var på det tidspunkt ved svinget nederst på kortet [hovedekstrakten, side
2666], hvor han drejede til højre ved krydset mellem Hammer Kirkevej
og Sulsted Kirkevej. Der var automatgear i hans bil. Han drejede til
højre, hvorfor han ikke skulle sætte bilen i bakgear. Han ville ikke vende
bilen, mens Forurettede var i gang med sit ”hand-job” . Han fik
udløsning ud over sin t-shirt og på Forurettedes hænder. Der kom
formentlig også noget på hans jakke. De fortsatte ad Sulsted Kirkevej.
Bilen trillede stadig, da han fik udløsning.

Han ville holde et sted, hvor de ikke holdt i vejen, hvis der kom andre
biler. Han ville ikke holde midt på vejen. Han havde stadig bukserne
nede. Da han holdt ind i venstre side, var det første gang, at bilen holdt
stille. Han havde forenden af bilen ind et sted, som han ikke kan udpe-ge
[hovedekstrakten, side 2.667]. Han holdt stille og tog bukserne på igen.
Forurettede spurgte, om det var godt, og han svarede ja. Hun grinede lidt
af ham, fordi han fik udløsning så hurtigt. Det var lang tid siden, at han
sidst havde haft sex. Det havde vistnok været i august 2021. De talte
sammen, og han grinede af det med, at mænd i uniform skulle være noget
særligt. Han havde sagt, at nu var hun ligesom dem, der sy-nes, at
sygeplejersker var frække, hvortil hun svarede: "Nå ja, det er rigtigt". Det
var noget, som han sagde i sjov, og hun grinede lidt af det.

De talte videre, og han spurgte ind til, hvor hun kunne tænke sig at
komme hen. Han var imidlertid kommet i tanke om andre sportssteder, og
han nævnte derfor Gigantium som et muligt sted. Forurettede svarede:
"Ja, det kunne godt være i den retning” . Han var i tvivl om, hvorvidt hun
sagde det i alvor eller spøg. Han kan ikke huske, om han har forklaret det
med Gigantium til politiet, men han er sikker på, at han talte med
Forurettede om det ude i skoven. Det var meget af det, som han og
Forurettede talte om, som politiet ikke har spurgt ind til. Forurettede blev
flirtende igen, og hun satte sig på samme måde som før med front mod
ham, og de fik sam-talen drejet ind på det, som lige var sket. Hun havde
spurgt, om det var godt, hvilket han bekræftede. Hun spurgte på en drilsk
måde om, hvor



/

side 13

godt det havde været. De fik samtalen drejet over på, om der skulle ske
noget mere. Han spurgte, hvad hun havde forventet, og om hun også
gerne ville have noget ud af det. Han tænkte på, om hun ville ha-ve
samleje. Han ved ikke, om hun havde en forventning om, at det skulle
føre til sex. Han masturberede ikke hende. Det lå i kortene, at de skulle
have sex. På et tidspunkt lagde Forurettede hånden på armstøtten, som
om hun ville til at lægge hånden på hans skridt igen. Han sagde: ”Hov
hov, så hurtigt kan jeg ikke igen” . Han troede ikke, at han kunne mere.
Det fejede hun bare af og sagde noget i retning af: "Fair nok” el-ler
"Okay". De talte ikke mere om det, og han ledte samtalen hen på noget
andet. De talte om, at de kunne køre mod Sulsted Kirke, hvor de hurtigt
kunne komme på asfaltvej igen og videre i retning mod Gigan-tium. De
begyndte at trille langsomt med bilen, da de igen kom til at tale om, om
det kunne føre til noget mere. Hun lænede sig ind mod ham og kiggede
på ham, og han sagde til hende: ”Er du ude på noget igen?” , hvortil hun
svarede: ”Det ved man aldrig” . De kørte, mens de snakkede om det. Han
kan ikke huske, hvor lang tid de holdt det første sted, men det var måske
omkring 20 minutter. På et tidspunkt nævnte Forurettede, at hun skulle
tisse, men om det var ved det første stop eller andet stop, kan han ikke
huske. Han kan heller ikke huske, om hun var ude af bilen for at tisse,
eller om hun kun nævnte det. Han kan ikke huske, om han var ude af
bilen for at tjekke bremselyset. Hvis han havde tjek-ket bremselyset, ville
han nok have åbnet sidedøren, men han husker det ikke. Han havde ikke
åbnet bagagerummet.

Hun vendte sig over mod ham igen, og de talte om at tage næste skridt.
Hun kom med små hentydninger om, hvorvidt han kunne havde lyst til
mere. Han kom også med hentydninger til hende. Han vidste ik-ke, om
han kunne mere. Han plejede ikke at kunne have sex to gange i træk, men
han var villig til at tage chancen. Han foreslog ikke Forurettede, at han
kunne tilfredsstille hende med sine fingre. Det lå i kortene, at de skulle
have sex. De kørte længere hen mod en sidevej, hvor han brem-sede ned
og bakkede ind [hovedekstrakten, side 2667]. Vejen lå på si-den ned ad
kortet, men han kan ikke komme det nærmere. Han kan ik-ke huske,
hvad vejen hed. Den var i visuel afstand til svinget ved Suls-ted Kirkevej.
De stod ud af bilen og gik op mod svinget. Han havde forinden bakket
bilen ind ad sidevejen. Han bakkede bilen ind med omkring 3-4
billængder eller nok ca. 8 meter. De blev enige om at stoppe og stå ud.

Tiltalte forklarede videre, at den anden gang, hvor de stoppede og bak-
kede ind ad sidevejen med omkring 8 meter, var ved den pågældende
sidevej. Vejen havde en bredde som en bil. De bakkede ind, således at de
nemmere kunne komme ud igen. Hvis bilen sank ned i noget mud-der,
ville den ikke så nemt sidde fast. De bakkede ind for at være væk fra
vejen, således at de ikke holdt midt på vejen. Det var ikke afklaret, hvor
de skulle have sex, herunder om det skulle foregå inde i bilen.



/

side 14

Han mener, at han havde sagt, at de ikke kunne være i bilen, da de ik-ke
kunne lægge sæderne ned. Han kørte i en varevogn, en VW Golf, men
der var ikke plads til at have sex bag i bilen. Det var ikke afklaret, om de
skulle have sex, eller om det bare blev ved snakken. Han kunne godt
have nøjedes med at bakke 3 meter ind, men han bakkede ca. 8 meter ind.
Det var nok på grund af bevoksningen, at han bakkede læn-gere ind. Hvis
de skulle have sex, skulle det ske stående. De havde ik-ke talt om, at de
kunne have sex hjemme hos ham eller hjemme hos Forurettede. Der var
kun nogle enkelte træer ud mod vejen, men der var flere træer længere
inde, som ikke stod lige ud til vejen. Hvis de skulle have sex, ville det
være godt at være længere væk fra vejen. De stod ud af bilen og gik ud
mod vejen. De slentrede på stien ud mod grusvejen. Efter nogle meter
stoppede de op og sludrede om noget mere, og om hvad der skulle ske.
Hun spurgte ham, om han stadig havde lyst, og det havde han. Han sagde
til Forurettede: ”Nu ved jeg, du kan nogle tricks” , hvorefter hun tog fat i
hans skuldre og kiggede ham i øjnene, mens hun sagde: ”Jeg kan flere
tricks” . Hun tog ham herefter i hånden, og de gik ud på Sulsted Kirkevej
op mod svinget. De gik med hinanden i hånden. Det var koldt.
Forurettede havde fortsat ikke nogen jakke på. Han havde lynet sin jakke
op, så den stod åben. Hun stak sine arme ind un-der hans arme, så hun fik
varmen. De stod stille og kyssede. Det var gensidigt, da de kyssede
hinanden på Sulsted Kirkevej. Han prøvede at varme Forurettede med sin
fleecetrøje, der stod åben, og hun havde sine hæn-der omkring ham. De
havde ikke forsøgt at have sex i bilen. Der var måske 5 graders varme.
Forurettede havde en stroptrøje på og et par bukser. Der var ikke is på
vandpytterne, da de kørte ind, hvorfor han mener, at temperaturen var
over frysepunktet. Det virkede ikke, som om Forurettede tænkte på, at
hun frøs. Den sidste gang, at de stod og holdt om hinan-den, stod de tæt
ved et enkeltstående bøgetræ ude ved vejen. Han ved ikke, hvor langt de
befandt sig fra vejsvinget. Det var en af de sidste gange, at de holdt om
hinanden.

Nu var stemningen til, at der skulle ske noget. Hun kørte sin hånd op ad
hans lår og ind mod hans penis. Han sagde, at de var for tæt på ve-jen,
hvis der skulle komme nogen. Længere inde var der en række grantræer,
der var afgrenet på det nederste stykke. Forurettede slap ham og la-vede
nogle ”bunny-hop” hen i retning mod træerne. Hun ville holde fast om
træet, hvis de skulle have stående sex som en ”stående dog-gy” . Han
skulle stå bag ved hende og have samleje med hende bagfra, mens han
holdt om hendes hofter. De talte om dette, da de stod ved bøgetræet ude
ved vejen, hvor de skiltes.

Forevist kort [hovedekstrakten, side 2666] forklarede tiltalte, at de på
grusvejen var længst henne mod det sted, hvor der står "j" i vejnavnet på
kortet. Det var måske 50 meter fra svinget ved Sulsted Kirkevej. De var
ikke helt oppe ved svinget. Der lå en gård i nordlig retning, hvor der var
nogle kraftige lamper, men de kunne ikke se ret meget. De



/

side 15

kunne dog nemt se hinandens ansigter. De kyssede og blev enige om, at
de nu var klar til mere end bare kys. De talte om træet, og han sag-de, at
de ikke kunne bruge dette træ, fordi det var for tæt på vejen. Forurettede
tog hænderne op og drejede sig hen mod plantagen. Hun lavede nogle
hop som en kanin, hvor hun hoppede med det ene ben lidt længere
fremme end det andet. Hun havde retning mod de afgrenede træer, jf.
kortet [hovedekstrakten, side 2666]. Træerne lå nok 10-20 meter fra
Sulsted Kirkevej. De kunne se træerne fra vejen, selv om der var mørkt.
De skulle derhen og lave en ”stående doggy” . Han opfattede det som
om, at Forurettede var klar. De gik ikke derhen hånd i hånd, fordi
Forurettede hoppede i forvejen. Han kiggede på skovbunden og kunne se,
at der lå nogle smågrene eller kvas. Han kunne se, at det var højere, og
han vurderede, at man kunne sidde fast i det. Han mener ikke, at
Forurettede havde set det, da hun hoppede i lige linie hen mod træerne.
Han gik udenom smågrenene, der var under knæhøjde. Grenene var nok
også lavere end op til skinnebenet. Han gik med siden til, mens han
kiggede på, hvor han trådte. Forurettede sagde: ”Det er lige her” . Han
gik den anden vej over mod træerne. Han var nogle få meter fra hende.
Mens han gik, hørte han en lyd, som om noget hang fast eller blev
trukket. Det lød som om, at man sparkede på jorden i skoven. Han vendte
sig om og så Forurettede falde forover. Han ved ikke, hvad det var for en
lyd, at han hørte. Det var som om, at Forurettede gav sig. Han så hende
falde forover. Hun hav-de hænderne lidt ud til siden – måske lidt op foran
sig. Han så det fra siden. Han mener, at hun faldt ned på flad hånd, men
han så det ikke. Han synes ikke, at det så ud til, at hun tog fra med
hænderne. Hun faldt nærmest forover, og hun var helt stiv. Han tænkte, at
hun landede på skovbunden. Da hun landede, gav hovedet et unaturligt
ryk tilbage. Han ved ikke, om hovedet var helt nede ved jorden, da det
blev rykket bagover. Han troede, at hun lavede sjov. Hvis hovedet ikke
var helt nede på jorden, da det blev rykket bagover, har det alene været få
cen-timeter over jorden, da det røg tilbage.

Forurettede gik med en skuldertaske. Da hun stod ud af bilen på det sted,
hvor de var bakket ind, var remmen på tasken knækket. Hun hang fast i
no-get, da hun steg ud af bilen efter at have taget sikkerhedsselen af, hvo-
refter hun konstaterede, at remmen var knækket. Han var også stået ud af
bilen, da han så, at hun bandt en knude på remmen, hvorved rem-men
blev væsentlig kortere. Toppen af tasken gik til omkring midt på brystet,
og hang efter afkortningen om hovedet som en halskæde. Han kan ikke
huske, om knuden var til højre eller venstre side, men den var ikke i
nakken. Han ved ikke, hvorfor hun skulle have tasken med ud og ikke
bare kunne lade den ligge i bilen. Det var ikke noget, som han spurgte ind
til.

Han forklarede videre, at han løb over til hende, da hun var faldet for-
over. Han troede i første omgang, at hun lavede sjov. Han skyndte sig hen
til hende, og hun lå stille. Han spurgte, om hun var kommet til



/

side 16

skade. Han satte sig ned til hende, og hun svarede svagt ja. Det var ik-ke
et naturligt ja, men det mindede om et ja. Det lød smerteligt. Der kom
nogle reflekslignende ryk, da hun faldt, og det virkede unaturligt. Han
knælede ned på højre knæ og tænkte, at det var galt. Hun bevæge-de sig
ikke og talte ikke naturligt. Hun var dog kontaktbar, men han kunne ikke
få en hel sætning ud af hende. Han forsøgte at tale til hen-de, men uden
resultat. Da han sad ved hendes højre side, forsøgte han at dreje hende
over på siden, men der var en unaturlig modstand. Det viste sig at være
tasken, der sad fast. Han tog fat i tasken, der fjedrede lidt igen. Han fandt
aldrig ud af, hvad tasken havde siddet fast i. Han fik remmen på tasken
revet løs. Remmen havde siddet fast i noget, som ikke var ret meget over
jorden, og næsten helt nede ved jordnive-au. Det var i hvert fald lavere
end det kvas, som hun var hoppet igen-nem. Hun lå på den anden side af
kvaset. Han ved ikke, hvordan tas-ken kunne sidde fast. Da hun ”bunny-
hoppede” , svingede tasken fra si-de til side. Den hang fast i noget i
hendes venstre side. Han fik tasken revet fri, og han fik hende sat lidt op.
Hun var omtåget og svært kon-taktbar. Hun stønnede. Han spurgte, om
det gjorde ondt, og hun svare-de svagt ja. Hvis han drejede hende, gav
hun sig. Hun skreg ikke. Hun gav ellers ikke udtryk for smerte. Han
tænkte ikke, at hun havde pro-blemer med at trække vejret. Han har taget
førstehjælp i 2007, da han var soldat, men kender ikke noget til åndedræt.
Han var god til før-stehjælp. Han mærkede, om hun trak vejret. Han
forsøgte at stabilisere hendes hoved. Han kunne mærke luften fra hendes
næse. Han kunne se, at hun havde slået sig, og han kunne se et mærke på
hendes hals. Mærket stammede fra taskeremmen. Mærket var 3-5 cm
bredt og for-løb tværs over halsen - lidt mere i højre side, men også mod
venstre si-de. Han løftede hende op, og hovedet sank forover. Der kom
nogle re-fleksryk i hendes øjne. Det var efter, at han havde løftet hende
op, at hun reagerede med øjnene. Han tænkte ikke på, at hun kunne have
brækket nakken. Han havde måske overvejet, at der kunne være tale om
noget med nakken. Han kan ikke huske, hvad man skal gøre, hvis nakken
er skadet. Han havde ikke overvejet at ringe efter en ambulan-ce. De var
langt væk, og han ville kunne komme hurtigere på sygehu-set end
ambulancen ville kunne komme frem. Endvidere lå telefonen henne i
bilen, og han ville ikke forlade hende. Han vurderede ikke, at det var så
slemt. Han havde jo lige set hende fjolle, og han var hurtigt henne ved
hende, da hun faldt, hvorefter han fik hende sat op. Hun be-vægede
øjnene og trak vejret. Hun gjorde ikke tegn til at kunne sidde selv. Han
løftede hende derfor op og gik hen imod bilen med hende. Hun gik ikke
selv, men han havde en opfattelse af, at hun forsøgte. Der var nogle
unaturlige spjæt, og han opfattede det som om, at hun forsøgte at gå. Det
var bare nogle unaturlige bevægelser.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 3035, det
store afsnit midt på siden – 4. sidste linie] forklarede han, at det er
korrekt gengivet. Hun lavede et unaturligt spjæt med benet.



/

side 17

Tiltalte forklarede fortsat, at han oplevede, at Forurettede kunne støtte på
be-nene, da de efter hendes fald var på vej hen mod bilen. Hun tog ikke
selv skridt, men når han satte hende ned på benene, sank hun ikke
sammen. Han slæbte hende ikke hen ad skovbunden, men løftede hen-des
ben et skridt frem ad gangen. Det var som om, at hun selv forsøgte at
hjælpe til med at gå.

De havde stået ude på Sulsted Kirkevej, da Forurettede løb ind mod
træerne. Han nåede ikke helt ind til de træer, som de havde retning mod.
Forurettede nåede hen til kvaset, der havde en højde til op ved
skinnebenet, inden hun faldt. Det var måske 2-3 meter fra det
enkeltstående bøgetræ, der stod 1-2 meter fra vejen, hvor de havde været.
Han kan huske, at man sagtens kunne se vejen fra bøgetræet. Han kan
ikke komme antallet af meter nærmere. De kunne sagtens se vejen fra det
sted, hvor Forurettede faldt. Forurettede hoppede med hænderne oppe
foran sig, som om hun var klar til at tage fat om træet. Hænderne var
foldet lidt ud, da hun faldt. Hovedet lå måske lidt ude til den ene side.
Han kom derhen og trak Forurettede i skul-derne for at høre, om der var
noget galt. Han kan huske, at han kunne se den ene side af ansigtet, men
om det var, fordi han lænede sig ind over hende, ved han ikke. Ansigtet lå
nok primært nedad mod skov-bunden, men måske lidt på siden. Det er
dog ikke noget, som han er sikker på. Han ved ikke, om Forurettedes
hoved var en lille smule hævet over jorden, men det var halsen. Han stak
hånden ind ved hendes skuldre, og han kunne ikke mærke noget. Han
lagde ikke mærke til, om der lå noget, som kunne have ramt hende på
halsen. Han tænkte, om det måske kunne være en sten, som tasken hang
fast i. Han havde set, at hovedet blev rykket bagover, da hun faldt, og han
kunne se, at mærket på halsen var mere rødt på midten. Han fik da den
tanke, at halsen havde ramt noget, men han fik det ikke lokaliseret. Der
var ikke noget, der stak op ved hendes skuldre. Forurettedes ben lå
samlet tæt mod hinanden. Han fik Forurettedes taske løsnet og fik den
trukket fri. Han stak hånden ind ved hendes skuldre for at løfte hende op.
Han tog ikke tasken af Forurettede. Den lod han hænge, så han fik den
med. Tasken hang foran på Forurettede. Da hun gav sig, ville han ikke til
at flytte for meget på tasken. Han rin-gede ikke 112, fordi hans telefon lå
henne i bilen, og han ikke ville gå fra hende. Han brugte ikke
Forurettedes telefon, da han ikke vidste, om hen-des telefon var låst efter
hun tidligere havde fumlet med den. Han kendte heller ikke koden til
hendes telefon. Foreholdt at det er muligt at ringe 112 uden at åbne
telefonen med kode, forklarede han, at det vidste han ikke.

Tiltalte forklarede videre, at han fik øje på et stykke lidt længere inde,
hvor der primært var mos på skovbunden, og han gik ud på mosstyk-ket.
Han og Forurettede kunne bevæge sig ud gennem skoven og ud til bilen.
Han og Forurettede gik altså en anelse længere ind i skoven, inden de gik
ud til bilen. Han kan ikke huske, om han først forsøgte at gå ud på
Sulsted



/

side 18

Kirkevej, men han mener, at han tog mosvejen først.

Foreholdt kort [hovedekstrakten, side 2667] forklarede tiltalte, at han
ikke var helt sikker på, hvor de nærmere befandt sig. Der var nogle træer,
som stod på lange rækker og meget tæt, og hvor der lå bøgebla-de under
træerne. Der var en forhøjning, som Forurettede hoppede igennem.
Længere inde lå der ikke så mange blade, og det var det sted, som de gik
hen imod, da de var på vej tilbage til bilen. De gik ikke ude på ve-jen,
men lidt inde langs med vejen. De gik inde i mosset, men ikke helt inde
ved træerne. Det var ikke så let at gå i skovbunden. Han me-ner, at bilen
holdt en anelse længere inde end den vej, som de gik ad. Han kan ikke
huske, om forenden af bilen var længere ude, eller om den var på niveau
med deres rute. Da de kom hen til bilen, kom de vist nok ud ved siden af
bilen, men han er ikke sikker. De gik lidt skråt over til bilen, indtil
mosstykket begyndte. De gik i en blød bue. Han husker ikke, om de kom
ind mellem træerne. De gik hen til passager-døren, hvor Forurettede var
stået ud. Hun faldt ikke, idet han havde fat i hen-de hele vejen. Der var et
par gange, hvor de var ved at få overbalance. De kom hen til bilen, og
han forsøgte at sætte Forurettede ind. Han åbnede passagerdøren. Han
holdt hende med højre arm og åbnede døren med venstre. Han satte
hende ind med bagdelen først, således at hun kom til at sidde med benene
ude af bilen. Hun var svær at sætte ind i bilen, fordi hun ikke selv kunne
hjælpe til. Det var ikke blevet bedre med hende, men han ved ikke, om
det var blevet værre. Han fik hende ind i bilen, hvor hun lænede sig lidt
bagover. Da han løftede hendes ben ind, gav hun sig. Hun sagde av på en
klagende og smertefuld måde. Han opfattede, at det gjorde ondt på
hende. Han vurderede, at hun ikke var i stand til at sidde i bilen, og at det
gjorde for ondt. Han forsøgte at tale til hende hele tiden, men hun gav sig
kun med klagelyde ved at stønne ud gennem tænderne. Hun sagde også
nej på en klagende måde. Han tænkte, at han skulle have hende over bag
i bilen, hvor hun ville kunne ligge på en mere komfortabel måde. Han
overvejede stadig ikke at ringe til 112. Han følte, at han havde kontrol
over situationen, og at han ville kunne nå hurtigere ind til sygehuset, end
hvis en ambulance skulle ud til dem. Han kan godt se i dag, at han skulle
have ringet. Han kunne dog ikke slippe hende og ringe 112.

Han løftede hende ud af bilen og fik hende op at stå. De gik over til
bagagerummet. Han åbnede bagklappen til varebilen. Han havde altid et
hundetæppe i bilen, som han fik lagt hende ind på. Han fik hende til at
ligge så udstrakt som muligt. Hun klagede sig ikke længere. Hun havde
hovedet vendt op mellem de to forsæder. Han kunne se hendes hoved, da
han satte sig ind i bilen for at køre.

Han kan ikke huske, hvornår han tog tasken af Forurettede. Tasken
dinglede ikke på samme måde, da de gik tilbage til bilen, som da
Forurettede hoppede hen mod træerne. Han talte fortsat til Forurettede,
da han lagde hende ind i ba-



/

side 19

gagerummet. Han forsøgte at lægge hende i aflåst sideleje, men han turde
ikke trække hendes arm ind under hende, fordi hun havde klaget sig over
smerter. Han tænkte ikke på, at han kunne have forvoldt stør-re skade på
hende ved at løfte rundt med hende, hvis hun havde bræk-ket nakken.

Forurettede lå i bagagerummet med begge hænder under hovedet, som lå
skråt på armlænet. Hun gav sig ikke, da han lagde hendes hænder under
ho-vedet. Han forsøgte at støtte hende med tæppet. Han mener, at han
lag-de et lille tæppe hen over Forurettede. Han ved ikke, hvor lang tid
han brugte på at få Forurettede ind i bagagerummet, men han mener, at
det gik hurtigt. Han lukkede bagklappen og sagde til Forurettede, at nu
begyndte de at køre. De trillede ud på vejen og tilbage ad samme vej,
som de kom fra. Han ringede fortsat ikke efter hjælp. Han ville først
ringe, når de kom ud på en fast vej. Han holdt fast i hende, så hun lå
stille. Det kan godt være, at han skulle have brugt tid på at ringe 112,
men det gjorde han ikke. Han ville ringe, når de kom ud på en mere fast
vej, og når de var på vej ind mod Aalborg. Han havde tændt lyset inde i
bilen, så han kunne se, hvis der kom en reaktion fra Forurettede. Han
aede hende over hovedet. Han ville selv køre ind på sygehuset med
hende. Han tænkte stadig, at han kunne komme hurtigere til sygehuset
end hvis en ambulance skul-le den anden vej. De kørte tilbage ad samme
vej, som de kom fra, her-under forbi Camp Hammer. De kom ned
omkring det første venstres-ving, hvor vejen var meget hullet, og hvor
Forurettede gav sig meget, da de kørte over hullerne. Han forsøgte at
køre nænsomt. Han fortsatte med at tale til hende. Hendes øjne var ikke
åbne hele tiden, men nogle gan-ge foretog øjnene nogle mærkelige spjæt
og var åbne. Da de kom tæt-tere mod kirken, var det som om, at
reaktionerne og klagelydene fra hende ophørte. Han kan ikke huske
præcist, hvor de på det tidspunkt nærmere befandt sig. Han kunne nu
ikke længere komme i kontakt med Forurettede. Han prøvede at tage
hendes hånd og sagde, at hvis hun kun-ne høre ham, skulle hun trykke
ham i hånden. Der kom efter et stykke tid et hårdt fast tryk. Det gjorde
hun nogle gange, men han husker ikke hvor mange. Han tænkte, at der
stadig var håb. De kom længere op mod kirken, men han husker ikke, om
de havde passeret parkeringsa-realerne, da Forurettede stoppede med at
trykke ham i hånden. Hun var nu fuldstændig ukontaktbar. Han tog sin
hånd ud af hendes hånd. Han forsøgte at lede efter pulsen på hendes hals,
mens bilen stadig trillede. Han kunne godt søge efter pulsen, selv om han
kørte bilen, men han kunne ikke mærke hendes puls. Han forsøgte at
mærke på begge sider af halsen. Han overvejede, om han gjorde det
forkert. Han mærkede på sin egen puls for at tjekke, at han gjorde det
rigtigt. Han kunne mærke, at han egen puls "tæskede afsted". Han
prøvede at ruske i Forurettede og kal-de på hende, men der var ingen
kontakt. Han granskede sin hukom-melse med hensyn til at yde
førstehjælp, men kunne ikke komme i tan-ke om noget som helst. Han
gik helt i sort. Han kendte til hjertemassa-ge, men han forsøgte ikke at
give hende hjertemassage. Han ville ikke



/

side 20

gøre ondt værre. Hvis han skulle give hjertemassage, skulle han også lave
indblæsninger, og han tænkte, at der kunne sidde noget i hendes hals,
som gjorde, at hun ikke kunne åbne munden. Hun havde ikke åb-net
munden, da han lagde hende på armlænet med hovedet lidt tilbage.

Han fortsatte sin kørsel, og ringede fortsat ikke til 112. Han tænkte, at der
ikke var noget, som han kunne gøre. Han følte sig sikker på, at hun var
død. Han stoppede ikke bilen og gik ikke over for at tjekke hende,
herunder mærke efter hendes puls. Han satte farten ned. Ved krydset,
hvor han skulle svinge til venstre for at køre mod sygehuset, drejede han
i stedet til højre. Han kom til en lille by, som han ikke kan huske navnet
på. Det var på vejen hjem til By 1.

