Tiltale for bl.a. voldtægt til dels ved andet seksuelt forhold end samleje samt husfredskrænkelse og frihedsberøvelse. Påstand om erstatning
Ret: Retten i Viborg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forurettede og vidner;
Narkotika;
Seksual forbrydelser;

/

RETTEN I  VIBORG

Udskrift af dombogen

D O M

afsagt den 27. januar 2022

Rettens nr. 3925/2021
Politiets nr. 4100-72305-00020-21

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte
Født 1989
p.t. Silkeborg Arrest

Der har medvirket nævninger ved behandlingen af denne sag.

Anklageskrift af den 8. september 2021 er modtaget samme dag.

Tiltalte er tiltalt for overtrædelse af:

1. (1.-2.)

straffelovens § 216, stk. 1, jf. til dels § 225, samt § 264, stk. 1, nr. 1,
voldtægt til dels ved andet seksuelt forhold end samleje samt
husfredskrænkelse, ved den 25. marts 2021, i tiden fra ca. kl. 03.30 til ca. kl.
06.20, på Adresse i Silkeborg, via et åbentstående vindue uberettiget at have
skaffet sig adgang til boligen tilhørende Forurettede, Født 1952, mens hun sov,
hvorefter tiltalte, uden at Forurettede havde givet samtykke heri, og ved vold og
under den i situationen liggende trussel om yderligere vold, tiltvang sig analt og
vaginalt samleje med Forurettede ad flere omgange, stak fingrene op i
Forurettedes anus, ligesom tiltalte formåede Forurettede til at sutte på sit lem,
selvom Forurettede flere gange sagde av og bad tiltalte om at lade hende være
og gå, og alt imens tiltalte tog hårdt fat i benene på Forurettede, slog hende flere
gange med flad hånd i ansigtet og på ballerne, rykkede hende i håret, greb hårdt
fat om hendes hage og til Forurettede udtalte ”du skal gøre det, jeg siger ” og
”jeg slår dem alle sammen ihjel ” eller lignende,

3.

straffelovens § 261, stk. 1, frihedsberøvelse, ved den 25. marts 2021, i tiden
fra ca. kl. 03.30 til ca. kl. 06.20, på Adresse i Silkeborg, i forbindelse med
forhold 1 at have berøvet Forurettede friheden i knap 3 timer ved den i forhold
1 beskrevne vold

Std 75274



/

side 2

og den i situationen liggende trussel om yderligere vold, ligesom tiltalte
- fulgte efter og holdt fast i Forurettede, da hun skulle på toilettet,
- greb fat i Forurettede, da hun forsøgte at forlade sengen og fulgte efter

hende ud på toilettet,
-til Forurettede udtalte ”jeg holder øje med dig ”, og
- trak Forurettede tilbage ind i lejligheden, da hun løb ud ad hoveddøren

og råbte efter hjælp,

alt hvorved tiltalte forhindrede Forurettede i at forlade lejligheden,

4.

lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 3, jf.
bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, stk. 4,
jf. bilag 1, liste A, nr. 1, jf. nugældende bekendtgørelse om 
euforiserende stoffer § 30, stk. 1, jf. § 3, stk. 2, jf. bilag 1, liste B nr. 59, ved
den 12. juli 2021, ca. kl. 10.30, i Silkeborg arrest på Christian 8.s Vej 2C i
Silkeborg at have været i besiddelse af 0,59 gram hash til eget brug.

Påstande

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om domfældelse, og tiltalte idøm-
mes fængselsstraf på ikke under 6 år.

Tiltalte har nægtet sig skyldig.

Forurettede har påstået, at tiltalte skal betale 180.000 kr. i godtgørelse for tort
og 10.000 kr. i erstatning og har taget forbehold for eventuelle fremtidi-ge krav
af enhver art.

Tiltalte har bestridt erstatningspligten og kravenes størrelse.

Sagens oplysninger

Der blev under sagen afspillet videooptagelse af rekonstruktion af indstigning
ad badeværelsesvinduet i Forurettedes lejlighed. Der blev endvidere afspillet
lydoptagelse af Vidne 1's opkald til 114 foretaget den 25. marts 2021, kl. 03.32
og kl. 06.26.

Der blev forevist fotos optaget fra Forurettedes lejlighed og udenfor
Forurettedes lejlighed.

Dele af lydoptagelse af Forurettedes forklaring til politiet den 25. marts 2021
blev afspillet i retten.

Af personundersøgelse udført den 25. marts 2021, kl. 10.20 af Forurettede



/

side 3

fremgår blandt andet:

"Resume og konklusion

Ved undersøgelsen af den 68-årige kvinde, der angiver sig udsat for et
seksuelt overgreb, begået ca. 5 timer forud for undersøgelsen, fandtes:

Blodunderløbne mærker i ansigt (1) og på bug (5, 6), hudafskrabninger på
bug (2-4, 7), ryg (8), højre arm (9) og på ben (10, 11).

Ved undersøgelse af de ydre kønsorganer fandtes slimhindebristning i
skedeåbningen (12).

Læsion 1, 8, 10-12 er friske og kan være opstået på det angivne tidspunkt.
De øvrige læsioner er ældre.
Læsionerne er følger efter stumpe traumer, hvor læsion 12 kan være
opstået ved vaginalt samleje som oplyst af undersøgte. De resterende
læsioner er ukarakteristiske.
...

Undersøgte oplyser i tilslutning til undersøgelsen, at hun om natten, den
25.03.2021, blev vækket af, at det bankede på døren, og en fremmed
mand stod udenfor og sagde, at han ville på date med hende. En times tid
senere vågnede hun ved, at manden lå i hendes seng.
..."

Af personundersøgelse udført den 25. marts 2021, kl. 13.00 af Tiltalte fremgår
blandt andet:

"Resume og konklusion

Ved undersøgelsen af den 31-årige mand, der er sigtet for et seksuelt
overgreb begået ca. 5-8 timer forud for undersøgelsen, fandtes:

Hudafskrabning i ansigt (2) og på venstre arm (3) samt hævelse af
underlæbe (1).

De påviste læsioner er friske og kan være opstået i det angivne tidspunkt.
De er alle følger efter mindre stumpe traumer. De kan, som oplyst, være
opstået i forbindelse med tumult under anholdelse.
...
Undersøgte oplyser, i tilslutning til undersøgelsen, at han er sund og rask,
og får ingen fast medicin. Undersøgte benægter indtag af alkohol og/eller
euforiserende stoffer inden for de seneste 48 timer.

Objektiv undersøgelse



/

side 4

Undersøgte er en mand, mørk i huden og med udseende svarende til de
angivne 31 år. Legemsbygning muskuløs, ernæringstilstand middel, højde
176 cm, vægt 66,3 kg.
..."

Af retskemisk erklæring fremgår, at der i blodprøve udtaget fra Tiltalte den 25.
marts 2021, kl. 13.00, blandt andet blev fundet spor af cocain, THC og Ethanol.

Af Retskemisk udtalelse fremgår blandt andet følgende:

"Spørgsmål
Der ønskes en udtalelse om, hvor påvirket sigtede var af alkohol og
narkotika i gerningstidsrummet.

Oplysninger i sagen: Sigtedes vægt er 66,3 kg og højde er 176 cm.
Gerningstidsrummet er d. 250321 kl 03.40 til 06.20. Sigtede har ved
personundersøgelsen d. 250321 angivet, at han ikke indtog alkohol el-ler
euforiserende stoffer. Den 300621 har sigtede oplyst, at han d. 240321 fra
kl 21.00 og frem til den 250321 kl ca. 03.00 drak ca. 80% af en 70 cl
vodka 37,3 %, 8 almindelige øl og røg ca. 5 joints (hash) og frem til kl
06.20 drak han resten af vodkaen og 2-3 almindelige øl.

Ved blodprøve udtaget d. 250321 kl 13.00 måles en ethanol promille på
0.61, cocain og benzoylecgonin på hhv. 0,019 mg/kg og 0,7 mg/kg, samt
tetrahydrocannabinol (THC) og tetrahydrocannabinolsyre på hhv. 0,0058
mg/kg og 0,056 mg/kg.

Konklusion
Under nedenfor beskrevne antagelser, kan sigtede en time efter ger-
ningstidsrummet formodes at have haft en koncentration af ethanol i
blodet, der kan forårsage let til moderat eller kraftig hæmning af cen-
tralnervesystemet. Koncentrationen kan have været højere i gernings-
tidsrummet. Graden af påvirkning afhænger af sigtedes grad af tilvæn-
ning til ethanol. Afhængig af, hvornår sigtede har indtaget cocain og
cannabis i forhold til gerningstidsrummet, kan sigtede også have været
påvirket af disse stoffer i perioden.
Graden af påvirkning afhænger af den indtagne dosis og sigtedes til-
vænningsgrad.
..."

I erklæring vedrørende retsgenetisk undersøgelse fra den 7. juni 2021 frem-går:

"Prøver/effekter sikret af politiet

d) KT nr. 4: Vatpind(e) med materiale
Ifølge fremsender sikret fra : G-stedet på toiletvinduets indvendige



/

side 5

karm

Dna-profilen for det påviste biologiske spor på ovennævnte effekt, jf.
erklæring C2021-04009-1, taler for, at en del af det undersøgte dna
stammer fra Tiltalte.

Dna-profilen for materialet blev beregnet til at være 7.480 gange mere
sandsynlig at observere, hvis en del af det undersøgte dna stammer fra
Tiltalte, end hvis denne del af det undersøgte dna stammer fra en tilfældig
anden person i den danske befolkning. Bereg-ningen er foretaget under de
forudsætninger, at det undersøgte dna stammer fra netop tre personer, og
at den resterende del af det under-søgte dna stammer fra to tilfældige
personer i den danske befolkning. Beregningen gælder ikke ved
sammenligning med nære slægtninge til Tiltalte."

