Sagen drejer sig om et mellemværende arvinger imellem.
Ret: Retten på Bornholm (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;
Sager med en værdi over 1 mio kr.;

/

RETTEN PÅ BORNHOLM
DOM

afsagt den 8. april 2022

Sag BS-5597/2019-BOR

Sagsøger 1
(advokat Niels Thestrup)

og

Sagsøger 2
(advokat Niels Thestrup)

og

Sagsøger 3
(advokat Niels Thestrup)

mod

Sagsøgte
(beskikket advokat Peter Paldan Sørensen)

Denne afgørelse er truffet af Dommer.

Sagens baggrund og parternes påstande
Retten har modtaget sagen den 6. februar 2019.

Sagen drejer sig om gyldighed af en ægtepagt og testamentsfortolkning.

Sagen er indbragt for retten i henhold til dødsboskiftelovens § 89.



/

2

Sagsøgerne har fremsat følgende påstand:

Sagsøgte tilpligtes at anerkende, at ophævelsesægtepagt af 16. maj 2017 er
ugyldig.

Subsidiært:
Sagsøgte tilpligtes at anerkende, at hun ud over sit boslod i fællesboet med Afdøde
alene har krav på sin tvangsarv efter denne.

Mest subsidiært:
Sagsøgte tilpligtes at anerkende, at halvdelen af værdien af ejendommen Matrikel
nr., beliggende Adresse, By, anses for at være en del af hendes boslod i fællesboet
med Afdøde med den konsekvens, at kun den anden halvdel af værdien anses for
arv efter denne.

Sagsøgte har fremsat påstand om frifindelse.

Sagsøgte har fri proces.

Oplysningerne i sagen
Sagsøgte og Afdøde indgik ægteskab den 2. august 2007. De oprettede sammen en
ægtepagt, underskrevet den 31. juli 2007 og tinglyst i per-sonbogen den 21. august
2007, og et notartestamente, underskrevet den 22. november 2007, der blev
oprettet i forlængelse af, at de indgik ægteskab.

Ved ægtepagten af 31. juli 2007 etablerede Sagsøgte og Afdøde fuldstændigt
særeje, gældende for alt, hvad de ejede og alt, hvad de hver især erhvervede i
fremtiden. Der er ikke tvist mellem parterne om ægtepagtens gyl-dighed ved dens
oprettelse. Af ægtepagtens § 2 fremgår blandt andet:

”Undertegnede tilkendegiver, at være bekendt med, at værdien af akti-ver,
der omfattes af det fuldstændige særeje, ikke skal deles i tilfælde af
fællesboskifte, og heller ikke i tilfælde af dødsboskifte.”

Af testamentet oprettet af Sagsøgte og Afdøde den 22. novem-ber 2007 fremgår
blandt andet:

”§ 1.
For det tilfælde at Afdøde måtte blive førstafdøde, er det vort øn-ske, at
Sagsøgte, for sin arvelod af førstafdødes særeje, udtager ejen-dommen
med Matrikel nr., beliggende Adresse, By.

Hertil kan Sagsøgte udtage indbo i det omfang hun måtte ønske det, til
brug for den videre husførelse. Dog bevarer førstafdødes livsar-



/

3

vinger fortrinsret til, at udtage aktiver af indboet, der måtte have en særlig
erindringsværdi for dem.

§ 2.
Nærværende bestemmelse tager som ovenfor udgangspunkt i den situ-
ation, at Afdøde måtte blive førstafdøde, og Sagsøgte således måtte blive
længstlevende.

Sagsøgtes samlede arv efter Afdøde skal kvantitativt svare til, værdien af
ovennævnte ejendom på udtagelsestidspunktet, lagt sam-men med
værdien af det omtalte indbo. Af de midler hvorover førstaf-døde frit kan
råde, skal Sagsøgte således alene tilkendes et sådant beløb, at en kontant
overtagelse af ejendommen inkl. indbo gøres mu-lig.

Den resterende del af Afdødes testationsfrie kompetence deles mellem
dennes livsarvinger i lige forhold.

Såfremt Sagsøgtes tvangsarv efter arveloven måtte overstige vær-dien af
ejendommen samt indboet, fyldestgøres hun naturligvis op til sin
tvangsarvelod.

§ 3.
Nærværende bestemmelse tager som ovenfor udgangspunkt i den situ-
ation, at Afdøde måtte blive førstafdøde, og Sagsøgte således måtte blive
længstlevende.

Såfremt værdien af nævnte ejendom overstiger Sagsøgtes tvangsar-velod
samt den testamentlige friarv efter førstafdøde, er Sagsøgte desuagtet
berettiget til, at udtage ejendommen mod at udbetale det overskydende
beløb kontant til førstafdødes livsarvinger. Der henvises i denne
forbindelse til § 24 d, jf. § 24 c, i arveloven af 14.8.2001.”

Den 16. maj 2017 oprettede Sagsøgte og Afdøde en ny ægte-pagt under
overskriften ”Ophævelsesægtepagt” . Af ægtepagtens § 1 fremgår:

”Den af os oprettede ægtepagt af d. 21. august 2007 ophæves herved i sin
helhed, hvorefter der skal være almindeligt formuefællesskab mel-lem
os.”

Ægtepagten blev tinglyst i henhold til fuldmagt den 1. juni 2017. Vitterligheds-
påtegning om underskriftens ægthed, dateringens rigtighed og fuldmagtsgivers
myndighed er underskrevet af advokat Vidne 1, der dog ikke faktisk har bevidnet
underskrivelsen.

Den 29. november 2017 afgik Afdøde ved døden. Boet efter Afdøde blev den 20.
december 2017 udleveret til bobestyrerbehandling til bobestyrer, advokat Vidne 1.
Afdøde efterlod sig sin æg-tefælle Sagsøgte og tre børn fra tidligere ægteskab,
Sagsøger 1, Sagsøger 2 og Sagsøger 3.



/

4

Den 19. januar 2018 blev afholdt bomøde i boet, hvor samtlige arvinger deltog.

