Byrettens dom om tiltale for overtrædelse af straffelovens § 241, 2. pkt., jf. 1. pkt., § 249, 2. pkt., jf. 1. pkt. og § 252, stk. 1 samt overtrædelse af færdselslovens § 3, stk. 1 og stk. 2, § 21, stk. 1, § 25, §... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Færdsel;
Liv og legeme;

/

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 4. februar 2013 af Østre Landsrets 13. afdeling

(landsdommerne Anne Louise Bormann, Michael Kistrup og Dennis H. K. Jakobsen (kst.)

med domsmænd).

13. afd. nr. S-2976-12:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

(cpr.nr. Født 1986)

(advokat Lene Renstrup Sejersen, besk.)

Frederiksberg Rets dom af 13. september 2012 (1-1234/2012) er anket af tiltalte med på-

stand som for byretten om frifindelse i det ikke erkendte omfang.

Anklagemyndigheden har påstået skærpelse.

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnerne Vidne 1, Vidne 2,

Vidne 3, Vidne 4 og Vidne 5, der alle har forklaret i det væsentlige som i byretten.

Der er endvidere afgivet forklaring af Vidne 6.

Tiltalte har supplerende forklaret blandt andet, at det er rigtigt, at han har sagt, at han har

accelereret, da han kørte højre om bilen ved fodgængerfeltet, men han ved ikke, om det

forholder sig sådan. Det så for ham ud som om, at der ikke var nogen i fodgængerfeltet.

Bilen ved fodgængerfeltet holdt 3-4 m før fodgængerfeltet og helt til venstre i sin bane.



/

- 2 -

Tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at han ikke længere er kæreste med Vidne

1, og at han nu bor hos sin far. Han har ikke kørt bil siden ulykken.

Vidne 1 har supplerende forklaret blandt andet, at hun og tiltalte kørte i højre side af

vognbanen bag den bil, der standsede før fodgængerfeltet, men helt til venstre i vognbanen.

Foruden moderen og datteren var der yderligere personer i fodgængerfeltet. Der var flere

end to. Moderen og datteren var bag de øvrige. De andre nåede over og var på cykelstien, da

påkørslen skete. De var ikke tæt på at blive ramt, men de var ikke langt fra bilen.

Vidne 2 har supplerende forklaret blandt andet, at hun var ved at tage sit første skridt ud på

vejen på metrostationssiden, da påkørslen skete. Hun så ikke andre fodgænge-re end

moderen og datteren.

Vidne 3 har supplerende forklaret blandt andet, at hun holdt ved siden af nogle spærreflader

til venstre for hende, da hun holdt 2-3 m før fodgængerfeltet. Hun holdt i venstre side af

kørebanen, fordi hun vidste, at vejen snævrer ind længere fremme.

Vidne 4 har supplerende forklaret blandt andet, at moderen og datteren, der blev påkørt, var

nået til midterrabatten, da han og hustruen stoppede ved fodgængerfeltet. De holdt op til

fodgængerfeltet, måske 1-2 m derfra.

Vidne 5 har vedstået sin forklaring for byretten.

Vidne 6 har forklaret blandt andet, at hun sad bag føreren i den bil, der holdt foran

fodgængerovergangen. Hun kunne se de to, der blev påkørt. Vidnet har på et rids udpeget

sin position på tidspunktet for påkørslen. De to personer – mor og datter – havde passeret

den bil, som vidnet sad i, da påkørslen skete. Den bil, som vidnet sad i, sænkede farten før

forgængerfeltet stille og roligt. Den stoppede i vestre side af vognbanen ved en helle og lige

foran fodgængerfeltet. Hun mener ikke, at den holdt så langt som 2 m fra fodgængerfeltet.

Der var ikke andre fodgængere i feltet end moderen og datteren.

Den i byretten af Forurettede 2 afgivne forklaring er dokumenteret i medfør af

retsplejelovens § 923.



