Stadfæstelse af byrettens afgørelse i sag om fortsat anbringelse udenfor hjemmet, samt om omfanget af samvær
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Tvangsfjernelse
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

afsagt den 11.oktober 2011 af Vestre_ Landsrets 5.afdeling (dommeme Lilholt, Erik P.
Bentzen og Henrik Tosti (kst;)) i ankesag


VL B 1656 11



(advokat Claus Bonnez, Aarhus)
mod
Ankestyrelsen
(Kammeradvokaten ved advokat Inge Houe, København)





Retten i Arhus har den 22. juni 2011 afsagt dom i 1. instans (BS 9-1076/2011 )




Påstande


For landsretten har appellanten;  gentaget sin påstand for byretten om, at
den videreførte anbringelse af  ændres til en tvangsmæssig anbrin-
gelse med en genbehandlingsfrist på 2 år, 0g at samværet skal være hyppigere end fastsat
af Ankestyrelsen.


Indstævnte, Ankestyrelsen, har påstået byrettens dom stadfæstet.


Sagens oplysninger


Kammeradvokaten har den 19. september 201/ afgivet en supplerende redegørelse til brug
for ankesagens behandling

Forklaringer


 afgivet
forklaring for landsretten.


 den 30.
august 2011  2; 2	Samværet gar godt. De var sidst ude at køre på scooter sammen.
Støttepersonen; som er med under samværet; støtter hende bedre i dag end tidligere. Hun
har det derfor godt med støttepersonen. Under samværet fortæller  hende, hvad han
lavcr i skole, fiitid m.v De har fået et tættere forhold til hinanden,


Hun har samvær mcd  en gang om måneden. For fremtiden vil samværet mcd
 har forstå -
else for, at hun gcrne vil se  bor, ikke har
samme forståelse.


Den 28. november 2009 døde hendes adoptivfar. Efter dødsfaldet har hun fået et bedre for-
hold til sin adoptivmor. Forholdet til adoptivforældrenes søn har ikke været godt, men det
cr blevet bedrc. Hendes adoptivforældre ville ikke give hende lov til at tage sig af 
da  var helt lille; og det ødelagde hendes forhold til ham. Hun måtte bl.a. ikke
amme  Hun fik ikke mulighcd for at blive en god mor, Dette gav hende PTSD


 har det på sin vis godt hos sin plejefamilic, mcn han har det ikke godt indvendigt.
Hvis han gav udtryk for, at han ville se hende mere, vil han skulle gennemgå flere under-
søgelser, Det har han ikke krætter til.  har det dog godt hos plejefamilien, og de
håndterer ham godt.


 Iiel
og hendes bror.


Hun er ved at uddanne sig til social- og sundhedshjælper. Hun er startet på uddannelsen i
København, men vil gøre den færdig i  D.


Hun er indforstået med, at  er tvangsfjernet, men ikke at han skal være anbragt
uden for hjemmet i en videreført anbringelse uden hendcs samtykke. Med tiden vil hun

gerne have  hjem. Der skal derfor arbejdes på cn hjemgivelse. Det forudsætter; at
hun fãr merc samvær med  De skal have en dybere relation til hinanden. Hun har
forsøgt at få ændret samværet til weekenderne; da hun i hverdagen skal passe sin uddan-
nelse. Dctte har  42r 1 n 8! ! 9 8 2


 fa
milie.  bl.a. til diverse fa -
miliesammenkomster. 
tilbød hun  var ung pige i huset i vid -
nets brors hjem 0g har i den forbindelse passet hans børn.  er et almindeligt velfun-
gerende menneske; og vidnet er tryg ved 


Proccdurc


Parterne har gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i overensstem-
melse hermed.


 har for landsretten yderligere gjort gældende; at der ikke forud for afgørel-
sen om videreført anbringelse er gennemført undcrsøgelse af  tilknytning til hende
og hendes netværk.


Landsrettens begrundelse og rcsultat


 har været anbragt i den samme plejefamilie siden han var /1 måneder. Afde
grunde; som byretten har anført, og navnlig under hensyn til den psykologiske helhedsvur-
dering af 7.januar 20/1 vedrørende  tilknytning til anbringelsesstedet tiltræder
landsretten; at betingelseme i scrvicelovens $ 68 a for en videreført anbringelse af 
uden for hjemmet er 'opfyldt. Det tiltrædes således, at  har opnået en så stærk til -
knytning til plejefamilien; at det må antages at være af væsentlig betydning for 
bedste at forblive hos plejefamilien; 0g at det vil skabe større ro om  fremtid og
fremtidige opvækstforhold.


Der er ikke grundlag for at antage, at bestemmelsen scrvicclovens 68 a, hverken generelt
eller i den foreliggende sag er i strid med Den Europæiske Menneskerettighedskonvention
artikel 8.

Under hensyn til 
samvær med  er fastsat som sket.


Landsretten stadfæster derfor byrettens dom.


Ihikendes for_Let:


Byrettens dom stadfæstes.


Ingen af parteme skal betale sagsomkostninger til den anden part eller til statskassen:




Lilholt