Byrettens kendelse, hvorved anmodning om ophævelse af besøgskontrol for udenlandsk advokat afvistes, ændret således, at besøgskontrol for den udenlandske advokat ophæves
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Grundlovssag
Sagsemner: Efterforskning og straffeproces;

/

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

K E N D E L S E
Lukkede døre

Afsagt den 22. august 2013 af Østre Landsrets 11. afdeling

(landsdommerne Karsten Bo Knudsen, Katja Høegh og Karen Hald).

11. afd. kære nr. S-1922-13:

Anklagemyndigheden

mod

Arrestant

(CPR nr. (Født 1974))

(advokat Hanne Reumert, besk.)

Arrestant, der er varetægtsfængslet i medfør af retsplejelovens § 762, stk. 1, nr. 1 og nr. 3,

som sigtet for overtrædelse af straffelovens § 191, stk. 2, jf. stk. 1, 1. pkt., har kæret Kø-

benhavns Byrets kendelse af 26. juni 2013 (SS 4-14524/2013) med påstand om, at besøgs-

kontrollen ophæves for så vidt angår Arrestants hollandske Advokat.

Parternes synspunkter

Den daværende beskikkede forsvarer, advokat Eske Hald, har indgivet kæreskrift.

Forsvareren har anført, at Arrestant, som er hollandsk statsborger ønsker, at hans faste

hollandske Advokat, får mulighed for at besøge ham i fængslet uden besøgskontrol.

Adgang til ukontrolleret besøg af en advokat fra hjemlandet er en grundlæggende ret for en

arrestant, navnlig for en arrestant fra et EU-land, jf. tillige Den Europæiske

Menneskerettighedskonventions artikel 6. Anklagemyndigheden har ikke an-



/

- 2 -

ført konkrete omstændigheder, der kan begrunde besøgskontrol i relation til Advokat, som

intet har med sagen eller de øvrige medsigtede at gøre.   

Anklagemyndigheden har på landsrettens anmodning indgivet kæresvarskrift af 17. juli

2013 med bemærkninger til det af forsvareren anførte. Det anføres:

”Efter anklagemyndighedens opfattelse er det af hensyn til varetægtsfængsli n-gens
formål nødvendigt, at besøgskontrollen ikke ophæves for så vidt angår Advokat, idet
Arrestant har en beskikket forsvarer, og idet Køben-havns Byret ved kendelse af 3.
juni 2013 har bestemt, at Advokat ikke beskikkes som yderligere forsvarer.
Landsretten har ved kendelse af 24. juni 2013 stadfæstet byrettens kendelse herom.

Henset til, at både byretten og landsretten ikke har imødekommet pågældendes
begæring om beskikkelse af Advokat som forsvarer, må besøg fra Advokat sidestilles
med besøg af enhver anden.

Anklagemyndigheden finder ikke, at besøgskontrollen er i strid med Den Eu-ropæiske
Menneskerettighedskonvention, idet Arrestant har fået bi-stand af en forsvarer, jf.
retsplejelovens § 729a, jf. § 730, stk. 2.”

Landsretten har ved retsbog af 26. juli 2013 anmodet anklagemyndigheden og den nu be-

skikkede forsvarer, advokat Hanne Reumert, om en udtalelse om, hvorvidt det i byrettens

retsbog anførte om, at Arrestant ønsker at vælge sin hollandske advokat som forsvarer, skal

forstås sådan, at Arrestant har antaget – eller ønsker at antage – den hollandske ad-vokat

som valgt forsvarer, jf. retsplejelovens § 730, og om dette i så fald betyder, at den

hollandske advokat vil give møde for byretten sammen med den beskikkede forsvarer.

Den beskikkede forsvarer har i et brev af 14. august 2013 svaret, at Arrestant ønsker den

hollandske advokat som ”medforsvarer” sammen med den beskikkede forsvarer. Arrestant

har blandt andet behov for at drøfte sagen med den hollandske advokat, herunder om

betydningen af sagen for hans forhold i Holland m.v. Det vides ikke, om den hollandske

advokat vil give møde sammen med den beskikkede forsvarer. Dette kan formentlig ikke

afklares, før den hollandske advokat har haft adgang til at besøge Arrestant i fængslet og

drøfte sagen nærmere med den beskikkede forsvarer.

Anklagemyndigheden har 19. august 2013 meddelt ikke at have bemærkninger til det, som

forsvareren har anført.



