Byrettens dom blev stadfæstet med ændring om, at bødestraffen skulle fastsættes som en tillægsstraf. Endvidere blev tiltalte frifundet for påstanden om førerretsfrakendelse
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Øvrige straffesager
Sagsemner: Færdsel;

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG







Afsagt den 26.juni 2018 af Østre Landsrets 14. afdeling
(landsdommerne Rosenløv, Benedikte Holberg 0g Alexia Jensen (kst;)).


14. afd. nr. $-3223-17:
Anklagemyndigheden
mod


(advokat Michael Juul Eriksen, valgt forsvarer)




Københavns Byrets dom af 14. november 2017 (SS 1-27165/2016) er anket af 
med påstand om formildelse.


Anklagemyndigheden har nedlagt endelig påstand om stadfæstelse.


Personlige forhold
Tiltalte er tidligere straffet for klipudløsende forseelser således:


ved udeblivelsesdom afsagt den 7. december 2012 af Retten i Glostrup, forseelsesdato
den 26. december 2011,
ved udeblivelsesdom afsagt den 22. april 2014 af Københavns Byret, forseelsesdato den
4.januar 2014, 0g
ved udeblivelsesdom afsagt den 11.maj 2015 af Københavns Byret, forseelsesdato den
29. maj 2014. Der var ikke nedlagt påstand om førerretsfrakendelse.

- 2 - 
 
Herudover er til talte ved bødevedtagelse den 14. maj 2014 idømt en betinget frakendelse af 
førerretten, jf. færdselslovens § 4, stk. 1, jf. § 119 a, jf. § 125, stk. 1, nr. 3, med en prøvetid 
på 3 år til den 15. maj 2017.  
 
Endelig er tiltalte straffet ved Københavns Byrets  dom af 24. februar 2017 med 30 dages 
betinget fængsel for overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1.  
 
Tiltalte har om sine personlige forhold supplerende forklaret , at han er m edejer af og part-
ner i e n større revisionsvirks omhed , og at han er meget afhæ ngig af en bil  i sit arbejde, 
hvor han udfører konsulentarbejde rundt om i landet. Han ved ikke, hvorfor sagen har 
trukket ud, som den har. Han har svaret på det, som han skulle. Han ha r ikke modtaget 
indkaldelser til retsmøderne den 3. januar 2017 og 14. februar 2017.  
 
Procedure  
Anklagemyndigheden  har gjort gældende, at det forhold, at der ikke skete ubetinget fører-
retsfrakendelse i forbindelse med udeblivelsesdommen af 11. maj 2015, bør medføre, at 
der ses bort fra det første – nu forældede – klip, sålede s at der foreligger tre klipudløsende 
forseelser begået henholdsvis den 4. januar 2014, den 29. maj 2014 og – den foreliggende 
forseelse – den 21. december 2015. Heraf er de to seneste forseelser begået i prøvetiden for 
den betingede frakendelse af førerre tten idømt den 14. maj 2014, således at tiltalte nu skal 
frakendes førerretten ubetinget.  
 
Tiltalte  har på sin side gjort gældende, at konsekvensen af, at der ikke skete ubetinget fø-
rerretsfrakendelse i forbindelse med udeblivelsesdommen af 11. maj 2015, derimod bør 
være, at der ses bort fra den numerisk tredje klipudløsende forseelse – klipforseelsen begå-
et den 29. maj 2014 – idet det var i forbindelse med pådømmelsen af denne forseelse, at 
der fejlagtigt ikke skete ubetinget førerretsfrakendelse. Der for eligger derfor nu alene to 
klipudløsende forseelser (begået henholdsvis den 4. januar 2014 og den 21. december 
2015), hvorfor der ikke er grundlag for at frakende tiltalte førerretten ubetinget.  
 
Landsrettens begrundelse og resultat  
Straffen , der fastsætte s som en tillægsstraf til dommen af 24. februar 2017,  jf. straffelovens 
§ 89, er passende  fastsat til en bøde på 2.500 kr .