Han mistede kontakten til Forurettede omkring kirken eller Camp
Hammer. Det var inden han kom frem til krydset, hvor han skulle vælge,
om han skulle køre til Aalborg eller hjem. Han kørte ud mod motorvejen
og hjem til sig selv. Han havde tænkt, at han skulle køre mod sygehuset,
men da han ikke længere kunne mærke hendes puls, gik han helt i sort.
Han blev bange og følte sig magtesløs. Han blev bange for, hvad der
skulle ske, og hvad der var sket. Han var bange over, at det gik så hur-tigt
med Forurettede. Han kunne ikke forstå det. Han var bange for, hvad der
ville ske med ham selv. Han var dog ikke mere bange for, hvad der ville
ske med ham, end hvad der var sket med Forurettede. Han tænkte ikke
fornuftigt, da han ikke tog det rigtige valg at køre mod sygehuset. Han
kørte hjem via motorvejen. Han havde ikke kontakt til Forurettede på
resten af vejen hjem. Han mærkede fortsat efter hendes puls, men der var
in-gen. Hans opfattelse var, at Forurettede var død. Han vidste på det
tidspunkt ikke, hvad han skulle gøre.

Tiltalte forklarede supplerende, at han havde hørt, at Forurettede havde
raslet med nogle nøgler. Det var, da hun bandt knuden på tasken.
Længere henne ad Sulsted Kirkevej rodede hun også i tasken. Han ved
ikke, hvad hun kiggede efter, men han hørte nogle nøgler, der raslede.
Det var nok omkring et sted ved det første træ ud mod vejen, men han er
ikke sikker. Han lagde ikke mærke til, om hun tabte sine nøgler. Hun talte
om koden på sin telefon. Han ved ikke, hvad hun skulle med tele-fonen,
men måske skulle hun tjekke nogle notifikationer, selv om de gik og
kyssede. Han kan huske, at hun havde noget i tasken, der lyste. Han kan
ikke huske, om hun havde sine nøgler fremme, men han hav-de hørt en
lyd, da hun rodede i tasken. Han lagde ikke mærke til, om hun tabte
noget.

Foreholdt kort [tillægsekstrakt nr. 1, side 57] forklarede tiltalte, at det
godt kan have været på det markerede sted [KT 406], at han hørte en lyd
som nøgler, der raslede. Det var nok også omkring det sted, hvor de gik
ind i skoven. Forurettede havde løst hår, da hun sad i bilen. Han mener
ikke, at hun havde et hårelastik omkring håndledet. Han kan ikke give



/

side 21

en forklaring på, hvorfor der er fundet et hårelastik tilhørende Forurettede
på det sted, der er markeret på kortet. Han har ikke set Forurettedes
brystplastre i løbet af aftenen. Brystplasterne kunne være faldet af i
forbindelse med, at hun faldt, men det var ikke på sted, hvor de blev
fundet. Han og Forurettede havde ikke været inde imellem grantræerne
på det sted, hvor bryst-plastrene er fundet. Han kan ikke angive, hvorfor
plastrene er fundet på det sted, men de kunne måske være blæst derind
med vinden. Forurettede havde hele tiden sin strop-trøje på. Den var
skubbet lidt op på lænden, da hun faldt. Toppen dækkede hele tiden
hendes bryster. Han har ikke på noget tidspunkt set Forurettedes bryster
eller brystplastre. Han har ikke på noget tidspunkt befølt hendes bryster.

De havde under kørslen til stedet foretaget to stop med bilen. Det før-ste
stop varede ca. 20 minutter. Han kan ikke huske, hvor lang tid det andet
stop tog. Han havde motoren slukket ved begge stop. Ved det første stop
sad de bare og snakkede i bilen. Bilen var varmet op, hvor-for han godt
kunne slukke motoren, selv om der var koldt.

Foreholdt kort [hovedekstrakten, side 2655] forklarede tiltalte, at han
ikke har noget kendskab til nogle kondomer, der skulle være fundet på
stedet i skoven. Han mener, at de kørte med lav hastighed inden de
stoppede første gang. Han mener, at de kun standsede to gange. Han
slukkede motoren, da de holdt stille. Det stemte med, at han kørte 800
meter ind ad vejen, hvorefter motoren blev slukket. Han kan ikke hus-ke,
hvad der skete i de 6 minutter, hvor bilen holdt stille. Han må have
blandet nogle stop sammen. Han vil afvise, at Forurettede har forsøgt at
kom-me væk fra ham. Han havde ikke fat i hende. Han har ikke rykket
brystplastrene af Forurettede. Han forsøgte ikke at have samleje med
hende mod hendes vilje.

Tiltalte forklarede videre, at han har forklaret alt, hvad han kan huske fra
skovområdet. Han husker ikke, at de skulle have standset tre gan-ge. De
har ikke på noget tidspunkt været på hverken det sted, hvor hå-
relastikken [KT 419] eller brystplastrene [KT 418 og KT 508] er fun-det.
Han var ikke været henne ved vejsvinget, hvor hårelastikken blev fundet
[hovedekstrakten, side 2655]. De var heller ikke så langt inde i skoven
som det sted, hvor brystplastrene blev fundet.

Han kørte mod sin bopæl. Han var helt ude af den. Han granskede sin
hukommelse og overvejede, om der var noget, som han havde taget fejl
af, og om der var noget, som han kunne gøre. Han følte, at det var slut,
hvorfor han kørte mod sin bopæl, og ikke efter hjælp. Han kom hjem til
sin bopæl, hvor han igen kontrollerede, om Forurettede havde en puls
eller åndedræt. Han ved ikke, hvad planen var, og ved heller ikke, om han
allerede på det tidspunkt var begyndt at tænke på, at han blev nødt til at
skjule det. Han vidste, at han ikke havde gjort noget, og at han kun havde
fået et "hand-job", men var bange for, hvad andre kunne



/

side 22

tro. Han var bange for at få skylden for noget, som han ikke havde gjort.
Han har tidligere været beskyldt for noget med en ekskæreste, hvor det
endte med, at han fik skylden for noget, som han ikke havde gjort.

Han tænkte hele tiden på, hvad han kunne gøre. Allerede på det tids-
punkt, hvor han sad i bilen på tilbagevejen, tænkte han, at han kunne få
skylden for, hvad der var sket med Forurettede. Han prøvede at tænke
ratio-nelt. Han tænkte, at man ville kunne se, at han ikke havde skubbet
hende. Han var bange for, at man kunne få noget ud af situationen, selv
om der ingenting var. Han overvejede, om han bare skulle sætte
Forurettede af ved et busstoppested, hvor hun ville blive fundet af andre,
men det ville være dumt at gøre, fordi hun havde rørt ved ham. Han var i
vildrede og vidste ikke, hvad han skulle gøre.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 3037, 3. af-
snit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet i politirap-
porten. Han tænkte, at han måtte skaffe sig af med hende.

Da han kom hjem, parkerede han bilen i indkørslen ved hushjørnet, som
han plejede at gøre. Foreholdt skitse over tiltaltes hus [hovedekstrakten,
side 1170] forklarede tiltalte, at der er en hoveddør ind til entreen.
Skitsen er i øvrigt korrekt gengivet. Der er to værk-stedslokaler i huset.
Man skulle udenfor for at komme ind i værksteds-lokalerne. Han
parkerede i hjørnet langs muren ind til det tidligere bu-tikslokale. Han
bakkede ind. Der var ikke meningen, at han ville have Forurettede ind i
huset. Han ville lade hende ligge i bilen indtil han havde fundet ud af,
hvad han skulle gøre med hende. Han havde ikke tænkt noget endeligt
endnu. Han tjekkede en ekstra gang, om der var puls, hvilket han havde
gjort kontinuerligt under kørslen. Han tjekkede igen, mens han sad i bilen
efter at være standset ved huset. Der var fortsat ingen puls. Hun virkede
livløs. Han ved ikke, om hun var varm eller kold. Hun virkede måske lidt
kold. Han forsøgte at løfte op i hendes øjenlåg, som sank i.

Han stod ud og åbnede bagagerummet. Han løftede hendes ben ud, så-
ledes at hun kom til at ligge mere udstrakt. Da han løftede ud i benene,
kom der en lyd fra hendes mund. Det lød som en slags vejrtrækning eller
kraftig rallen. Han tænkte med det samme, at han måske havde taget fejl.
Han mærkede ikke efter pulsen, men opfattede lyden fra hende som en
vejrtrækning. Han overvejede heller ikke på dette tids-punkt at ringe til
112, men tænkte, at han bare skulle have hende ind i huset og have lagt
hende rigtigt. Han tænkte, at han ville ringe, når han havde fået lagt
hende rigtigt, hvilket hun ikke kunne i bilen. Han tænk-te også, at hvis
der var noget i hendes hals, ville det kunne komme ud, når hun lå bedre.
Han havde fået ny seng og tænkte, at det var det bed-ste sted at lægge
hende. Han løftede hende ud og slæbte hende ind i



/

side 23

huset.

Foreholdt skitse over huset [hovedekstrakten, side 1070] forklarede
tiltalte, at han ville have hende ind i sengen i soveværelset. Der var in-
gen steder undervejs, hvor hun kunne ligge, fordi hans hus var ved at
blive gjort klar til renovering. Han lagde hende i sengen i soveværel-set.
Sengen stod omtrent midt i rummet. Den stod med sengegærdet op mod
væggen mellem soveværelset og værkstedet. Det er den væg, der er
markeret med 4,0 på skitsen.

Han lagde hende i sengen i sideleje. Hun havde hånden under hovedet,
og hendes overkrop skrånede over mod hånden. Han kan ikke huske, om
han tjekkede pulsen. Umiddelbart efter, at han havde lagt hende i sengen,
løb der slim ud gennem hendes mund. Slimet var gennemsig-tig, gulligt
og måske en smule rødt til sidst. Det var på størrelse med et spejlæg. Han
kan ikke huske, hvornår han igen mærkede efter pulsen, men han
konstaterede, at der fortsat ikke var puls. Han gik ikke i gang med
førstehjælp, fordi han nu var sikker på, at hun var død.

Han begyndte at græde. Han tænkte fortsat ikke på at tilkalde hjælp, fordi
hun var død. Det havde hele tiden været hans hensigt, at hun skulle have
hjælp. Han har ikke slået hende ihjel og har ikke reageret som tilfældet
for at skjule sine spor. Han havde givet Forurettede psykisk før-stehjælp
ved at tale og ruske i hende efter hendes fald. Han bemærke-de ingen
biler, som kunne have hjulpet ham, da han kørte hjem. Det er korrekt, at
han ikke på noget tidspunkt har haft retning mod sygehuset. Han havde
tænkt på sygehuset, men valgte at køre hjem.

Forurettede lå i sengen, mens han satte sig i sofaen og græd. Han havde
ikke ondt af sig selv, men af hele situationen. Han havde ikke tidligere
op-levet at være sammen med et dødt menneske. Han var sikker på, at
hun var død, da der ikke var puls eller respons, og fordi der var kom-met
slim ud af munden på hende.

Efter et stykke tid tænkte han, at han blev nødt til at gemme liget og
grave det ned. Han var fortsat bange for, at han ville blive beskyldt for
noget, som han ikke havde gjort. Han fik sig selv kørt op i en spids. Han
kan i dag godt se, at det var tåbeligt, fordi han ikke havde noget at skjule.
Da han kom hjem på bopælen, gik det op for ham, at han havde båret sig
tåbeligt ad. Han skulle bare have ringet til 112. Han ringede ikke efter at
være kommet hjem, fordi han nu var kommet for "langt inde i
processen". Han ville skaffe hende af vejen for at undgå, at hun blev
fundet af andre. Der var ikke noget ved hende, som han ville skjule. Han
vil afvise, at der har været noget på hendes lig, som kunne indikere, at
han skulle have udsat hende for en forbrydelse.

Da han sad i stuen, var han helt forstenet. Han kunne ikke tænke sam-



/

side 24

menhængende. Han besluttede efter lidt tid, at han ville grave liget ned.
Han ved ikke, om han tænkte, at han så ville slippe ud af histori-en. Han
havde tænkt, at han selv ville sige det på et tidspunkt, men han kunne
ikke overskue at fortælle om det endnu.

Han hentede noget dampspærreplastik, som han havde liggende. Han
ville grave hende ned i Dronninglund Storskov, da det er et område, som
han kender, og som ligger ikke så langt fra By 1. Han har endvidere gået
mange ture i skoven. Han ville pakke hende ind i pla-stik, da han ikke
vidste, om der kom mere væske ud fra kroppen. Han pakkede hele
kroppen ind. Han klippede et stykke plastik, der var lige så langt som
sengen. Han lagde det ved siden af sengen og løftede Forurettede ned på
plastikstykket på gulvet. Der kom lidt mere væske ud af hendes mund, da
han løftede hende ned. Det så ud som om, væsken var mere tyktflydende
end tidligere. Forurettede havde ligget i sengen i et stykke tid, men han
kan ikke sige hvor længe. Det har nok været under en times tid.

Han kan ikke huske, hvornår han løftede hende ned, men det var ble-vet
formiddag. Det var svært at løfte en livløs person. Hun kom til at ligge
lidt udenfor plastikket. Da han skulle til at rulle hende over på plastikket,
tænkte han, at han blev nødt til at tage tøjet af hende. Der var ikke, fordi
han gerne ville se hende uden tøj, og det var heller ikke, fordi tøjet
allerede var taget af hende. Der var is på vandpytterne på vejen i By 1, og
han antog, at jorden nok ville være så hård, at han ikke kunne grave i
den. Han kan huske, at gruset ude i gården, hvor bilen holdt, sad fast på
grund af frosten. Han blev derfor nødt til at dele liget op i flere dele,
således at han kunne grave delene ned i mindre huller, idet han på grund
af frosten ikke ville kunne grave et stort hul til hele liget. Hvis hun havde
tøj på, ville tøjet sidde fast i de redskaber, som han skulle bruge til at dele
liget med. Han kan ikke huske, hvornår han tog beslutningen om at dele
hende op. Hun skulle have tøjet af for at han kunne skære hende i
stykker. Han tog alt hen-des tøj af, mens hun lå på plastikket. Han kan
ikke huske, om hendes taske stadig lå ude i bilen. Forurettede var iført en
top, underbukser, bukser og strømper. Der var ingen brystplastre. Hun
havde en halskæde, som han tog af, fordi den ville kunne sætte sig i
værktøjet. Han kan ikke huske, om hun havde fingerring på. Hun havde
øreringe på, men han kan ikke huske, om han tog dem af. Han kom tøjet i
en pose, som blev liggende i soveværelset. Han svøbte plastikket
omkring Forurettede, men han kan ikke huske, om han rullede hende ind
i plastikket eller om han svøbte pla-stikket om hende. Han lod liget ligge,
mens han gik ind i sofaen og græd.

Han sad nogle minutter i sofaen, da han kom til at tænke på, at han en-
gang havde været på et kursus i håndtering af epoxy, hvor læreren havde
spøgt med, at man kunne bruge kautisk soda og afløbsrens, hvis



/

side 25

man skulle af med sin svigermor. Mens Forurettede lå i plastikket i
sovevæ-relset, gjorde han nogle flere forberedelser. Han tænkte over,
hvad han skulle gøre, og hvor han skulle køre hen, og om han skulle købe
noget afløbsrens.

Han havde en bajonetsav, hvor der kunne sættes en lang klinge på. Det
var en elektrisk sav med ledning. Det var det eneste værktøj, som han
havde ved hånden, hvor der kunne sættes en lang klinge på. Han satte
noget plastik op i den del af værkstedet, der lå længere omme bagved.
Han lagde noget plastik på gulvet og bredte det ud. Han lavede en fir-
kant med nogle vægge, som der også blev sat plastik på op langs sider-
ne. Der blev sat plastik omkring to meter op af siderne, fordi han ikke
vidste, om det ville bløde meget. Han tænkte, at det måske ville sprøj-te,
men det gjorde det ikke. Han var godt klar over, at det var en vold-som
handling, som han gik og forberedte. Han ville ikke skjule noget ud over
selve liget. Hvis der ikke havde været frost, ville han aldrig have gjort
det, men han blev nødt til at dele liget i stykker, idet han på grund af
frosten ikke kunne grave et stort hul.

Han indrettede det lille areal på omkring 2½ x 3 meter, hvor der var
plastik på gulvet og siderne, og hvor han kunne foretage opskæringen af
liget. Han havde gjort bajonetsaven klar inden han kørte fra bopæ-len for
at hente de ting, som han ellers skulle bruge. Forurettede lå på det tids-
punkt fortsat i plastikket på gulvet i soveværelset. Han ved ikke, hvor-for
han allerede havde pakket hende ind i plastik. Han var ikke i tvivl om, at
hun var død, da der løb noget ud af munden på hende. Hun hav-de ikke
flere skader end han vil være ved. Hun havde kun skaden med mærket
over halsen fra tasken. Han var ikke i tvivl om, at hun var død.

Han kørte ud for at købe de ting, som han skulle bruge. Han kan ikke
huske, om han indrettede arealet med plastik i værkstedet før eller ef-ter,
at han havde været ude for at handle. Han kørte til Jem & Fix i By 2. Han
standsede undervejs på genbrugspladsen, hvor han afleverede to sække
med affald. Det er ikke affald, som har noget med sagen at gøre, men
nogle sække affald, som han i forvejen havde stå-ende. Han havde
herunder vist også nogle knækkede fliser med. Han havde endvidere
Forurettedes smykker med, som han smed i en container med
metalaffald. Han kunne have begravet smykkerne sammen med liget,
men det valgte han ikke at gøre. Hos Jem & Fix i By 2 købte han noget
afløbsrens. Der stod nogle store dunke med kautisk soda, som han også
købte. Han købte også malerdragter og handsker. Det var meningen, at
han ville lægge ligdelene i kaustisk soda for at fjerne det yderste lag af
huden, hvor hun havde rørt ved ham. Hun havde gi-vet ham det
pågældende "hand-job", og han ville skjule sporene herfra. Han kan ikke
huske hvor mange flasker kaustisk soda, at han købte, men det var flere.
Han købte også nogle spande til blandingen af den kaustiske soda. Han
ville komme ligdelene i spandene. Efter indkøbet



/

side 26

kørte han hjemad, hvor han standsede et sted undervejs for at tisse.

Han kan huske, at han i løbet af dagen havde søgt oplysninger på inter-
nettet om kaustisk soda. Han havde set en video, som dog ikke gav
mening for ham. Han stillede de købte ting ind i værkstedet. Han tog en
løftestrop med ud fra værkstedet. Det var en strop, som man kunne bruge
til at løfte tunge ting. Han tog stroppen med ind og lagde rundt om
indpakningen med Forurettede. Han løftede herefter plastikbylten ud i
værkstedet. Den var blevet lettere at løfte efter at liget var blevet stift.
Han ved ikke, om det ville have været nemmere at løfte hende uden
indpakningen i plastik. Han havde ikke pakket hende ind i plastik, for-di
hun blødte, men fordi der kom noget ud af munden på hende. Forurettede
var ikke påført skader, som medførte, at hun skulle pakkes ind i pla-stik.
Han gjorde ikke noget ved Forurettede i soveværelset ud over at lægge
hende på sengen og pakke hende ind i plastik. Han havde alene løftet
hende ned på plastikket og taget tøjet af hende. Han løftede plastikbyl-ten
ud i den inderste del af værkstedet på det sted, hvor han havde ind-rettet
et område til at foretage opdelingen. Han pakkede hende ud og tog
malerdragt på, ligesom han blandede den kautiske soda. Han ved ikke,
hvornår dette fandt sted, men det var op af dagen og hen mod af-ten. Det
var efter spisetid.

Det er korrekt, at han forinden havde været i Meny for at købe mad. Han
kunne godt tænke på mad, men han kunne alligevel ikke spise no-get af
det. Han var på indkøb i By 2, hvor han kørte lidt frem og tilbage. Han
mener, at han først var på genbrugspladsen, og derefter i en butik. Han
kan ikke huske, om det var i Jem & Fix eller en anden butik. Han var to
gange på genbrugspladsen, fordi han i første omgang havde glemt posen
med smykker derhjemme. Han kan ikke huske ræk-kefølgen, men han
kørte lidt frem og tilbage. Han købte mad i Meny, herunder en pizza. Han
købte også noget andet, som han ikke kan hus-ke. Det kan godt passe, at
han købte noget drikkeskyr og slik.

Det var først ved aftenstid, at han fik liget ud i værkstedet. Han iførte sig
en malerdragt og blandede noget kaustisk soda. Han tog handsker på.
Han fulgte blandingsforholdet på flasken. Han tog en gul hobbyk-niv,
hvor man kan brække bladet af, når det skal skiftes. Han havde også en
saks. Han begyndte at dele liget op i stykker. Han startede med hænderne,
hvor han klippede fingerspidserne af med saksen. Han hav-de stadig
tanken, at det skulle være nogle småstykker, som kunne hæl-des i et lille
hul, som han ville grave med et pælebor. Forurettede havde end-videre
rørt ved ham med fingrene, hvorfor de skulle klippes af. Han brugte en
almindelig saks - og ikke en hækkesaks. Han skulle bruge nogle kræfter
og klemme til, da han klippede fingerspidserne af, men han kan ikke
huske, om han brugte en eller to hænder for at klippe. Li-get af
Forurettede lå på plastikket på gulvet. Hun var nøgen. Han kan ikke
huske rækkefølgen i forhold til afklipningen af fingerspidserne. Når



/

side 27

han klippede, sprang fingerspidserne ikke ret langt væk, men blev lig-
gende indenfor en armslængde. Han kom fingerspidserne i spanden med
kaustisk soda. Det var frygteligt at gøre, men han mente, at han blev nødt
til at gennemføre det, fordi han nu var "ude på dybt vand", og at der ikke
var nogen vej tilbage.

Han holdt den første pause, hvor han sad og prøvede at overskue det hele.
Han begyndte at tænke på bajonetsaven. Han tænkte, at håret vil-le kunne
sætte sig fast i saven. Han startede med at flytte håret lidt op, men det
endte med, at han klippede det af og kom det i spanden med kaustisk
soda. Han klippede håret af så tæt på hovedbunden som mu-ligt. Han
brugte den samme saks som til fingerspidserne. Han kan ikke huske, om
han på dette tidspunkt blandede nogle flere spande med kautisk soda,
eller om det var noget, som han allerede havde gjort.

Han fortsatte med det ene ben, hvor han startede ved foden. Han lave-de
nogle snit på benet, hvorved det blev delt op i stykker. Han klippe-de
ikke tæerne af. Det var der ingen grund til, idet de ikke havde rørt ved
ham. Han lavede det første snit med kniven omkring fodledet. Han skar
gennem huden med kniven og knækkede foden af. Han kom herefter
foden i en spand med kaustisk soda. Han kan ikke huske hvor mange
spande med kautisk soda, som han havde gjort klar, men det var måske 3-
4 spande. Da han ikke længere kunne holde ud at klippe med saksen,
begyndte han at bruge bajonetsaven. Det gik hurtigere. Han fortsatte
opad med at save benet i små stykker. Han skar først et snit med kniven
gennem huden indtil han mærkede en modstand, hvo-refter han skar det
sidste over med saven. Han prøvede at lave små stykker af 2-3 cm. Det
blev nærmest nogle skiver. De stykker, som han skar af, lagde han i
spanden med kaustisk soda. Han lagde styk-kerne hele i spanden - i hvert
fald fra det første ben. Jo længere han ar-bejdede sig op af kroppen, jo
mindre kunne han overskue det. Det endte derfor med, at stykkerne blev
større og større. Han vil anslå, at stykkerne nu blev på omkring 5 cm. Når
han savede, løftede han op i benet for at kunne komme til at save, men da
kroppen blev mindre og mindre, fandt han en halv mælkekasse, som han
lagde ind under krop-pen, således at den blev hævet op fra gulvet. Han
brugte mælkekassen på et tidspunkt ved det første ben. Han havde også
en spand uden kau-stisk soda, hvor nogle af delene fra det første ben kom
i.

Han var gået i gang med arbejdet sidst på dagen. Han kan ikke huske,
hvornår han stoppede, men det var omkring midnat, måske lidt før. Han
havde på det tidspunkt mistet fornemmelsen af tid. Han stoppede og gik i
bad. Han kunne ikke samle sine tanker. Han sad og tænkte over, om han
kunne sove, og om han skulle tage på arbejde den næste dag. Han
forsøgte at sove, men det kunne han ikke. Han havde taget lagenet af den
seng, som Forurettede havde ligget på. Han havde lagt et nyt la-gen på,
men sov som altid selv i den anden side af sengen. Han kunne



/

side 28

ikke sove, men lå bare og tænkte.

Han stod op, da vækkeuret ringede. Han pakkede noget pizza og noget af
den mad, som han havde købt, hvorefter han tog på arbejde. Han kørte i
sin firmabil. Han arbejdede i et sommerhusområde, og det skal nok
passe, at det var i By 3. Han var på arbejde fra kl. 8.00 til kl. 13-14, hvor
han kørte hjem. Han standsede undervejs i Jem & Fix i Aabybro, hvor
han købte ting som dem, han havde købt dagen før i By 2. Han skulle
bruge noget mere kaustisk soda, da han vur-derede, at tingene ville
komme til at fylde mere end forventet. Da der ikke var så mange spande
på lager i Aabybro, kørte han videre til Jem & Fix i Nørresundby, hvor
han købte noget mere, herunder også kau-stisk soda.

Efter at være kommet hjem afsluttede han sin arbejdsdag ved at indbe-
rette nogle oplysninger via computeren, herunder uploade billeder af,
hvad han havde udført af arbejde på arbejdspladsen. Han fortsatte he-
refter med parteringen af liget, hvor han fortsatte med det andet ben. Han
skar foden af på samme måde som ved det første ben. Han ændre-de
fremgangsmåden ved nu at skære bløddelene af inden han brugte saven.
Han skar delene af i samme størrelser som dagen forinden. Han kan ikke
huske, om delene kom i spande med kautisk soda eller tom-me spande.
Han kan ikke huske den nærmere fordeling af tingene i de enkelte
spande. Da han var nået op omkring torsoen, skar han blødde-lene og
indvoldene ud. De store dele blev delt i mindre stykker. Han kan ikke
huske, om hjertet blev delt i stykker.

Han havde det skidt med at skære liget op. Han havde tænkt at grave små
huller i jorden med et pælebor. Han havde ikke tænkt, at han kun-ne
grave store huller med pæleboret. Han tog indvoldene ud og delte dem i
stykker. Han kan ikke huske, hvad der blev delt op. De største stykker var
på størrelse med en knytnæve. Han brugte bajonetsaven til at dele torsoen
op i stykker. Han skar vistnok armene op inden han gik i gang med
torsoen. Armene blev delt på samme som benene, dog vist-nok i større
stykker. Han kunne ikke længere overskue at lave de små stykker. Det
var en kaotisk proces. Han skar hovedet af omkring hal-sen. Det gjorde
han vistnok før han gik i gang med torsoen eller umid-delbart efter at
være gået i gang med torsoen. Han skar hovedet af midt på halsen. Han
mener, at han delte resten af halsen op i stykker, som var større end en
knytnæve. Han skar hovedet af med kniven, hvoref-ter han brugte saven
til det sidste. Han skar ikke yderligere af det styk-ke af halsen, som sad
på det afskårne hoved. Han lagde også hovedet i en spand. Han skar ikke
noget af hovedet. Han skar ikke ører og næse af. Han kunne ikke få sig til
at skære i hovedet, da han tænkte på, at hun havde smilet så sødt til ham
og kigget ham i øjnene. Han lagde hovedet i en spand med kautisk soda.
Hovedet var helt trykket sam-men, da han senere hældte det i hullet i
skoven.