/

- 3 -

Landsrettens begrundelse og resultat

Ifølge artikel 1 og 2 i Rådets direktiv af 22. marts 1977 om lettelser med henblik på den

faktiske gennemførelse af advokaters frie udveksling af tjenesteydelser (77/249) med sene-

re ændringer skal medlemsstaterne anerkende advokater fra andre EU-medlemsstater.   

Af direktivets artikel 4 og 5 fremgår:

” Artikel 4

Stk.1. Virksomhed i forbindelse med repræsentation og forsvar af en klient for retten
eller over for offentlige myndigheder udøves i den medlemsstat, der er værtsland, på
de betingelser, som gælder for advokater, der er etableret i denne stat, bortset fra
betingelser om bopæl eller medlemskab af en faglig organisati-on i nævnte stat.
Stk.2. Under udøvelsen af disse former for virksomhed skal advokaten iagttage de
faglige regler, der gælder i værtslandet, idet han dog fortsat er undergivet de
forpligtelser, der påhviler ham i den medlemsstat, han kommer fra.

…

Stk.4. Ved udøvelsen af andre former for virksomhed end dem, der er omhand-let i
stk. 1, forbliver advokaten undergivet de betingelser og faglige regler, der gælder i
den medlemsstat, han kommer fra, idet han dog tillige er undergivet de regler, som
uanset deres oprindelse gælder for advokatstanden i værtslandet, navnlig vedrørende
uforenelighed mellem udøvelse af advokatgerning og andre former for virksomhed i
denne stat, tavshedspligt, forholdet mellem kolleger, forbud mod, at samme advokat
bistår parter med modstridende interesser, samt vedrørende annoncering. Disse regler
kan dog kun anvendes, såfremt de kan efterkommes af en advokat, der ikke er
etableret i værtslandet, og kun i det om-fang kravet om overholdelse er objektivt
begrundet af advokatgerningen, stan-dens omdømme og overholdelsen af ovennævnte
regler om uforenelighed.

Artikel 5

For så vidt angår udøvelse af virksomhed i forbindelse med repræsentation og forsvar
af en klient for retten kan en medlemsstat kræve, at de advokater, der er omhandlet i
artikel 1:   

- introduceres for retspræsidenten og eventuelt for formanden for advokat-
samfundet i værtslandet, i overensstemmelse med stedlige regler eller sted-lig
sædvane;



/

- 4 -

- handler enten i forbindelse med en advokat, som udøver virksomhed ved den ret,
der skal behandle sagen, og som i givet fald er ansvarlig over for denne ret, eller i
forbindelse med en »avoué« eller »procuratore« der ud-øver virksomhed ved den
pågældende ret. ”

Direktivet er gennemført i dansk ret ved retsplejelovens § 130 og ved den i medfør af den-

ne bestemmelse udstedte bekendtgørelse nr. 1429 af 11. december 2007 om EU-advokaters

tjenesteydelser her i landet.

Ifølge bekendtgørelsens § 3, stk. 2, jf. § 1, kan advokater, der er etableret i en anden EU-

medlemsstat udføre tjenesteydelser som advokater her i landet, dog sådan at der i de tilfæl-

de, hvor der efter dansk ret er pligt til at møde med advokat, kun kan gives møde for en

dansk domstol, hvis advokaten fra EU-medlemsstaten, handler sammen med en advokat,

der har dansk advokatbeskikkelse og møderet for den ret, der skal behandle sagen.

Arrestant ønsker at benytte den hollandske Advokat som valgt forsvarer sammen med den

beskikkede danske forsvarer, advokat Hanne Reumert. Anklagemyndig-heden har ikke

oplyst om forhold, jf. retsplejelovens § 730, stk. 3, jf. § 733, stk. 2, der kan begrunde, at

Advokat skal afvises som valgt forsvarer, eller i øvrigt gjort gældende, at det ikke skulle

være muligt for Arrestant at benytte Advokat som valgt forsvarer sammen med den

beskikkede forsvarer.

Det følger herefter af retsplejelovens § 771, stk. 1, sidste pkt., at Arrestant har ret til

ukontrolleret besøg af sin forsvarer, Advokat. Der sondres ikke i bestemmel-sen mellem

beskikkede og valgte forsvarere.

Som følge heraf ændres byrettens kendelse, således at Arrestant kan modtage ukontrolle-

rede besøg af den valgte forsvarer, Advokat.

T h i b e s t e m m e s :

Byrettens kendelse ændres, således at Arrestant skal have adgang til at modtage ukon-

trolleret besøg af sin valgte forsvarer, Advokat.



/

- 5 -

(Sign.)