/

- 3 -

Det rådgivende ingeniørfirma Virksomhed har til brug for Frederiksberg Kommune

udarbejdet et notat af 16. september 2011 om uheldsbekæmpelse. I ingeniørfirmaets analy-

se indgår bl.a. det i denne sag omhandlende kryds. Det hedder i ingeniørfirmaets notat bl.a.:

”…
2.6 Hypotese
Ulykkerne med krydsende fodgængere kan skyldes, at de eksisterende midter-heller
ligger langt fra hinanden (≈120 m), at der ikke er god over sigt på grund af
parkeringsbanen, eller at bilerne kører for hurtigt. Desuden ligger fodgæn-gerfeltet
vest for Julius Thomsens Plads tæt på fodgængerfelt med torontoan-læg øst for Julius
Thomsens Plads i Københavns Kommune, hvilket kan flytte fokus til anlægget i
Københavns Kommune.
…”

Landsrettens resultat og begrundelse

Tiltalte findes af de af byretten anførte grunde skyldig i overtrædelse af færdselsloven som

sket.

Efter de afgivne forklaringer finder landsretten det ikke bevist, at der ud over Forurettede 1

og Forurettede 2, der blev påkørt af tiltalte, befandt sig fodgængere i en sådan nærhed af til-

taltes bil, at tiltalte har forvoldt nærliggende fare disses liv eller førlighed. Tiltalte skal alle-

rede derfor frifindes for tiltalen for overtrædelse af straffelovens § 252.

4 dommere finder, at tiltalte ved sin kørsel ind i et fodgængerfelt, som tiltalte ikke havde

fuldt overblik over i forbindelse med en overhaling højre om en bil, der holdt foran fod-

gængerfeltet, har tilsidesat væsentlige hensyn til færdselssikkerheden. Derimod finder dis-se

dommere ikke, at tiltaltes kørsel kan tages som udtryk for, at han – der ikke havde set

fodgængerne og muligt fejlagtigt vurderede, at den holdende bil ventede på at svinge til

venstre – bevidst satte sig ud over hensynet til andres sikkerhed på en sådan måde, at der er

grundlag for at anse kørslen for særlig hensynsløs. Forholdet kan derfor ikke henføres til

straffelovens § 241, 2. pkt. og § 249, 2 pkt., men alene til straffelovens § 241, 1. pkt. og §

249, 2. pkt.

2 dommere finder, at forholdet af de af byretten grunde skal henføres til straffelovens § 241,

2. pkt. og § 249, 2. pkt.



/

- 4 -

Straffen for uagtsomt manddrab ved kørsel under tilsidesættelse af væsentlige hensyn til

færdselssikkerheden er som udgangspunkt bøde. I denne situation foreligger ikke en en-

keltstående kørselsfejl, men flere alvorlige færdselslovsovertrædelser, der har medført en

fodgængers død og en andens alvorlige tilskadekomst, uden at ulykken på nogen måde kan

tilskrives andres end tiltaltes forhold. 3 dommere finder på denne baggrund, at straffen

passende skal fastsættes til fængsel i 3 måneder. 3 dommere finder, at straffen bør fastsæt-

tes til fængsel i 4 måneder.

Tiltalte skal derfor straffes med fængsel i 3 måneder, jf. retsplejelovens § 218, stk. 1, 3. pkt.

Tiltalte frakendes retten til at føre motorkøretøj, hvortil der kræves kørekort betinget med en

prøvetid på 3 år fra endelig dom, jf. færdselslovens § 125, stk. 1, nr. 1, jf. stk. 5.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte ændres, således at tiltalte straffes med fængsel i 3

måneder.

Tiltalte frakendes retten til at føre motordrevet køretøj, hvortil der kræves kørekort. Tiltalte

beholder dog førerretten, hvis han ikke i en periode på 3 år fra endelig dom fører motor-

drevet køretøj på en sådan måde, at førerretten skal frakendes.

Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.



/