/

side 29

Det svinede ikke ret meget, da han skar liget op. Der kom lidt blod, men
det var meget lidt. Det var ikke ligesom en gyserfilm. Han brugte rigtig
mange timer på arbejdet. Han havde brugt noget tid søndag og noget tid
efter arbejde mandag. Han fortsatte om mandagen til sent på aftenen.
Nogle dele kom i spande med kaustisk soda, mens andre dele kom i
tomme spande. Delene i spandene med kaustisk soda blev ikke opløst,
men lå bare og flød. Når han blandede kaustisk soda med vand, boblede
det, men det stoppede igen. Han vil fastholde, at han ikke brugte kautisk
soda for at skjule noget på liget af Forurettede.

Brysterne blev skåret af og lagt i en spand. Han kan ikke huske, om det
var en spand med eller uden kautisk soda. Brysterne blev ikke delt, men
var hver på størrelse med en knytnæve. Han brugte samlet om-kring 8-12
spande, men kan ikke huske hvor mange, der var med kau-stisk soda. Det
var nok været omkring halvdelen. Kønsdelene blev på samme måde
skåret af. Han kan ikke huske, hvordan han gjorde.

Da han var færdig, gjorde han sig klar til at køre delene ud i skoven.
Hans bedsteforældre havde boet omkring skoven, men det var langt fra
det sted, hvor han gravede ligdelene ned. Han stillede spandene ud i
bagagerummet. Han havde en grenpose, som var en figursyet presen-
ning, der fyldte hele bagagerummet. Han lagde den i bunden af baga-
gerummet for at undgå, at det svinede fra spandene. Det var ikke hans
indtryk, at spandene skvulpede, da han senere kørte. Der var stadig
kaustisk soda i nogle af spandene, da han kørte med dem. Han kørte til
skoven ad flere omgange. Alle spandene kunne måske godt have været i
bilen på én gang, men han skulle også have plads til en stor og en lil-le
skovl. Han havde endvidere en pandelampe med. Han husker ikke, om
han havde andet med. Han tog ikke et pælebor med, da han havde
besluttet sig for at køre til et andet sted end han først havde tænkt. Det
var et sted, hvor der var en slugt og en bakke, som han tænkte kunne
være et godt sted. Han var kørt forbi stedet sammen med sin bedste-mor.
Det var et sted, som han ville kunne huske og udpege, når han se-nere
meldte sig selv. Jorden var noget blødere på det sted, hvorfor han ikke
havde brug for pæleboret, men ellers ville han kunne tage det med, når
han kørte anden gang. Han havde forinden tjekket vejrudsig-ten på sin
telefon, og han tænkte, at det ville være varmere ved bakken end i
slugten. Han kan ikke huske hvor mange spande, der var tilbage, da han
havde fyldt bilen. Han fandt i skoven en vej, der var brugt til skovning,
og som var meget ujævn. Han kunne ikke bakke ret langt ind. Han
åbnede bagagerummet og løftede spandene ud. Indholdet fra nogle af
spandene spredte han blot ud i skovbunden. Det var spandene uden
kaustisk soda, men måske også en enkelt med kaustisk soda. Han havde
forsøgt at grave et hul, men det kunne ikke rigtig lykkes, fordi han ikke
kunne grave ret dybt. Han gravede to huller i en dybde sva-rende til hans
knæhøjde. Han tog en spand med kaustisk soda og hæld-



/

side 30

te indholdet i hullet. Han kom spanden med hovedet i det andet hul. Han
kan ikke huske, om han kom fødderne i hullet. Han kom indhol-det af 2-3
spande i hullet. Han hældte ikke den kaustiske soda fra spanden, men
hældte det hele i hullet.

Han lukkede hullet og spredte de andre spande i skovbunden. Han me-
ner, at det var spande uden kaustisk soda, som han spredte. Han kan ikke
huske, hvad der nærmere var i spandene. Han havde tænkt over, hvad der
kunne ske med de dele, der blev smidt ud i skovbunden. Der var tale om
bløddele, som han dækkede med nogle grene. Han kørte hjem for at
hente resten af spandene. Han fyldte det andet hul op og spredte noget i
skovbunden. Det var også spande med kautisk soda, som kom i det andet
hul. Han mener, at hovedet kom i det store hul. Han kan ikke huske, om
de indre organer var i en spand med kaustisk soda. Han lagde ikke mærke
til, hvor hjertet kom hen. De ydre kønsor-ganer blev puttet i hullerne.
Han har ikke gemt ligdele andre steder.

Han pakkede spandene i bagagerummet og kørte hjem for at hente de
ting, som han havde brugt til parteringen. Han hentede også Forurettedes
tøj, sine egne bukser, fleecetrøje og lagenet fra sengen. Han kørte herefter
til et andet sted i Storskoven, som han har kendt siden sin barndom, hvor
han brændte tingene. Han brændte også spandene og bagage-
rumsdækkenet. Han satte ild til det hele, og det tog lang tid at brænde.
Han kørte herefter hjem. Han kom til at tænke på, at han havde lagt en
hovedpude bag Forurettede for at støtte hende. Han kan ikke huske, om
det var senere på aftenen eller først næste dag, at han kom til at tænke på
puden. Han kørte herefter ud i skoven for at skaffe sig af med den.

Han tog ikke på arbejde den 8. februar 2022, idet han ikke kunne over-
komme det. Han kunne ikke mere. Forurettede var efterlyst i hele landet,
men det blev han først senere klar over. Der blev vist et billede af en pige
i en grøn top, som godt kunne ligne Forurettede, men han forbandt i
første om-gang ikke pigen på billedet med Forurettede. Han blev dog lidt
senere klar over, at Forurettede var efterlyst. Han tænkte på, at der
givetvis sad nogen til-bage, som savnede hende. Han placerede ligdelene
i skoven således, at det ville være forholdsvis let at finde dem. Ligdelene
skulle alene være skjult i et stykke tid, hvorefter han ville gå til
bekendelse.

Den 9. februar 2022 blev han anholdt af politiet. Han var hjemme ind-til
han blev anholdt. Han kan ikke huske, om han forinden havde været hos
købmanden i By 1. Han havde været i Brugsen i By 2 for at købe
sæbespåner. Han havde også købt noget afløbs-rens, som han ville hælde
i badekarret, da det trængte til at blive gjort rent. Forurettede havde ikke
været i badekarret, og der var ikke noget, som han ville skjule i
forbindelse med rengøringen af badekarret. Det trængte blot til at blive
gjort rent. Da han hældte afløbsrensen ud i ri-sten på badekarret, fik han
noget på sin hånd, hvor han havde en rift



/

side 31

fra noget arbejde, hvor han havde trukket ledninger. Han havde derfor
brug for sæbespåner til at komme hånden i blød.

Da han blev anholdt, forklarede han i første omgang, at han havde sat
Forurettede af ved busstoppestedet ved Kvickly. Han vidste ikke på det
tids-punkt, at politiet havde GPS-oplysningerne fra hans bil. Han valgte
ik-ke at udtale sig under grundlovsforhøret efter råd fra sin daværende
forsvarer.

Han har ikke nogen vanskeligheder med at tale med kvinder. Han har
senest haft en kæreste i 2014. Han havde sidst haft samleje i august 2021.
Han følte ikke, at han manglede en kvinde i sit liv. Han tænkte
almindeligvis heller ikke på kvinder. Han havde ikke let ved at tage
kontakt til kvinder på nettet eller i byen, men det var ikke derfor, at han
kørte rundt i byen i stedet for at gå i byen. Han kørte ikke rundt for at
samle en kvinde op. Han har heller aldrig tidligere samlet kvinder op. Det
er ikke hans måde at komme i kontakt med kvinder på. To af de kvinder,
som han tidligere har været kæreste med, fortsatte efter deres brud med at
omtale ham dårligt på de sociale medier. Han havde en
uoverensstemmelse med sin første kæreste, som endte med en sag, hvor
han blev beskyldt for noget, som han ikke havde gjort. Da han se-nere
blev udlært som elektriker, undersøgte han ved opslag på inter-nettet, om
den pågældende tidligere kæreste stadig boede på den ad-resse, som han
kendte. Det var ikke, fordi han ville opsøge hende, men for at undgå at
møde hende, hvis han i forbindelse med sit arbejde måtte blive sendt til
adressen for at udføre noget arbejde. Han fandt ud af, at den tidligere
kæreste var flyttet til en anden adresse.

Han har set porno på nettet. Han er interesseret i forskellig slags por-no,
men ikke noget ekstremt. Det er ikke muligt at undgå at se porno med
yngre kvinder, når man ser porno på internettet. Han kan ikke huske, om
han søgte på yngre kvinder.

Hans mailadresse er E-mailadresse

Tiltalte forklarede, at det godt kan være nogle søgninger, som han har
foretaget. "Teens" var noget, som han havde kopieret som søgemulig-
hed. Han forsøgte at finde en video med en bestemt "stjerne". Han kan
ikke huske, hvem stjernen var, eller om det var en ung person. Når man
var inde på en pornovideo, kom der automatisk andre forslag, som man
kunne gå ind på. Han tændte ikke på, at piger var "fulde" el-ler
"slutty/skamløse", men hvis han har søgt på disse ord, må det være
korrekt.

Han havde ikke noget behov for sex efter, at han havde været inde og
køre rundt i byen den 5. februar 2022. Han ville også kunne søge på
porno, selv om han ikke havde været i byen. Han fik ikke lyst til sex



/

side 32

ved at køre rundt i byen.

Udspurgt af forsvareren forklarede tiltalte, at han ikke mener, at den
emsige politimand, som han tidligere har fortalt om, havde tilladelse til at
kigge i hans telefon. Han er generelt imod overvågningssamfun-det. Han
har læst, hvor galt det kan gå, hvis det slippes løs. Han sluk-kede typisk
sin telefon, hvis han skulle noget senere på dagen.

Han skulle bare mærke stemningen inde i byen den 6. februar 2022. Han
skulle ikke blive beruset, da han havde planer om, at han skulle lave
noget den næste dag. Det blev dog ikke til noget. Han har også før kørt
rundt inde i byen uden at have et ærinde. Han kørte også ofte ud for at se
et færdigt projekt, som han havde været med til at bygge.

Da han fik øje på Forurettede, der stod og ventede ved bussen, var hans
første tanke, at der ikke gik nogen busser siden hun stod helt alene. Hun
hav-de bare arme og frøs givetvis. Han ville derfor tilbyde hende et lift.
Han gjorde sig ikke nogle tanker om hendes udseende. Det kunne lige så
godt have været en ung mand, som havde stået der, og så ville han have
gjort det samme. Forurettede steg hurtigt ind i bilen, da han tilbød hende
et lift. Hun åbnede døren, satte sig ind og tog sele på. Hun var ikke
"stangstiv" eller beruset, men virkede "selskabeligt overrislet". Hun
fortalte, hvor hun skulle hen og i hvilken retning. Hun blundede lidt, da
de kørte ad Reberbansgade, men det tænkte han ikke nærmere over. Hun
blundede ganske kort. Det var højest et minuts tid. Han gav hende en
albue i siden, da de nærmede sig Aalborg Stadion. De havde en gensidig
dialog, da de talte om, hvor hun skulle hen, og han spurgte også til
hendes manglende jakke.

Det var ikke hans behov at komme på McDonald's, men det var noget,
som han foreslog, hvis hun havde lyst. Hvis hun ikke havde lyst til mad,
havde han heller ikke lyst til noget. På turen til Hammer Bakker blev
Forurettede mere og mere frisk. Hun blev mere opstemt og grinede me-
get, ligesom hun kom med bemærkninger til hans historier.

Da hun begyndte at spørge ind til hans soldatertid, blev hun indladen-de.
De havde på det tidspunkt været sammen i bilen i ca. 20 minutter. Det var
Forurettede, der indledte den fysiske kontakt. Han syntes ikke, at det
virkede underligt, at hun var interesseret i ham, men han blev smigret
over, at hun virkede interesseret i ham. Der var ikke noget tidspunkt, hvor
Forurettede gav udtryk for, at hun var utryg ved at være i bilen.

Da de kom til Hammer Bakker og var steget ud af bilen, lagde hun ar-
mene ind under hans jakke og sagde: "Varm mig". Han rørte ikke på
noget tidspunkt ved hendes bryster. Brystplastrene kan måske være faldet
af, da han varmede hende, men han var ikke opmærksom på
brystplastrene. Han tænkte, at brystplastrene også kan være faldet af,



/

side 33

da hun steg ud af bilen eller i forbindelse med, at hun rodede med tas-
ken.

Han brugte udtrykket "bunny-hop", som han også har anvendt i andre
sammenhænge. Han brugte ikke udtrykket som en latterliggørelse. Han
kan ikke huske hvor mange hop, hun tog, men det var måske 5-10 hop.
Lige da hun var faldet, og han kom hen til hende, var han så småt
begyndt at føle, at han ikke kunne overskue det. Men han følte, at han
havde kontrol. De skulle bare fremad og afsted. Det var først senere i
forløbet, at han tænkte, at han ville kunne risikere at få problemer.

Han fik en guldmedalje i førstehjælp, mens han var ved militæret i 2007.
Han har ikke siden haft brug for at anvende førstehjælp. Han fandt ikke,
at han kunne bruge sin viden om førstehjælp i forbindelse med
Forurettede.

Han havde senest en kæreste i 2014. Han savnede ikke en kæreste, og
havde et godt liv. Han havde rigeligt med projekter, venner og familie.
Hvis han havde lyster, kunne han få dem stillet på andre måder, herun-der
ved at se porno. Han har været på Tinder i en kort periode, men det var
ikke noget for ham.

Han har ved søgning efter porno på internettet også søgt på kvinder i
50'erne. Han havde en bred smag, og det var ikke kun yngre kvinder. Han
brugte den side, hvor der var gratis porno, og klikkede på det, der var
populært.

Foreholdt kort [hovedekstrakten, side 2655] forklarede tiltalte, at han
ikke kan forstå, at han skulle være standset tre gange under køreturen i
Hammer Bakker. Han mener, at det sted, som på kortet er angivet med pil
4, var det sted, hvor han holdt på vejen, men ikke stoppede moto-ren. Det
var på det sted, hvor han kom sin trøje ned i bukserne efter "hand-
jobbet". Bilen kørte derefter til pil 5 og 6 på kortet, hvor de talte om, at
der skulle ske noget mere. Det passer med, at han kørte lidt længere hen
til pil 7 på kortet, hvor han bakkede bilen ind. Bilen kun-ne ses fra vejen.
Det var ikke hans hensigt at skjule bilen.

Han gik i panik, da han ikke kunne mærke Forurettedes puls og ikke
kunne bruge noget af det, som han havde lært. Tankerne om, at han
kunne ri-sikere at blive beskyldt for noget, som han ikke havde gjort,
begyndte at komme til ham, da han ikke kunne mærke hendes puls. Han
kom på disse tanker på grund af tidligere dårlige oplevelser. Han ville
melde sig selv, men han vidste ikke hvornår. Han var ikke klar til det,
men der ville sikkert ikke gå så længe.

Da han af politiet blev foreholdt, at der var fundet ligdele i skoven, sagde
han, at han gerne ville vise stedet. Han havde haft besøg af sine



/

side 34

pårørende efter grundlovsforhør, hvor han havde fået at vide, at politi-et
havde fundet noget. Han sagde herefter, at han gerne ville påvise stedet
med det samme inden det blev mørkt.

Han tænkte, at "Idrætten" eller "Sportens" ikke kunne være Forurettedes
ad-resse, men at det drejede sig om, at hun skulle mødes med nogen på et
sportssted, som hun ikke kunne huske navnet på.

Udspurgt af anklageren forklarede tiltalte supplerende, at det var inden
han påbegyndte parteringen af Forurettede, at han havde tænkt over
planen med, at han ville fortælle, hvor liget af hende kunne findes. Han
havde tænkt over den omstændighed, at man ville finde hende i mange
dele, men det skyldtes udelukkende, at han ikke kunne grave et stort hul
på grund af vejret.

Hendes taske blev brændt sammen med tøjet og de andre ting. Forevist
en taske forklarede tiltalte, at den mindede om Forurettedes taske, dog
var re-mmen på Forurettedes taske måske lidt bredere og mere kraftig.
Han lagde ik-ke mærke til tasken før remmen gik i stykker og
Forurettede bandt den sam-men. Tiltalte foreviste, hvordan tasken hang
på Forurettede efter den var gået i stykker og remmen var blevet afkortet.

Vidne 1 har som vidne forklaret, at han i februar 2022 ret-tede
henvendelse til politiet, fordi han læste, at politiet søgte efter op-
lysninger om en pige, som var savnet. Han havde mødt en pige inde på
Heidis Bier Bar og kunne ud fra efterlysningsbillederne se, at det var
Forurettede. Han havde mødt hende omkring kl. 05.30. Han havde om
aftenen været i Herning sammen med nogle kammerater for at se Super
Cross, hvorefter de var taget i byen i Aalborg. Han var sammen med to
kam-merater, og var så småt på vej hjem på det pågældende tidspunkt.
Han sad blot og ventede på sine kammerater. Han havde drukket alkohol
i løbet af aftenen og natten, og var blevet "rimelig fuld" og klar til at ta-
ge hjem. Han kan derfor ikke huske alt, hvad der foregik i løbet af af-
tenen og natten.

Han sad ovenpå i Heidis Bier Bar på en bænk og ventede på sine kam-
merater, der dansede ude på gulvet. Forurettede kom hen til ham og ville
have ham med ud at danse. Hun var meget insisterende, men han afslog
at danse. Det er ikke lige hans spidskompetence. Hun virkede fuld og
energisk. Hun rykkede i ham for at få ham med ud på dansegulvet. Hun
virkede fuld og glad. Hun var lidt flirtende, men det var bare for sjov for
at få ham med ud på dansegulvet. Da han afslog at danse, gik hun videre.
Han lagde ikke mærke til, om hun forsøgte at få andre med ud på
dansegulvet. Hun gik videre, og han tror, at hun gik ud på danse-gulvet
og dansede. Han lagde ikke mærke til, om hun dansede med no-gen. Hun
dansede i hvert fald, men han kan ikke huske, om hun for-søgte at kysse
med nogen. Hun havde stået tæt på ham, da hun ville



/

side 35

have ham med ud at danse. Hendes ansigt var tæt på ham, og hun dan-
sede op ad ham, mens hun forsøgte at overtale ham.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2339, øverst]
kan han vedstå sin forklaring som korrekt gengivet. Der var ta-le om et
hurtigt kys, og han kyssede ikke tilbage. Hun ville bare have ham med ud
at danse.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2339, 2. af-
snit] har han givetvis forklaret som gengivet, men det er ikke noget, som
han kan huske.

Det var hans opfattelse, at Forurettede alene ønskede at danse. Han
mener ik-ke, at han så hende senere. Han kan ved nærmere eftertanke
huske, at han omkring en halv time senere stod udenfor, hvor hun kom
stormen-de forbi i tunnelen udenfor Heidis Bier Bar. Hun var iført en top
og et par bukser. Hun havde ikke nogen jakke på. Han stod sammen med
si-ne kammerater for at vente på deres jakker, da hun kom løbende forbi.
Hun var alene. Det virkede som om, at hun skulle videre til et eller an-
det. Han så ikke mere til hende.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at Forurettede var "vild i det".
Hun in-sisterede på at få ham med ud at danse. Hun forsøgte at kysse
ham en gang for at få ham med.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2339] ved-
rørende den sydlandske mand er det korrekt gengivet. Han har forkla-ret
som gengivet, men det er ikke noget, som han længere kan huske.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2339, 13.-17.
linie] forklarede han, at det ligeledes er korrekt, at han har forkla-ret som
gengivet, men det er ikke noget, som han kan huske i dag. Han kan i
hvert fald huske, at Forurettede dansede. Han kan således godt have for-
klaret til politiet, at hun kyssede med to forskellige mænd.

Vidne 2 har som vidne forklaret, at han tog kontakt til politiet i februar
2022, fordi han havde mødt Forurettede inde på Heidis Bier Bar. Da han
stod op om morgenen, læste han, at hun var forsvundet, og at man skulle
henvende sig, hvis man havde set hende. Han kunne se på billederne, at
det var Forurettede, som han havde mødt i lø-bet af natten. Han var i
byen sammen med en kammerat, hvor han hav-de mødt hende omkring
kl. 04-04.30. Det var på Heidis Bier Bar, hvor han stod ude på terrassen
for at ryge. Forurettede var også ude på terrassen, men gik ind igen. Hun
stod lidt efter og talte med nogen i baren.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2416, 1. li-nie]
forklarede han, at han kan vedstå denne forklaring som korrekt



/

side 36

gengivet. Tidspunktet, som han oplyste under afhøringen (kl. 05.15 til
05.20) er det rigtige tidspunkt. Det er svært at huske det nærmere tids-
punkt efter så lang tid. Han kunne bedre huske tingene dengang.

Han havde været flere steder i Jomfru Ane Gade den pågældende af-ten,
og var inde på Heidis Bier Bar som det sidste sted. Han var blevet godt
beruset. Han gik ovenpå, hvor han lagde mærke til Forurettede, der var
ude på dansegulvet. Han gik ud til hende og spurgte, om de skulle dan-se.
Det ville hun gerne, og de dansede. Hun havde stået på dansegulvet og
lyttet til musikken, da han gik hen til hende. Hun virkede meget fuld og i
godt humør. Han spurgte lidt senere, om hun ville med ud for at ryge. De
gik ud på terrassen, og han kunne mærke på den måde, som hun gik på,
at hun var beruset. Hun slingrede lidt. Hun sagde ikke ret meget, men
mumlede mest. Da han spurgte, om hun ville med ud at ryge, mumlede
hun bare. Der blev ikke rigtig ført en samtale mellem dem.

Da de dansede, var der tale om en almindelig svingom. Der var ikke
noget ualmindeligt i deres dans. Efter dansen gav de hinanden en
krammer og et kys. Det var alene et "tantekys". Han kan ikke vurdere,
om hun ville noget mere med ham. Da de gik ud for at ryge, stod han på
terrassen og talte med sin kammerat. Da han vendte sig om, var
Forurettede gået ind igen. Da han kom ind, bemærkede han, at hun stod i
ba-ren og talte med nogle fyre. Hendes samtale med de pågældende slut-
tede, og hun forlod stedet i rask tempo. Det virkede som om, at der var
blevet sagt noget, som irriterede hende. Da han lidt efter kom udenfor,
var Forurettede væk.

Forurettede virkede som en sød pige. Hun var høflig og flink. Der var
ikke noget påfaldende ved hende. Hun var meget beruset, men det var
han også. Han kan ikke udtale sig om, hvorvidt hun var mere beruset end
ham. Han havde ikke kysset med Forurettede, mens de dansede.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at Forurettede var i stand til at gå
fra stedet i rask tempo. Det virkede, som om hun var blevet irriteret over
noget efter at have talt med fyrene i baren. Hun så lidt sur ud, da hun gik.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2416, 3. af-
snit] forklarede han, at han ikke i dag kan huske, om de kyssede, mens de
dansede. Han kan godt huske, at han har forklaret sådan til politiet. Han
kan i dag kun huske, at de gav hinanden et "tantekys" efter dan-sen.

Vidne 3 har som vidne forklaret, at han kontaktede politiet i februar
2022, da han hørte, at en pige var savnet. Han er dag-lig bestyrer på
Natklub 1, hvor han er på arbejde hver fredag og lør-



/

side 37

dag fra omkring kl. 23.00, hvor de åbner, og indtil senest kl. 06.00. Hvis
der ikke er så mange gæster i byen, kan de nogle gange godt luk-ke før
kl. 06.00. Der er almindeligvis mange gæster i byen mellem kl. 01.00 og
03.00. De gæster, som har købt de store borde, bliver ofte hængende lidt
længere. Den sidste bus går lidt over kl. 03, hvorfor feststemningen ofte
ebber ud omkring dette tidspunkt.

Han var på arbejde den pågældende dag, hvor de lukkede kl. 05.40. Han
kan huske, at Forurettede kom ind på Natklub 1 omkring 5 minutter in-
den de lukkede. Han stod i døren for at tage imod gæsterne. Det var ikke
som dørmand, men for at byde gæsterne velkommen. Han bad he-refter
gæsterne om at gå hen til dørmanden og vise ID. Han lagde mærke til
Forurettede, da hun kom gående gennem gaden fra nordlig retning.
Udeladt Der var ikke noget usædvanligt at bemærke ved hende. Hun
virkede som alle andre gæster. Hun var stille, rolig og glad. Hun virke-de
lidt beruset, men ikke mere end andre gæster på det pågældende
tidspunkt kl. 05.30 om morgenen. Hun slingrede ikke rundt, men gik i en
lige linje, da hun kom gående. Hun var tilsyneladende ikke klar til at tage
hjem. Han gav hende lov til at komme ind, selv om de var ved at lukke.
Da hun skulle vise ID, fumlede hun med sin telefon, som hun ikke kunne
komme ind på. Det er ikke hans indtryk, at hendes fumlen med telefonen
skyldtes, at hun var for fuld. Det er ikke ualmindeligt, at gæster bliver
lidt forvirret, når de pludselig skal hurtigt ind på deres telefon. Da han
kunne se, at hun var over 18 år, lod han hende gå ind.

Der var 10-15 personer på dansegulvet. Forurettede satte sig i sofaen.
DJ'en sagde, at det var tid til at lukke. Han gik over til DJ'en, og
Forurettede kom hen til dem. Hun sagde til DJ'en: "Jeg kan give dig alt".
Han tænkte, at det måske kunne være titlen på en sang, som Forurettede
ønskede at få spillet, men det ved han ikke. Han og DJ'en kiggede på
hinanden, og han tænkte, at nu var det vist tid til, at hun skulle hjem.
Forurettede var imod, at de skulle lukke, og hun ville ikke gå. Han bad
dørmanden om at vise hende ud. Forurettede blev sur og strittede lidt
imod, men hun gik imod ud-gangen. Det var hans indtryk, at Forurettede
ikke var klar til at tage hjem og gerne ville feste videre. Hun var
stadigvæk kun lidt fuld. Hun åbnede svingdøren ud til Jomfru Ane Gade
meget hårdt, og hun gik til højre i retning mod 7-Eleven. Han
bemærkede, at hun et par minutter senere kom gående den anden vej.
Hun havde ikke nogen jakke på. Det havde hun heller ikke, da hun kom
til Natklub 1.

Da han lukkede Forurettede ind, havde hun en øl i hånden. Han gjorde
ikke noget ved det, selv om den var købt et andet sted. Da de stod oppe
ved DJ'en, havde han dog nævnt overfor Forurettede, at det vist ikke var
en øl, som hun havde købt hos dem.



/

side 38

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2349, 3. af-
snit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet. Forurettede
stod og talte med lukkede øjne og mumlede, da hun sagde til DJ'en, at
hun ville "give ham alt". Det er de færreste gæster i Jomfru Ane Gade,
som virker friske kl. 05.30, men set i det lys virkede Forurettede til at
være frisk. Han vurderede, at hun var lettere beruset, men dog i et sådant
omfang, at hun ikke ville kunne køre hjem.

Han havde ikke set Forurettede tidligere på aftenen. Hun kom alene til
Natklub 1. Da hun forlod Natklub 1, var hun ved at ramme to andre gæ-
ster, som var på vej ud. Forurettede sagde noget til dem, som han ikke
hørte.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2349, næst-
sidste afsnit] kan han vedstå sin forklaring. Da Forurettede kom gående
gen-nem gaden, lagde han mærke til, at hun passerede en gruppe af
gæster, som hun gav "high-five".