Den 8. marts 2018 sendte bobestyrer et brev til arvingerne, hvoraf blandt andet
fremgår:

”Som anført i bomødereferatet under pkt. 4 vedrørende arveforhold, skal
efterlevende ægtefælle forlods have sin boslod svarende til halvde-len af
det samlede fællesbo. Her ud over skal efterlevende ægtefælle arve
ejendommen Adresse, By eller værdien svarende hertil samt alt indbo
ansat til kr. 10.000,00.”

Den 22. marts 2018 sendte bobestyrer et brev mere til arvingerne. Af brevet
fremgår blandt andet:

”Ifølge testamentet, oprettet af din far og Sagsøgte i 2007, har din far
ønsket, at Sagsøgte skal arve Adresse, By eller værdien af denne ejendom,
der som bekendt nu et solgt. Her ud over skal Sagsøgte arve indbo, der er
ansat til kr. 10.000,00 jfr. bomødereferatet pkt. 7.

På tidspunktet for oprettelse af testamentet var der som bekendt ægte-pagt
om fuldstændigt særeje, hvilken ægtepagt senere blev ophævet med den
virkning, at der i ægteskabet mellem din far og Sagsøgte var sæd-vanligt
formuefællesskab.

Dette betyder, at Sagsøgte har krav på boslod svarende til halvdelen af det
samlede fællesbo, hvortil kommer den arv som jeg har anført ovenfor.”

Bobestyrers vurdering af sagen blev bestridt af Afdødes tre børn, sagsøgerne.

Den 14. december 2018 traf bobestyrer, advokat Vidne 1, formel beslut-ning om
arvens fordeling, da sagen af sagsøgerne ønskedes indbragt for skifte-retten i
medfør af dødsboskiftelovens § 89.

Det fremgår af bobestyrers beslutning blandt andet:

”På baggrund af det i testamentet af den 22. november 2007 anførte og
med baggrund i mit kendskab til afdøde og dennes familieforhold og
afdødes ønsker, er det min opfattelse, at arven skal fordeles således som
anført i bomødereferat af den 23. januar 2018 på baggrund af indle-dende
bomøde afholdt den 19. januar 2018.

Som følge af, at der i ægteskabet efter ophævelse af særejeægtepagten var
sædvanligt formuefællesskab, skal efterlevende ægtefælle Sagsøgte
udtage sin boslod svarende til ½ af boet.

Afdødes boslod svarende til ½ af boet skal fordeles i henhold til testa-
mentet som følger:



/

5

Efterlevende ægtefælle skal arve den boet tilhørende faste ejendom be-
liggende Adresse, By, eller værdien svarende hertil.

Herudover skal efterlevende ægtefælle arve alt indbo i det omfang, hun
måtte ønske det, dog således at førstafdødes 3 livsarvinger har fortrins-ret
til at udtage aktiver og indbo, som måtte have en særlig erindrings-værdi
for dem.

Alt, hvad der herefter måtte være i boet efter afdøde, tilfalder afdødes 3
børn til lige fordeling og således med 1 / 3 til hver.”

Der er mellem parterne enighed om, at værdien af indboet, som efter bobesty-rers
beslutning tilfalder sagsøgte, udgør 10.000 kr., og at værdien af ejendom-men,
beliggende Adresse, By, udgør 1.095.000 kr.

Afdøde fik i begyndelsen af 2017 konstateret en ondartet hjernetu-mor, som han
modtog konsultation vedrørende. Der er mellem parterne enig-hed om, at Afdøde
var både fysisk og mentalt påvirket af sin syg-dom. Der er ikke enighed om
omfanget heraf, eller hvor fremskredent det var hvornår.

Af e-korrespondance af 22. maj 2017 fra Bornholms Regionskommune til
Lægehus fremgår blandt andet:

”Plan: pt ønsker ikke genoplivningsforsøg ved hjertestop. Og det skal
respekteres også da pt er fuldt habil, vågen og klar.

rp 'trygheds medicin', sendes til
Møllevænget”

Af notat af 22. maj 2019, der i øvrigt er enslydende med e-korrespondancen af
samme dato, fremgår blandt andet:

”Plan: pt ønsker ikke genoplivningsforsøg ved hjertestop. Og det skal
respekteres.-

rp 'trygheds medicin', sendes til
Møllevænget.”

Der er mellem parterne tvist om, hvorvidt ophævelsesægtepagten er gyldigt op-
rettet og om dens betydning for det den 22. november 2007 oprettede testa-mente.
Spørgsmål om ugyldighed som følge af ført hånd eller falsk er afgjort ved Retten
på Bornholms kendelse af 16. marts 2020.

Der er under sagens behandling ved retten indhentet en udtalelse fra Retslæge-
rådet. Af rådets udtalelse af 22. december 2021 fremgår blandt andet:

”Med sagens tilbagesendelse skal Retslægerådet besvare de stillede
spørgsmål således:



/

6

Spørgsmål 1:
Retslægerådet bedes udtale sig om det normale tidsforløb fra Afdøde fik
konstateret en ondartet hjernetumor i begyndelsen af 2017, indtil han
afgik ved døden den 29. november 2017, herunder hvor fremskreden
sygdommen må antages at have været den 16. maj 2017, og hvilke
symptomer den har forårsaget på dette tidspunkt.

[svar]
En central hjernetumor, som den Afdøde får konstateret kan ikke kirurgisk
fjernes, men udelukkende behandles konservativt med palliativ
strålebehandling. Restlevetiden med en sådan hjernetu-mor og Afdøde
alder er cirka et halvt år. Af skanningen den 3. maj 2017 ses, at
hjernetumoren påvirker hjernen globalt. Det er dog udelukkende en
strukturel skanning, der ikke lader Afdødes kliniske tilstand afdække.
Symptomerne ved en tumor lokalise-ret som beskrevet den 3. maj 2017
vil variere afhængig af hvilke nerve-baner, der præcist påvirkes. Det
fremgår, at Afdøde ved tumordebut havde symptomer med føleudfald og
smerter i højre arm og ben og dobbeltsyn. Den 27. april 2017 anføres der,
at de neurologiske symptomer var tiltagende med nedsat funktion i højre
side og dårligere koordinering og den 4. maj 2017 er der journalført at
”klinisk er han dårligere” .

