Landsretten stadfæster byrettens afgørelse om, at betingelserne i retsplejelovens § 226, stk. 1 for at henvise sagen til behandling ved landsretten i 1. instans, ikke er opfyldt
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Retspleje og civilproces;

/

ØSTRE LANDSRET
KENDELSE

afsagt den 26. november 2020

Sag BS-33579/2020-OLR
(14. afdeling)

Kærende A/S, tidligere Sagsøgte
(advokat Henriette Gernaa)
(advokat Jacob Skude Rasmussen)

mod

1) Kærende 1, tidligere Sagsøger 1
2) Kærende 2, tidligere Sagsøger 3
3) Kærende 3, tidligere Sagsøger 4
4) Kærende 4, tidligere Sagsøger 2
5) Kærende 5, tidligere Sagsøger 7
6) Kærende 6, tidligere Sagsøger 5
7) Kærende 7, tidligere Sagsøger 6
8) Kærende 8, tidligere Sagsøger 9
9) Kærende 9, tidligere Sagsøger 14
10) Kærende 10, tidligere Sagsøger 10
11) Kærende 11, tidligere Sagsøger 13
12) Kærende 12, tidligere Sagsøger 11
13) Kærende 13, tidligere Sagsøger 12
14) Kærende 14, tidligere Sagsøger 8
15) Kærende 15, tidligere Sagsøger 20
16) Kærende 16, tidligere Sagsøger 15
17) Kærende 17, tidligere Sagsøger 18
18) Kærende 18, tidligere Sagsøger 17
19) Kærende 19, tidligere Sagsøger 19
20)

Kærende 20, tidligere Sagsøger 16
21) Kærende 21, tidligere Sagsøger 21



/

2

22) Kærende 22, tidligere Sagsøger 23
23) Kærende 23, tidligere Sagsøger 24
24) Kærende 24, tidligere Sagsøger 27
25) Kærende 25, tidligere Sagsøger 22
26) Kærende 26, tidligere Sagsøger 26
27) Kærende 27, tidligere Sagsøger 25
28) Kærende 28, tidligere Sagsøger 30
29) Kærende 29, tidligere Sagsøger 32
30) Kærende 30, tidligere Sagsøger 29
31) Kærende 31, tidligere Sagsøger 31
32) Kærende 32, tidligere Sagsøger 33
33) Kærende 33, tidligere Sagsøger 34
34) Kærende 34, tidligere Sagsøger 28
35)

Kærende 35, tidligere Sagsøger 38
36) Kærende 36, tidligere Sagsøger 40
37) Kærende 37, tidligere Sagsøger 35
38) Kærende 38, tidligere Sagsøger 36
39) Kærende 39, tidligere Sagsøger 39
40) Kærende 40, tidligere Sagsøger 37
41) Kærende 41, tidligere Sagsøger 42
42) Kærende 42, tidligere Sagsøger 44
43) Kærende 43, tidligere Sagsøger 47
44)

Kærende 44, tidligere Sagsøger 43
45)

Kærende 45, tidligere Sagsøger 45
46) Kærende 46, tidligere Sagsøger 48
47) Kærende 47, tidligere Sagsøger 41
48) Kærende 48, tidligere Sagsøger 46
49)

Kærende 49, tidligere Sagsøger 49
50) Kærende 50, tidligere Sagsøger 51
51) Kærende 51, tidligere Sagsøger 53
52) Kærende 52, tidligere Sagsøger 54
53) Kærende 53, tidligere Sagsøger 52
54) Kærende 54, tidligere Sagsøger 50
55) Kærende 55, tidligere Sagsøger 56
56) Kærende 56, tidligere Sagsøger 60
57) Kærende 57, tidligere Sagsøger 59
58) Kærende 58, tidligere Sagsøger 58
59) Kærende 59, tidligere Sagsøger 57



/

3

60) Kærende 60, tidligere Sagsøger 55
61) Kærende 61, tidligere Sagsøger 62
62) Kærende 62, tidligere Sagsøger 61
63) Kærende 63, tidligere Sagsøger 63
(advokat Ole Frands Sigetty)
(advokat Sven Gert Hougaard)

og

Sag BS-33645/2020-OLR
(14. afdeling)