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at det med at "give dig alt" og-så
kunne være ment flirtende. Det kunne han ikke vurdere. Forurettede
sagde ikke andet.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2349, 5. af-
snit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet. Forurettede
virke-de ikke tilfreds, da hun blev bedt om at forlade stedet, fordi de
skulle lukke.

Vidne 4 har som vidne forklaret, at hun så på Facebook, at der var en
pige, som var forsvundet. Det var hendes mor, som havde spurgt hende,
om hun måske havde set pigen i forbindelse med, at hun også havde
været i byen den pågældende aften. Det mente hun ikke u-middelbart,
men senere kunne hun se sig selv på en video med Forurettede. Da hun så
videoen, kunne hun godt huske at have mødt Forurettede.

Hun havde været på Natklub 1 og var på vej hjem. Det var sent, og
klubben var lukket. Lyset var tændt, og gæsterne var ved at forlade
stedet. Hun var sammen med to veninder, og stod i garderoben sam-men
med sin ene veninde for at få sin jakke. Hun var ved at tage sin trøje på,
at hun kunne mærke svingdøren gå op. Det var Forurettede, der var på
vej ud. Forurettede spildte i den forbindelse noget alkohol på hendes
trøje. Hun sagde til Forurettede: "Hvad laver du?". Det er hendes
vurdering, at Forurettede var meget fuld. Forurettedes overkrop væltede
ind i hende, og Forurettede væltede nærmest ud af døren. Forurettede
virkede irriteret over at skulle hjem. Da hun fik alkohol på sig, vendte
hun sig om og sagde til Forurettede: "Hvad fanden laver du?".
Forurettede sagde: "Hold din kæft, han er jo syg i hovedet". Hun kan ikke
huske, om hun svarede Forurettede, men hun tænkte på, hvem
Forurettede talte om. Hun konkluderede, at det måtte være klubejeren.
Forurettede virkede meget sur og med en kort lunte. Hun virkede til at
være i dårligt hu-



/

side 39

mør. Det var som om, at Forurettede havde fået et par drinks for meget,
men var klar til at feste videre.

Efter Forurettedes bevægelser at dømme, var hun meget fuld. Forurettede
gik ud gen-nem døren og forsvandt. Hun mener ikke, at hun så mere til
Forurettede.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun syntes, at udtalelsen med
at være "syg i hovedet" var mærkelig. Hun og Forurettede havde ikke
yderligere kontakt med hinaden. Hun havde selv fået noget at drikke,
men følte sig ikke beruset. Det gik hurtigt, da Forurettede susede ud
gennem døren. Forurettede tog et hurtigt skridt, og så var hun væk.

Politiassistent Vidne 7 har som vidne forklaret, at han er hundefører ved
Nordjyllands Politi. Han har været i hundeafde-lingen i 12 år. Han blev
sammen med sin kollega sendt ud for at søge efter genstande i Hammer
Bakker. De kørte dertil om morgenen, men han kan ikke huske datoen.
Det kan godt passe, at det var den 10. feb-ruar 2022. Der var om natten
blevet fundet nogle genstande, som man mente stammede fra
Forurettede. Der var blevet foretaget en afspærring af et område, hvor
han skulle lave en gerningsstedssøgning for at lede efter yderligere ting.
Politiet mente, at der kunne være sket noget alvorligt, hvorfor området
skulle søges meget grundigt igennem. De fik hver en sektor, som de
skulle søge i.

Forevist kort [hovedekstrakten, side 2667] forklarede vidnet, at han la-
vede et søg i krydset, hvor der er en skovvej. Der var blevet fundet en
kondompakke og nogle kondomer ved sidevejen til Sulsted Kirkevej. Der
havde endvidere ligget nogle nøgler, som højst sandsynligt tilhørte
Forurettede. Der skulle endvidere været blevet fundet et hårelastik.

Det var hans kollega, der søgte i området, hvor kondomerne blev fun-det.
De vidste ikke på det tidspunkt, hvor Forurettede befandt sig. De
rundere-de derfor i området for at undersøge, om hun kunne være i
området. Der er forskel på at sektorsøge og på at rundere. Ved rundering
løber hunden frit og søger efter lidt større genstande. Ved rundering kan
man afsøge et større område. De søgte i sydlig retning fra svinget og ned
i skovstykket. Det var ham og hans kollega, Vidne 8, der søg-te. Begge
hunde kunne godt rundere samtidig. Der kom ikke markerin-ger under
denne rundering. Mens de søgte, fik de at vide fra nogle kol-leger, at der
var blevet fundet nogle menneskeknogler i Dronninglund Storskov. Han
kan ikke huske, hvornår de fik det at vide.

Han søgte videre i området nær kondomerne og længere ind i skoven,
hvor han fandt et plaster. Det var 20-25 meter fra vejen, længere inde i
skoven til venstre. Der var en lysning mellem træerne. Han mener, at
plastret lå i kanten af lysningen. Han fandt plastret i forbindelse med et
gerningsstedssøg. Hunden søgte i lavt tempo, og den søgte indenfor 5-



/

side 40

10 meter. Hunden er trænet til at søge efter noget, som et menneske har
rørt ved. Hunden kan også reagere på genstande, som en person kan have
rørt ved. Da hans hund reagerede, lagde den sig ned indtil han kom frem
til stedet, hvor den markerede. Han kunne se, at der lå et rundt plaster.
Han kontaktede teknikeren, som var til stede, og som kunne foretage
sporsikringen. Det var hans umiddelbare tanke, at det nok ikke havde
noget med sagen at gøre. Teknikeren, Vidne 9, håndterede herefter det
plaster, som var blevet fundet. Han søgte vide-re i området, men fandt
ikke yderligere. Han er bekendt med, at Vidne 8 havde søgt med sin hund
nogle dage senere, hvor han havde fundet endnu et plaster. Når man går
rundt i området, kan det forstyrre hun-den lidt, hvorfor det nogle gange er
formålstjenligt at komme igen et par dage senere.

Foreholdt fund af noget tape forklarede han, at det er korrekt. Han søg-te
i området i østlig retning på hver side af skovvejen, jf. kort
[hovedekstrakten, side 6606]. Politiet havde et kort, hvorpå der var
markeret, hvor tiltalte skulle have holdt parkeret. Det var ved marke-ring
nr. 12 på kortet, at brystplastrene blev fundet. Ved markering nr. 14 blev
der fundet noget gaffatape. Han havde søgt på strækningen et godt stykke
inde i skoven. Det var hans hund, som fandt tapen. Det virkede ikke, som
om nogen havde gået i området, hvor tapen blev fundet. Han kunne
tydeligt se, hvor hunden havde gået. Det undrede ham, at der lå et stort
stykke tape, der så ud som om, at det havde væ-ret bundet om et eller
andet. Der lå endvidere et lille stykke tape på 3-4 cm ved siden af. Han
mener, at det er usandsynligt, at begge stykker kunne være blæst derind,
hvorfor de begge må være blevet smidt på stedet. Der lå blade på
skovbunden på det sted, hvor stykkerne med ta-pe blev fundet. Der var
mos på skovbunden på det sted, hvor bryst-plastrene blev fundet.

Det kan godt passe, at nøglerne blev fundet ved markering S2 på kor-tet
[hovedekstrakten, side 6606]. Han var ikke med til at søge på det sted.

Vidne 5 har som vidne forklaret, at hun var veninde med Forurettede.
Hun lærte Forurettede at kende i februar 2021, da de kom i studieg-ruppe
sammen på sygeplejeskolen. Forurettede var sød og imødekommende, og
de kom godt ud af det sammen. De begyndte hurtigt at snakke sam-men.
Forurettede var altid glad og behagelig at være sammen med, og det var
et trygt selskab at være i. De var begge nye i byen. De læste sammen, og
de snakkede sammen næsten hver dag, men det var ikke så nemt på
grund af situationen med corona. De snakkede over Facetime hver dag.
Da tingene begyndte at åbne op igen efter corona-nedlukningen, mødtes
de hjemme hos hinanden. Hun og Forurettede har været i byen sam-men
3-4 gange. Forurettede gik ikke mere i byen end andre. De gik måske i
byen 1-2 gange om måneden. Forurettede havde en kæreste, Vidne 6,
som hun



/

side 41

var meget glad for. Hun fortalte om, hvor godt de havde det sammen. Det
var tydeligt, at han betød meget for hende. Hun og Forurettede talte om
rigtig mange ting. De talte også om dybe og personlige ting. Forurettede
blev hurtigt en af hendes bedste veninder. Hun kunne betro sig til
Forurettede og omvendt. Hun kan ikke svare på, om hun ville få at vide,
hvis der var noget knas i forholdet mellem Forurettede og Vidne 6, fordi
det ikke var til-fældet. Forurettede var en meget åben person overfor
andre. Hun ville gerne snakke med andre mennesker. Hun var ikke selv
så åben og udadvendt som Forurettede, men det var noget, som hendes
bekendtskab med Forurettede var med til at ændre. Når de var i byen, var
Forurettede udadvendt overfor dem, som hun mødte. Da hun følte sig
tryg i Forurettedes selskab, blev hun også selv mere åben. Hun og
Forurettede holdt sammen, når de var i byen, men de talte også med
andre. De dansede primært sammen, når de var i byen. De kunne godt
danse med andre, når der stod mange på et dansegulv, og man stod tæt.
De kunne godt flirte lidt med andre, men ikke mere end normalt. De var
åbne for at snakke med andre og møde nye folk. De dansede ikke tæt
med andre på en måde, som kunne virke flirtende. De kyssede eller rørte
heller ikke andre som led i nogen flirt. Når de var i byen, havde de mest
opmærksomhed på hinanden.

Forurettede var lige kommet hjem fra skiferie, og det hele var ved at åbne
op efter corona-nedlukningen. De havde lige været til eksamen og skulle
starte på et nyt semester. De skulle derfor i byen sammen den 5. febru-ar
2022. De mødtes hos hende omkring kl. 19, men det kan også have været
senere. De havde spist hver for sig. Hun ved ikke, hvor meget
Forurettede havde fået at spise, inden hun kom over til hende. De fik nok
et par shots og et par genstande hos hende, men hun kan ikke rigtig hus-
ke det. Hun mener, at de drak 5-6 genstande. De var hjemme hos hen-de
et par timer indtil de tog bussen ind til byen omkring kl. 23.00.
Forurettede var i festhumør, og hun var helt vildt glad. Forurettede
grinede og smilede, og hun var fuldstændig, som hun plejede. De tog ind
på Natklub 2, hvor hun arbejdede på daværende tidspunkt. De dansede og
drak hver 1-2 øl. De faldt i snak med nogle fra et fodboldhold. De dan-
sede mest med sig selv, men også med nogle af drengene fra fodbold-
holdet. Hun fandt ud af, at hun kendte lidt til nogle af drengene. De sad
ved bordet sammen med fodboldholdet, hvor de fik lov til at blan-de et
par drinks. De drak 1-2 drinks, og de sikrede sig, at der ikke var kommet
noget i drinken.

Efter et stykke tid gik hun og Forurettede over på Giraffen, hvor også tre
af drengene fra fodboldholdet og nogle piger gik med. Hun ved ikke,
hvad klokken var på daværende tidspunkt.

På et tidspunkt talte hun og Forurettede om, at de ville tage hjem. Både
hun og Forurettede var på det tidspunkt ret fulde. Hun kan ikke svare på,
om de var mere fulde end sædvanligt, når de var i byen. En af drengene
fra holdet skulle samme vej som hende, hvorfor de aftalte at følges, mens



/

side 42

Forurettede skulle med bussen hjem. Sammen med Forurettede og
drengen, som hun skulle følges med, gik hun over for at hente sin jakke i
garderoben.

Hun har ikke oplevet, at Forurettede har fået black-outs, men det er
noget, som Forurettede har fortalt. Forurettede havde fortalt, at hun har
haft black-outs, hvor der var ting, som hun ikke kunne huske, når hun
vågnede om morge-nen. Hun har ikke noget kendskab til, hvorvidt disse
black-outs skyld-tes indtagelse af alkohol.

Da hun og Forurettede besluttede sig for at tage hjem, var de meget fulde.
Deres samtale var snøvlede. Der var måske også lidt med kropsspro-get,
der indikerede, at de var fulde. De havde aftalt, inden de tog i by-en, at
Forurettede skulle tage bussen hjem, mens hun selv ville gå hjem. De var
andre gange fulgtes ad hjem til hende, hvorfra Forurettede cyklede hjem,
men det var ikke tilfældet denne aften. Hun mener, at klokken var om-
kring 04.00, da de stod ved garderoben for at hente deres jakker.
Forurettede kunne ikke finde sit garderobenummer, men ved fælles hjælp
fandt de det i bunden af hendes taske. Det var en skuldertaske, som
Forurettede havde med sig.

De fik udleveret deres jakker, og gik udenfor for at tage dem på. Både
hun og Forurettede fik deres jakker. Hun stod og fumlede med sin lynlås,
og da hun kiggede op, var Forurettede væk. Forurettede havde ikke givet
udtryk for, at hun alligevel ikke ville hjem. Hun har ikke tidligere
oplevet, at Forurettede pludselig er forsvundet. De plejede at holde
sammen fra start til slut. Hun blev sur over, at Forurettede bare var gået
uden at sige farvel. Hun tænk-te, at Forurettede var gået til Vesterbro for
at tage bussen hjem. Hun fulgtes selv med drengen fra fodboldholdet,
som skulle i samme retning som hende. Hun så ikke mere til Forurettede,
og fik heller ikke senere kontakt med hende. Hun skrev til Forurettede
over Messenger, fordi hun ikke havde fået sagt farvel. Hun kan ikke
huske, hvad hun skrev.

Det endte med, at hun tog en taxa sammen med fyren. som hun fulgtes
med. Hun kan ikke huske, om hun senere skrev til Forurettede, men hun
kan huske, at hun prøvede at ringe til hende den næste dag.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2469, neder-st]
forklarede hun, at det nok skal passe, at det var kl. 04.39, at hun skrev til
Forurettede. Da hun blev afhørt af politiet, kunne hun se tidspunktet på
sin telefon. Det kan godt passe, at hun skrev "din stive lort". Da hun
skrev til Forurettede, var hun sur over, at Forurettede ikke havde sagt
farvel. Hun fik ikke noget svar, og hun kunne efterfølgende se, at
Forurettede ikke havde læst beskeden.

Forurettede havde haft svært ved at få sin telefon låst op, og de kunne
ikke finde ud af, om det var pinkoden eller koden til selve telefonen, der
var problemet. Hun ved ikke, hvorfor Forurettede havde vanskeligheder
med



/

side 43

at åbne telefonen.

Foreholdt sin forklaring til politirapport [hovedekstrakten, side 2469, 2.
afsnit, 4. linie] forklarede hun, at det er korrekt gengivet. Forurettede
kunne ikke huske koden til sin telefon, hvor hun havde et billede af
gardero-bemærket.

Hun ved ikke, om Forurettede ved andre lejligheder, hvor de var i byen
sam-men, er blevet i byen for at feste videre. Forurettede har aldrig fortalt
hende om utroskab, herunder i forholdet til Vidne 6. Forurettede var ikke
typen, som kunne finde på at tage en fyr med hjem. Det kan hun ikke
forestille sig, når hun tænker på den måde, som Forurettede omtalte
Vidne 6 på. Forurettede havde fortalt, at hun i et tidligere forhold havde
været udsat for utro-skab, hvilket var noget, som havde påvirket
Forurettede. Hun har aldrig hørt Forurettede fortælle noget om, at hun
skulle være gået med en fremmed mand hjem. Det kunne hun ikke
forestille sig, at Forurettede ville gøre.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2470, 3. sid-ste
afsnit] forklarede hun, at hendes forklaring er korrekt gengivet. De kunne
godt være lidt mere flirtende, når de var i byen og havde fået lidt at
drikke. Flirtende var dog ikke det samme som at ville score. Hun ved
ikke, hvordan hun skal forklare det. Man talte bare med andre og nød den
opmærksomhed, som en flirtende bemærkning gav. Det var ikke med den
hensigt, at de skulle score nogen og have vedkom-mende med hjem.

Forurettede havde fortalt hende om sine black-outs, men det er noget,
som hun har vanskeligt ved at fortælle videre. Efter en kort pause i
retsmø-det forklarede hun, at Forurettede havde fortalt, at hun i
forbindelse med et så-dant black-out havde været udsat for et seksuelt
overgreb. De havde talt et par gange om oplevelsen, men hun ved ikke,
om det var noget, som Forurettede var bange for skulle ske igen.

Hun har svært ved at beskrive, hvorledes man kunne se, at Forurettede
var fuld, idet hun i disse sammenhænge også selv har været fuld.
Forurettede kun-ne måske have svært ved at holde balancen, men ellers
var der ikke noget, som man kunne mærke på hende. Når Forurettede
blev fuld, blev hun ikke anderledes på nogen måde.

Et udtryk om, at en person er "syg i hovedet", vil ikke være noget, som
Forurettede ville sige. Hun og Forurettede fik ikke noget spise efter de
mødtes. De havde hver klædt sig på inden de mødtes. De havde begge
haft en tøj-krise inden de skulle mødes, hvorfor de prøvede lidt
forskelligt. Forurettede endte med at have en brun top og et par sorte
bukser på. Forurettede havde ik-ke BH på, men hun havde brystplastre
på. Hun har sikkert set disse brystplastre på Forurettede, men det er ikke
noget, som hun kan huske nærme-re. Hun har tidligere bemærket, at
Forurettede brugte brystplastre.



/

side 44

Den taske, som Forurettede havde med, brugte hun også til hverdag. Det
er en taske, som hun har set flere gange. Tasken var sort og meget basic.
Hun kan ikke umiddelbart beskrive tasken nærmere.

Forevist en taske, som anklageren havde medbragt, forklarede hun, at den
godt kan minde om Forurettedes taske. Hun mener dog, at der var et
mær-ke på Forurettedes taske, men det er hun ikke helt sikker på. Hun
kan ikke si-ge noget om taskens størrelse. Den foreviste taske minder i
hvert fald meget om Forurettedes taske. Hun mener, at remmen på
Forurettedes taske var tykke-re og måske også lidt bredere.

Hun forklarede supplerende, at der var tale om en helt almindelig by-tur
den pågældende nat, og der var ikke noget, der virkede mærkeligt eller
anderledes i forhold til tidligere byture. Det var en af de sjoveste byture,
som hun selv har haft, og de havde det så sjovt den aften. Det var først
dagen efter, at der var noget, der føltes helt forkert. Forurettede ville
aldrig gøre noget uden at fortælle det. Forurettede ville aldrig lade være
med at give lyd fra sig, når hun kom hjem.

Forurettede havde et sort hårelastik med den pågældende nat. Den var
vist lidt bred for at kunne holde Forurettedes kraftige hår.

Vidne 6 har som vidne forklaret, at han var kæreste med Forurettede, da
hun forsvandt i februar 2022. De havde været kærester i 2 år. Forurettede
var den bedste kæreste, som man kunne forestille sig. Hun var glad og
smilende, og hun var let at være sammen med. De har aldrig været uenige
eller diskuteret med hinanden. Han boede på Fyn, og hun boede i
Aalborg, men de fandt altid tid til hinanden. Afstanden var in-gen
hindring. Der var ingen problemer i forholdet, og Forurettede virkede
glad. Hendes veninder har fortalt ham, at Forurettede gav udtryk for, at
hun var glad for ham.

De kendte hinandens holdninger til utroskab og stolede fuldt ud på hi-
nanden. Hvis de skulle i byen, havde de en aftale om, at de skulle skri-ve,
når de var kommet hjem. Det var en slags tryghed. Han var ikke
bekymret for, at Forurettede skulle finde en anden, fordi han stolede på
hende. Han var forelsket i Forurettede. Man kan selvfølgelig godt blive
nervøs, når ens kæreste går i byen, men det var ikke noget, som
foruroligede ham.

Han og Forurettede mødtes på Sunny Beach. Han havde ingen kæreste på
da-værende tidspunkt, men det havde Forurettede. Da de mødtes på
Sunny Be-ach, lagde han an på Forurettede, der straks sagde, at hun
havde en kæreste og gerne bare ville være venner. De blev gode venner
og snakkede rigtig godt sammen. De blev kærester et par år senere, hvor
de begge var singler.



/

side 45

Han så senest Forurettede enten weekenden før den 5. februar 2022 eller
den forudgående weekend. Han skulle have været på besøg hos hende i
den weekend, hvor det skete, men det blev ikke til noget, idet Forurettede
ger-ne ville have en tøseweekend med sine studieveninder. Det er
korrekt, at Forurettede lige havde været på skiferie, og det var før
skiferien, at han se-nest havde set Forurettede. På det tidspunkt havde
Forurettede haft læseferie, hvor hun havde opholdt sig hos ham, og hvor
de kunne være mere sammen.

Den 5. februar 2022 tog Forurettede i byen. De havde kontakt med
hinanden inden hun tog i byen. Det var i løbet af eftermiddagen, hvor han
havde ønsket hende en god bytur. Han sov om natten, og da han vågnede,
havde han fået en besked fra hende. Han kan ikke i dag huske, hvad der
stod i beskeden. Han kan ikke huske, om han havde fået flere be-skeder
fra Forurettede i løbet af natten.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2506, 3. af-
snit] kan han vedstå gengivelsen af denne forklaring. De skrev beske-der
til hinanden over Snapchat. Når de skrev, fik han billeder af Forurettede.
Han kunne læse på beskederne, hvis hun var fuld. Hun havde sendt en
snapvideo til ham, hvor hun var ude på dansegulvet.

Foreholdt skærmprint fra Snapchat [hovedekstrakten, side 2510] for-
klarede han, at han ikke kunne læse, hvad Forurettede skrev. Han tænkte,
at hun har været fuld, da hun skrev beskeden. Han ved ikke, om det var
almindeligt at få sådanne beskeder fra Forurettede, når hun var i byen,
men det var heller ikke ualmindeligt.

Han har oplevet, at Forurettede kunne være irriterende, når hun var fuld,
men det har oftest været for at drille ham. Hun blev glad og ville gerne
dan-se, også når hun ikke var fuld. Hun ville i det hele taget altid gerne
danse. Når der kom alkohol ind, kunne hun godt svinge lidt mere med
hofterne. Andre kunne måske tænke, at hun flirtede, men det gjorde hun
ikke. Hun ville bare gerne i kontakt med andre. Hun kunne godt blive
irriterende, når hun var fuld, men det var på en drilsk måde. Hun kunne
herunder finde på at stikke af, men det var kun for sjov. Han har givetvis
oplevet Forurettede foretage sig ting, som hun normalt ikke ville gø-re,
hvis hun ikke havde drukket, men han kan ikke umiddelbart kom-me i
tanke om noget.

Forurettede kunne få et black-out, men det er ikke noget, som han har
noget nærmere kendskab til. Han har oplevet et tilfælde, hvor Forurettede
havde fået et black-out, men han kan ikke huske, hvad der konkret skete.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 2530, neder-st]
forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet. Det var på den
måde, at det var. Han kunne godt mærke, når hun fik black-outs. Hun
slingrede, når hun var fuld. Hun kom heller ikke med tydelige



/

side 46

svar. Det var i situationer, hvor hun var meget fuld, at hun kunne få disse
black-outs, som varede højest en time. Forurettede kunne bagefter ikke
huske, hvad der var sket. Når han fortalte Forurettede, hvad hun havde
gjort, blev hun ked af det. Hun blev glad igen, når et sådant black-out var
overstået. Det er svært at forklare, hvordan han kunne mærke, at hun kom
til sig selv igen.

Forurettede havde en sort taske med sig i byen den pågældende aften.
Han har prøvet at hjælpe politiet med at finde en tilsvarende taske. Han
vidste, at Forurettede havde tre forskellige tasker.

Forevist en taske, som anklageren havde medbragt, forklarede vidnet, at
han ofte har set Forurettede med sådan en taske. Tasken er dog ikke helt
magen til Forurettedes. Der var ingen lomme foran på Forurettedes taske.
Remmen kunne godt ligne remmen på Forurettedes taske, men han er
ikke sikker.

Politiassistent Vidne 8 har som vidne forklaret, at han har været
hundefører i 10-11 år. Han er ansat i Nordjyllands Politis hundeafde-ling,
hvilket han også var i 2022. Han havde første gang været i Ham-mer
Bakker i forbindelse med denne sag om torsdagen, den 10. februar 2022.
Han fik udpeget et område, sektor 1, hvor han skulle søge med sin hund.
Der var om natten blevet fundet et kondom, nogle nøgler og en
hårelastik. Han skulle sammen med sin hund foretage en søgning i
dagslys. Han fandt under denne søgning et kondom, et par afrevne
stykker fra en kondomindpakning, en kondompakke og et stykke tyg-
gegummi.

Forevist kort [hovedekstrakten, side 2667] forklarede han, at han søgte i
området ved den vej, hvor der stod et skilt ude ved Sulsted Kirkevej med
angivelse af, at indkørsel var forbudt. Der er ikke tale om en egentlig vej,
men alene et traktorspor. Han søgte herfra i området mod syd. Hunden er
trænet til at søge efter fært af mennesker. I det område, hvor der var
fundet kondomer, viste hunden stor interesse for et områ-de på 2 x 2
meter, hvor der var en tydelig markering for menneskefært.

Den 16. februar 2022 søgte han igen i området med sin hund. Efter-
forskningen ønskede hundeførernes hjælp med henblik på at lede efter et
spænde fra en taske og effekter fra tasken. Han var på det tidspunkt
bekendt med, at hans kollega under en søgning med sin hund den 10.
februar 2022 havde fundet et brystplaster og noget gaffatape.

Området var under søgningen den 16. februar 2022 opdelt i nogle mindre
sektorer, hvor hundene skulle foretage en gerningsstedssøg-ning, hvilket
betyder, at hunden søger efter små genstande. Søgningen blev foretaget
med 4 hunde, der alle er gruppe 1-hunde. Denne gruppe består af hunde,
der har fået en særlig træning, og som er godkendt til at søge i alvorlige
sager, blandt andet om voldtægt og drab.



/

side 47

Forevist kort [hovedekstrakten, side 2667] forklarede han, at de søgte fra
Sulsted Kirkevej og rundt i svinget. Han søgte i et firkantet område hen
til det stykke, hvor kondomerne blev fundet. Han søgte på venstre side af
Sulsted Kirkevej og i det sydlige skovområde.

Han forklarede videre, at området blev afsøgt i små felter. De marke-rede
nogle baner for at sikre, at hele området blev afsøgt. De fandt ik-ke
noget, der kunne stamme fra en taske. Han startede med at søge fra
svinget på Sulsted Kirkevej og mod syd, jf. kort [hovedekstrakten, side
2267]. Han fik efterfølgende tildelt et ny søgeområde, som lå 50-70
meter fra svinget og syd for det sted, hvor der var blevet fundet et
brystplaster. Han søgte ad bræmme 1 eller 2, som ses på kortet. Hun-den
markerede for noget, der lignede et plaster. Det var magen til det plaster,
som hans kollega, Vidne 7, havde fundet under sin søgning den 10.
februar 2022. Hunden markerede ikke for andet end det pågældende
brystplaster.