Spørgsmål 2:
Retslægerådet bedes udtale sig om, hvorvidt det må antages, at Afdøde
den 16. maj 2017 led af en sådan sygdom eller svækkelse, at han ikke var
i stand til at forstå betydningen af, at den i 2007 indgåede særejeægtepagt
blev ophævet, herunder rækkevidden af ophævelsesægtepagten i forhold
til det ligeledes i 2007 oprettede testa-mente.

[svar]
Der foreligger ikke i sagens akter oplysninger om Afdødes kognitive
funktion, men heller ikke oplysninger om klager over kogni-tiv
dysfunktion. Læsioner i thalamus kan påvirke kognition. Afdøde
gennemgår et behandlingsforløb, hvortil Retslægerådet for-moder, han har
samtykket. Af notat fra egen læge den 22. maj 2017 an-giver Afdøde, at
han ikke ønsker genoplivningsforsøg ved hjertestop, og at egen læge
mener dette skal respekteres, da Afdøde er fuldt habil, vågen og klar.
Således må man formode, at han også var fuldt habil, vågen og klar 6
dage forinden.

Spørgsmål 3:
Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, bedes det oplyst, om det må
betragtes som overvejende sandsynligt eller mindre sandsynligt, at
Afdøde den 16. maj 2017 led af en sådan sygdom eller svækkelse, at han
ikke var i stand til at forstå betydningen af, at den i 2007 indgåede
særejeægtepagt blev ophævet.

[svar]
Der henvises til besvarelsen af spørgsmål 2.



/

7

Spørgsmål 4:
Giver sagen Retslægerådet anledning til yderligere bemærkninger?

[svar]
Nej.”

Forklaringer
Sagsøgte, Sagsøger 3, Vidne 1, Vidne 2 og Vidne 3 har afgivet forklaring for
retten.

Af kendelse af 16. marts 2020 fremgår følgende forklaringer:

Sagsøger 3 har forklaret, at han er Afdødes søn. Sagsøger 3's forældre blev skilt,
da han var syv år, hvorefter han flyttede med sin far til Bornholm, hvor han boede,
til han var 19 år og flyttede hjemmefra. Han er 39 år nu. Han havde et tæt forhold
til sin far, og han var tættere med sin far end han søskende var. Sagsøger 3 er i dag
politibetjent og har været det i 15 år. Han mødte Sagsøgte for første gang omkring
2004 eller 2005. Det var et par år før, at hun blev gift med Afdøde. Sagsøger 3's
forhold til Sagsøgte var helt fint. Han var bekendt med, at der blev oprettet en
ægtepagt om særeje, da Afdøde og Sagsøgte blev gift. Det var ikke nogen hemme-
lighed, at det var Afdødes børn, der skulle arve sommerhuset. Sommer-huset
havde været i familien i lang tid. Sagsøger 3 blev bekendt med Afdødes sygdom
omkring julen 2016, hvor Afdøde begyndte at få meget ondt i ryggen, og
funktionen i højre arm blev nedsat. Omkring nytår kom tilta-gende dobbeltsyn.
Efter Afdøde fik kræftdiagnosen så Sagsøger 3 ham hyppigt, da han prioriterede at
bruge ferier og weekender på at besøge Afdøde i sommerhuset på Bornholm, for at
være der for ham. Han var derovre et par gange om måneden. Sagsøger 3's
oplevelse af Afdødes sygdom var, at hans tilstand fra januar/februar 2017 og frem
til påsken blev væsentligt forringet. I maj måned sad Afdøde i kørestol, da han var
lam i højre side. Han havde svært ved at finde ordene, når han skulle tale, og han
fik en masse mærkelige ideer. Han var mistroisk overfor både venner og fa-milie,
idet han troede, at alle var ude efter hans penge. Han forsøgte at hæve sin pension
på omkring 600.000 kr. for at have dem i kontanter. Afdøde havde en stor båd, der
lå i hans forhave. Sagsøger 3 blev sat til at forestå salg af denne båd, da alle kunne
se, hvor Afdødes tilstand bar hen ad. Han kan se på sin mobiltelefon, at han har
taget billeder af båden den 14. maj, og at han har udarbejdet en salgsannonce
dagen efter. Båden blev solgt et par uger efter. Den blev købt som beset, da Afdøde
havde været i gang med nogle reparationer, som så meget tvivlsomme ud, på trods
af at Afdøde normalt var meget dygtig til den slags ting. Afdøde kunne ikke
redegøre for, hvad han havde gjort ved båden. Det er slet ikke Sagsøger 3's opfat-
telse, at Afdøde i perioden omkring maj måned 2017 var fuldt habil, vå-gen og
klar, som det står beskrevet i en lægejournal. Sagsøger 3 havde



