Landsrettens kendelse stadfæstes
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Visse kæresager
Sagsemner: Afgifter;
Fogedret;
Færdsel og parkering;

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt torsdag den 18. juni 2020






Sag BS-29361/2019-HJR
(1. afdeling)

Københavns Kommune, Center for Parkering
(advokat Anders Valentiner-Branth)

mod

Forenede Danske Motorejere som mandatar for 
(advokat Lennart Fogh)



Itidligere instanser er afsagt kendelse af Fogedretten i Viborg den 24. septem-
ber 2018 (FS 2-3429/2018) 0g af Vestre Landsrets 3. afdeling den 1_ marts 2019
(B-0570-18).

I påkendelsen har deltaget fem dommere: Thomas Rørdam, Vibeke Rønne,
Henrik Waaben, Michael Rekling 0g Anne Louise Bormann

Sagen er behandlet sammen med Højesterets sag 106/2019, Københavns Kom-
mune, Center for Parkering mod Forenede Danske Motorejere som mandatar
for 

Påstande
Kærende, Københavns Kommune, Center for Parkering har nedlagt påstand
om, at parkeringsafgiften med løbenummer 8145788942 pålagt 
køretøj med  for en parkering den 26. april 2017
kl. 18.51 opretholdes.

Indkærede, Forenede Danske Motorejere som mandatar for  har
nedlagt påstand om, at landsrettens kendelse stadfæstes .

2


Sagsfremstilling
Den 26. april 2017 parkerede 
på offentlig vej i Københavns Kommune, hvor der skulle betales for den
tid; bilen var parkeret:.

Kl. 18.17 betalte hun ved brug af en elektronisk parkeringsautomat for parke -
ringstid indtil kl. 21.54 for sin bil og udskrev en kvittering for betalingen Ved
en fejl havde hun imidlertid tastet bilens registreringsnummer som 
dvs. med et yderligere tegn bogstavet "U"_

Parterne er enige om, at der ikke findes et registreret motorkøretøj med 
0g at  har betalt for parkeringen:

Den 26. april 2017 kl. 18.51 blev  pålagt en parkeringsafgift af Kø-
benhavns Kommune, Center for Parkering fordi det i forbindelse med parke -
ringskontrollen ikke fremgik, at der var købt parkeringstid for  bil.

 klagede den 1.maj 2017 til Københavns Kommune over parke -
ringsafgiften 0g vedlagde sin kvittering for betalingen for en bil med 



Den 29. august 2017 fastholdt Københavns Kommune afgiften med henvisning
til, at der ikke var registreret en betaling for hendes køretøj, 08 at bilisten selv er
ansvarlig for, at der indtastes det korrekte registreringsnummer.

Sagen blev af Københavns Kommune indbragt for Fogedretten i Viborg med
påstand om, at parkeringsafgiften blev stadfæstet:. For fogedretten forklarede
bl.a.:

at hun er fysioterapeut 0g var på kursus i København. Hun parke -
rede sin bil med  Hun gik hen til parkeringsau -
tomaten for at udløse en billet. Der gik ca. 10 min , før hun fik en billet.
Hendes mand var dér også. Maskinen ville ikke tage hendes oplysnin-
ger. Da hun fik billetten; satte hun den i bilens rude. Hun havde ikke
prøvet den type automat før:'

Ved kendelse af 24. september 2018 ophævede fogedretten parkeringsafgiften
med følgende begrundelse:

"Ved en fejl under betjening af en af Københavns Kommunes opstillede
betalingsautomater har  ikke indtastet bilens registrerings-
nummer korrekt; idet hun har indtastet 8 i stedet for 7 tegn. Selv om det
påhviler  der har godkendt de indtastede oplysninger; at
give rigtige oplysninger; er fejlen af en sådan karakter; at det efterføl-

3


gende har været muligt for Københavns Kommune at identificere bilen
0g konstatere, at der var betalt for parkering:

Afgørelsen blev kæret til Vestre Landsret, som den 1.marts 2019 stadfæstede
fogedrettens kendelse. Af landsrettens afgørelse fremgår bla:

"Sagen angår, om der ved køb af parkering på offentlige veje er hjem-
mel til at opretholde en parkeringsafgift; når bilisten har tastet en ka -
rakter for meget i registreringsnummeret til den parkerede bil i den
parkeringsstander, som var stillet til rådighed for betaling af parkering
0g dokumentation; 0g bilisten efterfølgende har dokumenteret; at der er
betalt for parkering.

