Landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at tiltalte frifindes for påstanden om udvisning
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Liv og legeme;
Udlændinge;

/

UDSKRIFT
AF

HØJESTERETS DOMBOG

HØJESTERETS DOM
afsagt mandag den 29. december 2008

Sag 169/2008

(1. afdeling)

Rigsadvokaten

mod

Tiltalte

(advokat Gunnar Homann, beskikket)

I tidligere instanser er afsagt dom af Københavns Byret den 23. oktober 2007 og af

Østre Landsrets 12. afdeling den 22. januar 2008.

I pådømmelsen har deltaget syv dommere: Torben Melchior, Per Sørensen, Peter Blok,

Niels Grubbe, Thomas Rørdam, Jon Stokholm og Michael Rekling.

Påstande

Dommen er anket af Tiltalte med påstand om frifindelse for udvisningspåstanden.

Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.

Supplerende sagsfremstilling

Tiltalte har den 18. januar 2008 udenretligt vedtaget en bøde på 2.000 kr. for over-

trædelse af bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2. Han er ved

dom af-sagt af Københavns Byret den 4. september 2008 idømt 2 dagbøder á 250 kr.

for ulovlig om-gang med hittegods efter straffelovens § 277.



/

- 2 -

Retsgrundlaget

I udlændingelovens § 2, stk. 3, fastsættes følgende:

”Stk. 3. De begrænsninger, der følger af denne lov, finder kun anvendelse på
udlæn-dinge, der er omfattet af EU-reglerne, i det omfang det er foreneligt med
disse regler.”

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om

unionsborgeres ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område

(opholdsdirektivet) indeholder bl.a. følgende bestemmelser:

”KAPITEL VI
Begrænsninger i retten til indrejse og ophold af hensyn til den offentlige orden,
sikker-hed eller sundhed

Artikel 27
Generelle principper

1 . Med forbehold af bestemmelserne i dette kapitel kan medlemsstaterne
begrænse den frie bevægelighed og ophold for en unionsborger eller et
familiemedlem uanset natio-nalitet af hensyn til den offentlige orden, sikkerhed
eller sundhed. Der må ikke lægges økonomiske betragtninger til grund.

2 . Foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed skal
være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og kan udelukkende
begrundes i vedkommendes personlige adfærd. En tidligere straffedom kan ikke i
sig selv begrunde anvendelsen af sådanne foranstaltninger.

Den personlige adfærd skal udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig
trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse. Begrundelser, der ikke
vedrører den individuelle sag, eller som har generel præventiv karakter, må ikke
anvendes.

…

Artikel 28
Beskyttelse mod udsendelse

1 . Værtsmedlemsstaten skal, før den træffer afgørelse om udsendelse med
begrundelse i den offentlige orden eller sikkerhed, bl.a. tage hensyn til
varigheden af den pågældendes ophold på værtsmedlemsstatens område, den
pågældendes alder, helbredstilstand, fami-liemæssige og økonomiske situation,
samt sociale og kulturelle integration i værtsmed-lemsstaten og tilknytning til
hjemlandet.



/

- 3 -

2 . Værtsmedlemsstaten må ikke træffe en udsendelsesafgørelse vedrørende en
unions-borger eller dennes familiemedlemmer, uanset nationalitet, når de har
opnået ret til tids-ubegrænset ophold på værtsmedlemsstatens område,
medmindre det skyldes alvorlige hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed.

3 . Der må ikke træffes en udsendelsesafgørelse i forhold til en unionsborger,
medmin-dre afgørelsen er bydende nødvendig af hensyn til den offentlige
sikkerhed som fastlagt af medlemsstaten, hvis de:

a) har haft ophold i værtsmedlemsstaten i de ti forudgående år, eller

b) er mindreårige, medmindre udsendelsen er nødvendig af hensyn til barnets
tarv som fastlagt i De Forenede Nationers konvention af 20. november 1989 om
barnets rettighe-der.