/

8

jævnlig kontakt via sms med Afdøde. Efter diagnosen blev det dagligt, indtil den
26. april 2017, hvor Afdøde skrev, at det fremover ville være Sagsøgte, der ville
stå for kontakten. Afdøde var ikke længere i stand til at skrive sms’er på grund af
både fysisk og psykisk besvær. Han kunne heller ikke tænde sit fjernsyn med
fjernbetjeningen. Det har altid være planen, at som-merhuset skulle blive i
familien. Det vidste både børnene og lokalsamfundet. Afdøde har også efter
ægteskabet med Sagsøgte givet udtryk for, at børnene skulle have sommerhuset. I
februar 2017 besøgte han Afdøde og Sagsøgte på rigshospitalets patienthotel, og i
denne forbindelse spurgte Afdøde ham direkte, om han ønskede at overtage
sommerhuset alene, hvis det var muligt. Afdøde ville undersøge dette med Vidne
1. Sagsøger 3 vidste godt, at Vidne 1 kom til Bornholm, og det var Sagsøger 3's
opfattelse, at det var fordi, de skulle drøfte overtagelsen af sommerhuset.
Sommerhuset er i forbindelse med bobehandlingen blevet solgt, da
vurderingsprisen var for høj til at børnene havde mulighed for at overtage det.
Afdøde var højrehåndet, men omkring den 17. maj 2017, da ophævel-
sesægtepagten blev underskrevet, havde han slet ikke førlighed i højre arm. Han
kender sin fars underskrift godt. Underskriften på testamentet fra 2007 er Afdødes
underskrift. Underskriften er karakteristisk ved K’et og P’et, samt at de sidste
bogstav trækkes ud i en streg. Underskriften på ophævelses-ægtepagten fra 2017
ligner derimod slet ikke Afdødes underskrift. Afdøde har aldrig nævnt noget om
ophævelsesægtepagten. Det er Sagsøger 3 opfattelse, at Afdøde ville have fortalt
Sagsøger 3 om det, hvis han havde været sig selv. Sagsøger 3 blev først bekendt
med ophæ-velsesægtepagten i forbindelse med det første bomøde, efter Afdøde gik
bort. Sagsøger 3 var på Bornholm og besøge Afdøde jævnligt i wee-kender og
ferier. Han kan ikke på stående fod sige, hvilke nøjagtige datoer, han var på besøg
hos Afdøde, udover den 14./15. maj 2017.

Sagsøgte har forklaret, at hun er uddannet ernæringsassistent, og at hun arbejder i
en Børnehave. Hun mødte Afdøde i 2003, og de blev kære-ster et halvt års tid
efter. De flyttede sammen efter cirka et år. I 2007 blev de gift, og de oprettede
ægtepagten, fordi Afdøde havde et hus og et sommer-hus, som Sagsøgte ikke
skulle kunne løbe med, hvis de blev skilt efter et par år. Det var Vidne 1, der
udarbejdede ægtepagten. Afdøde arbej-dede på Arbejdsplads i treholdsskift, så han
havde meget afspadsering og var derfor meget tid hjemme. Hun opdagede Afdødes
sygdom efter julen i 2016. I begyndelsen af 2017 blev det værre, og lægerne sagde
i februar, at han havde 15 måneder tilbage at leve i. Hun tog orlov med det samme,
efter de fik denne be-sked. Fra januar 2017 udviklede Afdødes sygdom sig ved, at
han blev mere træt i kroppen. I forbindelse med, at han skulle til
kemobehandlinger, fik han kørestol, men han kunne også godt gå selv, så det var
primært fordi, at Sagsøgte ellers ikke ville få lov til at komme med på
patienthotellet, hvilket var vigtigt for Afdøde. Afdøde kom først i kemobehandling
fra starten



/

9

af marts 2017. Da ægtepagten i 2007 blev indgået, var det deres fælles plan, at den
skulle ophæves efter 5 år, da de begge syntes, at dette var rimeligt. Det skete dog
ikke efter de aftalte 5 år, da de kom fra det. Det var Afdøde selv, der snakkede med
Vidne 1 om ophævelse af ægtepagten. Afdøde fortalte hende, at han ønskede at
ophæve ægtepagten fra 2007 for at sikre Sagsøgte. Herudover deltog hun ikke i
Afdøde og Vidne 1's samtaler om ophævelsen, da hun havde fuld tiltro til, at
Afdøde ville gøre, hvad der var bedst. Da de fik tilsendt den udarbejdede
ophævelsesægte-pagt, øvede Afdøde sig rigtig mange gange på at underskrive den.
Det endte med, at Sagsøgte måtte støtte Afdødes hånd, da Afdødes højre side ikke
var så god. Han kunne godt bruge sin højre hånd lidt, men det var svært for ham,
og det var meget vigtigt for ham, at underskriften så ordent-lig ud. Hun hjalp ham
ved at holde sin hånd på hans håndryg, mens han under-skrev, for at hans rystelser
ikke skulle kunne ses på underskriften. Hun rørte ikke ved pennen. Afdøde stod
meget fast på, at ægtepagten skulle ophæ-ves, og grunden var, at Sagsøgte ikke
skulle blive snydt. Afdøde kunne sagtens se på trods af sit dobbeltsyn, idet han
havde en klap for øjet. Det er ikke korrekt, at hans højre arm i maj 2017 var helt
slap og bare hvilede på hans ben. Han brugte mest venstre arm, men han kunne
godt bevæge højre arm. Afdøde døde den 29. november 2017. Han ejede flere
både, herun-der en mindre og noget nyere båd, som han ønskede, at Sagsøger 3
skulle have. Det var vigtigt for Afdøde, at Sagsøger 3 skulle have mere end de
andre børn, fordi Afdødes forhold til Sagsøger 3 var meget tæt. Det er rigtigt, at
Afdøde førhen altid havde ønsket, at Sagsøger 3 skulle have sommerhuset, men da
det gik op for ham, at sommerhuset var langt dyrere end forventet, ændrede han
mening, således at døtrene også skulle have del i det. I maj 2017 var Sagsøger 3
oftere på besøg, end han var før sygdommen, men hun kan ikke huske nøjagtigt på
hvilke datoer. Det er rigtigt, at Afdøde I februar 2017 ønskede, at Sagsøger 3
skulle arve sommerhuset, men det var før, han blev bekendt med sommerhusets
høje værdi. Det er også rigtigt, at Vidne 1's besøg på Bornholm oprindeligt
handlede om mulighe-derne for Sagsøger 3's overtagelse af sommerhuset. Det var
under disse drøftelser, at Afdøde indså, at det ikke kunne lade sig gøre, at Sagsøger
3 over-tog sommerhuset alene, da det ville tilgodese Sagsøger 3 for meget i for-
hold til døtrene. Det er rigtigt, at hun på et tidspunkt måtte skrive sms’er for
Afdøde. Hun kan ikke huske nøjagtigt hvornår. Afdøde kunne godt bevæge sin
fingre på højre hånd i maj måned 2017. Hun kan ikke huske, om Afdøde kunne
børste tænder med sin højre hånd. Hun har ikke skre-vet under for Afdøde på
ophævelsesægtepagten. Hun har kun støttet Afdødes hånd for at undgå rystelser.
Hun er ikke enig i, at Afdødes underskrift på ophævelsesægtepagten ligner hendes
egen. K’et er hans egne karakteristiske K’er. Før han blev syg, så hans underskrift
ud, som den gør på ægtepagten fra 2007. De overvejede ikke at rette henvendelse
til Vidne 1 omkring det forhold, at Sagsøgte måtte støtte Afdødes hånd ved



