Højesteret stadfæstede landsrettens dom i sag om, hvorvidt appellanten skal opkræve moms af kontrolgebyrer udstedt til bilister for overtrædelse af de for private parkeringsanlæg gælde... Vis mere
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Afgifter;
Aftaler;
EU;
Færdsel og parkering;
Selskaber, fonde og foreninger;
Vis flere...

/

HØJESTERETS DOM
afsagt torsdag den 7. april 2022

Sag BS-12663/2019-HJR
(2. afdeling)

Apcoa Parking Danmark A/S
(advokat Jan Steen Hansen)

mod

Skatteministeriet
(advokat David Auken)

I tidligere instanser er afsagt dom af Retten i Kolding den # (BS-2-512/2015) og af
Vestre Landsrets 1. afdeling den 10. september 2018 (V.L. B-0198-17).

I pådømmelsen har deltaget fem dommere:# Vibeke Rønne, Michael Rekling, Jan
Schans Christensen, Lars Apostoli og Jørgen Steen Sørensen.

Sagen blev hovedforhandlet den 5. december 2019. I et retsmøde den 19.
december 2019 blev det besluttet at forelægge EU-Domstolen spørgsmål til
præjudiciel afgørelse. Efter at EU-Domstolen den 20. januar 2022 har afsagt dom i
forelæggelsessagen, har parterne skriftligt fremsat deres afsluttende bemærkninger
for Højesteret, herunder om sagsomkostninger.

Påstande
Appellanten, Apcoa Parking Danmark A/S, har påstået, at indstævnte, Skatte–
ministeriet, skal anerkende, at de af Apcoa opkrævede kontrolgebyrer for
overtrædelse af parkeringsforskrifter – i forholdet mellem den enkelte bilist og
Apcoa – ikke udgør vederlag for en momspligtig ydelse i henhold til moms–
lovens § 4, stk. 1, jf. momssystemdirektivets artikel 2, stk. 1, litra c, og at opgø–
relsen af moms til Apcoa for perioden 1. september 2008 til 31. december 2009
skal hjemvises til behandling i Skattestyrelsen.



/

2

Skatteministeriet har påstået stadfæstelse.

Supplerende sagsfremstilling
Højesteret forelagde ved kendelse af 7. februar 2020 følgende præjudicielle
spørgsmål for EU-Domstolen:

”Skal artikel 2, stk. 1, litra c, i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. novem-
ber 2006 om det fælles merværdiafgiftssystem fortolkes således, at kon-
trolgebyrer for overtrædelse af forskrifter for parkering på privat grund
udgør et vederlag for en leveret ydelse, således at der foreligger en
momspligtig transaktion?”

Ved dom af 20. januar 2022 i sag C-90/20, Apcoa Parking Danmark A/S mod
Skatteministeriet, har EU-Domstolen besvaret det præjudicielle spørgsmål. Af
dommen fremgår bl.a.:

” 25 Med det præjudicielle spørgsmål ønsker den forelæggende ret
nærmere bestemt oplyst, om momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra c), skal
fortolkes således, at kontrolgebyrer, der opkræves af et privatret-ligt
selskab, som varetager driften af private parkeringsanlæg, for bili-sters
overtrædelse af de almindelige vilkår for brug af disse parkerings-anlæg,
skal anses for at udgøre modydelser for levering af ydelser, som foretages
mod vederlag i denne bestemmelses forstand, og som sådan er pålagt
moms.

26 I denne henseende bemærkes, at i overensstemmelse med moms-
direktivets artikel 2, stk. 1, litra c), som definerer momsens anvendelses-
område, er levering af ydelser, som mod vederlag foretages på en med-
lemsstats område af en afgiftspligtig person, der handler i denne egen-
skab, momspligtige.

27 En levering af ydelser foretages kun »mod vederlag« som om-
handlet i denne bestemmelse, såfremt der mellem tjenesteyderen og
modtageren består et retsforhold, der vedrører en gensidig udveksling af
ydelser, idet det af tjenesteyderen opkrævede vederlag udgør den faktiske
modværdi for den individualiserede ydelse, som leveres til modtageren.
Dette er tilfældet, såfremt der består en direkte sammen-hæng mellem den
udførte tjenesteydelse og den modtagne modværdi (dom af 16.9.2021,
Balgarska natsionalna televizia, C-21/20, EU:C:2021:743, præmis 31 og
den deri nævnte retspraksis).