Forklaringer

Der er afgivet forklaring af vidnerne Forurettede, Vidne 2, Vidne 1, Vidne 3,
Vidne 4, Vidne 5, Vidne 6, Vidne 7, Vidne 8, Vidne 9, Vidne 10 og Vidne 11.

Tiltaltes forklaring i grundlovsforhør og i fristforlængelse blev læst op i ret-ten.
Lydoptagelse af tiltaltes forklaring til politiet den 30. juni 2021 blev af-spillet.
Tiltaltes forklaring til rapport vedrørende forhold 4 blev læst op.

Tiltalte har ikke ønsket at afgive forklaring under sagen.

Forurettede har forklaret, at hun var hjemme den 24. marts 2021. Hun gik i seng
ved 23-tiden, da hun skulle op dagen efter ved 7-tiden, fordi hun havde tid hos
sin fysioterapeut kl. 8.00. Hun låser altid sin hoveddør. Badeværelses-vinduet
stod åbent. Det ved hun, fordi hun havde tøj til tørre på badeværel-set. De havde
talt om i bebyggelsen, at man roligt kunne lade badeværelses-vinduet stå åbent,
da ingen kunne komme ind ad det lille vindue. Vinduet lå ud til svalegangen.
Hun har kun det ene vindue ud til svalegangen. Alle kun-ne gå op ad trappen til
svalegangen. Det er mest seniorer, der bor i bebyggel-sen. Det er hendes
badeværelse med tøj, der hænger til tørre, som man kan se på billedet på
ekstraktens side 313. Vinduet i badeværelset låser ikke i åben position, når man
drejer håndtaget ned. Hun lider af søvnapnø, og derfor so-ver hun med et ”c-
pap-apparat” om natten. Det gjorde hun også den nat. Ap-paratet larmer lidt, og
det var nok derfor, hun ikke hørte noget. For hun hør-te ikke noget. Hun ved,
hoveddøren var låst, og døren til badeværelset var formentlig lukket, da vinduet
på badeværelset stod åbent. Døren til hendes soveværelse står altid lidt åben om
natten. Hun vågnede ved, at noget faldt ned i hendes seng. Først troede hun, det
var et dyr, men så så hun et par hvi-de øjne og omridset af en mørk person med
en hætte med pelskrave på. Han



/

side 6

havde en mørk jakke på.

Forevist foto af soveværelse, ekstrakten side 355, forklarede hun, at hun sov ud
mod skabet. Personen var på den anden side af hende mod vinduet. Hun havde
ingen fornemmelse af, hvad klokken var. Hun blev meget chokeret og bange og
sagde: ”Hvem er du, hvad vil du her, og hvordan er du kommet ind?” . Personen
sagde: ”Jeg har brudt ind i din lejlighed” . Hun sagde til ham, om han ikke godt
ville lade hende være i fred. Han sagde, at det ville han ik-ke, for han var
liderlig. Han sagde videre, at han ville have en kvinde, og hvis hun bare gjorde,
som han sagde, så ville han ikke gøre hende noget. Det prin-tede sig ind i
hende, så hun gjorde bare, som han sagde. Hun havde kun un-derbukser på.
Hun tænkte på, hvordan han skulle slippe ud af det uden at slå hende ihjel, og
hvem der ville finde hende. Han sagde flere gange, at hun ikke måtte kigge på
ham. Han lå i sengen ud mod gulvet. Hun så ikke, hvordan han fik sit tøj af.
Han havde spurgt, om hun havde noget olie, så det var lette-re at komme ind
bag i hende, men det nåede hun slet ikke at svare på, før han tog en stor dunk
olie op af tasken, og hældte olie på hende. Hun følte det som om, det ikke var
hende, det skete for. Det var som om, det der var ske-te, var helt umuligt.
Tiltaltes lem var erigeret, og han trængte op i hende analt. Hun ville ikke sige,
det gjorde ondt til at starte med, for det var som om, det slet ikke var hende, det
skete for. Det fortsatte med analt samleje i mere end en time. Han havde sagt, at
han havde taget Viagra, så han kunne blive ved i timevis. Han bad hende ikke
sige eller gøre noget. Hun ved ikke, om han fik udløsning, men det tvivler hun
på. Det var i hvert fald ikke sådan, at hun fornemmede, at det blev overstået.
Han blev bare ved. Han havde spurgt hende, hvad hun hed, og det svarede hun
på. Han spurgte vist også om, hvor længe det var siden, hun havde haft sex.
Hun havde spurgt ham, hvad han ville med sådan en gammel bedstemor som
hende, og så havde han sagt, at det lige var det, han tændte på, og at navnet
Forurettede også sagde ham noget. Han talte også på engelsk og på et andet og
for hende ukendt sprog.

I begyndelsen virkede han skæv, men ikke fuld. Han havde en flaske vodka
med, som han drak store slurke af ind i mellem. Han drak også øl, og han blev
mere og mere fuld. I hendes hoved var det – efter et par timer – som om, han
blev sløv ind i mellem, selvom han stadig holdt fast i hende. Han slog hende
også på bagdelen og på kinderne og hev hende i håret. Det var som om, han
ikke var så tilfreds med, at det efter noget tid ikke rigtig funge-rede for ham.
Han ville også gerne have en stribe kokain, men hun så ikke, at han tog det.
Hun var bange for, at han ville tvinge hende til at tage stoffer.

På et tidspunkt lagde han sig ned oven på hende i missionærstilling og var inde i
hende vaginalt. Det var på det tidspunkt, han begyndte at slå hende. Mens de lå
der, havde han fat i hende, så hun ikke kunne komme fri. Hun kan ikke huske,
hvordan han havde fat, men hun kunne i hvert fald ikke komme fri. Hun tror,
han holdt fast i hendes ben, så han bedre kunne komme til. På det tidspunkt
begyndte det at gøre ondt på hende, også analt. Han blev lidt irriteret på hende
over, at det ikke ville lykkes for ham. Han sagde pludselig, at det godt nok var
svært at komme ind ad det lille vindue. Han virkede helt



/

side 7

stolt. Hun spurgte, om han var kommet ind ad badeværelsesvinduet, og det
bekræftede han. Det sagde han flere gange. Det var først der, at det gik op for
hende, at det var sådan, han var kommet ind. Han sagde også, at det hele kunne
være deres hemmelighed, og han kunne få en nøgle, så han kunne komme igen.
Det afviste hun. Ved kl. 5.30 – 6.00-tiden begyndte han at blive døsig, og hun
håbede, at han var så fuld og faldt i søvn, så hun kunne komme ud. Han greb
dog fat i hende hver gang, hun forsøgte at komme væk. På et tidspunkt skulle
hun ud at tisse, men han havde sagt, at det måtte hun ikke, og at han ikke havde
noget imod, at hun tissede i sengen. Det kan godt være, at hun også tidligere
havde fået lov at gå ud at tisse, hvor han fulgte efter hende. Det har hun svært
ved at huske.

Foreholdt sin forklaring til politiet ekstrakten side 136, 3. afsnit, forklarede hun,
at det godt kan passe, at han holdt fast i hende, mens hun tissede. Ude på
badeværelset skulle hun sutte på hans lem, men det kunne hun simpelthen ikke,
fordi det fik hende til næsten at kaste op. Det var som om, han så ac-cepterede
det. Efter hendes opfattelse havde tiltalte et erigeret lem på det tidspunkt. Hun
tror, det var mørkt, da hun var på toilettet første gang. Der er lamper udenfor, så
det har ikke været helt mørkt. Hun erindrer dog ikke, om lyset blev tændt på
badeværelset, men hun tror det ikke, for tiltalte havde sagt, at hun ikke måtte se
på ham. De var på badeværelset i højst fem minut-ter. Derefter fortsatte det inde
i sengen igen, mest analt. Hun vil tro, at hun var på toilettet første gang efter ½ -
1 time, men hun havde ingen fornemmel-se af, hvad klokken var. Tilbage i
sengen blev han ved i så lang tid, at det be-gyndte at gøre ondt. Hun husker
ikke, om hun sagde ”av” . Hun tror ikke, hun gav udtryk for noget som helst,
men hun bad ham om at holde op. Hun var helt udenfor sig selv. I hendes hoved
varede det hele et par timer. Indled-ningsvis bad hun ham om at lade hende
være, og om han ikke bare kunne gå sin vej.

Hun tror, tiltalte havde sine fingre oppe i hende vaginalt. Hun ved ikke, om det
også var analt, for der foregik bare noget ”deromme” , som ikke var be-
hageligt. Hun prøvede at stille sig udenfor det hele, så hun er ikke sikker. Det
kan godt passe, at hun til politiet den 7. september 2021 (ekstrakten side 151, 2.
afsnit) har forklaret, at hun umiddelbart kun erindrede, at han havde haft fingre
oppe i hendes anus. Lige nu er hun ikke sikker på, om han havde fingrene oppe
i hende. Han udøvede ikke anden vold end de slag mv., som hun har forklaret
om, men på et tidspunkt tog han hårdt fat om hendes hage. Hun skulle gøre,
hvad han sagde. Indimellem gav han hende besked på, hvad hun skulle gøre,
men han truede hende ikke direkte. På et tidspunkt kiggede han på en pude på
en måde, så hun kom til at tænke på, at han overvejede at lægge puden over
hendes ansigt og kvæle hende. Hun havde helt i begyndels-en en fornemmelse
af, at han havde noget i hånden da han kom, men efterføl-gende så hun ikke
noget. Hun kan ikke lade være med at tænkte på, hvad der ville være sket, hvis
hun havde haft et barnebarn til at overnatte. Senere blev der fundet en saks,
ekstrakten side 289, på hendes bord. Det var ikke hendes saks. Det kan godt
være den, han havde i hånden. Hun sagde måske av, når han slog hende hårdt på
bagdelen.