1) Kærende 1, tidligere Sagsøger 1
2) Kærende 2, tidligere Sagsøger 3
3) Kærende 3, tidligere Sagsøger 4
4) Kærende 4, tidligere Sagsøger 2
5) Kærende 5, tidligere Sagsøger 7
6) Kærende 6, tidligere Sagsøger 5
7) Kærende 7, tidligere Sagsøger 6
8) Kærende 8, tidligere Sagsøger 9
9) Kærende 9, tidligere Sagsøger 14
10) Kærende 10, tidligere Sagsøger 10
11) Kærende 11, tidligere Sagsøger 13
12) Kærende 12, tidligere Sagsøger 11
13) Kærende 13, tidligere Sagsøger 12
14) Kærende 14, tidligere Sagsøger 8
15) Kærende 15, tidligere Sagsøger 20
16) Kærende 16, tidligere Sagsøger 15
17) Kærende 17, tidligere Sagsøger 18
18) Kærende 18, tidligere Sagsøger 17
19) Kærende 19, tidligere Sagsøger 19
20)

Kærende 20, tidligere Sagsøger 16
21)

Kærende 21, tidligere Sagsøger 21
22) Kærende 22, tidligere Sagsøger 23
23) Kærende 23, tidligere Sagsøger 24
24) Kærende 24, tidligere Sagsøger 27
25) Kærende 25, tidligere Sagsøger 22
26) Kærende 26, tidligere Sagsøger 26
27) Kærende 27, tidligere Sagsøger 25
28) Kærende 28, tidligere Sagsøger 30



/

4

29) Kærende 29, tidligere Sagsøger 32
30) Kærende 30, tidligere Sagsøger 29
31) Kærende 31, tidligere Sagsøger 31
32) Kærende 32, tidligere Sagsøger 33
33) Kærende 33, tidligere Sagsøger 34
34) Kærende 34, tidligere Sagsøger 28
35)

Kærende 35, tidligere Sagsøger 38
36) Kærende 36, tidligere Sagsøger 40
37) Kærende 37, tidligere Sagsøger 35
38) Kærende 38, tidligere Sagsøger 36
39) Kærende 39, tidligere Sagsøger 39
40) Kærende 40, tidligere Sagsøger 37
41) Kærende 41, tidligere Sagsøger 42
42) Kærende 42, tidligere Sagsøger 44
43) Kærende 43, tidligere Sagsøger 47
44)

Kærende 44, tidligere Sagsøger 43
45)

Kærende 45, tidligere Sagsøger 45
46) Kærende 46, tidligere Sagsøger 48
47) Kærende 47, tidligere Sagsøger 41
48) Kærende 48, tidligere Sagsøger 46
49)

Kærende 49, tidligere Sagsøger 49
50) Kærende 50, tidligere Sagsøger 51
51) Kærende 51, tidligere Sagsøger 53
52) Kærende 52, tidligere Sagsøger 54
53) Kærende 53, tidligere Sagsøger 52
54) Kærende 54, tidligere Sagsøger 50
55) Kærende 55, tidligere Sagsøger 56
56) Kærende 56, tidligere Sagsøger 60
57) Kærende 57, tidligere Sagsøger 59
58) Kærende 58, tidligere Sagsøger 58
59) Kærende 59, tidligere Sagsøger 57
60) Kærende 60, tidligere Sagsøger 55
61) Kærende 61, tidligere Sagsøger 62
62) Kærende 62, tidligere Sagsøger 61
63) Kærende 63, tidligere Sagsøger 63
(advokat Ole Frands Sigetty)
(advokat Sven Gert Hougaard)

mod



/

5

Kærende A/S, tidligere Sagsøgte
(advokat Henriette Gernaa)
(advokat Jacob Skude Rasmussen)

Landsdommerne Anne Bendfeldt Westergaard, Rosenløv og Stine Fink Hansen
(kst.) har deltaget i sagernes afgørelse.

Ved kendelse af 2. juni 2020 har Københavns Byret (sag BS-59538/2019-KBH)
truffet afgørelse om at afvise en anmodning om henvisning til Østre Landsret, og
at sagen sættes i bero på Østre Landsrets afgørelse af eventuelle prøvesager eller
sagskompleks.

Kærende A/S, tidligere Sagsøgte har med Procesbevillingsnævnets tilladelse af
14. august 2020 ved kæreskrift af 28. august 2020 kæret afgørelsen med principal
påstand om, at sagen henvises til behandling ved landsretten, subsidiært at sagen
ikke sættes i bero ved Københavns Byret.

Kærende 1, tidligere Sagsøger 1 m.fl. (Investorerne) har med
Procesbevillingsnævnets til-ladelse af 14. august 2020 ved kæreskrift af 28.
august 2020 ligeledes kæret afgørelsen med påstand om, at sagen henvises til
behandling ved landsretten, og at sagen ikke sættes i bero ved Københavns Byret.
Der er efterfølgende indleveret supplerende kæreskrift af 13. september 2020 og
supplerende kæreskrift 2 af 12. november 2020.