Han foretog senere en søgning i området, hvor nøglerne var fundet. En
kollegas hund havde markeret et bestemt sted, og kollegaen bad ham om
at komme med sin hund, fordi kollegaen ville se hans hunds even-tuelle
reaktion på stedet. Kollegaen fortalte ham ikke nærmere, hvor stedet var.
Hans hund markerede på et område med meget fært. Hans kollegas hund
havde haft samme adfærd ved siden af det område, hvor hans hund også
markerede. Hundene havde lagt sig ved nogle fordyb-ninger i
skovbunden, hvilket var hundenes måde at markere, at der var
menneskefært. Fordybningen, som hans hund havde markeret, var rund
og ca. 10 cm i diameter. Den fordybning, som kollegaens hund havde
markeret, var magen til den, som hans hund havde markeret. De to
fordybninger var omkring en halv meter fra hinanden. Fordybnin-gerne
var svære at se. De så unaturlige ud, og det var ikke muligt at se, hvad de
var forårsaget af. Ud fra hundenes markering konkluderede de, at det var
noget, som havde med menneskefært at gøre. Der skal ikke ret meget
menneskefært til før hundene reagerer.

Han tænkte, at fordybningerne kunne være fra en person, som havde
været nede og ligge. Det kunne se ud som mærker efter et par knæ, og
hvor der var afsat trykmærker med hænderne. Jorden var skovbund med
mosbelægning. Der var ikke noget krat eller andet i området om-kring
fordybningerne. Der var tale om en almindelig skovbund mellem større
træer. Skovbunden var ujævn. Der var ikke krat på det sted, hvor hundene
markerede. De fandt fordybningerne omkring 15 meter ud for det sted,
hvor nøglerne var blevet fundet.

Der lå i området fra vejen og ind til stedet, hvor fordybningerne blev
konstateret, noget kvas af omkring en halv meters bredde, som man
skulle gå udenom. På den anden side af kvaset var der almindelig mos-



/

side 48

belagt skovbund. Der var fældet og beskåret træer, og han mener, at det
var kvas fra de fældede træer. Kvaset havde nok en højde på ½ - 1 meter.
Der var bræmmer af grantræer, der gik igennem skoven. Han kan ikke i
dag huske, om der stod træer helt ude ved vejen.

Forevist fotomappe [hovedekstrakten, side 939] forklarede han, at han
har taget mange billeder på stedet, men han kan ikke umiddelbart sva-re
på, om det er ham, som har taget disse billeder. Vedrørende billede nr. 10
kan han ikke huske, hvor nøglerne præcist blev fundet, men det er et sted
i midten af billedet. Man kan i øvrigt se kvaset på billedet. Træerne, der
fremgår af billedet, må være de træer, der stod tættest på vejen. Billede
nr. 12 viser den anden side af kvasbunken. Den bagerste pil viser de to
fordybninger, hvor hundene havde markeret.

Han mener ikke, at han fandt andet. De foretog søgning i området over til
stedet med brystplasterne, men hans hund markerede ikke noget i det
område, hvor han gik.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at det var ved den anden søg-
ning, at han fandt fordybningerne. Han vidste på det tidspunkt, hvad
sagen angik. Han kan ikke huske, om fordybningerne var dækket af
blade. De to fordybninger var identiske. Der var tale om almindelig
skovbund, der var ujævn.

Forevist et billede [hovedekstrakten, side 942] forklarede han, at det er
optaget fra den modsatte side. Billedet på side 943 viser det sted, hvor
der var fordybninger. Det er svært at se fordybningerne på billedet, som
er optaget med en almindelig mobiltelefon. Kriminalteknikerne har
fotograferet dem med et bedre kamera, hvor det er nemmere at se.
Billedet er retvisende for, hvordan bunden på stedet så ud.

Kriminalassistent Vidne 9 har som vidne forklaret, at han er an-sat hos
National Kriminalteknisk Center (NKC), som hører under Na-tional
Enhed for Særlig Kriminalitet (NSK). NSK har flere specialaf-delinger,
som assisterer det almindelige politi over hele landet. Han ar-bejder hos
NKC, som blandt andet foretager sporsikringer, gernings-
stedsundersøgelser og laboratorieundersøgelser. Det er områder, som
kræver en specialiseret viden. Gerningsstedsundersøgelsen i denne sag
blev overdraget til NKC. På baggrund af nogle taktiske oplysninger, som
de havde fået fra politiet, aftalte de, hvad de skulle gå i gang med. Der
havde forinden været foretaget en søgning med hunde, hvor der var
fundet spor. NKC skulle herefter gennemgå området. Politiets hun-de
assisterede NKC. Politiets gruppe 1-hunde søgte efter menneske-fært.
Når der bliver søgt efter spor, har de en aftale om, hvordan politi-folkene
skal gå klædt. Hundene søgte, og det blev meldt tilbage til ham, hvad der
blev fundet. Efterfølgende håndterede NKC de enkelte spor. Der kunne
være noget, som skulle sendes til undersøgelse på la-



/

side 49

boratoriet, mens andre ting blev undersøgt på stedet. NKC foretog der-es
egen visuelle undersøgelse på stedet. De kunne arbejde med for-skellige
væsker/kemi i området. De lavede en gerningsstedsundersø-gelse. De
forsøgte at beskrive områdets karakter, og hvordan de fysis-ke
omstændigheder var. De gik herefter i gang med undersøgelserne, som
bestod i en kronologisk gennemgang af sporene. Det var svært, når der er
tale om åbent terræn.

Anklageren dokumenterede fra gerningsstedsundersøgelse
[hovedekstrakten, side 865]. Vidnet forklarede, at der var en grusvej, som
blev til en jordvej. Der blev kørt i området med maskiner, og jordvejen
gik ca. 100 meter ind i skoven. Det vestlige stykke var be-plantet med 6-
8 meter høje grantræer. Lysningerne gik nord/syd. Den sydøstlige del var
ved siden af jordvejen, jf. kort [hovedekstrakten, si-de 2667], hvor man
også kunne se et åbent område.

Anklageren dokumenterede videre fra gerningsstedsundersøgelsen
[hovedekstrakten, side 866]. Vidnet forklarede, at det godt kan passe, at
han lavede sine undersøgelser i området den 10. februar 2022. Han kan
huske, at det var en torsdag. Da han kom til stede, lå nøglerne fortsat på
det sted, hvor de var blevet fundet, og hvor han sikrede dem. Han foretog
en besigtigelse af nøglerne og optog billeder af dem. Bil-lederne blev
sendt til efterforskerne, som fik bekræftet, at det var foru-rettedes nøgler,
som hendes kæreste kunne genkende på et nøgleved-hæng. Han sikrede
nøglerne i DNA-sikret pose.

Forevist kort [tillægsekstrakt nr. 1, side 57] forklarede han, at nøglerne
blev fundet på det sted, der er markeret KT406. Nøglerne lå på den
sydlige side af vejen ved rabatten. Nøglerne lå inde i rabatten, hvor der
var noget løv og græs. Nøglerne lå lige på kanten mellem vejen og ra-
batten. Han mener, at personen må have befundet sig i den sydlige side af
vejen, da vedkommende tabte eller smed nøglerne.

Forevist kort [tillægsekstrakt nr. 1, side 57] forklarede vidnet, at kon-
domerne blev fundet i det skraverede område. Den knækkede gren lå i
området, hvor hundene også havde fået fært. Han foretog aftørring af den
knækkede gren. Der var tale om en generel sikring af grenen som et
muligt spor.

Brystplastret blev fundet på det sted, der er markeret som KT418 på
kortet [tillægsekstrakt nr. 1, side 57]. Brystplastret lå i kanten af
bræmmen - i kanten, der vendte ned mod den nord/sydgående lysning.
Det var muligt at gå tværs gennem rækkerne af grantræer over til den
nord/sydgående vej.

Markeringen med KT419 på kortet [tillægsekstrakt nr. 1, side 57] viser
det sted, hvor hårelastikken blev fundet. Den lå i selve rabatten. Han



/

side 50

kan ikke i dag huske, om det lå 5-10 meter inde i skoven. Hårelastik-ken
lå i samme side af vejen, som nøglerne blev fundet. Han ved ikke, om
hårelastikken måtte have optaget fugt ved at ligge på stedet. Det blev
sikret i en pose, hvor der kan trænge fugt ud af posen. Hårelastik-ken var
ikke så fugtigt, at det var nødvendigt at lægge den til tørring. Der var 73
meter mellem findestederne af henholdsvis hårelastikken og nøglerne.

Markeringen med KT420 på kortet [tillægsekstrakt nr. 1, side 57] an-
giver det sted, hvor der blev fundet noget gaffatape. Vejen deler sig i små
vejforløb som et Y, og der var nogle små afstikkere mod den syd-lige del.
Tapen blev fundet i en trekant, der lå mellem to vejforløb. Ta-pen lå
umotiveret sammenkrøllet. Der var blade og smuds, som sad fast på
tapen. Han foretog en aftørring af tapen for DNA hjemme i la-boratoriet.
Der lå løse dele af noget gaffatape, som så ud til at have været viklet om
et eller andet. Gaffatapen var trukket sammen på mid-ten, som når den
udsættes for træk. Der lå ét stykke gaffatape, der var sammenviklet. Der
lå ikke flere stykker adskilt fra hinanden. Det var ikke hele klisterfladen,
som var fyldt med blade eller smuds. Tapen havde ligget i skovbunden i
et stykke tid, men han kan ikke udtale sig om hvor længe. Der var dog
stadig klistereffekt på tapen.

Anklageren dokumenterede videre fra gerningsstedsundersøgelsen
[hovedekstrakten, side 866], hvortil vidnet forklarede, at de to bryst-
plastre lå på samme sted. Der er maksimalt 1-2 meter mellem findeste-
derne for de to brystplastre.

Anklageren dokumenterede videre fra gerningsstedsundersøgelse
[hovedekstrakten, side 866], hvortil vidnet forklarede, at fordybninger-ne
fra tryk i jordbunden befandt sig omkring 15 meter fra vejen. Det var på
det sted, hvor brystplastrene blev fundet. Han lavede en under-søgelse af
fordybningerne for sperma. Der var tale om svage nedtryk-ninger i
jorden, og han kan ikke angive, hvad der har forårsaget disse. Hvis man
gik gennem skoven uden at være opmærksom på trykkene, ville man ikke
lægge mærke til dem. Han udlagde flere stykker træk-papir med en
størrelse på 70x70 cm ved fordybningerne i skovbunden som led i sin
undersøgelse af, om der havde været seksuel aktivitet på stedet, men der
kom ikke reaktioner for sperma.

Anklageren dokumenterede videre fra gerningsstedsundersøgelsen
[hovedekstrakten, side 866], hvortil vidnet forklarede, at der lå mange
væltede grantræer i området. Der var et grantræ med friskknækkede
grene, som er markeret med KT507. Det var det eneste træ med frisk-
knækkede grene. Det stod omkring 3 meter fra det sted, hvor bryst-
plastrene blev fundet. Markeringen KT507 er ikke korrekt angivet på
kortet [ekstrakten, side 57]. Markeringen skal rettelig placeres længere
mod øst og tættere på markeringerne KT508 og KT418.



/

side 51

Kriminaltekniker Vidne 10 har som vidne forklaret, at han arbejder hos
NKC som sportekniker. Der er hans opgave at sam-menligne spor, som
findes på stedet. Han foretog herunder en sam-menligning af de fundne
brystplastre med nogle bagstykker for at se, om de kunne have hængt
sammen.

Anklageren dokumenterede rapport [hovedekstrakten, side 1021-1022],
hvortil vidnet forklarede, at en pakke med brystplastre inde-holdt 10 stk.
Han iførte sig DNA-dragt inden han foretog undersøgel-serne. Han
fotograferede brystplastrene og bagstykkerne sammen med en målestok.
Han havde af hensyn til risikoen for kontaminering ikke mulighed for at
sammenholde plasteret og bagstykket ved at lægge dem ovenpå
hinanden, hvorfor sammenligningen måtte foretages digi-talt med et
fotoprogram. Han indlæste billederne af plastrene og bag-stykkerne i
programmet, hvorefter programmet kunne kalibrere og sammenholde
emnerne.

Forevist fotomappe [hovedekstrakten, side 1025] forklarede han, at det er
de billeder, som han tog. Om billedet på side 1026 forklarede han, at
billedet viser de to bagstykker. Man kunne via programmet trække plastre
og bagstykkerne ind over hinanden. Han kiggede herunder på buer og
eventuelle hak for at finde fælles træk. Konklusionen på hans
undersøgelse var, at de to brystplastre passede til bagstykkerne. Der er
forskellige grader af klassifikationer på en undersøgelse. Den højeste
grad er identifikation, hvor der for eksempel konstateres unikke ken-
detegn som slitage. Den næsthøjeste grad er stærkt indicium, hvor der en
høj detaljeringsgrad med for eksempel specifikke beskadigelser. Den
trediehøjeste klassificering er indicier, hvor nogle detaljer passer
sammen. Det var konklusionen i dette tilfælde. Han fandt en lille afvi-
gelse i de små indhak, og der var noget, der talte for, at stykkerne pas-
sede sammen [hovedekstrakten, side 1027 og billedet på side 1030]. Med
hensyn til billedet på side 1031 forklarede han, at det viser æsken med
brystplastre. Billedet på side 1032 viser et tilfældigt ubrugt pla-ster fra
æsken.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at han ikke kan udtale sig om,
hvor godt et brystplaster almindeligvis sidder fast.

Kriminaltekniker Vidne 11 har som vidne forkla-ret, at han er ansat hos
NKC. Han foretog undersøgelser i Dronning-lund Storskov, hvor der var
fundet en bålplads og nogle grave. Han blev kaldt til Nordjylland torsdag
aften. Han var med til undersøgelse af bålpladsen og til udgravning af
gravene.

Han kom først til bålpladsen ved Lilleskovvej. Der var forskellige ting i
bålstedet, herunder noget smeltet plastik. Der blev på den anden side



/

side 52

af en lille vold ved bålpladsen fundet en del af et redskab. Det viste sig,
at der var tale om et elektrisk redskab, formentlig en del af en sav.
Resterne fra bålstedet blev sikret og taget med på laboratoriet. De fandt
dele fra det elektriske redskab i resterne fra bålstedet, og han vurderede,
at der var tale om en elektrisk bajonetsav. De fandt ikke klingen til saven,
men de fandt klingen til en hobbykniv. Der blev fun-det en masse
metalstænger i bålet, som lignede metalhanke til spande. Han mener, at
der blev fundet hanke svarende til 15 spande i bålet.

Han blev også kaldt til undersøgelse på Pindbakvej, hvor der skulle være
fundet nogle grave. Han fik oplyst, at der var fundet knoglestyk-ker fra et
menneske, og tiltalte havde fortalt, at han havde gravet noget ned på
stedet. Det var en hundefører, som havde fundet knoglestykker på stedet.

Anklageren dokumenterede Kriminalteknisk Erklæring [hovedekstrakten,
side 448, pkt. 2, sammenholdt med dronefoto, side 457], hvortil han
forklarede, at Pindbakvej er markeret på fotoet med en gul pil. Gravene
er markeret med rødt. Han gik videre ved den gule pil og til højre op til
området med gravene. Det var en dårlig kørevej.

Han forklarede, at tiltalte havde oplyst, at han havde lavet nogle grave.
De havde ikke fået nærmere at vide, hvor gravene var, hvorfor det var
hans opgave at udfinde gravene sammen med politiets hunde. Han
samarbejdede med to arkæologer og med hundeførere med specialud-
dannede hunde.

Han forklarede, at gravene er angivet som henholdsvis A og B på et
dronefoto [hovedekstrakten, side 458]. Gravene var tildækket af
grangrene, der var lagt hen over dem. De gik i gang med at finde gra-
vens overflade, hvorefter de overvejede, hvordan de kunne grave sig ind i
gravene. Hundene havde reageret på begge grave. Hundene havde også
markeret i området mod øst, men der blev ikke fundet noget. Ar-
kæologerne skulle afdække graven. Man kunne se, at der var gravet for
nylig. Ved grav A var der nærmest lagt et tæt jordlag som et låg, som
man mere eller mindre kunne løfte af. Jorden var hakket af i små
firkanter, hvorefter stykkerne var lagt på som et låg. De løftede låget af.
Jorden var ikke frosset, da han var der. De havde også en grave-maskine
på stedet. De afdækkede gravens omfang og gravede ned ved siden af
graven. Formålet var at vurdere gravens dybde og herefter grave sig ind i
graven fra siden. Dette arbejdshul ved siden af graven kaldes i fagsprog
for en gravkasse. Der blev anvendt samme frem-gangsmåde ved begge
grave. Han var med til at grave begge steder. Retsmediciner Vidne 12
deltog som en del af samarbejdsgrup-pen.

Efter at have gravet hullerne ved siden af graven, begyndte de at grave



/

side 53

sig ind på graven. De valgte at halvere graven, som de tømte i vandret-te
lag. Der var i grav A en kraftig lugt af noget kemisk, og det virkede som
om, at hundene brændte sig på jorden. Jorden var fugtig. De var 35 cm
nede fra overfladen af jorden, da de fandt en ting, der medførte, at de
ikke var i tvivl om, at det var resterne af et menneske. Retsmedi-cineren
noterede, hvad de fandt. Delene blev tildelt numre inden de skulle videre
i systemet til retsmedicineren. Der blev i grav A fundet noget, som de i
første omgang troede var blade til en hobbykniv, men som viste sig at
være en beholder til sådanne blade. Der blev også fun-det fødder, hoved
og bækken i grav A. Der blev fundet mange effekter i grav A, således
som dette fremgår af rapporten. Det virkede som om, at delene havde
været udsat for en ætsende væske. Han kan ikke i dag huske, hvor dyb
grav A var, hvorfor han må henholde sig til retsmedi-cinerens beskrivelse
af graven. De opmålte graven efter at have tømt den helt. Det var
forholdsvis nemt at vurdere, hvornår de havde nået bunden af graven.

Grav B, der var placeret tæt på vejen, blev udgravet på samme måde som
den anden grav. Der blev også i denne grav fundet menneskedele. Det
lignede mest hud og fedtlag. Der blev ikke fundet knogler i grav B, men
udelukkende bløddele, dog med undtagelse af et enkelt ribben.

Anklageren dokumenterede erklæring vedrørende gravens størrelse
[hovedekstrakten, side 430].

Han forklarede, at grav B var dybere end grav A. Jorden ved grav B var
nem at grave i. Jorden var dog mudret. Arbejdet med at grave en
gravekasse ved siden af gravene blev udført med maskine.

Obducent Vidne 12 har som vidne forklaret, at han arbejder på Institut
for Retsmedicin. Han assisterer blandt andet politi-et og dokumenterer
skader på såvel levende som døde mennesker, her-under udtaler sig om
skades- og dødsårsager.

Han er speciallæge i retsmedicin. Han har nogle fagområder, som han
beskæftiger sig mest med, herunder ved undervisning og forskning. Han
underviser blandt andre medicinstuderende og kommende patalo-ger om
kvælning og drab, herunder om, hvordan dødsårsagen kan klar-lægges.
Han underviser særligt i kvælning og kranietraumer. Han har endvidere
forsket i drab, der er begået i Danmark gennem de seneste 25 år, herunder
med fokus på kvælning.

Vidnet forklarede, at han var med ude på findestedet. Han var på ar-bejde
som vagthavende retsmediciner, da han blev tilkaldt efter at man havde
fundet nogle knogler, som antageligt stammede fra et mennes-ke. Han fik
tilsendt et billede af nogle knogler fra skovbunden og kun-ne straks se, at
det var menneskeknogler. Der blev fundet knogler og



/

side 54

vævsdele tre steder i skovbunden. Der var to grave, som blev markeret
som grav A og grav B. Der blev i gravene fundet væv fra afdøde.

Politiet havde ikke påbegyndt udgravningen af gravene, da han blev
sendt til Nordjylland. Alle de ting, der blev fundet, blev markeret
fortløbende. Der var tilkaldt kriminalteknikere, som man i første om-
gang måtte vente på. Han gik under sit arbejde rundt på stedet sammen
med en kriminaltekniker.

Der var et ønske om hurtigst muligt at finde ud af, om afdøde var iden-
tisk med den savnede Forurettede. Der anvendes i faget i første omgang
altid udtrykket "savnede" indtil det fastslås, hvem vedkommende er. Når
dette er klarlagt, anvendes herefter udtrykket "afdøde" om vedkom-
mende. Da kraniet blev fundet, kunne han ved at sammenholde tands-
ættet med et foto af Forurettede, hvor hun smiler, konstatere, at det
lignede samme person.

De fandt gravene i løbet af fredagen, og påbegyndte udgravningen den
næste dag. Da de startede med den første grav, havde de ikke nogen
anelse om, hvad de ville finde. Det var i første omgang arkæologerne,
som gravede, mens han kiggede på. Der blev stødt på væv fra et men-
neske. Han mener, at de fandt højre skulder. For at holde styr på de de-le,
som de fandt, tog de en del af gangen, som blev nummereret efter hvilken
grav delene kom fra. Den første del, der blev udgravet, fik så-ledes
nummer A1, da det stammede fra grav A og var det første styk-ke, som
de fandt. Han kom samtidig med sit bud på, hvad det kunne være, mens
der blev optaget fotos. Der var mange dele af den afdøde og for at bevare
overblikket, blev alt skrevet ned. De kom længere og længere ned i
gravene, og det hele begyndte nu at hænge sammen. Da de kom tilbage
til instituttet, vidste de, hvad der stammede fra hen-holdsvis grav A og
grav B, og delene havde hver deres respektive numre. Der var rigtig
mange ting at holde styr på. De fik alle ligdelene ind på instituttet, og
foretog den 14. februar 2022 en første obduktion. Alt mandskab var kaldt
ind. De var 12 personer på opgaven. Normalt er man 3-4 personer til en
obduktion. Det var hans rolle at holde styr på, at alt blev undersøgt, og at
der blev optaget fotos. Medarbejderne var delt op i hold, der undersøgte
delene, som blev vasket af. De fik delene kategoriseret. Det var svært at
få et overblik. Han lavede et reg-neark. Der blev foretaget røntgen og
scanning af delene, og de prøvede at få ligdelene sat sammen som en
slags puslespil.

Det var ud fra regnearket, at han kunne konstatere, hvad der manglede
[hovedekstrakten, side 1650, 4. afsnit]. Han kunne allerede på den 3. dag
i forløbet konstatere, at de indre organer manglede. Ligdelene var
påvirket af en kemisk behandling. Teknisk er afløbsrens og en vand-
blanding med kautisk soda det samme. Da de fik åbnet grav A, kom en
kraftig lugt fra graven. Det lugtede efter hans opfattelse af brun sæbe,



/

side 55

mens andre havde opfattelsen af, at det lugtede kraftigt af sæbespåner.
Det var en speciel lugt. Da de gik i gang med obduktionen, havde af-døde
været i kølehus fra lørdag til mandag morgen, og liget havde da fået en
anden lugt, som mere mindede om salmiakspiritus. Da han så ligdelene i
skoven, var de dækket af jord.

På hovedet manglede næse og ører. Han savner erfaring med, hvad der
sker, hvis man kommer et menneskehoved i kemisk væske som en
blanding af kautisk soda. Grav B var fyldt med 100 hudstykker, der vi-ste
tegn på, at de havde været udsat for en kemisk væske. Han mener ikke, at
ørerne kan forsvinde ved denne behandling. Hertil kommer, at der var et
skarprandet lige snit ved ørerne. Han mener ikke, at ørene kan falde af i
forbindelse med, at hovedet anbringes i en stærk base. Han foretog et
forsøg med et dyr, hvor han anbragte dele fra dyret i en væske med
samme blandingsforhold, som tiltalte havde oplyst. Det vi-ste, at vævet
på forsøgsdyret blev nedbrudt efter nogen tid, men huden blev ikke
opløst. Han mener på den baggrund ikke, at ørerne kan være forsvundet
ved at anbringe hovedet i en stærk base. Han er derfor af den opfattelse,
at ørerne er blevet skåret af. Et øre har en særlig struk-tur og sidder fast i
brusk. Det samme gør sig gældende med næsen. Han vil dog nemmere
kunne forstå, at næsen blev ætset væk - og ikke ørerne.

Halshvirvler tælles oppe fra og ned. Den 3.-7. halshvirvel manglede,
hvilket vil svare til området fra kæberanden og ned. Det vil svare til, at
man sandsynligvis havde lavet et snit tættest på hovedet. Resten af
halsskelettet og bløddelene manglede. Den øverste del af struben sid-der
på hoveddelen. Der manglede endvidere resten af struben samt re-sten af
de indre organer. Huden blev fundet i grav B, hvor der blev fundet 138
dele. Der blev også fundet muskulatur i grav B. Det var u-muligt at sætte
huddelene sammen, fordi stykkerne ikke kunne lokali-seres, dog bortset
fra et enkelt stykke, hvorpå navlen sad. De lagde hudstykkerne op ved
siden af hinanden, men kunne ikke samle dem. Trods et ihærdigt forsøg
fandt de ikke det stykke hud, hvorpå afdøde havde haft en tatovering.
Han ved ikke, om de fandt huden på det styk-ke hals, der manglede.

Han har udfærdiget en animeret 3D-video over de dele, der blev hen-
holdsvis fundet og mangler. De havde både før og efter obduktionen lavet
en CT-scanning af hver enkelt ligdel. Han brugte sit regneark til at sætte
delene sammen i den animerede video.

Den pågældende 3D-video blev afspillet. Han forklarede, at alle men-
nesker har 7 halshvirvler. Der mangler som nævnt halshvivlerne fra den
3. til 7. De mangler også at finde to fingerspidser. Alle delene, der var til
benene og op til hofterne, blev fundet i overfladen. Fødderne blev fundet
i graven. Fragmenter fra lårben, underben og knæskal blev



/

side 56

fundet i overfladen. Benene med undtagelse af fødderne blev fundet i
skovbunden. Han mener, at der blev fundet et blad med lidt blod på, men
der blev ikke fundet væv.

De ligdele, der lå i skovbunden, virkede umiddelbart til at have været
kemisk behandlet, men det var ikke tilfældet. De benstykker, der blev
fundet på jorden, var ikke med hud, men alene knoglestykker. Der kunne
dog godt sidde lidt muskulatur på knoglerne. De har fundet hu-den, og en
stor del af knoglerne, men der var en stor del af muskulatu-ren, som de
ikke fandt. De fandt ikke de indre organer. Han mener ik-ke, at de indre
organer kan være blevet opløst af den kemiske påvirk-ning med kautisk
soda. Tiltalte havde selv skader på hænderne, som stammede fra
håndtering af afløbsrens. Hvis den kemiske væske havde været opvarmet,
ville den have virket kraftigere, og i så fald kunne de indre organer måske
godt være blevet opløst i den kemiske blanding. De indre organer vil dog
ikke forsvinde ved blot at blive anbragt i en base, som ikke var opvarmet.
Han henviste til sit tidligere nævnte dy-reforsøg, hvor delene lå i base i
flere dage uden at forsvinde. Brugen af kausisk soda gør det vanskeligere
at angive en dødsårsag.

Anklageren dokumenterede erklæring vedrørende hjernen
[hovedekstrakten, side 1651], hvortil han forklarede, at der mellem
kraniet og hjernen er hjernehinder med en tykkelse som et stykke pa-pir.
Ved nogle dødsfald kan der komme blod mellem hjernehinderne, f.eks
ved hjerneblødning. Når blodet ikke kan løbe fra hovedet, kan der
komme blod mellem hjernehinderne. Han undersøgte, om det kun-ne
være dødsårsagen i denne sag, og om der kunne være givet et slag mod
hovedet, men det var ikke tilfældet. Da han konstaterede den tyn-de film
af blod mellem hjernehinderne, tydede det ikke på, at dødsår-sagen var et
slag mod hovedet eller tegn på sygdom. Hovedet havde været udsat for
behandling med en kraftig base og nedgravning, men der var ingen skade
på kraniet.

