Sagen drejer sig om emballageafgift af plastvare, der indgår i produktionsproces og også anvendes som spiseske
Ret: Retten i Kolding (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Afgifter;
Forvaltningsret;

/

DOMSRESUMÉ – CIVIL

RETTEN I KOLDING - KOLDING ÅPARK 11 - 6000 KOLDING - TELEFON 99 68 68 00

3. marts 2022

Sagsnummer: BS-3485/2020-KOL

Sagen kort fortalt

Sagen handlede om, hvorvidt en plastvare, der blev anvendt som engangsske i forbindelse med
salg af en isdessert, var omfattet af anvendelsesområdet for emballageafgiftslovens § 2 c, idet
skeen også blev anvendt til at røre/blende isen sammen med topping m.v.

Sagen er en prøvelse af Landsskatterettens afgørelse af 25. oktober 2019.

Ved afgørelsen har Landsskatteretten stadfæstet SKATs afgørelse af 12. november 2014 om
ikke at imødekomme sagsøgerens anmodning om tilbagebetaling af emballageafgift for
perioden fra den 1. juli 2011 til den 31. juli 2014.

Den omhandlede vare er en plastske i særlig udformning, der ved fremstilling af isdesserten
påsæt-tes produktionsmaskinen og indgår som en del af den, og som derefter udleveres til
kunden til brug for spisning af isen.

Sagsøgeren gjorde gældende, at den omhandlede røreske ikke udgjorde engangsservice i
embal-lageafgiftslovens forstand, og at de således er berettiget til tilbagebetaling af for meget
betalt embal-lageafgift.

Skatteministeriet gjorde gældende, at den omhandlede plastske var ”engangsservice” omfattet
af afgiftspligten i emballageafgiftslovens § 2 c, stk. 1, hvorfor sagsøgeren ikke havde krav på
tilbage-betaling af den afgift, som sagsøgeren havde afregnet vedrørende plastskeen i henhold
til emballa-geafgiftsloven.

Sagens udfald
Retten lagde vægt på, at Plastskeen/rørespatlen efter sin udformning måtte karakteriseres som
en ske. Efter de afgivne forklaringer lagde retten til grund, at rørespatlen var udformet som en
ske, netop med det formål, at den efterfølgende kunne benyttes som engangsske til at spise
isen med, og at skeen altid blev udleveret til kunden sammen med isen. Endvidere måtte det
antages, at skeen efter brug blev bortkastet. Plastskeen blev herefter – efter sin udformning,
funktion og anvendelse – anses for engangsservice omfattet af afgiftspligten i
emballageafgiftslovens § 2c, stk. 1.

WWW.DOMSTOL.DK/KOLDING



/

Det forhold, at virksomheden, som producerede isen, af profitoptimerende og kommercielle
hensyn havde valgt at anvende en engangsske i fremstillingsprocessen, kunne ikke føre til en
anden vurde-ring.

Retten lagde tillige vægt på, at synspunktet om at skeen – fordi den også indgik i
fremstillingspro-cessen – skulle være undtaget fra afgiftspligten, hverken havde støtte i
bestemmelsens ordlyd, for-arbejderne til loven eller i administrativ praksis.

På den anførte baggrund tog retten Skatteministeriets frifindelsespåstand til følge.

Sagsøgeren skulle betale sagens omkostninger.

Sagen var en tredommersag og dommerne var enige om sagens udfald.

Afgørelsesdato

Dommen blev afsagt af Retten i Kolding den 6. december 2021.

Dommen er anket til Vestre Landsret.

Kontaktinformation til parternes repræsentanter
#

2



/