Byretten har ikke haft bemærkninger til kæremålene.

Det er for landsretten oplyst, at der ved Københavns Byret verserer en række
lignende sager mod Kærende A/S, tidligere Sagsøgte. Det drejer sig – ud over det
foreliggende sagskompleks – bl.a. om et gruppesøgsmål anlagt af
advokatfirmaerne Advokatfirma 1 og Advokatfirma 2, 19 sager anlagt af Advokat
fra Advokatfirma 3 på vegne af amerikanske institutionelle investorer og 54 sager
anlagt af KLAR Advokater på vegne af yderligere en gruppe investorer.

Parternes anbringender
Kærende A/S, tidligere Sagsøgte har de støtte for de nedlagte påstande navnlig
gjort gældende, at
byrettens kendelse er udtryk for en forkert retsanvendelse. Det er uomtvistet, at
sagen er af principiel karakter og har generel betydning for retsanvendelsen og
retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt. Samtidig
har landsretten tiltrådt byrettens vurdering af, at det var mest hensigtsmæssigt at
lade henvisning gå forud for eventuel udvælgelse af prøvesager, selvom de 225
sager blev anlagt på forskellige tidspunkter i perioden frem til byrettens
henvisningskendelse af 9. december 2019.



/

6

Havde sagen således været anlagt allerede den 9. december 2019, var den
tilsvarende blevet henvist til landsretten. Det er derfor inkonsekvent og i strid
med retsanvendelsen i de henviste sager at afvise henvisning til landsretten af
denne sag.

Kendelsen betyder, at de specifikke spørgsmål i byretssagen ikke kommer til at
indgå i grundlaget for landsrettens udvælgelse af prøvesager i sagskomplekset for
landsretten, selvom afklaring af disse spørgsmål kan have generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfunds-mæssig rækkevidde
i øvrigt, herunder da en række øvrige aktionærer har anlagt sager eller varslet
krav mod Kærende A/S, tidligere Sagsøgte. Det kan således ikke på forhånd
afvises, at denne sag konkret kan være egnet og repræsentativ som prøvesag for
det samlede sagskompleks.

Det er Kærende A/S', tidligere Sagsøgte standpunkt, at der skal fastlægges
rammer for forberedelse af det samlede sagskompleks således, at de prøvesager,
der måtte blive udvalgt, i vidt omfang kan blive retningsgivende for afgørelsen af
øvrige sager. Da der foreligger forskellige omstændigheder i de enkelte sager,
navnlig om ejerperiode for ejerskab til aktier og i forhold til adækvans, kausalitet
og tab, vil rammerne for en samlet forberedelse skulle tage højde for at få oplyst
øvrige sager til et niveau, der muliggør en hurtig og effektiv behandling og
vurdering af afgørelser i udvalgte prøvesager i forhold til de enkelte sager, der
ikke er udvalgt som prøvesager.

Det er vanskeligt at se, hvorfor de konkrete omstændigheder i denne sag ikke skal
indgå i landsrettens grundlag for udvælgelse af prøvesager, herunder da der i
denne sag er fremlagt en ensidigt indhentet erklæring vedrørende tabsopgørelsen.
Tilsvarende vil Kærende A/S, tidligere Sagsøgte kunne indgive en moderklæring
om tabsopgørelsen. Sagen vil derved på et centralt tema blive belyst på anden
måde end de henviste sager, hvor sagsøgerne har oplyst, at de endnu ikke har lagt
sig fast på tabsopgørelsen.

Samtidig strider kendelsen mod det anførte i byrettens henvisningskendelse af 9.
december 2019 i sagerne for landsretten, hvor byretten fandt, at ”stillingtagen til
dette spørgsmål [dvs. spørgsmålet om udvælgelse af prøvesager] tilkommer den
ret, som skal behandles i sagerne i 1. instans” , dvs. landsretten. Byretten har ved
at afskære denne sag fra at blive henvist indsnævret landsrettens
udvælgelsesgrundlag og derved delvist forudskikket landsrettens udvælgelse af
prøvesager og rammer for den samlede forberedelse af komplekset.