/

side 8

Foreholdt ekstrakten side 137, 5. afsnit, forklarede hun, at det godt kan pas-se,
at hun har forklaret, at det gjorde ondt, og at hun sagde ”av” flere gange. Han
ville have hendes ben til at ligge på en bestemt måde. Hun ved ikke, om han
havde genstande oppe i hende.

Foreholdt ekstrakten side 145, sidste afsnit, forklarede hun, at det godt kan
passe, at han havde sine fingre oppe i hende.

Forevist foto af squash, ekstrakten side 194, forklarede hun, at hun ikke så
denne i løbet af natten. Det meste af tiden lå tiltalte bag hende. Han kan sag-
tens have lavet noget med hende, som hun ikke har opdaget. Han kan godt have
brugt squashen, uden at hun ville have opdaget, at det ikke var hans pe-nis.
Tiltalte sagde noget på et andet sprog, så hun ved ikke, hvad han sagde. Det
hele var så mærkeligt. Hun tror ikke, han sagde noget om at slå ihjel.

Foreholdt ekstrakten side 135, 4. afsnit, forklarede hun, at det godt kan pas-se,
at hun har forklaret, at han sagde, ”jeg slår dem alle sammen ihjel” , og nu hvor
hendes forklaring til politiet bliver læst op, kan hun godt huske, at han sagde
det. På det tidspunkt havde hun ingen følelser. Hun tænkte bare rent logisk på,
hvordan han ville slå hende ihjel, og hvem der ville finde hende. Hun var helt
ude af sin egen krop. Det hele havde på en måde ikke noget med hende at gøre.

Hun følte, han havde handsker på i begyndelsen. De var lidt nubrede i det, men
hun så dem ikke. Hun mærkede dem kun. Det kan godt have være handsker
med en gummioverflade. Tiltalte tog ret hurtigt handskerne af sam-men med sit
andet tøj. Det gik aldrig helt op for hende, hvad der skete. Det var helt
urealistisk, at en person var trængt ind til hende og voldtog hende. Hun havde
helt i starten spurgt, om det var i orden, at hun tog sin søvnapnø-maske af, og
det var han ligeglad med. Det var inden, han selv tog sit eget tøj af. Hen på
morgenen spurgte hun, om hun måtte gå ud på toilettet. Han gik med derud, og
det virkede næsten som om, han ikke kunne stå op. Han gik ud af badeværelset
og tilbage ind i soveværelset, og så tænkte hun, at ”nu er det nu” , hvis hun
skulle slippe ud. Hun tog en frakke om sig, låste døren op og løb ud og råbte om
hjælp mange gange. Hun skulle prøve at få fat i no-gen, så hun løb hen mod der,
hvor Vidne 1 bor. Han indhentede hende inden, hun var kommet derhen og hev
hende med tilbage til lejligheden. Han sagde, at det måtte hun ikke gøre.
Tilbage i lejligheden spurgte han, om han ikke ba-re kunne gå, hvortil hun
svarede; ”Jo, tag dit tøj og skynd dig at gå” , men han satte sig bare på sengen
som om, han ikke kunne finde ud af at tage sit tøj på. Lidt efter kom hendes
underboer ind, og hun sagde med det samme til dem, at hun var blevet voldtaget
hele natten. Hun tror, vinduet til badeværel-set var lukket på det tidspunkt.

Undervejs i forløbet holdt tiltalte fast i hende, så hun ikke kunne komme no-gen
steder. Hun ved ikke, om han sagde, at han holdt øje med hende. Det kan hun
ikke huske i dag. Han gav tydeligt udtryk for, at hun ikke skulle prø-



/

side 9

ve på noget. Hun havde ikke mulighed for at forlade lejligheden. Det var først,
da han blev mere og mere fuld og ikke havde samme styr på det hele, at hun
tænkte på muligheden for at slippe ud.

Foreholdt ekstrakten side 135, 1. afsnit, forklarede hun, at det godt kan pas-se,
at hun har forklaret, at tiltalte holdt øje med hende, da hun skulle tisse, og det er
også sådan, hun husker det i dag.

Hun tror, han havde taget sin jakke på, da naboerne kom ind. Han havde ikke
noget tøj på, da han løb efter hende ude på svalegangen. Hun mærkede ikke ret
meget, mens det stod på, og hun mærkede ikke, at hun fik en slimhindeb-
ristning ved skedeåbningen. Ikke før bagefter, hvor det sved, men det gik over
igen. Hun havde også efterfølgende svært ved at holde på afføringen, fordi han
havde været så meget inde i endetarmen.

Hun ved ikke, om blodpletterne på sengetøjet på billedet på ekstraktens side
367 var der i forvejen. Hun tror ikke, at pletterne på lagnet og madrassen på
billederne på ekstraktens side 369 alle var der i forvejen. Det kan godt være,
hun kan have kradset hul på et sår, så der var lidt blodpletter i forvejen. Hun
husker ikke, at hun fik hudafskrabninger på ryggen, højre arm og ben. Hun følte
ikke noget, men det kan sagtens være sket. Hun gjorde bare, som han sagde, så
hun kæmpede ikke imod.

Foreholdt tiltaltes forklaring om, at hun skulle have kaldt på sine naboer den
morgen, fordi hun var flov over at have haft besøg af en ung mand, forklare-de
hun, at det intet har på sig. Hun havde aldrig set tiltalte før. Tiltalte spurgte
hende om mange ting, men hun kan ikke huske, hvad han spurgte om. Hun har
syv børnebørn og ikke fire, og hendes mand er ikke død, men de er skilt. De
snakkede ikke om hendes familie. Hun er ret sikker på, at til-talte ikke brugte
kondom på noget tidspunkt.

Hun kommer aldrig over overgrebet, men hun tror, at hun med tiden kan læ-re
at leve med det. I de første måneder turde hun slet ikke være alene. Alle
omkring hende har været fantastiske. Hun har talt med psykologen om at læ-re
at være alene igen. Hun er bange i mørke, og hun har lyset tændt om nat-ten.
Hun vågner også om natten, men det skal nok blive bedre. Det tror hun på. Hun
skal overbevise sig selv om, at det ikke sker igen. Hun har tænkt på at flytte,
men hun har fantastiske naboer, der har hjulpet hende meget, og hun er glad for
at bo der. Sådan et sted finder hun ikke igen. Hun har flyttet sit soveværelset til
et andet rum i lejligheden, så stedet eksisterer ikke længere. Hun er pensionist,
men hun har tidligere været gymnasielærer.

Hun er helt sikker på, at hoveddøren var låst den nat. Det er tidligere sket, at
hun ikke har fået den låst. På et tidspunkt kunne hun ikke gå på grund af et
ødelagt knæ, så der låste hun ikke døren, fordi naboerne skulle kunne komme
ind til hende. Generelt syntes alle, at de boede et trygt sted, men det var ikke
almindeligt at lade døren stå ulåst.



/

side 10

Forsvareren anmodede om, at der blev afspillet en kort sekvens fra lydopta-
gelsen af vidnets forklaring til politiet den 25. marts 2021. Anklageren og bi-
standsadvokaten havde ingen bemækninger hertil.

Efter afspilning af en sekvens af lydoptagelsen fra hendes afhøring hos politi-et
vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt man lader døren stå ulåst, forklarede
hun, at hun ikke er i tvivl om, at døren var låst den nat.

Når tiltalte talte, foregik det i et almindeligt toneleje. Det kan godt være, at
nogle af ”ordrerne” blev udtalt i et højere toneleje, men han råbte ikke. Når hun
sagde ”av” , var det nok bare et forskræmt ”av” i almindeligt toneleje. De var
kun ude af soveværelset de gange, hun var på toilettet. De bevægede sig heller
ikke rundt inde i soveværelset. Hun tror ikke, at Vidne 1 kunne høre no-get. Der
er en lejlighed imellem dem, og hos underboen har de soveværelse et andet
sted. Hun tror ikke, hun tændte lyset i badeværelset, da de gik der-ud. Hun
bemærkede ikke, om badeværelsesvinduet var lukket første gang, hun var
derude. Det var først senere, hun fandt ud af, at han var kommet ind via vinduet.

Foreholdt sin forklaring til politiet, ekstrakten side 136, 3.-5 afsnit, forklare-de
hun, at det godt kan passe, at hun har forklaret, at tiltalte var kommet ind
gennem badeværelsesvinduet, og at hun bemærkede, at det var lukket, efter at
han var kommet ind til hende. Det er noget, hun har forklaret kort efter
hændelsen, så det er sikkert rigtigt, at badeværelsesvinduet var lukket.

Før hun løb ud på svalegangen, tog hun en grå, uldagtig frakke med knapper på.
Hun havde ikke andet tøj på. Hun mener ikke, at der var en hætte på frakken.
Hun synes ikke, at jakken ligner en morgenkåbe. Hun troede ikke, at der var
nogen, som så hende forlade lejligheden. Hun nåede hen til vinduet midt på
bygningen, før hun blev indhentet af tiltalte. Tiltalte havde ikke noget tøj på, da
han løb efter hende. Vidne 1 har soveværelse lige ved det vindue, hvor han
indhentede hende. I lejligheden ved siden af hende bor Person 1. Hun fik senere
at vide, at Vidne 1 så hende, men det vidste hun ikke dengang. Det er Person 1's
havemøbler, man kan se på billedet på ekstraktens side 283 hen mod Vidne 1's
lejlighed. Hun løb ikke ned ad vindeltrappen, fordi hun havde bare fødder. Hun
ville bare væk. Hun tænkte ikke på at banke på hos naboen, Person 1. Han har
soveværelse til den anden side. Hun har ikke talt med Person 1 om sagen, men
hans stol skulle bruges til rekonstruktionen, så hun tænker da, at han kender til
sagen.