/

10

underskriften. Det tænkte de slet ikke over, da det var en meget hård tid. Vitter-
lighedsunderskrift blev ikke drøftet med Vidne 1. Det regnede hun med, at Vidne 1
havde styr på. Så snart de havde underskrevet ophævelsesæg-tepagten, gik Afdøde
ud og sagde til folk, at tingene nu var, som han ville have det.

Af retsbog af 30. august 2019 fremgår følgende forklaring:

Vidne 1 mødte og forklarede bekendt med vidnepligten og vidne-ansvaret, at han
er Bornholmsk gift. Han forlod Bornholm i 1978 og har været praktiserende
advokat i Svendborg siden. Han har bevaret relationen til Born-holm dels gennem
familien på Bornholm og dels ved, at han haft sommerhus i Snogebæk siden 1978.
Han lærte Afdøde at kende for mange år si-den. Afdøde er søn af vidnets
svigerfars bror. Vidnet så Afdøde, hvis han løb på ham, når vidnet var på
Bornholm. I 2007 mødte Afdøde Sagsøgte. Der blev lavet en ægtepagt og et
testamente. Afdøde havde hus og andre værdier, og Sagsøgte var alene. Vidnet
foreslog derfor Afdøde, at han fik særeje, hvis ægteskabet ikke skulle holde.
Vidnet udarbejdede ægtepagt og testamente. Der var fuldstændigt særeje i
ægtepagten. I forbindelse med ophævelse af ægtepagten kontaktede Afdøde vidnet.
Vidnet og Afdøde talte det hele igennem. Vidnet vidste, at Afdøde var alvorligt
syg. Sagsøgte var ikke til stede, hvilket vidnet heller ikke ville have accep-teret,
idet det var lidt problematisk, det der skulle ske. Vidnet og Afdøde talte me-get
grundigt om det. Vidnet kender hele familien på Afdødes side, og spurgte Afdøde,
om han var klar over, at hvis han tilbagekaldte ægtepagten, ville det gå ud over
Afdødes børn. Afdøde svarede, at det var han godt klar over. Afdøde sagde at han
havde fået at vide, at han var alvorligt syg, og at han ønskede, at Sagsøgte skulle
kunne blive i huset. Vidnet og Afdøde talte også om, at testamentet havde taget
højde herfor, men Afdøde ville vide, hvad konsekvensen ville være, hvis han
ophævede ægtepagten. Vidnet svarede, at det ville gå ud over Afdødes børn, idet
Sagsøgte ud over arven som ægtefælle tillige ubeskåret ville få halvdelen af boet i
boslod, og at den anden halvdel herefter skulle deles mellem Sagsøgtes og
Afdødes tre børn. Vidnet fortalte endvidere Afdøde, at testamentet kunne ændres,
så det blev tilpasset i forhold hertil, men det ønskede Afdøde ikke. Det var vidnets
ind-tryk, at Afdøde absolut var begavet, og at svulsten ikke havde præget ham.
Hvis det havde været tilfældet, ville vidnet have reageret herpå. Vidnet var ikke i
tvivl om, at Afdøde forstod, hvad de talte om. Vidnet fik sin bestalling i 1975, og
han har i forbindelse med oprettelse af testamenter, ofte skulle vurdere habilite-ten.
Han havde desuden kendt Afdøde i mange år. Vidnet udarbejdede ophævel-
sesægtepagten. Derefter talte han med Afdøde om det over telefonen, og vidnet
sikrede sig endnu en gang, at Afdøde var klar over konsekvenserne, hvilket
Afdøde bekræftede. Ophævelsesægtepagten blev herefter sendt over til Afdøde,
der un-derskrev den og sendte den retur til vidnet. Vidnet foretog den fornødne
ting-lysningsekspedition, hvorefter ægtepagten blev aflyst. Vidnet talte flere gange
med Afdøde i telefonen, fordi vidnet var bevidst om, at der kunne blive proble-



/

11

mer, da Afdøde havde tre særbørn, og det ville gå ud over børnene rent økono-
misk. Vidnet talte ikke med Sagsøgte. Vidnet oplevede slet ikke Afdøde som
hverken konfus eller forvirret under forløbet, hvor vidnet har haft kontakt med
Afdøde.