- 3 - 
 
Ad spørgsmålet om førerretsfrakendelse  
Landsretten finder , og parterne er enige om,  at førerretten burde være frakendt tiltalte ube-
tinget i forbindelse med udeblivelsesdom men af 11. maj 2015, hvor tiltalte blev dømt for 
en klipudløsende færdselsforseelse begået den 29. maj 2014. Der var således den 29. maj 
2014 tale om 3 klipudløsende forseelser begået inden for en 3 -årig periode (den  26. de-
cember 2011, den 4. januar 2014 og den 29. maj 2014), hvoraf den seneste forseelse var 
begået i prøvetiden for en betinget frakendelse af førerretten , som tiltalte  var idømt den 14. 
maj 2014 for en forseelse, der i sig selv medførte en betinget frak endelse af førerretten , jf. 
UfR 2016.1737 Ø .  
 
Den her omhandlede forseelse, der er begået den 21. december 2015, har fundet sted mere 
end tre år efter den talmæssigt  første forseelse begået den 26. december 2011, hvorfor den 
sidstnævnte  forseelse i alle t ilfælde ikke skal medregnes i antallet af klipudløsende over-
trædelser af færdselsloven i den ne sag. Parterne er ligeledes enige herom.  
 
Det er ikke reguleret i færdselslovens bestemmelser om klippekortsordningen og om fra-
kendelse af førerretten i forbindel se hermed, og det fremgår ikke af forarbejderne til disse  
bestemmelser , hvad konsekvensen skal være i et tilfælde, hvor der fejlagtigt ikke sker fø-
rerretsfrakendelse i forbindelse med  bødevedtagelse eller dom vedrørende en tredje klipud-
løsende forseelse. Retspraksis i den sammenhæng  er ikke entydig.  
 
Landsretten finder, at det forhold, at anklagemyndigheden  ikke ved pådømmelsen af den 
klipudløsende færdselsforseelse begået  den 29. maj 2014 nedlagde påstand om førerrets-
frakendelse, må sidestilles med en bind ende påtaleopgivelse, jf. herved princippet i dom-
mene gengivet  i UfR 1998.1103 H, UfR 2013.1926 Ø og dom afsagt af  Østre Landsrets 4. 
afdeling den 2. maj 2018 (sag S -1613 -17).  
 
Spørgsmålet er herefter, om konsekvensen af den bindende påtaleopgivelse er, a t alle tre 
fejlagtigt ikke udløste klip bortfalder, eller om kun den første eller sidste af klippene  bort-
falder.  
 
 I overensstemmelse  med dommen i UfR 2013.1926 Ø og den ovenfor  nævnte utrykte dom 
af 2. maj 2018 , der efter det oplyste er endelig,  finder la ndsretten, at konsekvensen bør 
være, at alle tre fejlagtigt ikke ud løste klip bortfalder. Landsretten har herved lagt vægt på , 
at tiltalte må anses  at have haft en berettiget forventning om , at sagerne var afsluttet uden

en frakendelse af førerretten til følge, og på, at et sådant resultat svarer til konsekvensen af,
at der uden for klippekortsystemet ved en fejl ikke sker frakendelse af førerretten. Hertil
kommer hensynet til en praktisk afvikling af sager om færdselslovsovertrædelser inden for
klippekortordningen.


Tiltalte har herefter alene et klip i kørekortet udløst af forseelsen begået den 21. december
2015. Som følge heraf frifindes tiltalte for påstanden om frakendelse af førerretten.


Iøvrigt stadfæstes dommen med den ændring at bødestraffen fastsættes som en tillægs-
straf.


Thi kendes for ret:


Byrettens dom i sagen mod  stadfæstes med den ændring, at bøde-
straffen fastsættes som en tillægsstraf, og tiltalte frifindes for påstanden om førerretsfra -
kendelse.


Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.