Hun kan huske, at tiltalte om morgenen spurgte, om han ikke bare kunne få lov
at gå, for han havde et barn på tre år. Han havde udenfor lejligheden sagt til
hende: ”Det her må du ikke gøre imod mig” . Hun har efterfølgende fået oplyst,
at Vidne 1 havde hørt, at tiltalte havde sagt, at han elskede hende, men det er
ikke noget, hun kan huske. Hun erindrer ikke, om tiltalte fortalte om, at han
havde en kæreste. Under normale omstændigheder synes hun da ikke, man skal
være hinanden utro. I bund og grund forstå hun ikke, hvad tiltalte så skulle med
hende, hvis han havde en kæreste. Hun tænkte på intet tids-



/

side 11

punkt på, om tiltalte havde en kæreste. Hun ringede 112 fra lejligheden, da
tiltalte blev holdt fast af hendes underboer. Den person, hun talte med i tele-
fonen, blev – så vidt hun husker – ved med at tale med hende, indtil politiet
ankom. Hun blev først kørt ind til afhøring og bagefter til Herning til under-
søgelse. Hun talte ikke med lægen om, hvorfor hun var der. Hun går ud fra, at
lægen var blevet sat ind i, hvorfor hun var der. Det var hendes klare ind-tryk, at
lægen var klar over, at hun var blevet udsat for en voldtægt. Politiet havde givet
hende en heldragt på. Lægen undersøgte hende bare. Hun kan ik-ke huske, at
hun talte med lægen om noget særligt. Hun var ikke ”sig selv” på det tidspunkt.

Det er Person 1's stol, man kan se foran hendes vindue på billedet på
ekstraktens side 309. Stolen stod ikke under hendes vindue dagen før. Hun
lagde ikke mærke til stolen om morgenen, - heller ikke selvom tiltalte havde
fortalt hen-de, at han var kommet ind via badeværelsesvinduet. Hendes egne
havemøbler står på den anden side af døren. Hendes lejlighed er i princippet en
4-værel-ses lejlighed, men hun har lagt det ene værelse til stuen. Ud over stuen
har hun to værelser. Hun erindrer ikke at have givet tiltalte noget at drikke. De
var ikke inde i stuen. Hun havde ikke tidligere set saksen. Hun ved ikke,
hvordan saksen var endt på bordet. Hun vil tro, at hun har sagt i en afhøring, at
tiltalte talte på et fremmed sprog, men hun husker det ikke. Vidne 1 har se-nere
fortalt, at Vidne 1 også ringede til politiet den morgen. Hun vidste ikke
dengang, at det var Vidne 1, der fik fat i de to andre beboer, der kom og over-
mandende tiltalte. Hun har efterfølgende talt om sagen med Vidne 1 og Vidne 3.
De har også talt om, hvordan tiltalte kom ind i lejligheden. Hun er ikke i tvivl
om, hvordan tiltalte kom ind i hendes lejlighed, for det fortalte han hende, og
der stod en stol foran vinduet.

Vidne 2 har forklaret, at han var på patrulje sammen med sin kollega Vidne 8
natten mellem den 24. og 25. marts 2021. De blev kaldt ud til adressen på Vej,
hvor en borger var bekymret over, at en mand havde ringet på hos hende. Hun
havde fået ham afvist. De koordinater, de havde fået, viste hen til Rema 1000,
der var adskilt med en mur mod Vej. Derfor tog det lidt tid at finde vej hen til
adressen. Vagtcentra-len laver en log over forløbet, jf. ekstraktens side 79.
Heraf kan man se, at de blev sendt til adressen kl. 3.33. På vejen mødte de en
bil med to unge perso-ner, som de rettede henvendelse til. De havde fået at vide,
at de skulle kigge efter en mørklødet mand, og i bilen sad to danske drenge, så
de vurderede, at de ikke havde noget med det at gøre. Så vidt han husker det, fik
de kontakt med anmelder ved 4-tiden. Kl. 04.10 har de meldt ind til
vagtcentralen, at de havde talt med anmelderen. Han erindrer ikke, om det var
lige efter, de hav-de talt med anmelder. Det kan godt passe, at der gik ca. 30
minutter fra de bliver sendt afsted, til de traf anmelder.

Forevist ekstraktens side 296, foto, forklarede han, at de undersøgte
svalegangene. De gik ad opgangen til højre for anmelders lejlighed. De talte
med anmelder i hendes døråbning. Han gik også ned i den ende af svalegangen,
hvor forurettede bor. Der var ikke tændt lys, og han



/

side 12

observerede ikke lyd fra lejligheden. Han kan godt huske, der stod en havestol
op ad en mur, men han kan ikke erindre den præcise placering. Så vidt han
husker, stod stolen ”for sig selv” . Han kan huske, der stod et vindue åbent, men
han kan ikke sige, om det var det vindue, hvor stolen stod. Der var ikke tændt
lys nogen steder. De brugte ca. ti minutter på svalegangen. Det var mørkt på det
tidspunkt.

Foreholdt til sin forklaring til politiet, ekstraktens side 152, 2. sidste afsnit,
hvorefter han ikke kunne hverken be- eller afkræfte, om der stod en stol under
vinduet, forklarede han, at han bedre kan huske det i dag, fordi han ser billedet
af svalegangen. Han kan huske, han undrede sig, men dog ikke så meget, at han
ville banke på døren ind til den pågældende lejlighed.

Vidne 1 har forklaret, at hun blev vækket, fordi der var nogen, der puslede ved
hendes soveværelsesvindue ud mod svalegangen. Hun sover meget let. Hendes
indtryk var, at der var en, der forsøgte at komme ind. Hun spurgte, hvem der var
derude, og så gik der en tynd skikkelse forbi. Derefter ringede det på hendes
dør. Hun åbnede ikke døren, så hun så kun personen gennem det lille vindue i
døren. Manden mente, hun hed Navn 1, og at de havde en date, og han ville
gerne ind. Han sagde, han hed Navn 2. Hun kender ingen med det navn. Hun
sagde, at de i hvert fald ikke havde en aftale, og at hvis han ikke gik nu, ville
hun tilkalde politiet. Derefter gik han væk fra hendes dør og hendes lejlighed.
Hun åbnede ikke døren for at se, hvor han gik hen. Det turde hun ikke. Så snart
hun kom ind i stuen, ringede hun til politiet. Hun kiggede ikke på uret, så hun
ved ikke, hvad klokken var. Hun sad og kiggede ud ad vinduet og kunne se, at
politiet var kørt forkert. Hun så også, at politiet stoppede en anden bil. Politiet
kom dog, og hun talte kortvarigt med betjentene. De kørte fra hende ca. kl. 4.
Hun havde talt med politiet om, at der stod en havestol foran hendes
soveværelsesvindue, som var blevet flyttet fra et bord længere henne. Hun har
et sikringsbeslag på vinduet, så vinduet ikke kan åbnes udefra. Hun mener ikke,
hun lukkede vinduet efterfølgende, men det husker hun ikke. Hun gik direkte i
seng igen, efter politiet var kørt.

Vidnet forklarede om alarmopkald til politiet den 25. marts 2021 kl. 06.26, at
hun var gået i seng, da politiet var kørt kl. 4, men at hun først faldt i søvn igen
ved 5-tiden. Hun lå og blundede, da hun pludselig hørte Forurettede råbe
”hjælp” og derefter en mand, som sagde: ”Undskyld, jeg elsker dig” . Det var
stemmen fra manden, der havde ringet på hos vidnet tidligere på natten. Det var
Forurettedes råb, der vækkede hende, selvom det ikke var et højt råb. Hun
kiggede ud gennem persiennerne og så Forurettede i en påklædning, der var
åben for neden. Hun vidste da, at noget var helt galt, fordi Forurettede ikke var
ordentlig klædt på. Forurettede stod næsten uden tøj på. Hun mener ikke, hun så
tiltalte på svalegangen den morgen. Hun ringede til en nabo og sagde, at der var
noget galt, og sammen med en anden nabo løb de hen til Forurettedes lejlighed.
De to naboer gik ind først. Da Forurettede sagde, at hun var blevet voldtaget
hele natten, gik vidnet ud igen. Hun kunne regne ud, at tiltalte var kommet ind
til Forurettede, mens vidnet opholdt sig i stuen og ventede på politiet og ikke
kunne høre



/

side 13

noget fra svalegangen.

Hun så kun tiltaltes ben og bagdel, der ikke var påklædt. Hun så ham fra
svalegangen. Hun var slet ikke inde i Forurettedes lejlighed, men det var Vidne
9 og Vidne 3. De to mænd havde lagt sig ovenpå tiltalte for at holde ham fast.
Tiltaltes ben stak ud i entreen, og han kæmpede imod. Hun fik ikke talt med
Forurettede før om aftenen. Hun lod de to mænd gå ind i Forurettedes lejlighed
først. Hun hørte Forurettede sige, at hun var blevet voldtaget hele natten.

Havestolen på billedet på ekstraktens side 309, stod under Forurettedes vindue
om morgenen, men det kiggede de ikke efter kl. 4, da politiet var der. Ingen
havde nok tænkt på, at nogen kunne komme ind ad det lille vindue. Hun ved
ikke, hvornår hun blev opmærksom på stolen igen, men der var i hvert fald ikke
nogen, der havde flyttet den. Hun mener, det var Vidne 3, der sagde til hende, at
tiltalte var kommet ind ad vinduet. Det må være Forurettede, der havde sagt det
til Vidne 3.

Foreholdt sin forklaring til politiet, ekstraktens side 157, 1. og 2. afsnit, om at
hun til politiet forklarede, at hun så Forurettede og en mand gå tilbage imod
Forurettedes lejlighed, forklarede hun, at hun jo så må have set tiltalte den
morgen, men det er ikke noget, som hun kan huske i dag.