Det følger af færdselslovens $ 121, at politiet kan opkræve en afgift; hvis
der parkeres i strid med reglerne i vejlovens $ 90, stk. 20g stk. 3. Kom-
petencen er delegeret til Københavns Kommune, Center for Parkering
som vejmyndighed; jf. færdselslovens $ 122 a, jf. nugældende bekendt-
gørelse om vejmyndigheders parkeringskontrol (tidligere bekendtgø-
relse om kommunal parkeringskontrol) .

Af vejlovens $ 90, stk. 2, fremgår, at vejmyndigheden med politiets sam -
tykke kan bestemme, at der på parkeringspladser, parkeringsanlæg el-
ler andre arealer på offentlige veje, hvor der ønskes en begrænsning af
adgangen til at parkere motorkøretøjer, opkræves en betaling for parke -
ring der kan sættes i forhold til det tidsrum; motorkøretøjerne holder
parkeret.

Efter samme lovs $ 90, stk. 5, fastsætter transportministeren efter for -
handling med justitsministeren regler om dokumentation for betalt par -
kering. Bemyndigelsen er udnyttet til at udstede bekendtgørelse nr.
1221 af 4. november 2015 om parkering på offentlige veje.

Af bekendtgørelsen fremgår bl.a. 2


Det er ubestridt, at  den 26. april 2017 købte parkering i en
elektronisk parkeringsstander; der var opsat i overensstemmelse med $
6i bekendtgørelse om parkering på offentlige veje. Landsretten finder
på denne baggrund og ud fra sagens oplysninger i øvrigt, at hun der-
ved betalte for parkering af køretøjet med 
i overensstemmelse med, hvad der var gældende inden for det
pågældende område; jf. $ 2i bekendtgørelse om parkering på offentlige
veje, uanset at hun ved købet tastede en karakter for meget i registre-
ringsnummeret.

4
Landsretten finder, at det under disse omstændigheder må kræve en særlig hjemmel til at fastholde en pålagt parkeringsafgift, fordi doku -
mentation for afgiftens betaling  ikke  forelå i kontrolsituationen. En så-
dan hjemmel findes ikke med tilstrækkelig klarhed at foreligge i den ovennævnte bekendtgørelse § 6. 
Landsretten stadfæster derfor  fogedrettens  kendelse.”
Retsgrundlag
I medfør af færdselslovens § 121, stk. 1, nr. 9, kan der pålægges en afgift for  
overtrædelse af de  bestemmelser om benyttelse  af bl.a.  parkeringsautomater, 
der ud færdiges i  medfør af § 90, stk. 2 og 3, i lov  om offentlige veje mv. 
§ 90 i lov  om offentlige veje mv., jf.  lov nr. 1520 af 27. december 2014, lyder:
”§ 90. Vejmyndigheden kan kræve betaling for benyttelse af særligt ind -
rettede offentlige parkeringspladser og -anlæg  for motorkøretøjer til 
dækning af  udgifterne ved indretningen  og driften  af sådanne pladser  
og anlæg samt til  tilsyn med de parkerede  motorkøretøjer.
Stk. 2. Vejmyndigheden kan med politiets samtykke bestemme, at der på parkeringspladser,  parkeringsanlæg eller andre arealer på offentlige  
veje, hvor der ønskes en begrænsning  af adgangen til  at parkere motor-
køretøjer, opkræves en  betaling  for parkering, der kan  sættes  i forhold 
til det tidsrum,  motorkøretøjerne holder  parkeret.
Stk. 3. Vejmyndighedens beslutninger om  betalingen for  parkering skal 
offentliggøres.
Stk. 4. Transportministeren kan fastsætte nærmere regler om, at vejmyndighederne kan  differentiere betalingen efter stk.  1 og 2 i forhold 
til formålet med  parkeringen og varetagelse af miljøhensyn og andre 
hensyn, der kan varetages  efter denne lov.
Stk. 5. Transportministeren fastsætter efter forhandling med justitsmini -
steren regler om dokumentation for betalt parkering.”
Transportministeren har i medfør af § 90, stk. 4 og 5, udstedt  bekendtgørelse nr. 
1231 af 4. november 2015 om parkering  på offentlige veje. Af bekendtgørelsen 
fremgår bl.a.:
”Kapitel 1
Formål
§ 1. Bekendtgørelsen fastlægger rammerne  for beslutninger om parke-
ring på offentlige veje, herunder om  dokumentation for  betaling.
Kapitel 2