…

Artikel 33
Udsendelse som straf eller retlig følgevirkning

1 . Værtsmedlemsstaten kan kun træffe udsendelsesafgørelse som straf eller som
retlig følgevirkning til en fængselsstraf, hvis betingelserne i artikel 27, 28 og 29
er opfyldt.

…”

Anbringender

Tiltalte har anført, at udvisning med et femårigt indrejseforbud vil være en upro-

portional retsfølge, og at de i udlændingelovens § 26, stk. 1, anførte hensyn, herunder

navnlig hans tilknytning til arbejdsmarkedet og til herboende nære slægtninge, taler

afgørende mod udvisning, jf. § 26, stk. 2. Udvisning vil i hvert fald være uforenelig

med artikel 33, jf. artik-lerne 27 og 28, i opholdsdirektivet, jf. herved

udlændingelovens § 2, stk. 3. Hensynet til den offentlige orden og/eller sikkerhed

sammenholdt med hans personlige adfærd kan i overens-stemmelse med

proportionalitetsprincippet ikke føre til udvisning, jf. direktivets artikel 27, stk. 2, 1.

led, sammenholdt med artikel 28. Der foreligger endvidere ikke en reel, umiddelbar og

tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse, jf.

artikel 27, stk. 2, 2. led. Overtrædelsen af straffelovens § 119 var ikke en forud

planlagt handling med henblik på at genere afviklingen af den offentlige trafik, men en

spontan handling i irri-tation over, at den forurettede buschauffør ikke ville tolerere, at

en af medpassagererne med-bragte en flaske spiritus, og derpå nægtede at køre videre

og lukkede bussens døre.



/

- 4 -

Anklagemyndigheden har anført, at udvisningen er i overensstemmelse med

udlændingelo-vens regler, idet der ikke foreligger forhold, som taler afgørende imod

udvisning, jf. udlæn-dingelovens § 26, stk. 2. Tiltaltes ophold i Danmark er relativt

kortvarigt, og han har ikke en stærk tilknytning til det danske arbejdsmarked. Han er

født og opvokset i Storbri-tannien, hvor tre af hans søskende bor. Udvisningen er heller

ikke i strid med opholdsdirekti-vet og EF-Domstolens praksis. Udvisningen er

begrundet i den faktiske individuelle adfærd og oplysningerne om hans personlige

forhold. Udvisning er nødvendig til beskyttelse af grundlæggende samfundsinteresser

og må konkret antages at overholde proporti-onalitetsprincippet.

Højesterets begrundelse og resultat

Da voldsforholdet blev begået den 22. februar 2007, havde Tiltalte boet og arbej-det i

Danmark siden november 2005. Han har EU/EØS-opholdstilladelse med gyldighed til

november 2010. Også hans forældre og hans storebror har taget bopæl i Danmark.

Voldsforholdet, ved hvilket Tiltalte spyttede og slog buschaufføren i ansigtet, blev

begået som en spontan reaktion på, at buschaufføren ikke ville tillade, at en af Tiltaltes

venner medbragte en flaske spiritus i bussen, og i forbindelse hermed nægtede at køre

videre og luk-kede bussens døre.

Tiltalte er ikke straffet forud for voldsforholdet, og de senere bødesager kan efter deres

karakter ikke tillægges betydning ved afgørelsen af spørgsmålet om udvisning.

På den anførte baggrund finder Højesteret, at der efter en afvejning af på den ene side

Tiltaltes tilknytning til Danmark og herboende personer og på den anden side karakte-

ren af det begåede enkeltstående voldsforhold foreligger hensyn, som afgørende taler

imod udvisning, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2.

Højesteret frifinder derfor Tiltalte for påstanden om udvisning.



/

- 5 -

Det bemærkes, at udvisning efter Højesterets opfattelse også ville være i strid med

proportio-nalitetsprincippet i artikel 27, stk. 2, sammenholdt med artikel 28, stk. 1, i

direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 (opholdsdirektivet).

Thi kendes for ret:

Landsrettens dom stadfæstes med den ændring, at Tiltalte frifindes for påstanden om

udvisning.

Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsret og Højesteret.