Hun så Forurettede mellem sit soveværelsesvindue og køkkenvindue. Hun så
hende gennem soveværelsesvinduet. Forurettede var på vej tilbage til sin egen
lejlighed. Forurettede havde noget åbentstående tøj over sig, som var gråt og
gik hele vejen ned. Hun så ikke nærmere, hvad det var, Forurettede havde på.
Hun hæftede sig mest ved, at det var noget åbenstående. Hun har efterfølgende
fået at vide, at det ikke var en morgenkåbe, men en frakke.

Da Vidne 3, Vidne 9 og hun kom til Forurettedes lejlighed, var døren lukket.
Hun nåede ikke at se, om der var tændt lys i lejligheden. Hun husker heller
ikke, om det var lyst udenfor. Det var Vidne 3, der gik ind først og derefter
Vidne 9 og hende selv til sidst. Hun nåede kun til dørtrinnet. Da hun hørte
Forurettede sige, at hun var blevet voldtaget hele natten, trak hun ud på
svalegangen igen og ringede til politiet. Naboen, Person 1, var hjemme. Hun
husker ikke, hvornår han stak hovedet ud, men det var før kl. 8. Han stak bare
hovedet ud, og derefter gik han ind igen.

Om natten havde hun talt med politiet om havestolen foran hendes
soveværelsesvindue, og at den skulle bruges til at komme ind hos vidnet. Hun
husker ikke, hvad politiet sagde til det med, at stolen var flyttet. Hun så ikke,
hvilken vej, politiet gik fra hendes lejlighed. Hun ved heller ikke, om tiltalte om
morgenen fik Forurettede med tilbage til lejligheden frivilligt. Det var hun slet
ikke opmærksom på. Hun erindrer ikke, om tiltalte sagde noget, da Vidne 3 og
Vidne 9 havde fat i ham. Det ville hun ikke have kunnet høre, for hun var
udenfor for at ringe til politiet. Hun tror, hun har nævnt det med havestolen i sin
forklaring til politiet. Hun var meget påvirket af det hele. Hun har



/

side 14

selvfølgelig talt med Forurettede om, at tiltalte havde villet ind til hende først.
Hun husker ikke, om hun har talt med Forurettede om, at hendes havestol var
flyttet.

Vidne 3 har forklaret, at han bor i ejendommen i stueetagen i sam-me ende som
Forurettedes lejlighed. Den morgen blev han ringet op af Vidne 1, som sagde, at
Forurettede råbte på hjælp. Han sad faktisk i bilen og var på vej på arbej-de.
Han stoppede bilen og løb op ad spindeltrappen. Der var lys inde ved Person 2
og Vidne 9, der bor under Forurettede. Han standsede ved deres lejlighed for at
få Vidne 9 med, men han vidste ikke, hvad det drejede sig om. Han havde bare
fået at vide, at Forurettede råbte om hjælp. Da de kom op til Forurettedes
lejlighed, var dø-ren var lukket. De stod lige og ventede et par sekunder udenfor
døren. De kunne ikke høre noget inde fra lejligheden, men så tog de i døren, der
ikke var låst og gik ind. Inde i lejligheden kunne de se Forurettede stå henne
ved spise-bordet. Hun havde noget der lignede en grå morgenkåbe på. Det viste
sig at være en frakke. Den var lukket. Han spurgte hende, hvad der var sket, og
hun sagde, at hun var blevet voldtaget hele natten. Forurettede kiggede over
mod soveværelset, hvilket nok var det, der fik Vidne 9 til at spørge: ”Er han her
endnu?” . I det samme kom en mand ud fra soveværelset. Han havde en jakke
med hætte på, men havde bare ben. Han havde også en rygsæk på. Vidnet
spurgte med det samme: ”Hvad laver du her?” . Han husker ikke, om han fik et
svar. De stod 1,5 m fra hinanden. Han tænkte instinktivt, at tiltalte skulle
pacificeres, så han greb fat i tiltalte, der gjorde modstand. Vidne 9 kom til bag-
fra, og de tumlede lidt rundt i en brydekamp, hvorefter de fik tiltalte ned at
ligge. Her lagde han sig over tiltaltes overkrop, og Vidne 9 lagde sig over be-
nene. Hans tommelfinger kom i kampens hede ind i tiltaltes mund, og tiltalte
bed ham. Tiltalte sagde noget med, at det var ydmygende for ham. Han ved
ikke, om tiltalte havde noget på under jakken. Inden brydekampen mener han,
tiltalte sagde noget med, at det var frivilligt. Forurettede virkede fattet, men al-
ligevel rystet. Han erindrer ikke, om tiltalte sagde noget om, hvordan han var
kommet ind i lejligheden. Det fandt han først ud af senere via pressen. Han talte
først med Forurettede, da politiet kom. Hun stod næsten samme sted, som da
han kom ind i lejligheden. Han erindrer ikke noget særligt om Forurettedes
badevæ-relsesvindue eller om havestolene ude på svalegangen.

Foreholdt sin forklaring til politiet, ekstraktens side 163, 1. afsnit, forklarede
vidnet, at det godt kan passe, at han har forklaret til politiet, at Forurettede kom
ud fra stuen og var oprevet og rystet, og at hun spontant sagde: ”Han har
voldtaget mig” . Det kan også godt passe, at han har forklaret, at han fik
indtrykket af, at der var sket noget mod Forurettede, som var ret voldsomt, idet
hun var rystet og grådkvalt. Han husker dog ikke i dag, at Forurettede virkede
grådkvalt. Hun virkede fattet i forhold til, hvad hun havde oplevet.

Foreholdt samme side, 3. afsnit, forklarede han, at han ikke registrerede, at
manden var nøgen under jakken. Han har forklaret, at tiltalte havde jakke på og
en rygsæk. Derudover havde han bare ben. Han kunne ikke se, om tiltalte havde
noget på under jakken.

Foreholdt at der var blod i entreen, forklarede vidnet, at det forekommer



/

side 15

ham, at tiltalte blødte fra munden, men det kan også have været blod fra vidnets
tommelfinger, der blødte.

Vidne 4 har forklaret, at han var på arbejde den 25. marts 2021. Han blev sendt
ud til Vej, hvor der var mistanke om voldtægt, og hvor to mænd tilbageholdt
gerningsmanden. Da de kom frem til stedet, blev de blev mødt af et vidne, der
viste dem op til lejligheden. De kom ind i lejligheden, hvor der lå to mænd oven
på en anden mand. Tiltalte havde en jakke på, men ikke tøj på i øvrigt. Han
havde primært fokus på tiltale og på at få ham lagt i håndjern. Det var hans
kollega, der havde fokus på Forurettede. Tiltalte lugtede af alkohol og sagde, at
han havde gjort noget dumt, og at han aldrig skulle have været der. Tiltalte
sagde også, at han ville tale med en advokat. Tiltalte blev ved med at sige, at
han ville have en advokat. Af hensyn til at undgå sporforurening, var det kun
hans kollega, der talte med forurettede, men han så, at forurettede stod inden i
stuen og græd.

Det er afgørende at undgå sporforurening, så det noteres, hvem der er hvor på et
gerningssted. Tiltalte blev iført en dna-dragt, og de to andre herrer blev gelejdet
ud. Han visiterede tiltalte iført handske. Han kiggede også i tiltaltes taske. Alt i
tasken var indsmurt i olie. Han husker ikke, om tiltalte havde noget i sine
jakkelommer.

Det er ham, der har lavet visitationsrapporten på ekstraktens side 98. Det er
korrekt, at der blev fundet en saks og nogle kondomer i tiltaltes jakkelommer.
Han kan stå 100 % inde for det, der er noteret i rapporten.

Forevist ekstraktens side 270, foto 7, bekræftede vidnet, at det var den saks, der
blev fundet i tiltaltes jakkelomme. Det var ham, der senere lagde saksen på
bordet. Det samme gør sig gældende med kondomerne. Det er ikke i
overensstemmelse med deres procedurer, men det hele gik lidt stærkt. Han fandt
den squash, der er vist på billedet på ekstraktens side 194, i tiltaltes
jakkelomme.

Han spurgte ikke tiltalte, hvad det var. Tiltalte blev oplyst om, at han ikke havde
pligt til at udtale sig, og tiltalte blev ved med at sige, at han ville have en
advokat. Lidt senere kom der et efterforskningshold ud til gerningsstedet
og derefter en indsatsleder, hvorefter sagen blev overdraget til
efterforskningsholdet. Det kan godt passe, at patruljen fra Herning kom til kl.
06.56, og at efterforskningspatruljen ankom kl. 07.32. Derefter trak de sig
tilbage. Han vidste ikke den morgen, hvordan tiltalte var kommet ind i
lejligheden. Rapporten ”Første vogn på gerningsstedet” er en sammenskrivning
af alle oplysninger fra både ham og hans kollega. Det var Herning-patruljen, der
kørte med tiltalte.

Det er rigtigt, at tiltalte i forbindelse med anholdelsen også spontant sagde, at
han gerne ville sige undskyld, men han nævnte ikke noget navn i den
forbindelse. Han kan ikke nærmere beskrive, hvad der lå heri, eller om det var i
relation til tiltaltes opførsel. Tiltalte sagde heller ikke noget om, hvorfor



/

side 16

han gerne ville have en advokat. Forurettede var rystet. Tiltalte lugtede af
alkohol, men han kunne sagtens stå på benene. Det var ham, der gav tiltalte
dna-dragten på. Han erindrer ikke, at han var ude på badeværelset. Han var kun
i entreen og kortvarigt i stuen, hvor han lagde saksen på bordet. En Hernings-
kollega var også til stede. Det er ikke ham, der har skrevet tiltaltes cpr. nr. på
den serviet, der ses på ekstraktens side 336. Han er rimelig sikker på, at tiltalte
blødte fra hovedregionen, da de kom.