28 I den foreliggende sag skal det bemærkes, at parkering i en op-
mærket parkeringsbås beliggende i et af de parkeringsanlæg, som Ap-coa
varetager driften af, skaber et retsforhold mellem dette selskab –



/

3

som leverandør af tjenesteydelser og forvalter af det pågældende parke-
ringsanlæg – og den bilist, der har gjort brug af denne parkeringsbås.

29 I denne henseende fremgår det af de sagsakter, som Domstolen
råder over, at parterne inden for rammerne af dette retsforhold har ret-
tigheder og påtager sig forpligtelser i henhold til de almindelige vilkår for
brug af de pågældende parkeringsanlæg, herunder navnlig Apcoas
tilrådighedsstillelse af en parkeringsplads og den pågældende bilists
forpligtelse til, ud over parkeringsafgifter, i givet fald ved overtrædelse af
de almindelige vilkår at betale beløbet svarende til kontrolgebyret for den
ikke-forskriftsmæssige parkering, som er angivet på de skilte, der er
nævnt i nærværende doms præmis 11.

30 Hvad i denne henseende for det første angår betingelsen om, at
der skal foreligge en gensidig udveksling af ydelser som omhandlet i den
retspraksis, der er henvist til i nærværende doms præmis 27, synes denne
betingelse derfor at være opfyldt. Betalingen af parkeringsafgif-ter og i
givet fald af beløbet svarende til kontrolgebyret for den ikke-
forskriftsmæssige parkering, udgør således modydelsen for tilrådig-
hedsstillelsen af en parkeringsplads.

31 Hvad for det andet angår betingelsen om, at det af tjenesteyderen
modtagne vederlag skal udgøre den faktiske modværdi for den ydelse,
som leveres til modtageren som omhandlet i den retspraksis, der er
henvist til i nærværende doms præmis 27, skal det bemærkes, således som
generaladvokaten har anført i punkt 51 i forslaget til afgørelse, at den
bilist, som betaler disse kontrolgebyrer, har benyttet en parkerings-plads
eller et parkeringsområde, og at størrelsen af de nævnte kontrol-gebyrer
afhænger af, om de vilkår, som den pågældende bilist accepte-rer, er
overholdt.

32 Det samlede beløb, som bilisterne har forpligtet sig til at betale
som modydelse for den parkeringsydelse, som Apcoa leverer, herunder i
givet fald kontrolgebyret for den ikke-forskriftsmæssige parkering, udgør
derfor de betingelser, hvorunder disse bilister faktisk benytter en
parkeringsplads, også selv om de har valgt at gøre overdreven brug heraf
ved at overskride den tilladte parkeringstid, ved ikke korrekt at kunne
bevise deres ret til parkering, ved at parkere på en reserveret plads, uden
for en afmærket bås eller til tydelig gene for trafikken i strid med de
almindelige vilkår for brug af de pågældende parkerings-anlæg.

33 Følgelig synes disse kontrolgebyrer at kunne have en direkte sam-
menhæng med parkeringsydelsen, og de kan dermed betragtes som en
integreret del af det samlede beløb, som disse bilister har forpligtet sig



/

4

til at betale til Apcoa ved at træffe beslutning om at parkere deres køre-tøj
i et af de parkeringsanlæg, som dette selskab varetager driften af.

34 Endvidere svarer beløbet af de nævnte kontrolgebyrer til dækning
af en del af de omkostninger, der er forbundet med leveringen af de tje-
nesteydelser, som Apcoa har leveret til dem. Som generaladvokaten har
anført i punkt 61 i forslaget til afgørelse, tager dette beløb nødvendigvis
hensyn til de højere driftsomkostninger i forbindelse med parkerings-
anlæggene, der skyldes en parkering, som ikke opfylder de normale be-
tingelser for benyttelse af den udbudte tjenesteydelse. Denne modydel-se
skal ligeledes sikre Apcoa et kontraktligt fastsat vederlag for den ydelse,
der er leveret under forhold, der kan tilskrives brugeren, og som ikke kan
ændre den økonomiske og kommercielle virkelighed af forhol-det mellem
dem.

35 Denne betragtning understøttes af de præciseringer, som Apcoa
som svar på de skriftlige spørgsmål, som Domstolen som led i nærvæ-
rende sag har tilsendt dette selskab, er fremkommet med, hvorved sel-
skabet i det væsentlige bekræftede, at det af disse kontrolgebyrer opnå-
ede indtægter af varig karakter. Det fremgår i denne henseende af de
sagsakter, som Domstolen råder over, at selskabets indtægter i skatte-og
afgiftsårene 2008 og 2009 fra de nævnte kontrolgebyrer udgjorde næ-sten
35% af dets omsætning, nemlig 10,4 mio. EUR i 2008 og 11 mio. EUR i
2009.