Adspurgt af sagsøgernes advokat forklarede vidnet, at han opfattede testamen-tet
således, at Sagsøgte skulle have mulighed for at beholde huset. Vidnet var, da han
udarbejdede testamentet, bekendt med ægtepagten. Det var derfor, vidnet sagde til
Afdøde, at testamentet havde taget højde for det meste, og at ægtepagten var for at
beskytte børnene. Grundliggende gik testamentet ud på, at børnene skulle arve
mest muligt, men at Sagsøgte skulle kunne blive i ejendommen. Vidnet hørte i
2017, at Afdøde var syg. Vidnet og Afdøde havde møde i maj 2017. Det var
relativt kort tid før deres møde, at vidnet fik kendskab til, at Afdøde var syg, idet
vidnet ikke havde så meget kontakt med Afdøde. Vidnet kan godt huske, at han på
et tidspunkt talte med Afdøde om, at Afdøde ville hæve sin pensionsopsparing
kontant, hvilket vidnet sagde til Afdøde, ikke var hensigtsmæssigt. Dette fandt sted
en rum tid før ophævelsen af ægtepagten. Vidnet rådgav ikke Afdøde lø-bende.
Det var et enkeltstående tilfælde. Vidnet tænkte i forbindelse med ophæ-velsen af
ægtepagten over, hvad skulle gøres, for at der ikke blev problemer bagefter, idet
der var tre særbørn og en enke. Vidnet er ikke i tvivl om, at Sagsøger 3 skulle arve
sommerhuset, men det er ikke noget Afdøde har drøftet med vidnet. Afdøde kunne
ikke rigtig tage sig sammen til at få udfærdiget noget ved-rørende dette. Vidnet
gjorde Afdøde opmærksom på konsekvenserne af ophævel-sen, men Afdøde på
dette tidspunkt ikke interesseret i at få det lavet. Vidnet for-talte Afdøde om
arvereglerne dels i forhold til ægtefællen og i forhold til, at op-hævelsen af
ægtepagten ville det gå ud over Afdødes tre børn. Mødet i maj 2017 blev afholdt
hos Afdøde i privaten, og mødet var på Afdødes initiativ. Vidnet havde talt med
Afdøde i telefonen nogle gange. Vidnet sagde til Afdøde, at det var en stor
beslutning, og at vidnet ville komme hen til Afdøde, så de kunne drøfte det igen-
nem kun de to. Vidnet fortalte klart og tydeligt Afdøde, at det ville gå ud over hans
børn, og at det ville stille Sagsøgte sådan, at hendes mulighed for at overtage huset
blev bedre. Vidnet sagde til Afdøde, at som han gjorde nu ville det betyde at
Sagsøgtes situation blev forbedret, men at det ville gå ud over børnene, hvilket
kunne korrigeres ved at ændre testamentet, men det ønskede Afdøde ikke. Vidnet
oplyste således Afdøde om, at testamentet forfordelte Sagsøgte endnu mere,
hvilket kunne reguleres ved at ændre testamentet, men Afdøde ønskede som sagt
ikke. Efter mødet rejste vidnet hjem, hvor han udarbejdede ophævelsesægtepagten,
som han fremsendte til Afdøde til underskrift. Vidnet har gennem årene lavet for-
skellige juridiske ting for Afdøde. Forevist ophævelsesægtepagten forklarede vid-
net, at han er gået ud fra, at det Afdødes underskrift. Han har ikke set ophævelse-
sægtepagten blive underskrevet.

Under hovedforhandlingen den 11. marts 2022 er afgivet følgende forklaringer:



/

12

Vidne 2 har forklaret, at hun har været ven med Afdøde og Sagsøgte siden 2007.
Hun lærte Sagsøgte at kende gennem sin kæreste, da Sagsøgte tidligere var gift
med kærestens bror. Hendes kæreste kendte også Afdøde. Som par kom hun og
hendes kæreste tæt på Sagsøgte og Afdøde og har været det siden 2007. De så
hinanden nogle gange hvert år fast, hvor de blandt andet tog på we-ekendture og
lignende. Dertil har de været sammen hjemme hos hinanden, her-under i form af
uanmeldte besøg. I perioden 2016/2017 blev Afdøde syg, hvilket de fik fortalt. De
snakkede med Afdøde og Sagsøgte om det, både inden Afdøde fik sin diagnose,
hvor de snakkede om hans følelsesforstyrrelse og problemer med sy-net, og efter at
Afdøde havde været til lægen og fået stillet diagnosen. De fik et tættere forhold til
hinanden efter Afdødes sygdom blev kendt. Hendes mand trå-dte blandt andet til
og hjalp med en række praktiske ting, og hun planlagde selv flere ture, hvor de
kunne tage ud sammen. Der skete ændringer hos Afdøde både fysisk og mentalt
gennem hele forløbet. Først gik det ud over hans arm, så hans syn og senere
mistede han grebet om virkeligheden. Afdøde gjorde mange ting efter han blev
syg; han handlede. Han ryddede op i sine personlige papirer og i sit værksted mv.
Afdøde og Sagsøgte gik dertil til en advokat, og da det var faldet på plads, var
Afdøde meget bestemt omkring, at han ”havde sørget for mor Sagsøgte” , og i den
forbindelse slog han i bordet, hvilket var en gestik han benyttede. Det var hendes
indtryk, at det lå Afdøde meget på sinde at sikre Sagsøgte.

Vidne 3 har forklaret, at hun har kendt Afdøde og Sagsøgte siden 2005. De boede
overfor hinanden, og de så hinanden næsten dag-ligt. Hun var med til deres
bryllup, Sagsøgtes 50 og Afdødes 70-års fødselsdag og til Afdødes begravelse. De
var tætte og så ofte hinanden, hvor de brugte nogle timer sammen. Da Afdøde blev
syg, snakkede hun med dem dagligt; nogle gange med begge to, andre gange med
Sagsøgte alene. De blev mere tætte, efter at Afdøde blev syg. Efter Afdøde havde
været på sygehuset i januar 2017, kom de til kaffe. Det var inden Afdøde havde
fået sin ”dødsdom” . Afdøde var da meget fokuseret på, at de skulle have fat i
advokat Vidne 1 vedrørende nogen papirer. Hun ved ikke hvilke papirer, det
drejede sig om. Det spurgte de ikke ind til. De fik dog at vide, da det var ordnet.
Afdøde sagde, at han havde fået et andet syn på livet, og på hvordan det skulle
ordnes, nu han var blevet syg. Det var hendes indtryk, at Afdøde var bevidst om,
hvad han lavede, og hvad det handlede om. Hun kan ikke huske, om han var lam i
noget af kroppen, men han var ikke så stabil. Han kunne godt bruge sin højre hånd,
men han brugte begge hænder blandt andet, når han drak kaffe. Han tog på under
sygdomsforløbet.

