Højesteret stadfæster landsrettens dom vedrørende udvisning af tyrkisk statsborger med et indrejseforbud i 6 år, idet det ikke var i strid med associeringsafgørelsen eller Menneskerettighedskonventionen
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Våben, eksplosiver og fyrværkeri;

/

Udvisning af tyrkisk statsborger  

Sag 37/2022

Dom afsagt den 15. september 2022

Rigsadvokaten
mod
T

Udvisning af tyrkisk statsborger med et indrejseforbud i 6 år var ikke i strid med asso-
cieringsafgørelsen eller Menneskerettighedskonventionen

T var dømt for overtrædelse af straffelovens § 192 a, stk. 1, nr. 1, jf. stk. 3, for under særligt
skærpende omstændigheder at have besiddet en halvautomatisk pistol med tilhørende
magasin og 8 patroner på offentligt sted og efterfølgende have opbevaret pistolen mv. på sit
værelse. Han blev straffet med fængsel i 2 år og 6 måneder. I byretten blev T tildelt en
advarsel om udvisning, mens landsretten fandt, at T skulle udvises med et indrejseforbud i 6
år.   

For Højesteret angik sagen alene spørgsmålet om udvisning. T nedlagde påstand om, at han
blev tildelt en advarsel om udvisning, mens anklagemyndigheden påstod indrejseforbuddets
varighed skærpet fra 6 år til 12 år.   

Højesteret lagde til grund, at T, der var tyrkisk statsborger, var omfattet af associeringsafgø-
relsen mellem EØF og Tyrkiet, og spørgsmålet var herefter, om udvisning ville være i strid
med associeringsafgørelsens artikel 14, stk. 1, eller Den Europæiske
Menneskerettighedskon-ventions artikel 8.

Højesteret tiltrådte, at T ’ s adfærd under hensyn til karakteren og omstændighederne ved
den begåede kriminalitet – uanset at han ikke tidligere var straffet bortset fra nogle
bødeforhold – udgjorde en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en
grundlæggende samfundsinteresse, jf. artikel 14, stk. 1, i associeringsafgørelsen.

Ved proportionalitetsvurderingen lagde Højesteret til grund, at T ’ s tilknytning til Danmark
var meget stærkere end hans tilknytning til Tyrkiet. Han havde dog ud over
statsborgerskabet en vis tilknytning til Tyrkiet og ville ikke være uden forudsætninger for at
begå sig der, hvis han blev udvist.   

Efter arten og grovheden af den begåede kriminalitet fandt Højesteret efter en samlet vurde-
ring, at de hensyn, der talte for udvisning af T, var så tungtvejende, at de havde større vægt
end de hensyn, som talte imod udvisning på baggrund af hans stærke tilknytning til
Danmark.   

Højesteret tiltrådte herefter, at udvisning af T med et indrejseforbud i 6 år ikke udgjorde et
uproportionalt indgreb i strid med associeringsafgørelsens artikel 14, stk. 1, eller Den Euro-
pæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8. Efter en samlet vurdering af de anførte
om-stændigheder fandt Højesteret, at det derimod ville være uproportionalt, hvis
indrejseforbud-dets varighed som påstået af anklagemyndigheden blev fastsat til 12 år.

Højesteret stadfæstede herefter landsrettens dom.



/