36 I sine svar på Domstolens skriftlige spørgsmål har Apcoa endvi-
dere i det væsentlige anført, at såfremt den pågældende bilist ved udlø-bet
af parkeringstiden, for hvilken vedkommende har betalt parkerings-
afgifter, ikke fjerner sit køretøj, forbliver det parkeret, idet der, i givet fald
flere gange, opkræves kontrolgebyrer for den ikke-forskriftsmæs-sige
parkering, og dette indtil denne bilist afhenter køretøjet.

37 Sådanne forhold kan godtgøre, at der foreligger en direkte sam-
menhæng mellem den leverede ydelse og de kontrolgebyrer, som op-
kræves af Apcoa som omhandlet i den retspraksis, der er henvist til i
nærværende doms præmis 27.

38 Denne konklusion understøttes nemlig af den økonomiske og for-
retningsmæssige virkelighed af den pågældende transaktion, med for-
behold af den forelæggende rets efterprøvelse. Hvad angår værdien af
kontraktvilkår i forbindelse med en afgiftspligtig transaktion, udgør
hensynet til denne virkelighed et grundlæggende kriterium ved anven-
delsen af det fælles momssystem (jf. i denne retning dom af 22.11.2018,
MEO – Serviços de Comunicações e Multimédia, C-295/17,
EU:C:2018:942, præmis 43 og den deri nævnte retspraksis).



/

5

39 Apcoa og Europa-Kommissionen har imidlertid gjort gældende,
at det beløb, som en bilist betaler i et sådant kontrolgebyr, hverken kan
anses for at udgøre den faktiske modværdi for den individualiserede
ydelse, som leveres til modtageren, eller forstås som modværdien af en
selvstændig tjenesteydelse som omhandlet i den retspraksis, der følger af
dom af 18. juli 2007, Société thermale d’Eugénie-les-Bains (C-277/05,
EU:C:2007:440, præmis 21-35), eftersom Apcoas tilrådighedsstillelse af
en parkeringsplads ikke afhænger af den pågældende bilists betaling af
disse kontrolgebyrer.

40 I denne henseende bemærkes, at hver enkelt ydelse ganske vist i
momsmæssig henseende sædvanligvis skal anses for en særskilt og uaf-
hængig ydelse, således som det fremgår af momsdirektivets artikel 1, stk.
2, andet afsnit (dom af 17.1.2013, BGŻ Leasing, C-224/11,
EU:C:2013:15, præmis 29 og den deri nævnte retspraksis, og af
10.11.2016, Baštová, C-432/15, EU:C:2016:855, præmis 68 og den deri
nævnte retspraksis).

41 Domstolen har imidlertid anerkendt, at der foreligger en direkte
sammenhæng, når to ydelser indbyrdes er betingede af hinanden, dvs. at
den ene kun leveres på betingelse af, at den anden ligeledes bliver det, og
omvendt (dom af 11.3.2020, San Domenico Vetraria, C-94/19,
EU:C:2020:193, præmis 26 og den deri nævnte retspraksis).

42 Dette er tilfældet i den foreliggende sag, for så vidt som, således
som generaladvokaten har anført i punkt 66 i forslaget til afgørelse, Ap-
coas opkrævning af kontrolgebyrer for ikke-forskriftsmæssig parkering og
den pågældende bilists parkering under de særlige vilkår, der er fastsat af
Apcoa, og som giver anledning til denne forhøjede takst, er forbundne.
Behovet for kontrol af ikke-forskriftsmæssig parkering og følgelig
opkrævning af sådanne kontrolgebyrer kan nemlig ikke fore-ligge, hvis
ydelsen bestående i tilrådighedsstillelse af en parkerings-plads ikke
forudgående er blevet leveret.

43 Det må endvidere konstateres, at i den sag, der gav anledning til
dom af 18. juli 2007, Société thermale d’Eugénie-les-Bains (C-277/05,
EU:C:2007:440), var den pågældende tjenesteydelse ikke blevet leveret. I
hovedsagen har levering af ydelsen bestående i tilrådighedsstillelse af en
parkeringsplads imidlertid fundet sted.

44 Den argumentation, som Apcoa har fremført, hvorefter dels det
beløb, som selskabet fakturerer i kontrolgebyrer for ikke-forskriftsmæs-
sig parkering, er fastsat på forhånd og uden konkret økonomisk sam-
menhæng med værdien af den parkeringsydelse, der leveres, dels dette



/

6

beløb i dansk ret udgør en bod, kan heller ikke være til hinder for kon-
klusionen i nærværende doms præmis 37.