Vidne 5 har forklaret, at han er læge, men ikke retsmediciner. Det er ham, der
har forestået undersøgelsen af både forurettede og tiltalte. Han er lige nu ansat
som ph.d.-studerende. I tilfælde af, at der er brug for undersø-gelser, bliver de
ringet op af politiet. De får også en briefing fra politiet om forholdene.

Foreholdt sine bemærkninger i den retsmedicinske undersøgelse, ekstraktens
side 175, 3. afsnit, 1. punkt, erindrer han ikke, hvad der præcis blev sagt af
forurettede under undersøgelsen. Han var blevet briefet telefonisk af politiet, så
han kan ikke udelukke, at nogle oplysninger er blevet blandet sammen. Han
havde talt med vagthavende og også med de to ledsagende politibetjente. Det
var alt sammen før, han talte med forurettede. Han har nedskrevet
hændelsesforløbet, som han forstod det. Det er korrekt, at han har skrevet
”Undersøgte oplyser…” .

Læsion 12, der er angivet på ekstraktens side 180, har han kaldt ”slim-
hindebristning” . Han mener, det er anført, at bristningen størrelsesmæssigt var
2 x1 cm. Han er ikke kompetent nok til at udtale sig om, hvorvidt en sådan
bristning ville bløde. Hvis der havde været frisk blod, ville han have skrevet
det. Han har noteret, at tiltalte var muskuløs. Han vil umiddelbart sige, at tiltalte
har samme statur i dag, som ved undersøgelsen, men det er svært at huske.
Undersøgelsen foretages ud fra et skema, hvor der også er et punkt om, hvorvidt
den pågældende har drukket alkohol inden for de sidste 48 timer. Det er tiltalte,
der i den forbindelse har oplyst ikke at have indtaget alkohol.

Der var tilsmudsning med mulig glidecreme og afføring ved forurettedes
endetarmsåbning. Det er vanskeligt at adskille glidecreme og sæd fra hinanden.
Han mener også, at han skrev, at der var sædlignende rester i undertøjet. Han
kan ikke objektivt se på sæd og glidecreme og skelne det fra hinanden. Man kan
godt sige noget om, hvad der har forårsaget slimhindebristningen. Det fremgår
også af rapporten, at slimhindebristningen skyldes penetration med et stumpt
objekt, men man kan ikke se noget om, om det var frivilligt eller ej.

Vidne 6 har forklaret, at han kender artiklen fra Advokaten 8 ”Brug og misbrug
af dna-beviset” fra 17. oktober 2011. Han plejer at sige, at intet bevis kan stå
alene, og det samme gælder dna-beviset. Det skal sættes ind i en sammenhæng.
Der arbejdes med en sandsynlighedsfaktor op til 1:1.000.000, men
sandsynligheden kan faktuelt været meget større.



/

side 17

Han forklarede om resultatet af DNA-profilanalyse, ekstraktens side 221, at
disse tal er udtryk for længdemålinger på kromosomerne. Hver person har
maksimalt to tal, et arvet fra mor og et arvet fra far. Hvis der er mere end to tal i
dna-materialet fra sporet, er der dna fra mindst to personer. Derefter er
spørgsmålet, om tallene fra dna-materialet kan genfindes i personernes dna-
profil. Hvis det er tilfældet, kan den pågældende person have bidraget til sporet.
Når der skal regnes på den bevismæssige vægt, er øvelsen at beregne
sandsynligheden for, hvor mange personer, der passer lige så godt, som de
undersøgte personer. Hvis sandsynligheden er 1: 1.000.000, skal man altså
undersøge en million personer, før man finder en person, der passer lige så godt
som den undersøgte. Det vil være forkert at sige, at der ud af en befolkning på
fem millioner, så vil være fem mulige personer, som kunne have bidrage til
sporet, for statistiks set kan de fire andre være små børn, modsat køn, have
været ud at rejse på gerningstidspunktet m.v. Det er derfor nødvendigt at se dna-
beviset i sammenhæng med de øvrige oplysninger i sagen.

I konklusionen af dna-undersøgelsen af dna fra vindueskarm, ekstraktens side
220, var der enkelte tal, der ikke kunne genfindes i tiltaltes eller forurettedes
dna-profil. Det var derfor ikke nok med en almindelig beregning, og der skulle i
stedet laves en specialberegning. En sådan specialberegning er lavet vedrørende
”Vatpind med materiale fra gerningsstedet på toiletvinduets indvendige karm” ,
ekstraktens side 232. Ved en sådan beregning anvendes mere avancerede
beregningsmetoder, som tager højde for, at ikke alle tallene er til stedet. I dette
tilfælde er der beregnet en sandsynlighed på 1:7.480 for, at en del af det
undersøgte dna stammer fra tiltalte end at det undersøgte materiale ikke
stammer fra tiltalte.

I artiklen ”Brug og misbrug af dna-beviset” er der på side 3, 3. afsnit beskrevet
omkring likelihood-kvotienten. Han er enig i, at en likelihood-kvotient på
1:7.480 svarer til, at man i første forsøg gætter noget imellem en trecifret
cykelkombinationslås og en firecifret pinkode. Der er tale om helt almindelige
sandsynlighedsberegninger. Det er altså en bevismæssig vægt, der er 7.480
gange bedre end et neutralt bevis. Man kan sige, at retten forud for det
retsgenetiske bevis har fået forelagt andre beviser, hvorved retten har dannet sig
et billede af sandsynligheden for skyld. Med dna-beviset er rettens tvivl blevet
7.480 gange mindre. Retten er altså blevet 7.480 gange mindre usikker på,
hvem der har afsat dna-sporet.

Det kan godt lade sig gøre at overføre dna sekundært, altså at overføre en anden
persons dna til en genstand. Hvis man har våde hænder, afsættes dna lettere.
Blod er lidt særligt, da røde blodlegemer ikke indeholder ret meget dna, og man
kigger derfor kun på hvide blodlegemer. Han vil gætte på, at madolie nok vil
gøre en overførsel af dna nemmere og vil forøge mængden af dna, der afsættes,
men ikke nødvendigvis i samme omfang som vand. Jo større berøring der er
mellem to personer, jo større er sandsynligheden for at overføre dna.



/

side 18

Man kan med retsgenetiske undersøgelser ikke sige noget om, hvordan dna-
sporet er afsat, eller hvor og hvornår det er afsat. Man kan heller ikke sige noget
om, hvor meget dna, der er fra den ene eller den anden person – kun hvem
dna’et stammer fra. Der er ikke lavet en specialberegning på Forurettedes dna,
og han vil ikke kunne sige noget om sandsynligheden for, at det var hendes dna
i sporet fra vindueskarmen.

Vidne 7 har forklaret, at han var med til at lave rekonstruktionen af
indstigningen af forurettedes badeværelsesvindue. Det er ham, der kravler ind
ad vinduet i videoen. Han tænkte ikke over, om man kunne komme ind med
benene først. Han kravlede ind, som det faldt ham naturligt. Det var bryst-
kassen, der var størst problemer med at få igennem vinduet. Han kan ikke svare
på, hvor meget større man skulle være, før man ikke ville kunne kom-me ind ad
vinduet. Det var naturligt for ham at bruge hænderne ved indstig-ningen. Han
ved ikke, om det ville være muligt at komme ind på en anden måde, end den
metode han brugte. Han tror, det ville være svært at få foden over på bordet.
Han har svært ved at svare på, om man ville træde ned på vasken, hvis man
havde taget højre ben ind ad vinduet først frem for venstre, som han gjorde det.
Han sprang ned på gulvet og brugte ikke bordet til at træde på. Han tror ikke,
det havde været sværere at komme ind, hvis det var mørkt udenfor. Man ville
nok alligevel opdage effekterne, der lå i vindues-karmen, da man ville bruge
hænderne først. Han tror ikke, det ville være sværere at komme ind, hvis man
var beruset. Det ville være meget svært at komme ind, hvis man havde en
rygsæk på, men det vil være muligt, at dumpe rygsækken ind først. Han kan
ikke vurdere, om der ville være plads i vindu-eskarmen til at lægge en rygsæk
ind først. Det vil formentlig ikke have støjet mere, hvis man kravlede ind i
beruset tilstand. Han havde set badeværelset forinden rekonstruktionen, men
han mener ikke, han tænkte på det i situatio-nen. Han havde ikke planlagt, hvad
han skulle gøre. Han gjorde det, der fore-kom naturligt.

Vidne 8 har forklaret, at han den 25. marts 2021 var ude på adressen til et
”mistænkeligt forhold” på Vej. De satte gps´en til, men endte ved Rema1000, så
de måtte ”sadle om” og fandt derefter den rigtige adresse. På vej dertil traf de et
køretøj på vej ud fra parkeringspladsen, hvor der sad to danske drenge. De
havde fået oplyst, at der var tale om en mørklødet mand på ca. 40 år, og de lod
derfor bilen kører videre. På adressen traf de anmelder, der oplyste, at en person
havde henvendt sig og sagt, at han skulle på date. De spurgte anmelder om,
hvilken retning personen var gået. De kig-gede lidt omkring i området. Det var
mørkt, men der var belysning på svale-gangene.

Forevist ekstraktens side 283, foto, forklarede vidnet, at han besigtigede
svalegangen. Som han erindrer det, stod der en havestol lige ud for anmelders
vindue. Han husker ikke, om de talte med anmelder om det. Han mener ikke, at
hverken han eller hans kollega var længere henne ad svalegangen, men han kan
ikke afvise, at hans kollega var nede ad



/

side 19

svalegangen. Det kan han ikke huske. Han bemærkede ikke, om der var lys i
nogle af vinduerne i lejlighederne. Der var stille i området. De kom og forlod
ejendommen ad trappen henne ved elevatoren. De havde ikke fokus på, om
andre vinduer i lejlighederne var åbne. Det er lidt uklart for ham, om de talte
om en havestol.