Anklageren dokumenterede erklæring [hovedekstrakten, side 1651],
hvortil vidnet forklarede, at det ikke kan udelukkes, at der har været
punktformede blødninger, hvilket han imidlertid ikke kunne påvise som
følge af ligets tilstand. Der vil i nogle af de tilfælde, hvor man kan
konstatere blødning ved hjernehinden, kunne være tale om kvæl-ning
som følge af en udefrakommende kraft. Normalt pumpes blodet op i
hovedet og i hjernen, hvorefter blodet skal retur til hjertet. Det sker via
blodårerne. Hvis ikke blodet kan komme tilbage til hjertet, kommer der
en opstemning af blod i hovedet. Det kunne eksempelvis skyldes, at man
trykkede på brystkassen eller på halsen. Hvis man bli-ver kvalt, vil de
punktformede blødninger oftest være til stede. Det var ikke muligt at
vurdere, om der i dette tilfælde havde været punktfor-mede blødninger på
grund af den kemiske behandling af liget. Den tynde film af blod kan
være opstået ved en længerevarende hindring af



/

side 57

blodomløbet, herunder ved omsnøring af en rem.

Anklageren dokumenterede svar på supplerende spørgsmål
[hovedekstrakten side 2227, spørgsmål 2], hvortil vidnet forklarede, at
der ved længerevarende hindring vil være tale om mange sekunder. Man
kunne tage udgangspunkt i en eventuel tilstedeværelse af punktformede
blødninger, som kan opstå efter 30-60 sekunder. Hvis der er
punktformede blødninger, har man været i livsfare. Man dør ik-ke af en
kortvarig kvælning i 30 sekunder. Hvis man klemmer på brystkassen eller
foretager en omsnøring af halsen, skal der gå 4-5 mi-nutter. Der er tre
faser i en kvælning. Det er som det første selve vejrtrækningsfasen,
dernæst krampefasen og til sidst fasen med man-gel på vejrtrækning. Det
samlede forløb varer 4-5 minutter, og et sted mellem fase 2 og fase 3
holder hjertet op med at slå, og man dør.

Anklageren dokumenterede erklæring [hovedekstrakten, side 1693, 3.
afsnit], hvortil han forklarede, at der var væskeopstemning i vævet. Han
kunne konstatere, at der var væske i hjernen. Det er en naturlig følge efter
blødning. Han har undersøgt de dele, der var tilbage af stru-ben. Hvis der
var indtrådt et traume mod halsen, vil det kunne give blødning. Han
kiggede efter blødning ved strubeskelettet i mikrosko-pet, men kunne
ikke se de røde blodlegemer på grund af den kemiske påvirkning.

Anklageren dokumenterede erklæring [hovedekstrakten, side 1694, 3.
afsnit], hvortil han forklarede, at han i nærheden af brusken ved adam-
sæblet kunne se noget rødt. Der var noget, som farvede det rødt, og det
var noget, som bandt sig til vævet, og som havde samme farve som de
røde blodlegemer. Han kunne dog ikke se røde blodlegemer. Han un-
dersøgte knoglemarven i tungebenet, og det havde samme farve, hvor-for
han vil mene, at det kunne skyldes en blødning, men det kan han ikke
sige med fuldstændig sikkerhed. Der var noget, som skilte sig ud som et
muligt traume mod halsen. Hvis der er tale om en blødning, vil det kunne
bekræfte, at der har været tale om kvælning.

Anklageren dokumenterede obduktionserklæring [hovedekstrakten, si-de
1652, side 4, sammenholdt med de supplerende spørgsmål, side 2229],
hvortil han forklarede, at man ikke havde nogen tilstedeværelse af
punkformede blødninger i dette tilfælde. Ligets tilstand medførte, at han
ikke kunne bedømme de ting, som han normalt ville kunne. Han kunne
blandt ikke vurdere skader på huden på halsen.

Han "bedste bud" på en dødsårsag er kvælning, men det er ikke med en
sådan sikkerhed, at han i sin obduktionserklæring kan konkludere dette
som dødsårsagen. Han kan dog ikke komme med noget andet sandsynligt
bud på en dødsårsag. Han skal i sin obduktionserklæring forholde sig til
de objektive fund, som foreligger. Han har dog i død-



/

side 58

sattesten angivet kvælning som den mest sandsynlige dødsårsag.

Anklageren oplæste tiltaltes forklaring fra retsmødet den 7. juni 2023
[retsbogen, side 14-15] og forklaring fra retsmødet den 8. juni 2023
[retsbogen, side 3-4], hvortil han forklarede, at denne forklaring om
dødsårsagen stemmer nogenlunde overens med de oplysninger, som han
tidligere har fået forelagt fra politirapport. Tiltaltes forklaringer til
retsbøgerne ændrer ikke hans tidligere afgivne konklusion. Der var ta-le
om en taske med en meget kort rem. Han har vanskeligt ved at for-stå,
hvad tasken kunne hænge fast i med den følge, at der sker en kvælning
med remmen.

Anklageren dokumenterede supplerende svar [hovedekstrakten, side
2227], hvortil han forklarede, at han ikke kan se, hvordan tasken vil
kunne sidde fast i noget helt nede ved jorden. Det synes ikke at give
mening. Tiltaltes forklaring om tidsforløbet passer heller ikke. Hvis
afdøde skulle have hængt fast i noget med tasken, ville forløbet have
været på en ganske anden måde end forklaret af tiltalte. Han henviste
herved til de tre faser i en kvælning, som han tidligere har forklaret om.
Det hele er imidlertid vanskeliggjort af, at det ikke er muligt at undersøge
et eventuelt mærke på afdødes hals, fordi legemsdelen mangler.

Anklageren dokumenterede Retskemisk Erklæring vedrørende
Forurettede [hovedekstrakten, side 1695], hvortil han forklarede, at det
var retskemikerne, som målte alkoholpromillen. Han har udtaget noget
hjernevæv, som retskemikerne har anvendt til målingen, da der i dette
tilfælde ikke kunne måles på blod. Retskemikerne gjorde ham bekendt
med resultatet. Han mener, at retskemikerne almindeligvis er sikre på
deres måling. Han havde endvidere set en video af Forurettede fra Jomfru
Ane Gade. Han kunne se, at hun var beruset, herunder fordi hun stod med
bredstående ben for at holde balancen og spildte noget alkohol på grund
af balancebesvær. Han var ikke overrasket over re-sultatet af den
foretagne retskemiske analyse, når han sammenholdt dette med
videobillederne af Forurettede.

Hjernevævsprøven blev udtaget den 17. februar 2022. Den mængde al-
kohol, som en person har i kroppen, vil forblive i kroppen efter dødens
indtræden, idet blodet ikke længere cirkulerer i kroppen, og alkoholen
derfor ikke længere nedbrydes af leveren.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at det er forskelligt, hvordan
spirituspåvirkede personer med samme promille fremstår. Han har
gennemset billeder fra stedet, hvor Forurettede angiveligt faldt, og han
har svært ved at se, hvad hendes taske kunne have hængt fast i. Han kan
samlet set ikke udtale sig om det præcise dødstidspunkt eller med sik-
kerhed om dødsårsagen.



/

side 59

Vidne 13 har som vidne forklaret, at han arbejder hos Connect-ed Cars.
Der var i tiltaltes bil eftermonteret en enhed, som lagrer for-skellige
tekniske oplysninger om bilen, herunder hvornår bilen skal til service og
have foretaget olieskift. Enheden lagrer endvidere data om GPS-
lokationer på bilen.

Der er tale om en GPS, som lagrer oplysninger, således at man via en app
på sin telefon kan se, hvor bilen har kørt. Det er en lagring af op-
lysninger, som sker helt automatisk, når man kører i bilen. Den lagrer
disse lokationsoplysninger hvert 5.-15. sekund, når bilen kører, lige-som
den også lagrer oplysningerne, hvis bilen holder stille med tæn-dingen
tændt. Hvis bilen holder stille med slukket motor, vil enheden lagre
oplysningerne hver anden time. Det er muligt via betjening af app'en at
deaktivere GPS-sporingen i et valgt tidsrum på op til 24 ti-mer.

Han blev kontaktet af politiet, der spurgte efter eventuelle GPS-oplys-
ninger vedrørende tiltaltes bil. Han kunne se, at sporingen af bilen havde
været deaktiveret i det pågældende tidsrum, hvilket som nævnt er noget,
som brugeren selv skal gøre via app'en. Der var derfor ingen lagrede
oplysninger. På grund af sagens særlige karakter kontaktede han for en
sikkerheds skyld den underleverandør, der havde produceret hardwaren.
Det viste sig, at underleverandøren via dennes server hav-de registreret
de pågældende data, selv om GPS'en havde været pause-ret af brugeren.
Han modtog herefter disse data fra deres underleveran-dør, og sendte
disse videre til politiet efter at oplysningerne var blevet "oversat". Der
var noget teknisk, som skulle oversættes for at blive forståeligt for
politiet, og der blev udviklet software hertil. De sendte oplysningerne til
politiet, der kunne indsætte lokaliseringsdata med prikker på et kort.
Dataene har en nøjagtighed på mellem 4 og 40 me-ter. Der kan være en
vis usikkerhed i byer, hvor der er høje huse, som kan forstyrre signalet.
Det samme gælder med parkeringshuse. Han vil ikke mene, at der er
denne usikkerhed ved data fra et åbent skovområ-de. Hvis der er mange
markeringer ovenpå hinanden, vil det betyde, at bilen har holdt stille med
tændingen tændt.
..."

*)
Vidne 14 har som vidne forklaret, at han kørte i området Hammer Bakker
den 6. februar 2022. Han var ikke kendt i området, og han var faktisk
faret vild. Han kørte i området omkring kl. 06.45-06.50. Han kan huske
tidspunktet, da han havde problemer med at fin-de tilbage. Hans GPS
havde fejlagtigt ledt ham gennem skoven. Han sad og rodede med
radioen, hvorfor han er sikker på klokkeslættet. Han kørte på Sulsted
Kirkevej. Han kan huske, at han så skiltet med Sulsted Kirkevej. Vejen
delte sig i 2-3 små veje, og han fortsatte lige-



/

side 60

ud mod kirken.

Forevist kort [hovedekstrakten, side 2666] forklarede han, at han kom
kørende i retning fra øst. Han kørte ad Sulsted Kirkevej mod vest med en
hastighed på cirka 20 km/t. Da han kom kørende ad vejen, kom han til et
sted, hvor vejen drejer. Det var ved den midterste drejning
[hovedekstrakten, side 2667]. Det var ikke et skarpt sving. Han lagde
mærke til, at der længere fremme holdt en bil i vejkanten med bagen-den
ud mod vejen. Bilen var kørt lige ind af en lille sti. Bagklappen stod
åben. Der var en masse træer, og bilen holdt i en åbning mellem træerne.
Bilen var en Golf 7. Det er han sikker på, da han er bilinteres-seret. Bilen
var mørkeblå eller sort. Han så en mand stå skråt hen over
bagagerummet. Manden kiggede mod ham, da han kørte forbi. Man-den
rejste sig op og fulgte ham med øjnene, mens han kørte forbi. Det virkede
lidt akavet. Der var ikke lyst. Bilen holdt i hans venstre side, således at
bilens førerside var nærmest den retning, hvorfra han kom kørende. Han
kunne godt se manden, selv om der ikke var lyst, fordi han kørte med
langt lys på sin bil.

Han forklarede, at manden stod skråt ind over bilen. Hans første tanke
var, at manden måske havde været på jagt. Han kunne ikke se, hvad
manden lavede, men alene, at han foretog sig et eller andet. Manden var
ikke helt inde i bagagerummet. Han var et par meter fra manden, da
denne rejste sig op. Han kørte fortsat med langt lys på bilen. Han så ikke
rigtig noget, da han havde øjenkontakt med manden. Manden dre-jede sig
rundt, da han kørte forbi. Han kunne se i bakspejlet, at man-den kiggede
efter ham og fulgte ham med øjnene efter at han havde passeret manden.
Manden så ikke særlig glad ud og virkede måske lidt konfus. Der var
ingen mimik at spore hos ham. Manden så død ud i ansigtet. Det så ikke
ud til, at han havde det godt. Han tænkte, at man-den var træt. Det var jo
tidligt om morgenen. Manden så ud til at være ked af det. Manden gjorde
ikke noget for at stoppe ham. Han følte sig utilpas ved situationen og den
måde, som manden kiggede på ham og fulgte ham med øjnene. Det var
en akavet måde, som manden kiggede på. Det virkede mærkeligt. Han så
ikke andre personer ved bilen. Han så ikke nogen personer inde i bilen.
Manden stod bare stille og kigge-de efter ham, da han kørte forbi. Han
kom til et sving ved en markvej, hvorefter han mistede manden af syne i
bakspejlet.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 6666, 1. af-
snit] forklarede han, at det er korrekt gengivet. Det var sådan, at det var.
Det virkede som om manden skyndte sig at lukke bagklappen. Ef-ter at
manden havde lukket bagklappen, kiggede han i vidnets retning.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 6666] be-
mærkede han, at det er rigtigt, at han forklarede, at manden gik venstre
om bilen. Han er dog sikker på, at det ikke er rigtigt, men at manden



/

side 61

istedet gik højre om bilen. Han kiggede efter manden i bakspejlet efter at
have passeret det sted, hvor manden holdt. Han kunne se, at manden gik
højre om bilen i retning mod døren til passagersædet.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 6665, 3. af-
snit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet i rapporten.
Det var sådan det var. Det var ikke særlig rart for ham. Det var mørkt, og
han mødte en person, der kiggede på ham.

Da han blev afhørt af politiet i februar 2022, foregik det ude på stedet i
Hammer Bakker. Han viste politiet, hvor han havde set bilen. Politiet
optog nogle billeder, mens han var til stede.

Forevist nogle billeder [hovedekstrakten, side 6673-6674] forklarede han,
at det var det sted, som han påviste overfor politiet, hvor bilen havde
holdt. Bilen holdt med bagagerummet åbent som på billedet.

Forevist kort [hovedekstrakten, side 6675] forklarede han, at det godt kan
passe, at bilen holdt ved den hvide cirkel som markeret på kortet. Han
kan huske, at der var en markvej lige efter.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at han mødte manden ved
cirklen, jf. kort [hovedekstrakten, side 6675]. Det, han viste først i ret-ten
i dag, var forkert erindret. Han var ca. 100-200 meter fra manden, da han
fik øje på ham. Han kørte med langt lys, og idet han kom rundt på vejen,
så han manden. Han var ca. 50 meter fra manden, da de fik øjenkontakt.
Han fastholdt ikke selv øjenkontakten, da han kørte på en meget ujævn
vej. Det kan også godt være, at afstanden var mindre. Han stoppede ikke
for at spørge manden, om han havde et problem. Det havde han
situtionen taget i betragtning ikke lyst til. Han kontak-tede heller ikke
politiet. Han kontaktede først politiet, da han hørte om Forurettede-sagen.

Han var ude på stedet i går sammen med sin far, hvor han gennemgik det
hele og derfor nu mener, at manden gik højre om bilen. Det er korrekt, at
han huskede det bedst, da han blev afhørt af politiet tilbage i februar
2022.

Udspurgt af anklageren forklarede han, at der ikke var tænding eller lys
på mandens bil. Han havde ikke lyst til at stoppe, da han syntes, at det
var en ubehagelig situation henset til den måde, som manden kig-gede
på. Han var ikke bange for manden. Han følte sig bare utilpas. Han
tænkte ikke, at der var nogen grund til at ringe til politiet.

Vidne 15 har som vidne forklaret, at han lærte tiltalte at kende for ca. 26
år siden. De var børn, da de lærte hinanden at ken-de igennem judo. De
gik til judo i 5-7 år. De blev kammerater. De gik



/

side 62

ikke i skole sammen. De gik op i judo for fællesskabets skyld. Judo er en
selvforsvarssport. Tiltalte gik nok også til judo for træningens og for
sammenholdets skyld, ligesom alle de andre gjorde. Der var ikke noget
ved judoen, som tiltalte var særligt interesseret i. Han og tiltalte sås to
gange om ugen til træning. Senere begynde de at se hinanden privat, men
han kan ikke huske, hvornår det var.

I 2022 skrev han og tiltalte sammen på Messenger hver dag. De sås al-
mindeligvis en gang om ugen. De var gode kammerater. Han mener ikke,
at tiltalte havde andre kammerater. Han var tiltaltes bedste kam-merat.

I dagene op til lørdag, den 5. februar 2022 havde han kontakt til tiltal-te.
Han havde senest set tiltalte den forudgående mandag og tirsdag.

Han og tiltalte skrev ikke sammen omkring damer. De skrev om alt og
ingenting, og de kunne skrive jokes og vitser omkring damer. Han vil-le
gerne have haft tiltaltes hjælp til en bådrenovering i weekenden den 5. og
6. februar 2022, men tiltalte skulle forberede noget til en sag, hvor han
havde krav på manglende løn. Tiltalte fortalte ikke, at han skulle i byen.

Han og tiltalte gik i byen sammen, da de var 18-19 år. Han havde ikke
opfattelsen af, at tiltalte senere er gået i byen. Han havde heller ikke
opfattelsen af, at tiltalte kørte ind til byen for at opleve stemningen. Han
mener, at hvis tiltalte havde været i nærheden af Aalborg, havde han nok
fortalt ham herom. Tiltalte kunne godt køre ind til byen for at spise, hvis
han havde siddet oppe om natten og var blevet sulten. Til-talte har aldrig
fortalt, at han var kørt derind for at kigge i flere timer.

I februar 2022 havde der været lukket på grund af situationen med co-
rona, og byen lukkede op igen. Tiltalte havde ikke fortalt ham, at han var
interesseret i, at se byen åbne op igen. Han vidste ikke, at tiltalte skulle
andet i weekenden end at forberede lønsagen. Han skrev med tiltalte i
weekenden, og tiltalte skrev ikke, at han havde været inde i byen. De
skrev om alt muligt og ingenting. Hvis han havde været i by-en, ved han
ikke, om han ville skrive det til tiltalte, men det tænker han ikke, at han
ville.

I weekenden den 5. og 6. februar 2022 bad han igen om tiltaltes hjælp,
men tiltalte havde fortsat ikke tid. Tiltalte plejede at være rimelig hur-tig
til at svare, hvilket han også var i denne weekend. Korrespondan-cen gik,
som den altid gjorde, og han havde ikke en opfattelse af, at der var noget
galt hjemme hos tiltalte. Han og tiltalte skrev også sam-men om
mandagen efter weekenden, og tiltalte var, som han plejede at være. Han
har efterfølgende gennemlæst sin korrespondance med til-talte flere
gange. De skrev via Messenger, hvorfor beskederne er gemt.



/

side 63

Han og tiltalte skrev også sammen om tirsdagen, men der svarede til-talte
først op ad dagen. Tiltalte skrev, at han havde været syg på grund af
noget, der var sket på arbejdet. Først sagde tiltalte, at han havde haft
hånden i noget syre, men senere ændrede han det til noget afløbsrens.
Tiltaltes hus var fra "før krigem", og kloakkerne trængte til fornyelse,
hvorfor det ikke var unormalt, at tiltalte brugte afløbsrens.

Han har ikke oplevet, at tiltalte har haft sin telefon slukket, mens de har
været sammen. Tiltalte sad almindeligvis med sin telefon, når de var
sammen.

Han har været ude at køre sammen med tiltalte i dennes bil. Han vidste
godt, at tiltalte havde et GPS-system i bilen. Det havde tiltalte fortalt
ham, da tiltalte fik det installeret. Tiltalte talte ikke om, at han nogle
gange slog GPS'en fra. Han vidste slet ikke, at man kunne slå GPS'en fra.
Tiltalte har ikke fortalt, at han var bange for, at nogen ville spore ham.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4383, sidste
afsnit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet i rappor-ten.
Tiltalte kunne godt sætte sin telefon på lydløs. Han ved ikke, om tiltalte
satte telefonen på flytilstand eller om han blot satte telefonen på lydløs
tilstand. Hvis tiltalte var i gang med noget, f.eks. i garagen, hvor han ikke
ville forstyrres, kunne han godt sætte telefonen på lyd-løs. Han har ikke
oplevet, at tiltalte har gjort dette, når tiltalte skulle nogle steder.

Han er af den opfattelse, at tiltalte havde kontakt til kvinder. Han har
sidst oplevet tiltalte have en kæreste for flere år siden, men han kan ik-ke
huske årstallet. Tiltalte har fortalt ham, at han har været med en "tøs"
hjemme. Det skulle angiveligt være en aften, hvor tiltalte var ble-vet
blitzet af fartkontrollen ved Aabybro, mens pigen var i gang med at give
ham et blowjob i bilen. Tiltalte skulle have mødt pigen i byen, mens han
var i byen med nogle kammerater, hvorefter tiltalte og pigen tog hjem
sammen. Tiltalte og pigen var kørt mod Aabybro. Pigen gav tiltalte et
blowjob under kørslen, og tiltalte tog herefter med pigen hjem, hvor de
gjorde det færdigt. Han kan ikke huske, hvornår det var.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4379, sidste
afsnit] forklarede han, at han kan vedstå denne forklaring. Det var med
udtrykket "at gøre det færdigt" nok tiltaltes måde at beskrive tingene på.

Han og tiltalte talte ikke om, hvilken type sex de hver især foretræk-ker.
Han ved ikke, om tiltalte havde svært ved at finde kærester. Tiltal-te har
haft nogle pæne piger, og han stillede høje krav til sine kærester. De
skulle gerne være modeller og have en "pariserrøv". Det med pæne



/

side 64

piger baserede han på sine egne iagttagelser, men også på sine samta-ler
med tiltalte. Han mener ikke, at tiltalte havde krav til pigernes hår-farve.
Han kunne se på de piger, som tiltalte har været kæreste med, at de var
pæne. Han ved ikke, om tiltalte har sagt noget om, hvilken type kvinde,
han gerne vil have. Han kunne bare se hvilken type kvinder, som tiltalte
kiggede på.

Han opfattede tiltalte som stille og rolig. Tiltalte var enebarn og vant til at
få sin vilje. Hvis ikke han fik sin vilje, blev han lidt tvær, men det var
noget, som vidnet godt kunne håndtere. Han har ikke oplevet tiltalte i
forhold til andre, eller hvordan tiltalte reagerede, hvis ikke han fik sin
vilje. Han har ikke så ofte overværet tiltalte i situationer med andre
mennesker.

Han havde en fornemmelse af, at tiltalte brugte meget tid på Youtube, og
på det sidste så tiltalte blandt andet videoer med folk i situationer med
politiet. Han havde ikke en opfattelse af, at tiltalte så videoer med død og
ødelæggelse. Han og tiltalte har talt om nogle pornosider på nettet.

Han har hørt om Dark Web. Tiltalte havde talt om, at han var på Dark
Web, hvor der skulle være nogle mærkelige ting. På Dark Web kunne
man blandt andet finde sider, hvor man kunne se, hvordan man kunne
blive økonomisk uafhængig. Der fandtes tilsyneladende alt på Dark Web.
Han ved ikke, om man skulle gå på Dark Web på nogen særlig måde.

Han og tiltalte har aldrig talt om at opløse et lig. De har begge hver for
sig set serien Breaking Bad, hvor der blev opløst et lig i syre.

Tiltalte havde videoovervågning i sin bolig på grund af risikoen for
indbrud. Han mener, at denne overvågning var aktiveret hele tiden.
Tiltalte havde et kamera ved døren.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at de nok var 10 år, da de be-
gyndte til judo. Der var strangulering i judo, men det var ikke sådan, at
tiltalte var mere interesseret i at strangulere end andre. De gik til judo
med Vidne 16, der var en træningsmakker. De sås ikke pri-vat. Vidne 16
var ikke på samme niveau som ham og tiltalte. Hun var yngre.

Han holdt sit privatliv for sig selv, og han talte ikke om sex med tiltal-te.
Tiltalte gav ikke udtryk for, at han manglede en kæreste. Han tænk-te
ikke, at det var mærkeligt, at tiltalte kunne lide pæne damer. Det kan han
også selv.

På et tidspunkt havde tiltalte fortalt ham, at han havde mødt pigen fra



/

side 65

Aabybro inde i byen. Det lød ikke til, at tiltalte og pigen havde mødtes
før. Han ved ikke, om tiltalte mødtes med pigen efterfølgende.

Han og tiltalte har nok talt om at dyrke sex og bruge håndjern. Han har
selv prøvet at dyrke sex med brug af håndjern.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4379, sidste
linie] forklarede han, at det nok er korrekt gengivet, men han kan ikke
huske det i dag.

Han og tiltalte så ikke porno sammen. Tiltalte har aldrig givet udtryk for,
at han kunne lide at se kvinder blive mishandlet eller slået ihjel. Vidnet
havde på et tidspunkt nævnt noget om at nive i brystvorterne, men det var
ikke noget, som tiltalte syntes om.

Der har været nogle gange, hvor tiltalte var sent oppe og blev sulten. Han
var da kørt til Aalborg for at få noget mad. Han og tiltalte kunne godt
trille rundt i Hjørring, hvis de havde været ude at spise, men det var
inden byen åbnede op igen efter corona-nedlukningen. Det er kor-rekt, at
han har haft en Ford Focus. Han kan godt huske, at der var en episode,
hvor en person havde sparket på bilen. Han har svært ved at huske
episoden, men det skete, da han og tiltalte kørte rundt i byen om natten.

Tiltalte mente altid, at han havde ret, og hvis han ikke fik sin vilje, kunne
han blive tvær. Tiltalte var ellers hjælpsom og en god ven.

Tiltalte har haft en kæreste, der hed Vidne 17. Da forholdet gik i stykker,
var tiltalte ked af det. Han kendte også Vidne 19, der har været kæreste
med tiltalte. Han kan ikke huske, om Vidne 19 skulle have kontaktet ham
på Facebook vedrørende tiltaltes sommerferie.

Det med videoerne, hvor folk var imod politiet, gik ud på folks rettig-
heder i forhold til politiet. Det var ikke sådan, at man skulle overfalde
politiet.

Vidne 16 har som vidne forklaret, at det er korrekt, at hun i februar 2022
rettede henvendelse til politiet, da hun kendte til-talte fra tidligere og
tænkte, at hun havde noget, som hun kunne bidra-ge med.

Hun og tiltalte gik til judo sammen for ca. 15 år siden. Det kan også være
mere end 15 år siden. De gik til judo i By 4, og de gik på samme hold.
Tiltalte er ældre end hun. Der var et børnehold, et ungdomshold og et
voksenhold. De trænede to gange om ugen. Der var noget socialt på
holdet, og de kunne også være til kampe eller på træningslejr. De var ofte
af sted i weekender til turneringer. Tiltalte deltog i det sociale



/

side 66

samvær ligesom de andre. Tiltalte havde nemt ved at snakke med de
andre.