5
Parkeringsbilletter
§ 2. I områder, der ved lovlig  skiltning eller afmærkning i henhold til 
bekendtgørelse om vejafmærkning og bekendtgørelse om anvendelse af 
vejafmærkning er anvist som betalingsparkeringsområder,  skal der beta-
les for parkering i overensstemmelse  med, hvad der er gældende inden 
for det pågældende område.
…
§ 3. Det er en betingelse for at opkræve betaling  for en parkering, at det 
inden for en rimelig afstand  fra enhver parkeringsplads i det omfattede 
område er muligt at betale for parkering.  Der skal udstedes en parke-
ringsbillet til dokumentation herfor.
Stk. 2. Den, der parkerer, skal sikre, at parkeringsbilletten anbringes syn-
ligt umiddelbart inden for forruden. Der må ikke findes andre parke-
ringsbilletter eller andet, der kan forveksles med en parkeringsbillet for 
den aktuelle  parkering.
Stk. 3. Det påhviler den, der parkerer at sikre, at parkeringsbilletten ty-
deligt skal kunne aflæses udefra.
§ 4. Parkeringen skal bringes til ophør senest ved udløbet af det tidsrum, 
som betalingen  dækker.  Parkeringsperioden kan forlænges  ved betaling  
inden udløbet  af den periode, der er betalt for, medmindre den højst til-
ladte parkeringstid herved  overskrides.
§ 5. En parkeringsbillet,  der ikke er tilknyttet  et bestemt køretøj, kan over-
drages til  et andet køretøj.
§ 6. § 3, stk. 1, 2. pkt.,  og § 5 finder ikke anvendelse, hvis der stilles elek-
troniske faciliteter til rådighed for betaling for parkering  og dokumenta-
tion herfor, og en sådan facilitet anvendes i forbindelse med parkerin-
gen.”
Anbringender
Københavns Kommune, Center  for Parkering, har anført navnlig, at det  følger  
af § 6 i bekendtgørelse  nr. 1231 af 4. november  2015 om  parkering på  offentlige 
veje, at  hvis  en elektronisk betalingsfacilitet (parkeringsautomat) er  stillet til rå-
dighed for  betaling for  parkering og dokumentation herfor,  kan  dokumentatio-
nen alene fremskaffes  ved benyttelse  af parkeringsautomaten.  Bilisten må nød -
vendigvis oplyse, hvilket køretøj  der betales for. Derfor skal køretøjets registre-
ringsnummer indtastes i automaten. Bilisten får  på parkeringsautomatens 
skærm flere  gange  vist det indtastede registreringsnummer og kan rette det.
Når der sker en indtastningsfejl, foreligger  der ikke den  nødvendige dokumen-
tation, idet  det ikke alene ud fra vedkommendes benyttelse  af parkeringsauto -

maten kan konstateres; at der er betalt for parkering for det pågældende køre-
tøj. Bilisten må bære risikoen for tastefejl. Der var derfor hjemmel til at pålægge
parkeringsafgiften Kommunen er ikke forpligtet til at frafalde par-
keringsafgiften; selv om det efterfølgende må lægges til grund, at der var betalt
for parkering under et forkert indtastet registreringsnummer. Det kræver ikke
et særskilt hjemmelsgrundlag at fastholde parkeringsafgiften i en sådan situa-
tion

Reglen i parkeringsbekendtgørelsens $ 6 er klar 0g tydelig 08 rejser derfor ikke
spørgsmål om tilstrækkelig klar hjemmel efter princippet i straffelovens $ 1 0g
Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 7. Sagen kan heller
ikke sammenlignes med afgørelserne i UfR 2013.30 Ø og UfR 2014.1812 H, da
de sager angik spørgsmålet om hjemmel til at opkræve flere afgifter for én fort-
sat parkering.