Vidne 9 har forklaret, at han husker hændelsen den 25. marts 2021. Han stod i
sin lejlighed og lavede kaffe, da han pludselig kunne se Vidne 3 gennem
vinduet. Vidne 3 var kommet op ad vindeltrappen, og han ringede på hos dem.
De bor på 1. etage lige under Forurettede. Vidne 3 ville have ham med op til
Forurettede, fordi der var noget galt. Vidne 3 sagde ikke noget nærmere om,
hvad det var. Han troede, at Forurettede måske var faldet om. Han husker ikke,
om der var andre på svalegangen. De lukkede døren op indtil Forurettedes
lejlighed, og han kunne se, at Forurettede stod inde i stuen. Det var ved at være
lyst udenfor, og der var også gadelys. Han erindrer ikke, om de talte med Vidne
1, inden de gik ind, men Vidne 1 havde i telefonen sagt, at der var noget galt.
Forurettede virkede fuldstændig paralyseret. Hun stod helt stille og kiggede på
soveværelsesdøren. Vidne 3 spurgte, hvad der var galt, og så sagde Forurettede,
at hun var blevet voldtaget hele natten. Forurettede kiggede paralyseret over på
soveværelsesdøren, og så spurgte vidnet, om gerningsmanden var der endnu.
Forurettede havde en jakke på. Hun hav-de ikke nattøj eller lignende på. Han
var slet ikke i tvivl om, at det, Forurettede sag-de, var rigtigt. Forurettede
nikkede til, at tiltalte var i soveværelset endnu. Få sekun-der efter - før de var
kommet helt ind i stuen - kom tiltalte ud ad soveværel-sesdøren. Tiltalte havde
en jakke på. Han så ikke, om tiltalte havde en ryg-sæk på. Det er et godt
spørgsmål, hvordan de fik tiltalte stoppet. Det tog kun få sekunder, og de fik
ham ned at ligge. Han var fokuseret på, at tiltalte skul-le holdes der. Han tror,
Vidne 1 ringede til politiet, men han ved det ikke. Forurettede talte også i
telefon med nogen. Det var nok dem begge, der ringede til politi-et. Da politiet
kom, overtog de tiltalte. Han var ikke ude på badeværelset. De blev i
lejligheden, til de havde besvaret politiets indledende spørgsmål. Hver-ken han
eller Vidne 3 spurgte tiltalte, hvem han var. Han så ikke nogen skrive til-taltes
cpr-nr. ned. Han husker, at tiltalte sagde, at det var et overgreb mod ham.

Forurettede bor lige ovenpå hans lejlighed. Det er ikke lydt i bygningen. Han
sover heller ikke med sit høreapparat på om natten. Han gik i seng ved 21-tiden.
Han husker ikke, om han var vågen i løbet af natten. Om morgenen lagde han
ikke mærke til, om der var vinduer, der var åbne. De fokuserede på døren. Det
er ikke normalt, at yderdørene i lejlighederne ikke er låst.

Forevist ekstraktens side 348, foto af stue, forklarede han, at Forurettede stod
midt på gulvet mellem spisebordet og reolen. Der kommer lys ind fra området
udenfor om natten. Man kan sagtens færdes i lejlighederne om natten uden at
tænde lys.

Forevist ekstraktens side 237, foto af entre/fordelingsgang, forklarede vidnet, at
tiltalte lå med overkroppen ca. der, hvor rygsækken ligger. Han kan ikke sige,
hvordan tiltalte kom hen til ham og Vidne 3, men han var fast besluttet på, at



/

side 20

tiltalte ikke skulle ud. De stod oprindeligt lige der, hvor rygsækken ligger, men
de endte lidt længere tilbage i gangen. Tiltalte forsøgte at komme forbi dem.
Han ved ikke helt, hvordan de fik tiltalte ned på gulvet. Tiltalte var ret
veltrænet. Han havde svært ved bare at holde en af tiltaltes arme. Tiltalte gjorde
stadig modstand, efter de kom ned at ligge, og de havde nok at gøre med at
holde ham fast. De talte ikke med tiltalte.

Der blev afspillet et brudstykke af lydfilen fra politiets afhøring af Forurettede
den 25. marts 2021. Efter ca. ti minutter standsede retsformanden af-spilningen
og oplyste, at retten nu havde fået et indtryk af Forurettedes sinds-tilstand.

Forurettede har forklaret supplerende om sin afhøring til politiet den 25. marts
2021, at hun havde det som om, det ikke var hende, der deltog i afhø-ringen.
Det var som om, hun bare fortalte en historie. Hun har talt meget med sin
psykolog om det, og at det er en naturlig reaktion. Hun havde lagt alle følelser
til side. Hun kan huske, at hun sagde til Person 3, der afhørte hende, at det var
så mærkeligt, at hun ikke brød sammen. Person 3 havde svaret, at det var fordi,
hun var i chok. Der gik faktisk nogle måneder, inden hun kom ud af
choktilstanden og reagerede følelsesmæssigt på det hele.

Vidne 10 har forklaret, at han kørte patrulje med Vidne 4. Han kan ikke huske
meldingen specifikt, men det var noget med, at en person var tilbageholdt og
noget med en mulig voldtægt. Da de kom op til lejligheden, lå der er mand uden
bukser på i entreen. Manden blev fastholdt af to naboer. Det var vidnet, der tog
sig af forurettede. Forurettede var ked af det, og hun stod og græd. Der stod
også en nabo og holdt om hende. Han tog forurettede med ind på et kontor og
lukkede døren. Forurettede var cho-keret og helt tom i blikket. Hun var
udmattet og tørstig, og hun fik et glas vand. Hun fortalte meget fattet, at der
pludselig var en mand inde i hendes soveværelse, og at hun var blevet voldtaget
hele natten - også analt. Han havde spurgt hende, hvordan gerningsmanden var
kommet ind, og hun havde svaret, at han var kommet ind via
badeværelsesvinduet, for hoveddøren hav-de været låst. Han gav oplysningerne
om vinduet videre til efterforskningspa-truljen. Indsatslederen gav besked om,
at situationen skulle fastfryses. Derfor blev han hos hende. Naboerne blev bedt
om at forlade lejligheden, da vidnet og hans kollega ankom. Han snakkede ikke
med tiltalte, og han hørte ikke, hvad tiltalte sagde, mens han blev holdt fast.

Vidne 11 har forklaret, at han sammen med Person 4 blev sendt til
gerningsstedet kort efter, at de var mødt ind kl. 7. Meldin-gen var, at de skulle
foretage de første efterforskningsskridt i en vold-tægtssag. De skulle tage
billeder og sikre gerningsstedet. Forurettede fik dna-dragt på. Han så kun tiltalte
10-20 sekunder. Det var en anden patrulje, der håndterede ham. Da de kom til
lejligheden, mødte de Vidne 4 og Vidne 10 udenfor. Han mener, at det var
Vidne 4, der sagde, at ger-ningsmanden var kommet ind via vinduet. Der blev
også peget på stolen un-der vinduet. De arbejdede ud fra hypotesen om, at
indstigningen var sket via



/

side 21

badeværelsesvinduet. De fik taget billeder af indstigningsstedet og af de for-
skellige ting inde i lejligheden. Forurettede virkede chokeret. Hun var ked af det
og rystede. Hun sagde, at tiltalte var kommet ind via vinduet, og at han havde
voldtaget hende hele natten. Hun nævnte det med vinduet flere gange. Han vil
ud fra størrelsen af vinduet mene, at han godt kunne kravle igennem
badeværelsesvinduet, også selvom han er større end tiltalte.

Vidne 4 og Vidne 10 havde – som han forstår det – fået at vide af forurettede, at
tiltalte var kommet ind ad vinduet via stolen. De tog billederne i sagen, men det
var nogle andre kollegaer, der lavede de tekniske undersøgelser. Han kan ikke
huske, om vinduet var lukket, da de kom til stedet. Man kan se på billederne i
fotomappen, om vinduet var åbent eller lukket. Hverken han eller kollegaerne
rørte ved vinduet. Foreholdt at det af billederne fremgår, at vinduet var lukket,
forklarede vidnet, at han så ikke mener, at han har set vinduet være åbent, men
han vil fortsat vurdere, at han kunne kravle ind via vinduet. Han deltog ikke i
rekonstruktionen. Da de ankom til stedet, gik de op ad vindeltrappen. Som han
husker det, sad tiltalte på en trappe, da de an-kom. Han talte ikke med tiltalte.

Tiltalte er tidligere straffet flere gange for overtrædelse af bekendtgørelse om
euforiserende stoffer senest ved dom af 15. januar 2019 med fængsel i 30 dage
for overtrædelse af færdselslovens § 53, stk. 1 og § 54, stk. 1, og bekendtgørelse
om euforiserende stoffer. Straffen blev gjort betinget med vilkår om
samfundstjeneste.

Tiltalte har været mentalundersøgt. I retspsykiatrisk erklæring af 7. maj 2021,
udtaler lægekonsulent, speciallæge i psykiatri Person 5, Aarhus
Universitetshospital Psykiatrien, blandt andet:

"
Konklusion

Tiltalte har ved mentalundersøgelsen ikke været sinds-syg, og der er ej
heller grund til at antage, at han har været dette på tidspunktet for det nu
påsigtede.
...

Han har ikke tidligere haft nogen form for kontakt til det psykiatriske
behandlingssystem.
Ved herværende undersøgelse fremtræder han uden tegn til sindssygeli-ge
symptomer eller symptomer indenfor det affektive område. Person-
lighedsmæssigt er han selvhævdende, selvovervurderende og dramtise-
rende med tilbøjelighed til at lægge skyld og ansvar ud i omgivelserne.