Kendelsen skal videre ses i lyset af landsrettens foreløbige behandling af de
henviste sager. På det forberedende retsmøde den 30. juni 2020 blev det besluttet,
at der skulle ske yderligere skriftveksling og afholdelse af et nyt



/

7

forberedende retsmøde den 22. marts 2021, før der var tilvejebragt det fornødne
grundlag for landsrettens eventuelle udvælgelse af prøvesager. Landsrettens
foreløbige behandling af spørgsmålet om prøvesager støtter, at det er for tidligt,
sådan som byretten har gjort, på forhånd at afvise visse sager som egnede
prøvesager.

Samlet set bør landsretten omgøre kendelsen og henvise sagen til forsat
behandling ved landsretten. Kærende A/S', tidligere Sagsøgte synspunkt synes
også foreneligt med landsrettens beslutning af 20. maj 2020, hvorved landsretten
fandt, at ”samtlige sager skal behandles af landsretten i 1. instans, jf.
retsplejelovens § 226, stk. 5, jf. stk. 1”

Subsidiært gøres det gældende, at sagerne skal fremmes for byretten. En
udsættelse af denne sag vil gøre den samlede sagsbehandlingstid uoverskuelig og
give en uacceptabel tidshorisont til betydelig skade for parterne. Det er helt
uacceptabelt ud fra den beskyttelse, der ligger i retten til en effektiv og hurtig
rettergang.

Investorerne har til støtte for påstanden om henvisning navnlig anført, at
byrettens kendelse af 2. juni 2020 indebærer, at sagen hverken behandles af Østre
Landsret eller af Københavns Byret, men i stedet er sat i bero i en ubestemt
årrække i byrettens forhåbning om, at de øvrige henviste sager ikke forliges i
mellemtiden, men afgøres med præjudikatsværdi for denne sag. Forliges sagerne
vil hverken byretten, landsretten eller kærende nødvendigvis have indsigt i
forligets indhold og baggrund, og den foreliggende sag risikerer derfor at skulle
genstartes på fuldstændig ubehandlet grundlag. Ingen af parterne havde fremsat
begæring om udsættelse, og byrettens beslutning om at udsætte sagen på 228
landsretssager er sket af egen drift og uden at høre parterne.

Til forskel fra stævningerne indleveret i de 228 sager indeholder kærendes
stævning dels en begrundet analyse af Kærende A/S', tidligere Sagsøgte motiv for
ikke at standse de ulovlige aktiviteter i Land, da ledelsen blev bekendt med disse,
dels en meget omfattende analyse af, hvilke offentliggjorte oplysninger om
Kærende A/S', tidligere Sagsøgte forhold, der faktisk medførte de omfattende
kursfald i tiden september 2017 og frem – det såkaldte ”event study” .
Synspunkterne vedrørende Kærende A/S', tidligere Sagsøgte interesse har stor
principiel betydning, idet det søges belyst og gøres gæl-dende, at Kærende A/S,
tidligere Sagsøgte har tjent meget betydelige milliardbeløb på selve de
valutaomvekslinger, transaktionerne fra Land med ca. DKK 1.500.000 milliarder
medførte. Belysningen heraf er i høj grad af samfundsmæssig interesse, hvilket
pressedækningen omkring hvidvaskskandalen dokumenterer, ligesom
spørgsmålet kan få væsentlig betydning for kursdannelsen på Kærende A/S,
tidligere Sagsøgte-aktien.



/

8

Det omfattende event study dokumenterer efter sagsøgernes opfattelse
kausaliteten mellem Kærende A/S', tidligere Sagsøgte handlinger og
undladelser/fortielser og den faktiske negative udvikling i aktiekursen fra
september 2017 og frem. Analysen dokumenterer helt specifikt aktionærernes
reaktion på sandheden omkring Kærende A/S', tidligere Sagsøgte aktiviteter i
Land, efterhånden som de offentliggøres – en reaktion, der modsvarer den
positive kursdannelse på aktien, mens ulovlig-hederne og fortielserne stod på.
Analysen er desuden en internationalt anvendt metode til opgørelse af
aktionærernes tab i det sekundære marked. En sådan metode berøres ikke i de
228 stævninger, som kærende via aktindsigt nu har fået indsigt i.

Der er desuden mange forskelle på kærendes anbringender ud over den åbenlyse
forskel vedrørende tabsopgørelsen. Det er derfor investorernes opfattelse, at
ingen af de allerede henviste sager vil egne sig som prøvesag for den
foreliggende sag. Det vil være både konsekvent og hensigtsmæssigt og i tråd med
byrettens henvisningskendelse af 9. december 2019, hvis landsrettens vurdering
af egnede prøvesager også kommer til at omfatte kærendes sag.

