Fogedrettens kendelse stadfæstes
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Visse kæresager
Sagsemner: Afgifter;
Fogedret;
Færdsel og parkering;

Vestre Landsrets 3. afdeling holdt den 1.- marts 2019 kl. 11.15 møde på tingstedet i Viborg


Som dommere fungerede landsdommerne Lisbeth Parbo; Thomas Klyver og Anne Knie
Andresen (kst.).


VL. B-0570-18


Københavns Kommune
mod





Fremlagte bilag:


kæreskrift med bilag
brev af 21. december 2018 med bilag fra Fogedretten i Viborg
udskrift af retsbogen (sag nr. FS 2-3429/2018).


Ved kendelse af 24. september 2018 har Fogedretten i Viborg ophævet en parkeringsafgift
pålagt  for en parkering den 26.
april 2017.


Kendelsen er med tilladelse fra Procesbevillingsnævnet kæret af Københavns Kommune
med påstand om, at parkeringsafgiften er pålagt med rette. Til støtte for påstanden har Kø-
benhavns Kommune navnlig anført, at det følger af bekendtgørelse om parkering på offent-
lige veje $ 6, at de elektroniske parkeringsstandere stilles til rådighed for både betaling af
parkering og sikring af dokumentation herfor. Det kan ikke indlæses i bestemmelsen; at
bilisten efterfølgende kan sikre sig 0g fremsende dokumentation for betalingen. Det er bili -
stens eget ansvar at sikre, at der indtastes det rigtige registreringsnummer. Det svarer til,
hvad der følger af reglerne i parkeringsbekendtgørelsen om fysiske parkeringsbilletter. Det
er derfor uden betydning, at bilisten efterfølgende kan dokumentere; at der er betalt for
parkeringen.


 har ikke udtalt sig for landsretten.


Landsretten afsagde

- 2 - 
 
 
K e n d e l s e : 
 
Sagen angår, om der ved køb af parkering på offentlige veje er hjemmel til at opretholde en 
parkeringsafgift, når bilisten har tastet en karakter for meget i registreringsnummeret til 
den parkerede bil i den parkeringsstander, som var stillet til rådighed for betalin g af parke-
ring og dokumentatio n, og bilisten efterfølgende har dokumenteret, at der er betalt for par-
kering.  
 
Det følger af færdselslovens § 121, at politiet  kan opkræve  en afgift , hvis der parkeres i 
strid med reglerne i vejlovens § 90, stk. 2 og stk. 3. Kompetencen er delegeret til Køben-
havns Kommune, Center for Parkering som vejmyndighed, jf. færdselslovens § 122a, jf. 
nugældende bekendtgørelse om vejmyndigheders parkeringskontrol (tidligere bekendtgø-
relse om kommunal parkeringskontrol).  
 
Af vejlovens § 90, stk. 2, fremgår, at vejmy ndigheden med politiets samtykke kan be-
stemme, at der på parkeringspladser, parkeringsanlæg eller andre arealer på offentlige veje, 
hvor der ønskes en begrænsning af adgangen til at parkere motorkøretøjer, opkræves en 
betaling for parkering, der kan sættes  i forhold til det tidsrum, motorkøretøjerne holder 
parkeret.  
 
Efter samme lovs § 90, stk. 5, fastsætter transportministeren efter forhandling med justits-
ministeren regler om dokumentation for betalt parkering. Bemyndigelsen er udnyttet til at 
udstede bek endtgørelse nr. 1221 af 4. november 2015 om parkering på offentlige veje.  
 
Af bekendtgørelse n fremgår bl.a.: 
 
 ”Kapitel 1. Formål  
 § 1. Bekendtgørelsen fastlægger rammerne for beslutninger om parkering på 
 offentlige veje, herunder om dokumentation for bet aling.  
 
 Kapitel 2. Parkeringsbilletter  
 § 2. I områder, der ved lovlig skiltning eller afmærkning i henhold til b e-
 kendtgørelse om vejafmærkning og bekendtgørelse om anvendelse af veja f-
 mærkning er anvist som betalingsparkeringsområder, skal der betales  for

parkering i overensstemmelse med, hvad der er gældende inden for det
pågældende område.





8 3.Det er en betingelse for at opkræve betaling for en parkering at det inden
for en rimelig afstand fra enhver parkeringsplads i det omfattede område er
muligt at betale for parkering. Der skal udstedes en parkeringsbillet til
dokumentation herfor.
Stk. 2.Den; der parkerer, skal sikre, at parkeringsbilletten anbringes synligt
umiddelbart inden for forruden. Der må ikke findes andre parkeringsbilletter
eller andet; der kan forveksles med en parkeringsbillet for den aktuelle par -
kering.
Stk. 3. Det påhviler den; der parkerer at sikre, at parkeringsbilletten tydeligt
skal kunne aflæses udefra.





8 5.En parkeringsbillet; der ikke er tilknyttet et bestemt køretøj, kan over
drages til et andet køretøj.


8 6. 8 3, stk. 1, 2. pkt., 0g 8 5 finder ikke anvendelse; hvis der stilles elektro-
niske faciliteter til rådighed for betaling for parkering og dokumentation her-
for, 0g en sådan facilitet anvendes i forbindelse med parkeringen.




Det er ubestridt, at  den 26. april 2017 købte parkering i en elektronisk parke -
ringsstander, der var opsat i overensstemmelse med $ 6 i bekendtgørelse om parkering på
offentlige veje. Landsretten finder på denne baggrund og ud fra sagens oplysninger i øv-
rigt, at hun derved betalte for parkering af køretøjet med 
overensstemmelse med, hvad der var gældende inden for det pågældende område, jf. 8 2i
bekendtgørelse om parkering på offentlige veje, uanset at hun ved købet tastede en karakter
for meget i registreringsnummeret.

- 4 - 
 
Landsretten finder, at det under disse omstændigheder må kræve en særlig hjemmel til at 
fastholde en pålagt parkeringsafgift, fordi dokumentation for afgif tens betaling ikke forelå i 
kontrolsituationen. En sådan hjemmel findes ikke med tilstrækkelig klarhed at foreligge i 
den ovennævnte bekendtgørelse § 6.  
 
Landsretten  stadfæster derfor fogedrettens kendelse.  
 
T h i   b e s t e m m e s : 
 
Foged rettens kendels e stadfæstes . 
 
Kæremålets omkostninger ophæves.  
 
Sagen sluttet.  
 
Lisbeth Parbo