45 Hvad for det første angår Apcoas argument om, at det nævnte be-
løb er fastsat på forhånd og uden konkret økonomisk sammenhæng med
værdien af den parkeringsydelse, der leveres, bemærkes, at ifølge fast
retspraksis er modydelsens størrelse uden betydning, henset til
kvalificeringen af en transaktion som en transaktion, der foretages mod
vederlag som omhandlet i momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra c), her-
under om den er lig med, større eller mindre end de omkostninger, som
den momspligtige person har afholdt i forbindelse med leveringen af
ydelsen. En sådan omstændighed kan således ikke i sig selv påvirke den
direkte sammenhæng mellem de ydelser, der er leveret, og den
modydelse, som er modtaget (dom af 11.3.2020, San Domenico Vetraria,
C-94/19, EU:C:2020:193, præmis 29 og den deri nævnte retspraksis).

46 Hvad for det andet angår den af Apcoa fremførte argumentation,
hvorefter det beløb, som selskabet fakturerer i kontrolgebyrer for ikke-
forskriftsmæssig parkering, i dansk ret kvalificeres som en bod, er det
tilstrækkelig at bemærke, således som generaladvokaten i det væsent-lige
har anført i punkt 42 i forslaget til afgørelse, at med henblik på for-
tolkningen af bestemmelserne i momsdirektivet er vurderingen af, om
betalingen af et vederlag sker som modydelse for en levering af tjene-
steydelser, et EU-retligt spørgsmål, der skal afgøres uafhængigt af vur-
deringen i henhold til national ret (dom af 22.11.2018, MEO – Serviços
de Comunicações e Multimédia, C-295/17, EU:C:2018:942, præmis 69 og
70).

47 Henset til samtlige ovenstående betragtninger skal det forelagte
spørgsmål besvares med, at momsdirektivets artikel 2, stk. 1, litra c), skal
fortolkes således, at kontrolgebyrer, der opkræves af et privatret-ligt
selskab, som varetager driften af private parkeringsanlæg, for bili-sters
overtrædelse af de almindelige vilkår for brug af disse parkerings-anlæg,
skal anses for at udgøre modydelser for levering af ydelser, som foretages
mod vederlag i denne bestemmelses forstand, og som sådan er pålagt
moms.
…
På grundlag af disse præmisser kender Domstolen (Anden Afdeling) for
ret:

Artikel 2, stk. 1, litra c), i Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november
2006 om det fælles merværdiafgiftssystem skal fortolkes således, at kon-
trolgebyrer, der opkræves af et privatretligt selskab, som varetager drif-
ten af private parkeringsanlæg, for bilisters overtrædelse af de alminde-
lige vilkår for brug af disse parkeringsanlæg, skal anses for at udgøre



/

7

modydelser for levering af ydelser, som foretages mod vederlag i denne
bestemmelses forstand, og som sådan er pålagt merværdiafgift (moms).”

Højesterets begrundelse og resultat
Sagen angår, om kontrolgebyrer opkrævet af Apcoa Parking Danmark A/S for
overtrædelse af parkeringsforskrifter på privat grund udgør et vederlag for en
ydelse, således at selskabet efter momslovens § 4, stk. 1, skal betale moms af
gebyrerne. Bestemmelsen i § 4, stk. 1, gennemfører bl.a. artikel 2, stk. 1, litra c, i
Rådets direktiv 2006/112/EF af 28. november 2006 om det fælles merværdiaf-
giftssystem og må forstås i overensstemmelse med denne bestemmelse.

Ved EU-Domstolens dom af 20. januar 2022 er det fastslået, at direktivets artikel
2, stk. 1, litra c, skal fortolkes således, at kontrolgebyrer, der opkræves af et pri-
vatretligt selskab, som varetager driften af private parkeringsanlæg, for bilisters
overtrædelse af de almindelige vilkår for brug af disse parkeringsanlæg, skal anses
for at udgøre modydelser for levering af ydelser, som foretages mod ve-derlag i
bestemmelsens forstand, og som sådan er pålagt merværdiafgift (moms).

De kontrolgebyrer, som sagen angår, må herefter anses for vederlag for en ydelse
som nævnt i momslovens § 4, stk. 1, således at der skal betales moms af
gebyrerne.

Højesteret stadfæster derfor dommen.

THI KENDES FOR RET:

Landsrettens dom stadfæstes.

I sagsomkostninger for Højesteret skal Apcoa Parking Danmark A/S betale
625.000 kr. til Skatteministeriet.

De idømte sagsomkostningsbeløb skal betales inden 14 dage efter denne høje-
steretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.



/