Reglerne om parkeringsafgifter 08 dokumentation herfor er udformet med hen-
blik på, at kontrollanten skal have umiddelbar mulighed for på stedet at konsta-
tere, at der foreligger dokumentation for betalt parkering: Det går som en rød
tråd gennem reglerne på området; at hensigten med reglerne har været; at par -
keringsreglerne skal kunne administreres og håndhæves på en enkel måde.

Retspraksis understøtter ikke, at en parkeringsafgift skal frafaldes, hvis bilisten
efterfølgende kan dokumentere faktisk at have betalt for parkeringen: Også i
den foreliggende situation er der hjemmel til at pålægge 0g fastholde parke -
ringsafgiften selv om der efterfølgende fremkommer oplysninger om, at der
faktisk var betalt for parkering.

Hvis den retsstilling, som landsrettens kendelse er udtryk for, bliver fastholdt;
vil det afføde vanskelige afgrænsningsspørgsmål om, i hvilke tilfælde det uan-
set indtastningsfejl efterfølgende skal kunne lægges til grund; at der faktisk er
betalt for parkeringen. I tilknytning hertil vil det også blive et spørgsmål; hvilke
undersøgelseskrav kommunen som parkeringsmyndighed vil være underlagt:.

Det kan ikke have betydning for Højesterets stillingtagen hvilke it-tekniske
muligheder der er tilgængelige for brugerne af parkeringsautomaterne 0g for
parkeringsvagternes brug af digitale scannere. I øvrigt ville det kun delvist
være muligt med et it-system at opfange indtastningsfejl. BL.a. ønskenummer -
plader 0g udenlandske registreringsnumre ville næppe blive opfanget.

Forenede Danske Motorejerehar som mandatar for  anført navnlig,
at  eneste forseelse bestod i, at hun, i forbindelse med at hun fore -
tog korrekt indbetaling for den tid, bilen var parkeret; tastede et enkelt bogstav
for meget. Sagen nødvendiggør ikke stillingtagen til andre former for fejlind-
tastning ellign

Som anført i Højesterets kendelser i UfR 2010.1027 0g UfR 2010.1034/1 skal ret-
ten i en sag om en offentligt pålagt parkeringsafgift iagttage de retssikkerheds -
garantier, der gælder for tiltalte i en straffesag. Der gælder derfor en formod -
ning for uskyld; jf. Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 6,
stk. 2, ligesom der kræves sikker lovhjemmel ved pålæggelse af en parkerings-
afgift, når der er tale om offentlig parkering jf. konventionens artikel 7 0g prin -
cippet i straffelovens $ 1. Københavns Kommune har ikke påvist en sikker lov-
hjemmel.

Bekendtgørelse nr. 1231 af 4.november 2015 om parkering på offentlige veje
udgør ikke hjemmel for at pålægge parkeringsafgift i tilfælde af fejlindtastning:
Den indeholder detaljerede regler for dokumentation ved betaling for papirpar -
keringsbilletter, men ikke når betaling sker i forbindelse med elektronisk regi-
strering af nummerpladen Bekendtgørelsen indeholder alene hjemmel til, at
der kan pålægges parkeringsafgift; hvis der ikke betales for parkering i overens -
stemmelse med, hvad der er 'gældende for det pågældende område 
har dokumenteret sin betaling af parkeringstid 0g har således opfyldt be-
kendtgørelsen. Det savner mening at straffe den bilist; der dokumenterbart har
betalt for parkering, alene som følge af bilistens fejlindtastning når fejlindtast-
ningen er uden betydning for, om kommunen har modtaget betaling for den fo-
retagne parkering eller ej.

Der findes ikke et køretøj med det registreringsnummer,  indta-
stede. Hun kan derfor ikke have betalt for et andet køretøj med denne nummer -
plade; som potentielt kunne have parkeret på området på samme tidspunkt.
Hun har ikke 'opnået nogen fordel, men Københavns Kommune har opnået en
uberettiget berigelse ved at modtage betaling for parkeringen 0g samtidig op-
kræve en parkeringsafgift.