Parternes synspunkter
Sagsøger har i sit påstandsdokument anført blandt andet:

”2.1 Generelt



/

13

2.1.1 Testamentet er klart omkring arvens fordeling med den grundlæg-
gende præmis, at Afdødes livsarvinger (sagsøgerne) skulle arve mest
muligt, men dog således, at Sagsøgte skulle kunne udtage og blive boende
i parternes fælles bolig på Adresse, By, men at hendes arv i øvrigt skulle
begrænses til tvangsarven.

2.1.2 Det er en grundlæggende forudsætning for testamentet, herunder
Sagsøgtes ret til at udtage boligen på Adresse i By, at der mellem
ægtefællerne var indgået ægtepagt om fuldstændigt særeje, hvilket
fremgår af såvel testamentets præambel som af § 1, hvori er an-ført, at
Sagsøgte ”for sin arvelod af førstafdødes særeje” udtager den pågældende
ejendom [E58-59].

2.1.3 Der blev ikke i forbindelse med indgåelsen af ophævelsesægtepag-
ten i maj 2017 udarbejdet kodicil til testamentet, ligesom det må lægges
til grund, at Afdøde ikke blev informeret om, eller ikke har været i stand
til at forstå, konsekvensen af ophævelsen af parternes fuldstændige særeje
i forhold til testamentets bestemmelser. Advokat Vidne 1's forklaring
[E39-40] kan ikke føre til andet resultat.

2.1.4 Det er fortsat sagsøgernes opfattelse, at ophævelsesægtepagten er
ugyldig allerede som følge af falsk underskrift og/eller manglende iagt-
tagelse af betingelserne i DL 5-1-7 i forbindelse med underskrift med ført
hånd, men sagsøgerne anerkender, at der med rettens deldom af-sagt i
form af kendelse af 16. marts 2020 er taget endeligt stilling til dette
spørgsmål for så vidt angår byrettens behandling af sagen [E41-49].

2.2 Ad den principale påstand

2.2.1 Til støtte for den principale påstand gøres det gældende, at Afdøde
på tidspunktet for tiltrædelsen af ophævelsesægtepag-ten som følge af sin
svækkede helbredstilstand har været ude af stand til at forstå betydningen
heraf, herunder i forhold til testamentets be-stemmelser om arvens
fordeling, hvorfor ophævelsesægtepagten er ugyldig.

2.2.2 Særligt henset til, at ophævelsesægtepagten ikke er underskrevet for
notar, og at der ikke er udarbejdet kodicil til testamentet, gøres det
gældende, at det er Sagsøgtes bevisbyrde, at Afdøde til trods for sin
alvorlige hjernetumor var i stand til at forstå betydningen af
ophævelsesægtepagten, herunder i forhold til testamentets bestem-melser,
hvortil bemærkes, at det selv for en person med sin fulde men-tale
kapacitet ville have krævet professionel arveretlig bistand for til



/

14

fulde at forstå omfanget af og samspillet mellem ophævelsen af særeje-
ægtepagten og de testamentariske bestemmelser.

2.2.3 Denne bevisbyrde er ikke opfyldt med Retslægerådets udtalelse af
22. december 2021, hvori Retslægerådet alene udtaler, at der ikke i sa-
gens akter foreligger oplysninger om Afdødes kognitive funktion den 16.
maj 2017, men heller ikke oplysninger om klager over kognitiv
dysfunktion [E51], hvorved bemærkes, at Retslægerådets efter-følgende
konklusion om, at Afdøde må formodes at have været ”fuldt habil, vågen
og klar” den 16. maj 2017 baserer sig på det notat af 19. februar 2019
[E94], som Læge har udarbejdet under nærværende sag, og hvori
sætningen

”… også da pt er fuldt habil, vågen og klar”

er tilføjet, hvorved bemærkes, at den pågældende sætning ikke indgår i
den i øvrigt enslydende journal fra den pågældende dato [E100] og så-
ledes må antages tilføjet efterfølgende.

2.2.4 Det gøres videre gældende, at konsekvensen af Afdødes tiltræden af
ophævelsesægtepagten er åbenlyst i strid med hans ønsker, således som
disse er kommet til udtryk løbende og har været ved testamentets
oprettelse i 2007 såvel som i maj 2017, hvorved det må lægges til grund,
at Afdøde ikke på noget tidspunkt har haft til hensigt, at sagsøgerne
og/eller Sagsøger 3 alene ikke skulle arve familiens sommerhus, hvilket er
blevet konsekvensen af bobesty-rers indstilling, idet Afdøde tværtimod
lagde vægt på, at sommerhuset skulle ”blive i familien” og gå videre til
hans børn, lige-som han selv havde arvet det.

2.3 Ad den subsidiære påstand

2.3.1 Til støtte for den subsidiære påstand gøres det gældende, at vær-dien
af ejendommen Matrikel nr., beliggende Adresse, By, må anses for at
være en del af Sagsøgtes boslod i fæl-lesboet med Afdøde.

I relation hertil gøres det videre gældende, at formålet med, at Sagsøgte i
henhold til de testamentariske bestemmelser havde ret til at ud-tage
parternes fællesbolig på Adresse i By, var at sikre, at hun kunne blive
boende i denne, og at dette formål blev opfyldt med ophævelsen af
parternes fuldstændige særeje i maj 2017, hvorfor testa-mentet må
fortolkes således, at Sagsøgte herefter alene har krav på sin tvangsarv.



/

15

2.3.2 Særligt henset til, at ophævelsesægtepagten ikke er underskrevet for
notar, og at der ikke er udarbejdet kodicil til testamentet, gøres det
gældende, at det er Sagsøgtes bevisbyrde, at Afdødes ønske har været, at
Sagsøgte ud over sit boslod skulle have ret til arv ud over sin tvangsarv.

2.3.3 Afdødes ønske fremgår særligt klart af testamentets § 1 [E59],
hvorefter det var hans ønske, at Sagsøgte ”for sin arvelod af førstafdødes
særeje” skulle udtage ejendommen. Formålet med udta-gelsesretten var
således at beskytte Sagsøgte mod konsekvenserne af særejeægtepagten
ved at sikre hende en fremtidig bolig. Dette formål blev opfyldt med
ophævelsen af parternes særeje, idet Sagsøgte her-med fik mulighed for at
udtage ejendommen som en del af sit boslods-krav og tvangsarv.