De trænede stranguleringer i judo, men hun var ikke på det niveau, hvor
det indgik som en del af hendes træning. Når der var pauser i træ-ningen,
var der nogen, der lavede en leg med strangulering. Det gik ud på, at man
skulle kvæle hinanden så hurtigt som muligt indtil man be-svimede. Hun
mener, at det var efter, at man havde fået det blå bælte, at strangulering
indgik i træningen. Man fik formentlig undervisning i
stranguleringsteknikker, men hun ved det faktisk ikke, da hun ikke selv
var på det niveau. Hun syntes, at legen med stranguleringer var voldsom.
Hun ved ikke, hvem der fandt på legen. Det var blandt andre tiltalte og
nogle andre fra holdet. Det var et mindretal på holdet, der deltog i legen,
som gik ud på, at man skulle strangulere en person ind-til vedkommende
fik et black-out. Når man brugte strangulering i kamp, skulle man blot
lave grebet, hvorefter kampen var vundet, og dommeren stoppede
kampen. Hun tror, at trænerne godt kendte til le-gen, men hun kan ikke
huske, om de gjorde noget. Det var en leg, der blev gentaget. Tiltalte
deltog i legen. Der var nogen, der var særlig fas-cineret af legen, og hun
mener, at tiltalte var interesseret i strangule-ring, både under legen, men
også under træning.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4131, 3. af-
snit] forklarede hun, at hendes forklaring er korrekt gengivet i rappor-ten.
Når tiltalte ikke kendte folk så godt, var han ikke så aktiv. Der var ikke
noget at bemærke ved ham socialt, når de var hjemme i klubben i vante
rammer.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun gik til judo i ca. 10 år.
Hun blev god. Hun kom til grønt bælte, der er dårligere end blå. Hun
nåede aldrig til det niveau, hvor hun skulle lære strangulering. Hun var
barn, da hun startede, men hun kan ikke huske, hvor gammel hun var.
Hun ved ikke, hvornår tiltalte og Vidne 15 startede til judo. Hun var 6 år
gammel i 1995. De var nogle stykker, der sås udenfor træningen. Hun sås
ikke med tiltalte alene, men hun sås med Vidne 15. Hun har været til et
arrangement, hvor både tiltalte og Vidne 15 var til stede. Det var til en
grillfest i By 4. Det var nok engang kort før hun skulle på efterskole.

Hun var nok ca. 6 år, da hun startede til judo, og tiltalte var da 10 år. Hun
og tiltalte har været på en del træningslejre sammen, men hun kan ikke
huske det nærmere. Hun kan godt huske, når nogen skilte sig ud fra
mængden. De havde været på træningslejr i Hjørring, men hun kan ikke
huske, hvornår det var. Tiltalte skilte sig ud, idet han ikke deltog på
samme måde i fællesskabet, som når de var hjemme i egen klub. Hun har
været til stævner med tiltalte, men hun kan ikke huske hvor mange.



/

side 67

Stranguleringerne skete i klubhuset, men udenfor træningstiden. Hun tror,
at lederne vidste, at det skete. Tiltalte var en aktiv del af legene med
stranguleringer. Hun mener også, at Vidne 15 var med.

Person 1 og Person 2 var deres trænere. Hun har også haft Vidne 15 som
træ-ner. Person 2 hedder Navn til efternavn.

Udspurgt af anklageren forklarede hun, at hun ikke kan huske, om til-
talte var på holdet hele tiden. De var nogle stykker, der gik til og fra
holdet. Hun ved ikke, hvor gammel hun var, da hun og tiltalte var fast
sammen på et hold, men der var nogle episoder, hvor de trænede sam-
men, indtil hun var 15 år. Sammenkomsterne udenfor judo fandt ikke
sted, mens hun barn.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun mener, at tiltalte stop-pede
til judo, da han var omkring 18 år. Hun og tiltalte gik ikke på samme hold
under hele forløbet. Det var først, da de kom på ungdoms-holdet
sammen. Nogle gange var tiltalte og Vidne 15 hendes trænere, og andre
gange var de træningsmakkere.

Vidne 17 har som vidne forklaret, at hun tidligere har været kæreste med
tiltalte. De var kærester i 2008 eller 2009, og hun var omkring 20 år.
Tiltalte var da omkring 25 år. De mødtes på en da-tingside, hvor de skrev
lidt sammen, inden de mødtes på en cafe. I starten virkede tiltalte som en
"svigermors drøm". Han fremstod pæn og ordentlig og havde en god
stilling i forsvaret. Han var nem at tale med og var Stilling på
Arbejdsplads 1. Hun mener, at tiltalte var stolt af sit arbejde. Han var
stolt af at tage uniformen på og vise den frem. Tiltalte talte dagligt om sit
arbejde, og han kom også hjem i militærtø-jet. Hun mener, at det betød
noget for tiltalte, at han var Stilling.

Tiltalte blev hurtigt meget kontrollerende. Han ville gerne holde øje med,
hvem hun snakkede med, og hvor hun befandt sig. Hvis hun skulle køre i
hans bil, som var en champagnefarvet Mazda 626, skulle hun altid køre
med GPS'en tændt. Hun blev efterfølgende konfronteret med de steder,
hvor hun havde været, og når han gjorde det, var han lidt anspændt, og
hans stemme rystede. Han var sur, men ikke højtrå-bende. Han havde et
ubehageligt blik. Tiltalte var ellers en stille mand. Han kunne ændre sig,
når han var kontrollerende.

Deres forhold stoppede, da hun ikke kunne holde ud til at være i det. Hun
kunne ikke klare den kontrol. Hun følte sig nedgjort.

Hun og tiltalte havde sex sammen. Der var i hovedtræk tale om almin-
delig sex, men der har dog været nogle ting, der stak ud fra normen og
hendes opfattelse af sex. Tiltalte ville gerne filme, når de havde sex, og
det brød hun sig ikke om. Det var dog ikke noget, som hun sagde til



/

side 68

ham. Der var en gang, hvor han gerne ville binde hende. hvilket hun gik
med til. Det blev voldsomt og ubehageligt for hende, men hun kan ikke
huske, om hun sagde noget. Hun blev bundet meget stramt med noget
grønt ståltråd, som er til havebrug. Hun blev bundet med hæn-derne bag
på ryggen. Det blev bundet stramt, og det gjorde ondt. De havde derefter
sex. Hun tror, at det tændte tiltalte, at hun var bundet. Hun kan ikke
huske, om hun gjorde ham bekendt med, at det gjorde ondt.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4257, neder-st
og side 4258, øverst] kan hun vedstå at have forklaret som gengivet. Hun
kan dog ikke huske, at hun skulle have forklaret, at hendes hæn-der blev
bundet foran på kroppen. Hun mener, at hænderne blev bun-det bag på
hendes ryg.

Tiltalte var sød og charmerende i starten, og pludselig skiftede det til, at
han blev kontrollerende.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4258, sidste
afsnit] kan hun vedstå at have forklaret som gengivet i rapporten. Det var
sådan, at hun opfattede ham. Tiltalte kunne godt være overlegen i forhold
til sin stilling. Hun ved ikke, om han gerne ville være bedre end andre,
men han ville gerne have, at folk så op til ham. Alle i hen-des
omgangskreds havde i begyndelsen et godt indtryk af tiltalte, der virkede
til at have styr på tilværelsen.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4258, neder-st]
forklarede hun, at hendes forklaring er korrekt gengivet i rapporten.
Tiltalte var god til at manipulere folk. Hvis hun sagde noget, fik hun bare
at vide, at hun var paranoid.

På et tidspunkt blev kontrollen for meget, og de gik fra hinanden. Det var
herefter en voldsom proces. Han har en enkelt gang været voldsom
overfor hende. De mødtes i lejligheden efter deres brud. Hun skulle hente
nogle ting i lejligheden, og de kom op at diskutere omkring ejer-
forholdene. Hun var på vej ud ad døren, da tiltalte tog hårdt fat i armen
på hende og skubbede hende hårdt ind i døren. Der har ikke været an-dre
episoder, hvor han har været fysisk voldelig mod hende. Da de mødtes,
boede tiltalte hjemme hos sine forældre, og hun boede hos si-ne forældre,
hvor hun havde en kælderlejlighed. Hun og tiltalte boede kort tid
sammen i en lejlighed på Vej.

Hun vil betegne sig selv som en "pleaser", og hun gav tiltalte sin vilje.
Hun gik først imod ham, da hun gik fra ham. I forholdet var det ham, der
fik lov til at bestemme.

Efter de var gået fra hinanden, var der stadig kontakt. En enkelt gang



/

side 69

hvor de mødtes var det efter aftale, men der har også været adskillige
gange, hvor tiltalte opsøgte hende, hvis hun var i byen med sine venin-
der. Her tog han kontakt til hende og ville gerne snakke. Når han gjor-de
det, kom han alene, men hun ved ikke, om han var sammen med andre i
byen. Hun kunne få øje på ham gennem vinduet, hvor han stod og
kiggede på hende, hvorefter han kom ind til hende. Det skete flere gange.
Han kunne også finde på at køre forbi hendes bopæl, som var på en
lukket villavej. Det var ikke et sted, som man tilfældigt kom for-bi. Hun
og hendes forældre så ham flere gange komme forbi.

En nat, hvor hun sov, vågnede hun ved, at hunden gøede. Hun så, at der
stod en mand iført elefanthue, som kiggede ind gennem vinduet. Hun
smed sin hovedpude mod ruden og løb op til sine forældre. Hun ringede
til politiet, men de havde ikke tid til at komme på grund af en
fodboldkamp. Hun ved ikke, om det var tiltalte, der stod udenfor, men det
gik hun ud fra at det var.

Det er korrekt, at der har været en straffesag mod tiltalte, hvor hun
vidnede. En dag bakkede hendes mor sin bil ud, hvor det viste sig, at
bilen ikke kunne bremse. De fik bilen til mekaniker, som ringede og
sagde, at nogen bevidst havde ødelagt bremserne, og at han ikke ville
røre mere ved det. Politiet blev herefter kontaktet, og bilen blev under-
søgt. Der kom herefter en sag ud af det.

Der har været mange tilfælde, hvor tiltalte er fulgt efter hende. Der var en
nat, hvor hun havde været på arbejde i Aalborg. Da hun fik fri, hen-tede
hun sin motorcykel i parkeringshuset og kørte nord på. Hun boede på det
tidspunkt i By 5. Hun kunne se en bil, der fulgte efter hende. Bilen var en
champagnefarvet Mazda 626 magen til tiltaltes bil. Hun prøvede at køre
med forskellige hastigheder for at se, om bilen fulgte efter hende. Hun
tog et par omgange i en rundkørsel, men det gjorde bilen også. Bilen
kørte skiftevis med lygterne tændte og slukkede. Hun skyndte sig hjem,
løb ind og låste døren. Hun så ud gennem vinduet, at bilen trillede forbi.
Hun kunne da se, at det var tiltalte, der sad i bilen.

Tiltalte blev ved med at stalke hende, sidste gang i 2015. Hun ved ik-ke,
hvorfor tiltalte stalkede hende.

Hun har nogle gange været med tiltalte på hans arbejde på Arbejdsplads
1. Hun har ikke været med tiltalte i Camp Hammer.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun og tiltalte var sammen i
ca. 8 måneder. De var sammen stort set hver dag. Tiltalte var nogle gange
på øvelse. Hun var i starten glad for tiltalte. Hun ved ikke, hvor lang tid
der gik, inden han ændrede sig. Det var mere end to måneder før hun slog
op.



/

side 70

Det var kun den ene gang, at han gerne ville binde hende. Hun mener
ikke, at hun sagde til tiltalte, at det ville hun ikke være med til en an-den
gang. Hun ved ikke, om tiltalte havde nemt ved at "score" damer. Hun
ved ikke, om han havde svært ved at tale med kvinder.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4259, 2. af-
snit] forklarede hun, at hun ikke kan huske at have forklaret som gen-
givet i rapporten.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4257, sidste
afsnit] forklarede hun, at hendes forklaring er korrekt gengivet i rap-
porten. Hun sagde hverken fra eller til. Hun syntes bare ikke, at det var
rart, men hun sagde ikke noget herom til tiltalte.

Det er hendes opfattelse, at tiltalte var meget forelsket i hende. Han var
ked af det, da hun brød med ham. Han ville gerne have fortsat for-holdet.
Hun var jaloux anlagt, og de havde diskuteret en del i deres forhold. Hun
har ikke tjekket tiltaltes telefon. Hun har ikke ringet fra tiltaltes telefon.
Hun mener ikke, at hun har slettet venner fra tiltaltes Facebook-profil.

Det er korrekt, at hun har en relation til Vidne 19, som kontaktede hen-de
i 2014, hvor hun og tiltalte ikke længere var kærester. Vidne 19 skrev, at
hun - mens hun var kæreste med tiltalte - var blevet bedt om at blokere
vidnet og nogle andre. Hun har drøftet straffesagen med bil-en med
Vidne 19, og de har talt sammen om deres oplevelser med tiltal-te.

Vidnet forklarede herefter på forsvarerens spørgsmål, at hun og Tiltalte
har haft sex i bilen. Hun har kontaktet "Person 3" i forbindelse med, at
tiltalte havde kysset med "Person 3" inde i byen. Det er korrekt, at hun
har sendt nogle intime billeder af sig selv til tiltalte, mens han var på
øvelse.

Vidne 18 har som vidne forklaret, at hun har været kæreste med tiltalte.
De var kærester fra 2011 til 2013. Hun blev kontaktet af en profil,
"Profilnavn 3". Hun var da 14 år. Hun mener, at man kunne se på
Facebook, at hun var 14 år. Profilnavn 3 skulle ifølge profilen være 16 år.
Hun og Profilnavn 3 begyndte at skrive sammen, og det udviklede sig.
Efterfølgende fandt hun ud af, at Profilnavn 3 blot var en opdigtet person,
der nu skulle være 19 år i stedet for 16 år. Hun fandt også ud af, at det var
tiltalte, som hun skrev med, og ikke en Profilnavn 3. Hun blev sur,
hvorefter hun og tiltalte ikke havde kontakt i et stykke tid. Tiltalte fik
hende dog overtalt til at genoptage kontak-ten.

Tiltalte overtalte hende til at komme på besøg i Aalborg. Hun boede i



/

side 71

Odense, og det endte med, at hun besøgte ham i sommeren 2011, hvor
hun var 14 år. Det udviklede sig til et kæresteforhold. Tiltalte var hø-flig,
flink, sjov og sød, men han blev ikke ved med at være sådan. Der var
meget kontrol. Han installerede en app på hendes telefon, så han kunne
følge med i, hvor hun var. Han havde appen på sin telefon, men hun
kunne ikke følge med i, hvor han var, da han havde låst adgangen til sin.
Tiltalte kunne godt lide at være i kontrol. Han kunne finde på at
kommentere hendes påklædning, og hun måtte ikke gå for udfordrende
klædt. Hun indordnede sig. Tiltalte var meget flink, men der var kon-trol.

Hun boede på Fyn, da de blev kærester, og han boede i Aalborg. De
flyttede ikke sammen, men sås hver anden eller tredie weekend.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4067, sidste
afsnit] forklarede hun, at hendes forklaring er korrekt gengivet. Tiltalte
var manipulerende, og han kunne bilde hende ind, at hendes veninder
ikke ville hende det godt. Hun isolerede sig derfor i den periode. Hvis de
havde en uoverensstemmelse, var det altid hendes skyld.

De havde første gang samleje to uger efter hun var fyldt 15 år. Deres
sexliv var meget grænseoverskridende, og det kunne være voldsomt. Når
de var sammen i weekender, var det fra hans side primært for at have sex.
De havde sex mange gange i løbet af en weekend. Det var primært
tiltalte, der tog initiativet. Der var flere gange, hvor hun ikke havde lyst,
men bare gjorde det. De hyggede sig altid bagefter og i de tilfælde, hvor
hun ikke havde lyst, så hun bare frem til det.

Tiltalte var ikke voldelig overfor hende. På et tidspunkt blev hun låst ude
på altanen af tiltalte. Det var vinter og koldt. Hun stod udenfor i 15-20
minutter inden hun blev lukket ind.

På tiltaltes computer var der et excel-ark, hvor tiltalte noterede, hvad
havde lavet seksuelt med forskellige kvinder. Hun var også nævnt i
skemaet. Hun mener, at tiltalte sendte skemaet til hende. Hun mener ikke,
at han havde taget billeder af hende, mens de havde sex, men hun så på
computeren, at han havde taget billeder af hende, mens hun sov.

I efteråret 2012 fandt hun ud, at tiltalte stadig løj om sin alder. Hun havde
hele tiden følt, at der var noget galt, og da tiltalte en dag var ude af
lejligheden, gik hun og ledte efter noget, der kunne gøre hende klo-gere.
Hun fandt tiltaltes tegnebog med kørekort, og hun kunne se, at tiltalte
rent faktisk var 11 år ældre end hende. Hun troede, at han kun var 4 år
ældre. Det skal nok passe, at han var 26 år, da de mødtes. Han var god til
at holde fast på løgnen. Hendes familie og venner fattede heller ikke
mistanke. Hendes forældre gav ham en studentergave, da



/

side 72

han sendte et billede af sig selv med studenterhue, selv om det måtte
have været flere år siden, at han var blevet student.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun antog, at man på hen-des
Facebook profil kunne se, at hun var 14 år. Hun fortalte endvidere tiltalte,
at hun var 14 år og gav ikke udtryk for, at hun var ældre. Hun var
forelsket i tiltalte, der også var forelsket i hende. Hun ved ikke, om det er
normalt at have meget sex i weekenden, når man er nyforelsket.

Hun rodede ikke i andre private ting hos tiltalte, heller ikke compute-ren.
Tiltalte havde kode på alt. Hun følte, at der var noget galt. Hun talte ikke
med sine forældre herom. Hun følte sig fanget i situationen, fordi hun
troede, at hun var forelsket. Tiltalte havde endvidere fået hende
manipuleret, så hun ikke havde andre bekendtskaber. Hun gik i skole,
hvor hun havde nogle kammerater, men hun havde ingen nære venner.
Hun har mødt tiltaltes forældre og mormor.

Vidne 19 har som vidne forklaret, at hun og tiltalte har været kærester.
Det startede i slutningen af 2012 eller begyndelsen af 2013. De var
kærester i et års tid. Hun var på det tidspunkt omkring 18-19 år. Tiltalte
tog kontakt til hende via Netlog, der ikke er en da-tingside. Det endte
med, at de mødtes. Tiltalte var rigtig imødekom-mende, flink og helt
nede på jorden, men han blev ikke ved med at være sådan. Han blev mere
kontrollerende, og tingene skulle gerne gå hans vej. Hvis ikke tingene
gik, som han ønskede, blev han meget af-visende, lukkede af og blev sur.
Han blev ikke voldsom. De kunne godt skændes, men han blev ikke
voldelig.

Tiltalte var den første person, som hun havde sex med. Det foregik u-
delukkende på hans præmisser. Deres sexliv var grænseoverskridende,
hvilket nogle gange var måden, som det blev gjort på. Hun gav tegn til, at
han skulle stoppe, men han fortsatte. Der var engang, hvor han havde
bundet hende med håndjern til radiatoren. Han havde ikke spurgt om lov,
men hun sagde ikke fra. Han slap hende ikke fri. Hun var nøgen. Hun
mener, at de havde haft samleje inden hun blev bundet til radiatoren. Det
var som om, at han kunne lide kontrollen. Han tog billeder af hende,
mens hun var bundet til radiatoren. Han har ikke bundet hende andre
gange.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4236, øverst]
forklarede hun, at hun ikke ved, om hun tænkte på episoden med
radiatoren. Han kunne også holde hende fast, mens de havde sex, således
at hun var fastholdt. Hvis hun sagde, at han skulle slippe, gik der et
stykke tid inden han gjorde det. På et tidspunkt havde han "givet hende
finger", hvor det var meget voldsomt, og selv om hun sagde, at det var
ubehageligt, blev han ved.



/

side 73

Deres forhold stoppede, da det blev for kontrollerende for hende. Hun
husker ikke tiltaltes reaktion, da hun gjorde det forbi, men der skete
mange ting efterfølgende. Hun blev blandt andet meldt ind i en film-klub
og modtog forskellige ting. Hun tænker, at det var tiltalte, som havde
gjort det, da hendes fødselsdato ved indmeldelsen var oplyst som den
Dato 1. Hun har rettelig fødselsdag den Dato 2, men tiltalte kom altid til
at sige den Dato 1.

På et tidspunkt var hendes bil punkteret, og mekanikeren fortalte, at det
var sket med en spids genstand. Der var også indbrud i hendes bil, og
hendes mor havde set, at tiltalte lå hen over bagsædet efter at være
kommet ind i bilen gennem bagagerummet. Hun blev bange for ham.
Han blev ved at opsøge hende. Politiet blev kontaktet, og hun talte med
en kvindelig betjent, der sagde, at tiltalte ikke var kendt for noget godt,
og at hun skulle holde sig væk.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at hun talte med den kvindeli-ge
betjent kort tid efter, at forholdet var forbi. Hun var 18 år, da hun mødte
tiltalte, og hun vidste ikke da, hvad der var rigtig og forkert, men hun fik
nok til sidst.

Da hun var bundet til radiatoren, bad hun tiltalte løsne håndjernene. Det
svarede han ikke på, men grinede bare. Han har aldrig bundet hen-de
under sex, men han har holdt hende fast. Hun var glad for tiltalte i
starten. Hun var nok mere betaget af ham end omvendt. Hun ved ikke,
om tiltalte var ked af det, da hun slog op, eller om der mere var tale om
usikkerhed. Hun var ikke jaloux i starten af forholdet, men det blev hun
til sidst. Hun tjekkede ham ikke. På et tidspunkt havde han inviteret
hende i Arbejdsplads 2, hvor han havde et fritidsjob. Hun var der et par
timer, hvorefter hun tog hjem. Hun har ikke kigget i til-taltes telefon. Hun
har ikke været ham utro med "Person 4", men det troede tiltalte.

Hun har efterfølgende kontaktet en af tiltaltes tidligere kærester for at få
en afklaring på, om det var tiltalte, der kunne have gjort alle de ting. Hun
mener ikke, at hun har kontaktet Vidne 15, at efter hendes og tiltaltes
forhold var sluttet.

Udspurgt af anklageren forklarede hun, at hun opholdt sig meget hos
tiltalte, mens de var kærester. Til sidst var der mange nætter, hvor til-talte
var væk. Det kunne være en gang hver 14. dag eller en gang hver 3. uge
Hun ved ikke, hvor han var henne. Han blev sur, når hun spurgte ind til
det. Han sagde engang, at han blot havde gået tur på havnen. Han kunne
være væk fra midnat og frem. Når han var væk, kunne hun ikke få fat i
ham. Hans telefon var slukket.

Udspurgt af forsvareren forklarede hun, at det er korrekt, at hun kon-



/

side 74

taktede politiet. Det var ikke, fordi hun havde oplysninger om
Forurettede-sa-gen.

Vidne 20 har som vidnet forklaret, at det er korrekt, at han i feb-ruar
2022 rettede henvendelse til politiet. Han har været kollega til til-talte for
3-3½ år siden. De var kolleger i omtrent 2 år. Han arbejdede som
elektrikersvend, og tiltalte var -lærling. De arbejdede sammen hver dag.
De var 2 svende og 5 lærlinge, som arbejdede sammen. På et tidspunkt,
hvor han sad alene sammen med tiltalte i deres skurvogn, viste tiltalte
ham en video på sin telefon. Han og tiltalte havde på det tidspunkt
arbejdet sammen i et års tid. Det er hans indtryk, at tiltalte almindeligvis
ikke sagde så meget, men tingene blev sagt kort og kon-tant. Tiltalte viste
ham en video, hvis indhold efter hans opfattelse ik-ke var normalt.
Tiltalte har vist ham tre videoer. Den første var en vi-deo fra Mexico,
hvor man ser en person blive halshugget. Det var ikke almindeligt, at
folkene i sjakket viste sådanne videoer for hinanden. Tiltalte sagde ikke
noget om, hvorfor han skulle se videoen. Han fik kvalme, da han så
videoen. Han sagde til tiltalte, at det var sygt, men tiltalte sagde, at det
var "fedt". Han kiggede på tiltalte, da de så video-en, og det så ud til, at
tiltalte kunne lide den.

Den anden gang viste tiltalte ham to videoer. Det var omkring en uges tid
efter, at han havde fået vist den første video. Den ene video var fra
Brasilien, hvor man kunne se en kvinde, der stod med armene bundet på
ryggen. Der var gravet et hul, hvor kvinden blev skubbet ned og skudt.
Tiltalte sagde ikke noget om filmen. Samme dag viste tiltalte ham en
video med noget porno. De var forinden kommet til at tale om porno,
men han kan ikke huske hvordan. Videoen var en voldsom por-novideo
af noget, som fremstod som en voldtægt. Han kan ikke vide, om det var
en ægte voldtægt eller noget, som var optaget med skues-pillere. Det var
ikke "normal porno", men ekstremt. Indholdet af vide-oen så ud som om,
at det var noget, som ikke foregik frivilligt. Han spurgte tiltalte, hvor han
havde videoerne fra. Tiltalte fortalte, at det var fra nogle hjemmesider,
hvor man skal bruge et særligt log in. Han har ikke tidligere hørt om
noget, der hedder Dark Web.

Foreholdt sin forklaring til politiet [hovedekstrakten, side 4075, 2. af-
snit] forklarede han, at han forklaring er korrekt gengivet i rapporten. Det
var de tre videoer, som han også nu har forklaret om. Pornovideo-en viste
en kvinde, som blev voldtaget. Det var ubehageligt at se på. Han har selv
levet i et land i krigstilstand, hvorfor også de andre vide-oer var
ubehagelige for ham at se.

Udspurgt af forsvareren forklarede han, at han spurgte kollegerne, om de
også havde fået forevist sådanne videoer. Han spurgte blandt andet en
kollega ved navn Person 5, og en anden, som han ikke umiddelbart kan
huske navnet på. De gik på samme plads og arbejdede meget sam-



/

side 75

men. Tiltalte havde ikke vist videoerne til de andre. Det var efter at ha-ve
fået vist den første video, at han spurgte Person 5, om han også havde set
videoen. Det var ikke i forbindelse med en samtale om Netflixseri-en
Narcos, at tiltalte viste ham videoen fra Mexico. Han har talt med politiet
ved flere lejligheder, men politiet har ikke spurgt nærmere ind til
indholdet af de videoer, som han havde fået vist. Det er givetvis derfor, at
der ikke er blevet spurgt eller talt om, at to af videoerne var fra Mexico
og Brasilien.

Foreholdt sin forklaring til politiet [tillægsekstrakt nr. 1, side 105, 1.
afsnit] forklarede han, at hans forklaring er korrekt gengivet. Han er
sikker på, at videoen foregik i Mexico, men han ved ikke, hvorfor han
ikke har nævnt det overfor politiet.
..."

Tiltalte er tidligere straffet ved:

- Vestre Landsrets dom af 8. november 2010 for overt rædelse af straffe-
lovens §§ 252, stk. 1 og 232 med fængsel i 60 dage og

- dom af 22. maj 2013 for overtrædelse af straffelov ens § 131 med en be-
tinget dom uden straffastsættelse

Tiltalte har været mentalundersøgt. Af retspsykiatrisk erklæring af 25. maj
2022 fremgår blandt andet:

"...
Konklusion på den psykologiske undersøgelse:

"Tiltalte er psykologisk undersøgt i forbindelse med udarbejdelse af
retspsykiatrisk erklæring. Den psykolo-giske undersøgelse har til
formål at bidrage til diagnostisk afklaring og
personlighedsvurdering. Tiltalte er varetægtsfængslet i arresthus og
ført til ambulant psykolo-gisk undersøgelse i Retspsykiatrisk
Ambulatorium.

Tiltalte er grådlabil i sessionerne. Den udtrykte grådlabilitet såvel
som hans følelser generelt vurderes at væ-re overfladiske og
påvirkelig overfor samtaleemne og hans egne indfald. Tiltalte
fremstår gennemgående ap-pellerende for forståelse og omsorg, og
han udtrykker frust-ration og forvirring, når han ikke modtager dette.
Han indgår i den emotionelle kontakt på egne præmisser, da hans
man-gelfulde evner herfor definerer den emotionelle udveksling.
Han bemærkes blandt andet uden den almene og naturlige indre
angst, som de fleste oplever ved at deltage i relationer med
forventninger og krav. Tiltalte har tendens til



/

side 76

at handle anderledes end de fleste andre, hvilket skyldes, at han ikke
i særligt høj grad er influeret af sociale krav eller forventninger,
hvorfor han negligerer eller undgår sociale konventioner og normer.
I interpersonelle relationer er Tiltaltes fokus på andres mangler og
inkompetence, hvor hans deltagelse i relationer primært bliver for at
lære fra sig, så andre kan udvikle sig via hans evner og kompe-
tencer.