Betingelserne for henvisning af sagen til landsretten efter retsplejelovens § 226,
stk. 1, er herefter opfyldt.

Uddrag af retsgrundlaget
Muligheden for henvisning af en sag til landsret til behandling i 1. instans blev
ved lov nr. 538 af 8. juni 2006 om ændring af retsplejeloven og forskellige andre
love (Politi- og domstolsreformen) indskrænket til sager af principiel karakter og
sager, der efter indhentet udtalelse fra landsretten findes mest hensigtsmæssigt at
kunne behandles i forbindelse med en anden sag, der verserer ved landsretten.

Af forarbejderne til loven, jf. de almindelige bemærkninger pkt. 3.2.1 i lovforslag
L 168 af 1. marts 2006 (Folketingstidende 2005-06, Tillæg A) fremgår bl.a.:

”Om Højesterets rolle i instansordningen anfører Retsplejerådet, at
Højesterets centrale opgaver er at sikre retsenheden i landet og at træffe
afgørelse i sager, som rejser spørgsmål af generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen eller i øvrigt er af væsentlig
samfundsmæssig rækkevidde. Derimod bør den øverste domstols
ressourcer efter Retsplejerådets opfattelse som udgangspunkt ikke
benyttes til at behandle sager, hvis udfald i det væsentlige afhænger af
bevismæssige vurderinger, eller som angår retsanvendelse på områder,
hvor de principielle retsspørgsmål allerede er afklaret...”

Justitsministeriet tilsluttede sig Retsplejerådets synspunkter.



/

9

Retsplejelovens § 226, stk. 1, blev ændret ved lov nr. 84 af 28. januar 2014 om
ændring af retsplejeloven m.v. (Sagstilgangen til Højesteret m.v.), og det fremgår
nu, at byretten efter anmodning fra en part kan henvise en sag til behandling ved
landsret,

“hvis sagen er af principiel karakter og har generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig
rækkevidde i øvrigt.”

Af forarbejderne til loven, jf. de almindelige bemærkninger pkt. 2.1.6.1 i
lovforslag L 96 af 11. december 2013 (Folketingstidende 2013-14, Tillæg A)
fremgår bl.a.:

”Ved domstolsreformen er det forudsat, at centrale elementer i
Højesterets opgaver er at sikre retsenheden og at træffe afgørelse i sager,
som rejser spørgsmål af generel betydning for retsanvendelsen og
retsudviklingen eller i øvrigt er af væsentlig samfundsmæssig
rækkevidde. Derimod bør Højesterets ressourcer som udgangspunkt ikke
benyttes til at behandle sager, hvis udfald i det væsentlige afhænger af
bevismæssige vurderinger, eller som angår retsanvendelse på områder,
hvor de principielle retsspørgsmål allerede er afklaret.

Justitsministeriet finder det afgørende, at det sikres, at Højesteret fortsat
kan indtage denne helt centrale rolle i det samlede domstolssystem. Det
er i den forbindelse vigtigt, at Højesteret - i overensstemmelse med
forudsætningerne bag domstolsreformen - kan koncentrere ressourcerne
om behandlingen af principielle sager, som har generel betydning for
retsanvendelsen og retsudviklingen, eller som i øvrigt har væsentlig
samfundsmæssig betydning.”

Af de specielle bemærkninger til § 226, jf. lovforslagets § 1, nr. 8 (§ 226, stk. 1))
fremgår:

”For at skabe større sikkerhed for, at de sager, der indbringes for
Højesteret, er egnede til at sikre, at domstolsreformens mål vedrørende
Højesterets rolle kan nås, foreslås det, at betingelserne for, at en sag kan
henvises fra byretten til behandling i landsretten i 1. instans – og dermed
indbringes direkte for Højesteret som 2. instans – tydeliggøres ved at
indskrive betingelserne i selve loven.

Det foreslås nærmere, at en sag kan henvises fra byretten til landsretten
til behandling i 1. instans, hvis sagen er af principiel karakter og har



/

10

generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig
samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt.

Vurderingen af, om en sag har “principiel karakter” , forudsættes at være
den samme som hidtil. Det drejer sig således navnlig om sager, der
vedrører lovfortolkning, eller som i øvrigt angår et principielt retligt
spørgsmål. Uden for kategorien af sager af principiel karakter falder
således fortsat f.eks. sager, hvis afgørelse hovedsagelig beror på en
konkret bevismæssig vurdering eller på en skønsmæssig afvejning af en
række momenter, hvor denne afvejning er uden vidererækkende
betydning.