IUfR 2010.1027 henviste Højesteret til, at Københavns Kommune kunne have
sikret sig bevis ved fotooptagelse; hvilket kommunen ikke benyttede. Det kan
udledes heraf, at det ved vurdering af en parkeringsforseelses strafbarhed bør
inddrages; om den kontrollerende myndighed har sørget for at indrette sit kon-
trolsystem på en måde, så bilistens retssikkerhed iagttages, 0g så bilisten der-
med ikke straffes på et forkert eller ufuldstændigt grundlag: Myndigheden må
være nærmest til at bære risikoen for den valgte teknologis begrænsninger.
indtastede et registreringsnummer, som ikke findes i det danske
motorregister. Fejlen ville med al sandsynlighed have være undgået, hvis Kø-
benhavns Kommunes parkeringsautomater på parkeringstidspunktet havde
haft en teknologi; der muliggjorde; at det indtastede registreringsnummer kun
blev accepteret, hvis et tilsvarende registreringsnummer fandtes i registeret. Det
er Københavns Kommunes risiko; at parkeringsautomaterne ikke har denne
funktion; 0g at parkeringskontrollanternes scannere ikke i kontrolsituationen

8


giver mulighed for at bedømme; om der er foretaget betaling på et lignende re -
gistreringsnummer. Hvis et givent it-systems begrænsninger skulle være afgø-
rende for, hvilke borgere der skal straffes, ville det medføre uacceptabel vilkår-
lighed.

Højesterets begrundelse 0g resultat
Sagen angår, om Københavns Kommune kan fastholde en parkeringsafgift over
for en bilist, som ved indtastning af sin bils registreringsnummer i en parke -
ringsautomat ved en fejl har tastet et yderligere tegn 0g hvor parterne er enige
om, at bilisten har betalt for parkeringstiden.

Retten skal ved behandlingen af en sag om parkeringsafgift til det offentlige
iagttage de retssikkerhedsgarantier, der gælder for tiltalte i straffesager; jf. Høje-
sterets kendelse af 12 januar 2010i sag 109/2009 (UfR 2010.1027). Dette indebæ-
rer bl.a , at der gælder en forudsætning om klar lovhjemmel, jf. artikel 7, stk. 1,i
Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.

Med hjemmel i bla. 8 90, stk. 5, i lov om offentlige veje mv. har transportmini -
steren udstedt bekendtgørelse nr. 1231 af 4. november 2015 om parkering på of-
fentlige veje. I bekendtgørelsens $ 2, stk. 1, er det bestemt, at i områder, der er
anvist som betalingsparkeringsområder, skal der betales for parkering i over-
ensstemmelse med, hvad der er gældende inden for det pågældende område
Af bekendtgørelsens $ 6 fremgår, at reglen i $ 3, stk. 1, 2 pkt , om udstedelse af
parkeringsbillet som dokumentation for betalt parkering ikke finder anven-
delse, hvis der stilles 7 'elektroniske faciliteter" til rådighed for betaling for par -
kering 0g dokumentation herfor, 08 en sådan facilitet anvendes i forbindelse
med parkeringen

Iforbindelse med parkeringen indtastede  sin bils registrerings-
nummer, men tastede et bogstav for meget. Hunhar efterfølgende dokumente-
ret at have betalt for parkeringen Det er ubestridt; at der ikke i det danske mo-
torregister findes et motorkøretøj med det fejltastede registreringsnummer. Der
er derfor ikke risiko for misbrug herunder for at en anden bilist har parkeret sit
motorkøretøj i området 0g nydt godt af  betaling. Under disse om -
stændigheder er Højesteret enig med landsretten i; at $ 6 i bekendtgørelse om
parkering på offentlige veje ikke med tilstrækkelig klarhed giver hjemmel for
Københavns Kommune til at fastholde parkeringsafgiften over for 
fordi dokumentation for betalt parkering ikke forelå i kontrolsituationen

Højesteret stadfæster herefter landsrettens kendelse.

Der er ved omkostningsfastsættelsen taget hensyn til, at kæresagen er behand-
let mundtligt 0g sammen med sag 106/2019.

THI BESTEMMES:

Landsrettens kendelse stadfæstes.

Københavns Kommune, Center for Parkering skal i sagsomkostninger for Høje -
steret betale 15.000 kr. til Forenede Danske Motorejere som mandatar for
Debitor