Han findes herefter omfattet af straffelovens § 69, men der kan ikke,
såfremt han kendes skyldig i det nu påsigtede, peges på andre foran-
staltninger som værende mere formålstjenlige med henblik på at fore-
bygge fornyet kriminalitet, end eventuel forskyldt straf."



/

side 22

Tiltalte har været frihedsberøvet siden den 25. marts 2021.

Rettens begrundelse og afgørelse

Skyldsspørgsmålet

Der er under sagen afsagt følgende kendelse om skyldsspørgsmålet:

Kendelse:

Alle nævninger og dommere udtaler:

Forhold 1 til 3

Vidnet Forurettede har afgivet en yderst troværdig, sikker og detaljeret for-
klaring om episoden om natten og morgenen den 25. marts 2021. Der er en-
kelte detaljer, som Forurettede ikke længere husker, eller som hun er usikker på,
hvilket yderligere har bestyrket troværdigheden af hendes forklaring.
Forurettede har på ingen måde forsøgt at overdrive episoden.

Tiltaltes forklaring om, at han bankede på en tilfældig dør midt om natten og
spurgte efter sex i bytte for penge, og at Forurettede, der ikke kendte tiltalte,
skulle have accepterede dette forslag, forekommer usandsynlig, og retten til-
sidesætter tiltaltes forklaring om, at Forurettede lukkede ham ind i lejlighe-den,
som utroværdig.

Forurettede har forklaret, at tiltalte i løbet af natten fortalte hende, at han var
kommet ind ad et åbenstående badeværelsesvindue. Af erklæring af 7. juni 2021
fra retsgenetisk afdeling fremgår, at dna-profil sikret fra badeværelses-vinduets
indvendige karm er beregnet til at være 7.480 gange mere sandsyn-lig at
observere, hvis en del af det undersøgte dna stammer fra tiltalte, end hvis denne
del af det undersøgte dna stammer fra en tilfældig anden person. Det fremgår af
videoen af rekonstruktionen, at det er muligt at kravle ind ad
badeværelsesvinduet ved hjælp af en stol. Det fremgår af billederne, der blev
optaget af politiet senere samme dag, at naboens havestol stod nedenfor
Forurettedes badeværelsesvindue, hvor den efter Forurettedes forklaring
normalt ikke stod. Retten lægger herefter til grund som bevist, at tiltalte kom
ind i Forurettedes lejlighed via det åbentstående badeværelsesvindue.

Det fremgår af personundersøgelsen af Forurettede, at hun i forbindelse med
undersøgelsen oplyste at: ”… hun om natten, den 25.03.2021, blev vækket af, at
det bankede på døren, og en fremmed mand stod udenfor og sagde, at han ville
på date med hende. En times tid senere vågnede hun ved, at man-den lå i
hendes seng.” Læge Vidne 5 har i retten forklaret, at han måske er kommet til at
blande oplysninger, som han modtog fra politiet, sammen med oplysninger, som
han modtog fra Forurettede. Retten tillægger derfor ikke disse oplysninger i
personundersøgelsen betydning.



/

side 23

På baggrund af Forurettedes forklaring, der støttes af de tekniske undersø-gelser
fra lejligheden og de lægelige undersøgelser af Forurettede, lægger ret-ten
herefter til grund som bevist, at tiltalte, uden at Forurettede havde sam-tykket
heri, og ved vold og under den i situationen liggende trussel om yder-ligere
vold, flere gange tiltvang sig analt og vaginalt samleje med Forurettede, stak
fingrene op i Forurettedes anus, ligesom han fik Forurettede til at sutte på sit
lem. Forurettede sagde flere gange ”av” og bad tiltalte om at lade hende være
og gå. Endvidere tog tiltalte hårdt fat i Forurettedes ben, slog hende flere gange
med flad hånd i ansigtet og på ballerne, rykkede hende i håret, greb hårdt fat om
hendes hage og udtalte "du skal gøre det, jeg si-ger'' og "jeg slår dem alle
sammen ihjel' eller lignende.

Forurettede har forklaret, at hun ikke måtte forlade lejligheden, at tiltalte holdt
øje med hende, fulgte med hende på toilettet og holdt hende fast. Forurettede
har endvidere forklaret, at da det lykkedes hende at komme ud af lej-ligheden,
trak tiltalte hende tilbage til lejligheden. På baggrund af oplysnin-gen om, at
Vidne 1, der bor i samme ejendom som Forurettede, fo-retog et alarmopkald til
114 den 25. marts 2021 kl. 03.32 og igen samme dag kl. 06.26 sammenholdt
med tiltaltes forklaring om, at han først ringede på hos én person og
efterfølgende gik hen til Forurettedes lejlighed, er det be-vist, at tiltalte
uberettiget skaffede sig adgang til Forurettedes lejlighed om-kring kl. 03.30.
Det er på den baggrund bevist, at Forurettede fra omkring kl. 03.30 og indtil til
ca. kl. 06.20 var frihedsberøvet som anført i forhold 3.

Retten finder på den baggrund tiltalte skyldig i forhold 1 til 3.

Forhold 4

Tiltalte har til politirapport erkendt, at han var i besiddelse af 0,59 gram hash til
eget brug i Silkeborg Arrest, og han har i den forbindelse underskrevet en
konfiskationserklæring. Det er på den baggrund bevist, at tiltalte er skyldig i
forhold 4.

Derfor bestemmes:

Tiltalte, er skyldig i overtrædelse af straffelovens § 216, stk. 1, jf. til dels § 225,
§ 264, stk. 1, nr. 1, § 261, stk. 1 og lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. §
1, stk. 3, jf. bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, stk. 4,
jf. bilag 1, liste A, nr. 1, jf. nugældende bekendtgørelse om euforiserende stoffer
§ 30, stk. 1, jf. § 3, stk. 2, jf. bilag 1, liste B, nr. 59.

Sanktionsspørgsmålet

Der afgivet 12 stemmer for at fastsætte straffen til fængsel i 5 år, jf.
straffelovens § 216, stk. 1, jf. til dels § 225, samt § 264, stk. 1, nr. 1, § 261, stk.
1 og lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1, jf. § 1, stk. 3, jf.



/

side 24

bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 27, stk. 1, jf. § 2, stk. 4, jf. bilag 1,
liste A, nr. 1, jf. nugældende bekendtgørelse om euforiserende stoffer § 30, stk.
1, jf. § 3, stk. 2, jf. bilag 1, liste B, nr. 59.

Efter stemmeafgivningen fastsættes straffen til fængsel i 5 år.

Der er ved straffastsættelsen lagt vægt på, at der ved lov nr. 635 af 8. juni 2016,
der trådte i kraft den 1. juli 2016, blev tilføjet et nyt stk. 4 til straffelo-vens §
216 om voldtægt. Der skal herefter ved fastsættelsen af straffen læg-ges vægt på
den særlige krænkelse, der er forbundet med lovovertrædelsen. Det fremgår af
forarbejderne, at der med lovændringen er lagt op til en gene-rel forhøjelse af
strafudmålingsniveauet for voldtægt med gennemgående et år i forhold til det
hidtil gældende strafniveau, eksempelvis således at ud-gangspunktet for en
enkeltstående fuldbyrdet overfaldsvoldtægt er 3 år og 6 måneders fængsel, hvis
der ikke foreligger andre skærpende omstændighe-der. Det fremgår videre, at
der efter omstændighederne vil være grundlag for at udmåle straffe, som ligger
væsentligt over de udgangspunkter for strafud-målingen for voldtægt, der
lægges op til med lovforslaget. Der vil f.eks. i al-mindelighed som hidtid være
grundlag for at udmåle en skærpet straf, hvis der som led i voldtægten er udøvet
betydelig vold, hvis voldtægten er begået over for et barn, hvis voldtægten har
strakt sig over længere tid eller er begå-et af flere gerningsmænd, eller hvis
gerningsmanden er trængt ind i et privat hjem og her begår voldtægt.

Ved rettens skyldkendelse er tiltalte fundet skyldig i voldtægt, anden seksuelt
forhold end samleje, husfredskrænkelse og frihedsberøvelse. Forholdene blev
begået i Forurettedes eget hjem midt om natten ved, at tiltalte kravlede ind ad et
højtsiddende åbenstående badeværelsesvindue, og holdt Forurettede
frihedsberøvet i knap tre timer, mens tiltalte under anvendelse af vold flere
gange voldtog hende analt og vaginalt med skader til følge. Der er tale om en
usædvanlig grov overfaldsvoldtægt begået overfor en dengang 68-årig kvinde.
På baggrund af en samlet vurdering af grovheden af de forhold, som tiltalte er
fundet skyldig i, er straffen fastsat til fængsel i 5 år.

Erstatning og godtgørelse

De juridiske dommere tager påstanden om godtgørelse for tort til følge med
150.000 kr. og erstatningskravet til følge med 4.097 kr.

Kravene forrentes med procesrente fra den 18. januar 2022.

Der er ved fastsættelsen af godtgørelsen for tort lagt vægt på karakteren af
overgrebene, der er foretaget overfor en 68-årig ved tiltaltes indtrængen om
natten i hendes private hjem. Der er endvidere lagt vægt på den tidsmæssige
udstrækning af overgrebene, og at forurettede var frihedsberøvet.

Thi kendes for ret:



/

side 25

Tiltalte skal straffes med fængsel i 5 år.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger.

Tiltalte skal inden 14 dage betale 154.097 kr. til Forurettede c/o advokat Rikke
Wagenblast Sørensen, Granhøjvej 8, 8600 Silkeborg. Be-løbet forrentes med
procesrente fra den 18. januar 2022.

Dommer 1 Dommer 2 Dommer 3



/