Henvisning kan kun ske, hvis sagen ud over sin principielle karakter
også har en generel betydning for retsanvendelsen og retsudviklingen
eller en væsentlig samfundsmæssig rækkevidde i øvrigt. Der vil efter
omstændighederne være tale om en skønspræget vurdering, hvor det
navnlig må indgå, om sagen efter sin karakter er egnet til at sikre, at
domstolsreformens mål vedrørende Højesterets rolle kan sikres, og
derfor bør kunne indbringes for Højesteret som 2. instans uden særlig
tilladelse.”

Landsrettens begrundelse og resultat
Sagen rejser spørgsmål om, hvorvidt Kærende A/S, tidligere Sagsøgte er
erstatningsansvarlig for en række tab opgjort af i alt 63 investorer, som i perioden
4. september 2017 til 15. maj 2019 angiver at have ejet aktier i Kærende A/S,
tidligere Sagsøgte. Det er i stævningen anført, at retten ved afgørelsen af sagen
navnlig skal tage stilling til, om Kærende A/S, tidligere Sagsøgte kan ifalde
erstatningsansvar over for sine aktionærer for overtrædelse af
hvidvasklovgivningen og værdipapirhandelsloven samt tilsidesættelse af sine
Corporate Finance forpligtelser, alt i bankens Udenlandsk filial, herunder
hvorledes aktionærernes tab kan opgøres.

Ved kendelse af 9. december 2019 henviste Københavns Byret 228 sager til
landsretten, jf. retsplejelovens § 226, stk. 1. Disse sager er ligeledes anlagt af en
række investorer mod Kærende A/S, tidligere Sagsøgte med påstand om
erstatning for angivelig ansvarspådragende adfærd og undladelser i forbindelse
med håndteringen af hvidvaskkontrollen i bankens Udenlandsk filial, herunder
påståede overtrædelser af offentlig reguleringslovgivning og bankens børsretlige
forpligtelser. Byretten anførte i henvisningskendelsen, at problemstillingen i
sagerne var af principiel karakter, og at sagerne desuden havde generel betydning
for retsanvendelsen og retsudviklingen eller væsentlig samfundsmæssig
rækkevidde i øvrigt. Østre Landsret tiltrådte ved retsbog af 20. maj 2020
henvisningen af sagerne, jf. retsplejelovens § 226, stk. 5.



/

11

Landsretten tiltræder, at de allerede henviste sager repræsenterer en tilstrækkelig
variation over sagernes faktiske og retlige omstændigheder, hvorpå påstandene
støttes, som muliggør, at der blandt disse sager vil kunne findes egnede
prøvesager. Afgørelsen af de pågældende prøvesager, som vil kunne indbringes
for Højesteret, må forventes at afklare de principielle retsspørgsmål, der er rejst,
således at afgørelsen af de resterende sager beror på en konkret bevismæssig
vurdering eller på en skønsmæssig afvejning af en række momenter, hvor denne
afvejning er uden vidererækkende betydning.

Henset hertil og til de mål vedrørende Højesterets rolle, der er nævnt senest med
ændringen af retsplejelovens § 226, stk. 1, jf. lov nr. 84 af 28. januar 2014, og da
det af parterne i øvrigt anførte, herunder navnlig investorernes henvisning til det
fremlagte event study, ikke kan føre til andet resultat, tiltræder landsretten, at
betingelserne i retsplejelovens § 226, stk. 1, for at henvise sagen til landsretten
ikke er opfyldt.

Byretten har, i tilslutning til afgørelsen om at afslå henvisning af sagen, desuden
truffet afgørelse om – indtil videre – at berostille forberedelsen af sagen.
Landsretten finder på nuværende tidspunkt ikke tilstrækkeligt grundlag for at
tilsidesætte byrettens vurdering af, at det er påkrævet at udsætte forberedelsen af
sagen, jf. retsplejelovens § 345.

Det bemærkes, at landsretten i sagerne BS-33400/2020-OLR m.fl., BS-33399/
2020-OLR m.fl. og BS-33524/2020-OLR, der vedrører samme sagskompleks
som de allerede henviste sager, ved samtidig kendelse har truffet afgørelse om at
stadfæste byrettens afslag på henvisning til behandling ved landsret i 1. instans og
afgørelse om at berostille forberedelsen af sagerne.

THI BESTEMMES:

Byrettens kendelse stadfæstes.

Ingen af parterne skal betale kæremålsomkostninger for landsretten til den anden
part.