Tiltalte anser sig selv som havende store evner til empati og
empatisk indlevelse i andre mennesker. Ud fra den psykologiske
undersøgelse herunder vurdering af evner for empati ses dette ikke at
være tilfældet. Tiltalte har sit udgangspunkt i og er optaget af egen
indre tilstand. Han er i den psykologiske undersøgelse generelt
selvhenfø-rende, bliver optaget af lange, detaljerede fortællinger
med en grad af egocentrisk fokus, som er abnormt for voksne
mennesker. Tiltalte har en påfaldende mangel på empatisk indlevelse
og almen forståelse for andre mennes-ker. Hans kognitiv evne til
genkendelse af indre mentale til-stande og følelser ud fra eksterne
cues ses i testning inden for normen. Ud fra den samlede
undersøgelse vurderes det ikke desto mindre yderst tvivlsomt, at der
sker en integration af kognitive og affektive processer, som genuin
empati er af-hængig af. Til trods for, at Tiltalte fremhæver in-teresse
og omsorg for andre som karakteristiske træk ved sig selv, er han
under undersøgelsen ikke optaget af eller forhol-der sig til andres
følelser og emotioner. Hans ekstreme fokus på egen indre tilstand og
hans udgangspunkt i sig selv tager et omfang, så det må beskrives
som omnipotent og narcissi-stisk.

Tiltalte er selvrosende og selvovervurderende, og han har en umoden
selvopfattelse og meget forvrængede og forstyrrede forestillinger om
sig selv, og dette medfører en begrænset selvbevidsthed. Han
forsøger at forholde sig til dette på en overdrevent
intellektualiserende måde, hvor han ignorerer og gradbøjer
virkeligheden og realiteterne. Han in-deholder en betydelig vrede,
som er et vedvarende træk, der har indvirkning på hans psykologiske
funktion og beslut-ningsprocesser samt har en tydelig indvirkning på
hans hold-ning over for omgivelserne. Vreden kan komme til udtryk
på såvel subtile og åbenlyse måder, og den udtrykkes i den psy-
kologiske undersøgelse både rettet mod undertegnede, men også
mod andre faggrupper samt mod kvinder generelt. Han er ikke selv
bevidst om sin vrede, og den fremtræder ofte som nedladenhed
overfor andre samt ofte indpakket i tale



/

side 77

om egen høje kompetence. Han kan blive mere aktiv og sty-rende
overfor andre på en måde, som kan beskrives som ma-lignt og
dyssocialt. Han har en naiv mangel på bevidsthed om ikke blot sin
vrede, men generelt for sine følelser og fø-lelsesmæssige adfærd.
Han har således ikke tilstrækkelige ressourcer i sin psykologiske
funktion til at undgå vredens indvirkning i næsten alle psykologiske
funktioner, såsom i hans tænkning, koncentrationsevne og
dømmekraft.

Når Tiltalte bliver udfordret i sit fokus på og ud-gangspunkt i sig
selv, foretager han ikke en introspektion og refleksion med eventuel
korrektion til følge, hvilket ses hos de fleste andre. Han foretager
derimod en gradbøjning og manipulering af realiteter og virkelighed,
så de passer ind i hans perspektiv. Hertil benytter han vedvarende og
overdre-vent den psykologiske forsvarsmekanisme intellektualise-
ring. Intellektualisering udnytter tænkningen til at gradbøje
virkeligheden ved eksempelvis at forvrænge oplevelser og følelser
for at benægte det fulde omfang af en situations ind-virkning.
Tiltaltes tænkning har en ejendommelig overoptagethed, der
indvirker forstyrrende på skabelsen og klarheden af tænkningen, der
medfører nedsat impulskontrol i tænkningen. Derved kan forskellige
former for mangelfuld eller umoden logik råde, samt indre
oplevelser forvrænges. Hans tænkning kan blive desorganiseret og
usammenhæn-gende og måske endda bizar, og han kan have
vanskelighe-der med at styre sin tænkning på en måde tilpasset til
den so-ciale situation, som han deltager i. Dette er ikke psykotisk,
men derimod en psykologisk proces. Nok kan dette tydeligt
identificeres af andre som værende privat og forstyrret, men der ses
ikke tegn på bizar, privat logik og tankeindfald, tan-keforstyrrelser
eller andre indikationer på psykotisk tænk-ning og begrebsdannelse.
Samlet ses Tiltalte med intakte basale egenskaber for at foretage
korrekt realitetstest-ning, og han er ikke i større risiko for at blive
psykotisk end de fleste andre.

Tiltalte vurderes via klinisk indtryk og udvalgte psykologiske
delprøver fra WAIS-IV suppleret med anden kognitiv testning at
være begavet indenfor normalområdet og nær gennemsnittet. Han
klarer sig bedst i de prøver, som kan observeres af andre, hvilket
indikerer en risiko for, at man kan komme til at overvurdere hans
begavelse."

Den psykologiske undersøgelse er vedlagt i sin helhed.
...



/

side 78

Konklusion

Tiltalte findes herefter ikke med tegn på organisk hjer-nelidelse eller
dementiel tilstand. Der er ikke mistanke om syg-domme inden for den
epileptiforme sygdomskategori.

Han findes begavet i normalområdet efter WAIS-intelligenstest og
umiddelbart uden tegn til kognitive forstyrrelser. Han fremtræder ikke
præget af koncentrations-eller hukommelsessvækkelse. Der er ingen
påvirkning af eksekutivfunktioner.

Han findes ikke lidende af afhængighedssyndrom. Han har ikke forbrug
eller misbrug af alkohol, cannabis eller andre former for rusmidler og var
angiveligt ikke påvirket af noget sådan på tids-punktet for det påsigtede
forhold.

Observanden er født og opvokset hos gifte, stadig samlevende for-ældre
som ene barn. Han har haft god kontakt til både forældre og
bedsteforældre. Han har gennemført folkeskolen ukompliceret, he-refter
HTX og sidenhen forsøgt sig på diverse uddannelser på Aal-borg
Universitet samt lærerseminariet. Disse blev afbrudt, men han har
gennemført Uddannelse og været ansat ved mili-tæret, sluttende med at
han gennemførte en 4 år varende elektrike-ruddannelse i 2019 og har
været beskæftiget som sådan siden.

Observanden har ikke været samboende, han har haft tre kærester i
perioden fra 2008 til 2014, men angiveligt ikke efterfølgende. Han har
boet i egen lejlighed og nu i eget hus, hvor kæresterne har op-holdt sig,
men ikke været flyttet ind. Han har ingen børn.

Af fritidsinteresser har han både dyrket judo, svømning, gymna-stik og
fodbold og er således i god fysisk form samt sund og rask.

Observanden har aldrig været i kontakt med det psykiatriske be-
handlingssystem og beskriver ingen tegn på sygdomme inden for hverken
den psykotiske eller affektive formkreds, hverken før, på eller efter det
påsigtede, og er derfor ikke tilhørende den i straffe-lovens § 16, hverken
stk. 1 eller 2.

Han benægter selv et hvert seksuelt problem eller problemstilling med
relationer til andre mennesker, om end han ikke har haft no-get
kæresteforhold de sidste 6-7 år, selvom han har haft interesse for dette.

Man kan derfor ikke anbefale den foreliggende erklæring forelagt det
såkaldte Visitationsudvalg.



/

side 79

Der er divergerende oplysninger om de tidligere kæresteforhold, og han
har en egen forklaring og logik på sin situation, der er præ-get af
idealisering og manipulation, ligesom han vurderes uden ev-ne til at forstå
og sætte sig ind i andre menneskers tanker og følel-ser. Også her har han
egen tro på sin forklaring og opfattelse som værende gældende også for
andre.

Man kan således få indtryk af alvorlige personlighedsforstyrrede træk
omkring relationsdannelse, muligvis også i seksuelle sam-menhænge, som
han dog kategorisk afviser. Der er dog tegn på så-vel narcissistiske som
dyssociale karaktertræk, og man finder der-for observanden tilhørende den
i straffelovens § 69 omhandlede personkreds, men man kan ikke, i fald
han kendes skyldig i det nu påsigtede, anbefale til forebyggelse afligeartet
eller anden krimina-litet psykiatrisk behandling frem for straf som
forskyldt.
..."

Af en supplerende retspsykiatrisk erklæring af 10. maj 2023 fremgår:

"...
Konklusion

Tiltalte har ved den supplerende retspsykiatriske under-søgelse ikke
været sindssyg, og der er ej heller grund til at antage, at han har været
dette i tidsrummet for de nu påsigtede forhold.

Der er ingen tegn til demens, epilepsi, mental retardering eller an-den
hjerneorganisk lidelse.

Han er opvokset under stabile vilkår uden vold, kriminalitet, om-
sorgssvigt, misbrug eller psykisk sygdom i barndomshjemmet. Han er fra
skolestart indplaceret på almindelige vilkår og har gennem-ført
folkeskolens afgangsprøve samt HTX uden indlæringsvanske-ligheder
eller støttebehov. Efter militær karriere, herunder som Stilling, samt
forsøg på lærerud-dannelse, blev han i 2019 uddannet elektriker. Han var
frem til aktuelle varetægtsfængsling fuldtidsbe-skæftiget som elektriker
samt aleneboende i eget hus. Han har in-gen børn eller kæreste, men han
har nær kontakt til sine forældre. Han har intet dagligt forbrug eller
misbrug af alkohol, og han har ingen erfaringer med euforiserende
stoffer. Han var angiveligt ikke under påvirkning af alkohol eller
euforiserende stoffer i tidsrummet for de nu påsigtede forhold.

Han har aldrig været i kontakt med det psykiatriske behandlingssy-stem,
hverken under indlæggelser eller ambulante behandlingsfor-løb. Han har
under nuværende varetægtsfængsling haft enkeltståen-de
videokonsultation med speciallæge i psykiatri og efterfølgende



/

side 80

kortvarigt samtaleforløb med krisepsykolog, men han er aldrig be-skrevet
eller befundet med affektive eller sindssygelige lidelser.

Ved herværende undersøgelse beskrives såvel tidligere som aktuelt
fravær af ethvert psykotisk symptom, og han skønnes ej heller præ-get af
en sindssygelig tilstand under samtalen. Der gives et klart indtryk af
alvorligt forstyrret personlighedsstruktur med tegn på psykopati i form af
manipulationstendens, overfladisk følelsesliv og tendens til idyllisering,
mangel på anger og empati samt manglende mentaliseringsevne og
ansvarsfølelse for egne handlinger.

Tiltalte findes således med forstyrrelse af de psykiske funktioner i et
sådant omfang, at han anses tilhørende den i straffe-lovens § 69
omhandlede personkreds. Der kan dog ikke, med hen-blik på at
forebygge ligeartet eller anden kriminalitet, anbefales en formålstjenlig
foranstaltning som alternativ til eventuelt forskyldt straf.

På det foreliggende kan der ikke udelukkes en sammenhæng mel-lem de
nu påsigtede forhold og hans seksualitet. Det skønnes derfor indiceret, at
foreliggende erklæring forelægges Visitationsudvalget.

På baggrund af karakteren af de påsigtede forhold og særligt oplys-ninger
om observandens person må det antages, at han frembyder en sådan
nærliggende o væsentlig fare for andres liv, legeme, hel-bred samt frihed,
at anvendelse af forvaring i stedet for fængsel fin-des påkrævet for at
forebygge denne fare."

Sagen har været forelagt Retslægerådet, som i en erklæring af 26. maj 2023
blandt andet har anført:

"Med sagens tilbagesendelse skal Retslægerådet, på baggrund af
fremsendt materiale med erklæring af 25. maj 2022 ved Overlæge 1 og
erklæring af 10. maj 2023 ved Overlæge 2, begge Retspsykiatrisk
afdeling, Aalborg, om Tiltalte, udtale, at han ikke er sindssyg og ikke kan
antages at have været sindssyg på tiden for det påsigtede. Tiltalte er
normalt begavet og der er ikke oplysninger om rusmiddelpåvirkning på
tiden for det påsigtede.

Tiltalte er opvokset under stabile forhold. Han har gen-nemført
almindelig skolegang uden problemer og har herefter be-stået eksamen
efter 2-årigt HTX-forløb. Derefter var han i en år-række ansat ved
forsvaret, før han forsøgte sig med læreruddannel-se og i 2019 afsluttede
uddannelse som elektriker. Han har siden været i beskæftigelse indenfor
elektrikerfaget. Tiltalte har tidligere haft kæresteforhold, men lever
aktuelt alene. Han har



/

side 81

ingen børn, og kun en begrænset omgangskreds. Han har tæt kon-takt
med sine forældre. Han har ikke tidligere modtaget psykiatrisk eller
psykologisk behandling. Han har intet misbrug. Han er tidlige-re i et
enkelt tilfælde dømt for personfarlig kriminalitet.

Ved mentalundersøgelsen findes Tiltalte uden psykotiske symptomer.
Han findes, både klinisk og ved psykologisk testning, at være i udtalt
grad personlighedsmæssigt forstyrret. Især beskri-ves han som
dominerende og manipulerende. Han mangler evne til empati og placerer
ureflekteret skyld og ansvar i omgivelserne. Ved formaliseret
farlighedsvurdering findes høj risiko for gentagelse af vold og
sædelighedskriminalitet.

På denne baggrund finder Retslægerådet, at Tiltalte er omfattet af
straffelovens § 69. Såfremt han findes skyldig i det på-sigtede, kan der
ikke peges på foranstaltninger efter samme lovs § 68, 2. pkt., som mere
formålstjenlige end straf til imødegåelse af ri-sikoen for ny kriminalitet.

Retslægerådet vurderer, at Tiltalte frembyder en nærlig-gende og
væsentlig fare for andres liv, legeme, helbred og frihed, og at anvendelse
af forvaring i stedet for fængsel er påkrævet for at forebygge denne fare."

Rettens begrundelse og afgørelse

Der er under sagen afsagt følgende kendelse om skyldsspørgsmålet:

"Alle dommere og nævninger udtaler:

Tiltalte har overordnet forklaret, at han samlede Forurettede op i den
hensigt at køre hende hjem, da hun stod på Vesterbro og ven-tede på en
bus. Han kørte herefter til Sulsted Kirkevej med hende med det formål, at
de efter aftale skulle have seksuelt samkvem, og hvor Forurettede i
forbindelse med en faldulykke pådrog sig en sådan skade, at hun kort
efter afgik ved døden. Endelig har han forklaret, at han efter hen-des død
gik i panik, hvorfor han kørte hende til sin bopæl, hvor han parterede og
delvist opløste liget for at skjule eventuelle spor fra ham på liget.

Det kan lægges til grund, at GPS-oplysningerne vedrørende tiltaltes bil
omkring den 6. februar 2022 er blevet lagret, uanset at tiltalte i perio-der
havde sat GPS-trackeren i ”privacy mode” . Det kan videre efter GPS-
oplysningerne lægges til grund, at tiltalte den 6. februar 2022 kørte fra
sin bopæl i By 1 til Aalborg, hvor han kørte rundt i den indre by i tiden
fra kl. 02.28, indtil han kl. 06.09 samlede Forurettede op. Denne kørsel,
der hovedsagelig fandt sted i området ved Jomfru Ane



/

side 82

Gade og Vesterbro, har således varet næsten 4 timer. Det fremgår vi-dere,
at tiltalte den forudgående nat på tilsvarende måde havde kørt alene rundt
i Aalborg i flere timer. Det kan videre lægges til grund, at tiltalte den nat,
hvor han samlede Forurettede op, havde slukket sin telefon og manuelt
deaktiveret bilens GPS-tracker. Bilen var således stillet i ”privacy mode”
fra kl. 02.15 til kl. 08.15. Dagen forinden, hvor han på tilsvarende vis
havde kørt rundt i Aalborg midtby, var GPS-trackeren også manuelt
stillet i ”privacy mode” (fra kl. 01.29 til kl. 10.29).

Af overvågningsbilleder fremgår, at tiltalte – umiddelbart efter at have
samlet Forurettede op – kørte ad Reberbansgade mod vest med
forholdsvis høj hastighed, og af GPS-oplysningerne fremgår, at hans bil
passerede Limfjordsbroen kl. 06.21 og herefter kørte direkte til Sulsted
Kirkevej, hvor bilen ankom 18 minutter senere.

Det fremgår af Vidne 5's vidneforklaring, at hun og Forurettede under
deres bytur den pågældende aften og nat havde indtaget al-kohol i et
sådant omfang, at de på tidspunktet omkring kl. 04.39, hvor de skiltes,
begge var ”meget fulde” . Af optagelser fra overvågningska-meraer i
Jomfru Ane Gade fremgår, at Forurettede blev alene tilbage i Jomfru Ane
Gade, hvor hun indtog yderligere alkohol. På optagelser fremstår
Forurettede synligt beruset, hvilket støttes af den retskemiske erklæring,
hvor-af fremgår, at der er påvist en alkoholkoncentration i hendes hjerne-
væv på 1,78 promille, hvilket må antages at afspejle alkoholkoncentra-
tionen i blodet.

Det er ubetænkeligt at afvise tiltaltes forklaring om, at han var kørt til
Aalborg og rundt i gaderne i den indre by i flere timer alene for at for-
nemme feststemningen efter genåbningen af nattelivet efter pandemi-en.
Det er endvidere ubetænkeligt at afvise hans forklaring om, at han alene
samlede Forurettede op for at køre hende til hendes bopæl. Disse forkla-
ringer fremstår som ganske utroværdige og konstruerede til lejlighe-den.

Det fremgår af GPS-oplysningerne, at tiltaltes bil standsede flere gan-ge
på Sulsted Kirkevej, hvor tiltalte parkerede bilen på det sted, hvor Vidne
14 bemærkede tiltalte og bilen omkring kl. 06.45-06.50. Vidnet
bemærkede ikke andre personer end tiltalte, der stod ved bilens åbne
bagagerum, som han lukkede, da vidnet nærmede sig.

Tiltalte har forklaret, at han og Forurettede gik på vejen, hvor de kyssede
hi-nanden, og at Forurettede på et tidspunkt løb og hoppede i retning mod
et træ, hvor det var meningen, at de skulle have sex, hvorefter hun faldt
på en sådan måde, at hun blev kvalt i remmen fra sin taske. Remmen var
ifølge tiltaltes forklaring afkortet og bundet sammen, idet den kort for-
inden var blevet revet over, hvorefter Forurettede bandt en knude på
remmen.



/

side 83

Forurettede var ifølge tiltaltes forklaring påklædt under hele forløbet i
sko-vområdet.

Der er i skovområdet fundet to ens brystplastre, der efter resultatet af den
foretagne DNA-analyse og øvrige tekniske undersøgelser stammer fra
Forurettede. Tiltalte har ikke kunnet give nogen forklaring på fundet af
disse brystplastre i skovbunden, når henses til hans forklaring om, at
Forurettede under hele forløbet var påklædt.

Hertil kommer, at en hårelastik, som efter DNA-undersøgelserne hid-
rører fra Forurettede, er fundet på et sted på Sulsted Kirkevej, hvor
tiltalte og Forurettede efter hans forklaring ikke har befundet sig. Endelig
er Forurettedes nøgler fundet ved siden af vejen, hvor de har været enten
tabt eller smidt. Der er under disse omstændigheder grundlag for at
antage, at forløbet i skovområdet ikke har været, som forklaret af tiltalte,
men at fundene bærer præg af, at Forurettede har forsøgt at undløbe fra
stedet.

Efter obduktionserklæringerne og obducent Vidne 12's forklaring kan det
lægges til grund, at der som følge af ligdelenes tilstand ikke med
sikkerhed kan konstateres en dødsårsag, men at der efter undersøgelserne
ikke kan angives nogen anden sandsynlig død-sårsag end kvælning. Efter
obducentens forklaring forudsætter dødens indtræden efter kvælning et
forløb på omkring 4-5 minutter med et fastholdt pres mod halsen.
Tiltaltes forklaring om, at Forurettede blev kvalt som følge af et fald,
hvor hendes hals blev påvirket af remmen fra hendes taske, er i klar
modstrid med de lægelige oplysninger i sagen og forekommer i øvrigt på
flere punkter ganske utroværdig. Det fore-kommer således i praksis svært
at forestille sig, hvordan den afkortede rem, hængende ud for
Forurettedes bryst, skulle kunne hænge fast i noget, der befandt sig få
centimeter over skovbunden og uden oplysning om, hvad den i givet fald
hang fast i. Hertil kommer som nævnt, at en kvælning efter obducentens
forklaring, sammenholdt med de afgivne erklæringer, vil kræve
omsnøring af halsen eller lignende i minimum 4-5 minutter.

Det må i den sammenhæng tillige tages i betragtning, at tiltalte efter sin
egen forklaring har fjernet dele af liget i den hensigt at fjerne spor,
hvorved bemærkes, at der blandt ligdelene ikke er fundet de centrale
halshvirvler (3.-7. halshvirvel), som må antages at ville kunne under-
bygge dødsårsagen som kvælning.

Tiltalte har forklaret, at han efter forløbet i skoven gik i panik, og at det
ikke var muligt for ham at tilkalde hjælp. Dette stemmer ikke over-ens
med Vidne 14's forklaring om tiltaltes adfærd, da han passerede det sted,
hvor tiltalte holdt med bagagerummet åbent, og hvor tiltalte ikke forsøgte
at standse vidnet.



/

side 84

Tiltalte kørte herefter til sin bopæl med liget, som han begyndte at skære
op og herunder forsøgte at opløse de afskårne kropsdele i span-de med
kaustisk soda med henblik på at fjerne spor fra ham på liget. Efter
tiltaltes erkendelse og detaljerede forklaring om, hvorledes han skar liget
op i mindst 231 dele, hvoraf han søgte at opløse flere i en blanding af
kaustisk soda inden han herefter kørte ligdelene til Dron-ninglund
Storskov, hvor han dels gravede delene ned i to grave, dels spredte nogle
af delene ud over skovbunden, er tiltalte skyldig i over-ensstemmelse
med tiltalen for usømmelig behandling af lig som be-skrevet i forhold 3.

Tiltaltes særdeles omfattende og makabre behandling af liget har i øv-rigt
selvstændig betydning i forbindelse med bevisvurderingen vedrø-rende
sagens øvrige forhold, idet det giver en kraftig indikation af, at han var
indstillet på at gå meget langt for at slette spor.

På baggrund af ovenstående finder retten det bevist, at Forurettede, der
som nævnt var meget spirituspåvirket, døde ved kvælning, mens hun var
i tiltaltes varetægt. Tiltales forklaring om det passerede må tilsidesættes
som utroværdig og i strid med objektive beviser i sagen, herunder de
lægelige oplysninger og stederne, hvor brystplastre, hårelastik og nøg-ler
blev fundet. På den baggrund finder retten det bevist, at tiltalte dræbte
Forurettede ved kvælning som anført i forhold 2.

På baggrund af bevisførelsen, herunder oplysningerne om tiltaltes kørsler
i Aalborg midtby den 5. og 6. februar 2022, hvor han manuelt havde sat
sin GPS-tracker i ”privacy mode” , og hvor han straks efter at have
medtaget den berusede og letpåklædte Forurettede, kørte hende til et øde
skovområde, finder retten det bevist, at tiltaltes motiv var af seksuel
karakter. Retten tillægger i den forbindelse også tiltaltes egen forkla-ring
om, hvad der seksuelt skete mellem ham og Forurettede under køreturen
betydning. Hertil kommer det forhold, at det kan lægges til grund, at
tiltalte, efter at han havde kørt rundt i Aalborg den 5. februar 2022, kørte
hjem, hvor han i en længere periode om natten så porno med yngre piger
på internettet.

Tiltaltes forklaring om, at han og Forurettede havde en frivillig seksuel
relati-on, må tilsidesættes som utroværdig. Retten finder imidlertid ikke,
at der er ført et tilstrækkeligt bevis for, at tiltalte nåede at voldtage
Forurettede eller at udsætte hende for andet seksuelt forhold end samleje.
Det for-hold, at tiltalte efterfølgende har forsøgt at fjerne biologiske spor
fra liget ved at foretage en kemisk behandling af ligdelene, udgør ikke i
sig selv bevis for, at Forurettede har været udsat for voldtægt. Retten
finder det på baggrund af ovenstående bevist, at tiltalte har gjort sig
skyldig i forsøg på voldtægt som beskrevet i tiltalen, herunder ved at
have kørt Forurettede til det øde skovområde mod hendes vilje med den
hensigt at begå voldtægt. I det nævnte omfang finder retten tiltalte
skyldig i forhold 1.



/

side 85

Som følge af det anførte

bestemmes:

Tiltalte, er i forhold 1 skyldig i forsøg på voldtægt, jf. straffelovens §
216, stk. 1, jf. § 21.

Tiltalte er i forhold 2 skyldig i manddrab, jf. straffelovens § 237.

Tiltalte er i forhold 3 skyldig i usømmelig behandling af lig, jf. straffe-
lovens § 139, stk. 1."

Sanktionsspørgsmålet

Samtlige voterende har lagt vægt på karakteren af den begåede kriminalitet, der
for så vidt angår forsøget på voldtægt bærer præg af en forudgående
planlægning og en ganske særlig hensynsløshed, hvorunder tiltalte har ud-
nyttet forurettedes værgeløshed.

Der er afgivet 6 stemmer for i medfør af straffelovens § 70 at dømme tiltalte til
forvaring. Disse voterende har lagt vægt på, at såvel konklusionen i den
supplerende mentalerklæring som udtalelsen fra Retslægerådet anbefaler dom
til forvaring.

Der er afgivet 4 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel på livstid.

Der er afgivet 2 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 16 år.

Som følge heraf dømmes tiltalte i overensstemmelse med stemmeflertallet til
forvaring.

Anklagemyndighedens påstand om konfiskation tages til følge i medfør af
straffelovens § 77 a.

Tiltalte har under sagen været frihedsberøvet fra den 9. februar 2022.

Erstatning

På baggrund af den fremlagte dokumentation og den størrelsesmæssige er-
kendelse tager de juridiske dommere påstanden om erstatning af begravel-
sesudgifter, jf. erstatningsansvarslovens § 12, og godtgørelse til efterladte efter
erstatningsansvarslovens § 26 a, til følge som nedenfor bestemt. Kravet
forrentes med procesrente fra endelig dom.

Der er ved denne afgørelse lagt vægt på afdødes alder, karakteren af tiltaltes
særdeles grove og bestialske handlinger og den lidelse og krænkelse, som



/

side 86

disse handlinger har påført de efterladte.

Thi kendes for ret:

Tiltalte idømmes forvaring.

Hos tiltalte konfiskeres et falsk militært identitetskort (koster nr. 458).

Tiltalte skal betale sagens omkostninger.

Tiltalte skal inden 14 dage betale 327.276,55 kr. til Erstatningspart 1 og
Erstatningspart 2, c/o advokat Bjarne Damm Johansen, Østre Havnegade 12,
9000 Aal-borg. Beløbet forrentes med procesrente fra endelig dom.

Dommer 1 Dommer 2 Dommer 3

*)Berigtiget i medfør af retsplejelovens § 221, stk. 1, således at forklaringer-ne
fra retsmødet den 13. juni 2023 er indsat i dommen.
Retten i Aalborg, den 5. juli 2023

Dommer 1 Dommer 2 Dommer 3



/