Landsrettens dom blev stadfæstet
Ret: Højesteret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Tvangsfjernelse
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

/

Tvangsfjernelse gyldig

Dom afsagt den 20. februar 2008.

Sag 338/2006

A og B
mod
Ankestyrelsen

Børn- og Ungeudvalgets beslutning om tvangsfjernelse af to børn ikke ugyldig på grund
af mangler i handlingsplanerne.

Børn- og Ungeudvalget traf på et møde i maj 2005 afgørelse om, at 2 børn skulle tvangsfjernes
fra deres mor, A, hvilket Ankestyrelsen stadfæstede i august 2005.

Efter landsrettens dom havde faderen, B, på ny fået del i forældremyndigheden over børnene.
Han ønskede ikke at gøre brug af sine partsbeføjelser.

For Højesteret var sagen begrænset til at angå mangler ved de handleplaner, der blev
udarbejdet til brug for Børn- og Ungeudvalgets afgørelse, herunder manglernes betydning for
gyldigheden af Ankestyrelsens afgørelse.

A anførte, at afgørelserne var ugyldige og skulle ophæves, da de handleplaner, der var
udarbejdet som en del af oplægget til brug for Børn- og Ungeudvalgets afgørelse, var
mangelfulde. A anførte navnlig, at handleplanerne reelt var indholdsløse, idet børnenes
anbringelsessted ikke fremgik af handleplanerne, og idet det efterfølgende forløb, hvor
børnene i næsten et år var anbragt på institution i en anden kommune, viste, at handleplanerne
ikke gengav socialforvaltningens virkelige planer og ikke lod sig realisere. Endvidere fremgik
det ikke, hvilke foranstaltninger der skulle iværksættes over for familien.

Højesteret udtalte, at handleplanerne i det væsentlige var i overensstemmelse med forskrifterne
i den dagældende servicelovs § 58a, stk. 8, og ikke led af mangler af en sådan karakter, at
Børn- og Ungeudvalgets og Ankestyrelsens afgørelser kunne anses for ugyldige.

Landsretten var kommet til samme resultat.