2.3.4 Intet i testamentet peger således på, at Afdøde har ønsket, at mere
end huset skulle falde i arv til Sagsøgte, jf. § 2, 2. og 3. afsnit [E59].
Tværtimod er der aktivt tilvalgt bestemmelser, der af-skærer yderligere
værdiforskydning fra livsarvingerne til Sagsøgte, herunder ved § 3, 2.
afsnit og ved de detaljerede bestemmelser om be-regningen i § 3, 3. afsnit
8 [E60].

2.3.5 Hverken en juridisk ”korrigerende fortolkning” eller ”forklarende
fortolkning” , der begge søger at udlede testators egentlige vilje, bør så-
ledes føre til, at beskyttelsesforanstaltninger truffet til gode for Sagsøgte
vedrørende huset, der havde særejeægtepagtens eksistens som
forudsætning, bør overleve ophævelsen af samme ægtepagt.

2.4 Ad den mest subsidiære påstand

2.5 Til støtte for den mest subsidiære påstand gøres det gældende, at det
har formodningen imod sig, at Afdøde med ophævel-sen af parternes
fuldstændige særeje skulle have ønsket, endsige for-stået, at Sagsøgte ikke
blot ville få andel (boslod) af det, der med ophævelsen blev parternes
fællesformue, men at hun derudover ville kunne udtage fællesboligen på
Adresse i By eller værdien heraf forlods.

2.6 Særligt henset til, at ophævelsesægtepagten ikke er underskrevet for
notar, og at der ikke er udarbejdet kodicil til testamentet, gøres det gæl-
dende, at det er Sagsøgtes bevisbyrde, at Afdødes øn-ske har været, at
Sagsøgte skulle arve fællesboligen i tillæg til det boslod, som hun efter
ophævelsens af parternes særeje kunne udtage,



/

16

og at halvdelen af boligens værdi således ikke skulle henregnes til hen-des
boslod med den konsekvens, at kun den anden halvdel af værdien skulle
anses for arv efter Afdøde.”

Sagsøgte har i sit påstandsdokument anført blandt andet:

”Hovedanbringender:
Det gøres gældende, at ophævelsesægtepagten ikke er ugyldig i hen-hold
til DL 5-1-7, jf. kendelse af 16. marts 2020 for Retten på Bornholm, og
ophævelsesægtepagten er tinglyst og derfor gyldig.

Til støtte for den nedlagte påstand gøres det endvidere gældende, at
sagsøgerne på ingen måde har dokumenteret, at ophævelsesægtepagten på
andet grundlag skal tilsidesættes, jf. udtalelse fra Retslægerådet af 22.
december 2021, udtalelse fra afdødes egen læge og vidneforklaring fra
tidligere advokat Vidne 1 samt sagsøgtes egen forklaring.

Det må således ligges til grund, at afdøde ønskede ægtepagten ophævet og
var fuldt ud bekendt med konsekvenserne heraf, og da afdøde øn-skede at
begunstigede sagsøgte var der ingen økonomisk/juridisk grund til at
ændre det mellem parterne oprettede testamente samtidig med, at
ægtepagten blev ophævet.”

Parterne har under hovedforhandlingen nærmere redegjort for deres opfattelse af
sagen.

Rettens begrundelse og resultat
Afdøde og Sagsøgte oprettede sammen ægtepagt, underskre-vet den 31. juli 2007,
og fællestestamente af 22. november 2007. Begge blev op-rettet i forbindelse med,
at Afdøde og Sagsøgte indgik ægte-skab. Ægtepagten etablerede fuldstændigt
særeje mellem ægtefællerne. Der er mellem parterne ikke tvist om, hvorvidt disse
dokumenter er gyldigt oprettede. Ved ophævelsesægtepagt dateret 16. maj 2017
ophævede Afdøde og Sagsøgte den i 2007 oprettede ægtepagt.

Der er ved rettens kendelse af 16. marts 2020 truffet endelig afgørelse om
spørgsmålet om, hvorvidt ophævelsesægtepagten er ugyldig som følge af falsk
eller ført hånd, idet retten ikke fandt, at bevisbyrden her for var løftet af sagsø-
gerne.

Efter bevisførelsen for retten, herunder advokat Vidne 1's forklaring om forløbet
omkring oprettelsen af ophævelsesægtepagten, og da Retslægerådets udtalelse ikke
giver grundlag for at antage andet, finder retten det ikke bevist, at Afdøde på
tidspunktet for oprettelsen af ophævelsesægtepagten



/

17

befandt sig i en tilstand, hvor han manglede evnen til at handle fornuftsmæs-sigt,
herunder i forhold til oprettelse af en ægtepagt. Retten finder det ligeledes ikke
godtgjort, at Afdøde på tidspunktet for underskrivelsen af op-hævelsesægtepagten
ikke var fornuftmæssigt i stand til at oprette en ægtepagt. Derudover lægger retten
til grund, at Afdøde har modtaget grun-dig rådgivning vedrørende ægtepagten,
hvorfor retten ikke finder det godt-gjort, at Afdøde ikke har været i stand til at
forstå betydningen af ophævelsesægtepagten. Da ophævelsesægtepagten herefter
er gyldigt oprettet, er den gældende i forholdet mellem Afdøde og Sagsøgte og
skal lægges til grund i forbindelse med delingen af boet efter Afdøde. Sagsøgte
frifindes derfor for sagsøgernes principale påstand.

Af testamentet af 22. november 2007 fremgår, at Sagsøgte samlet efter Afdøde
kvantitativt skal arve svarende til værdien af ejendommen belig-gende Adresse,
By, samt værdien af indbo til brug for den vi-dere husførelse. Testamentet er
oprettet ud fra en forudsætning om fuldstæn-digt særeje mellem ægtefællerne, og
retten lægger til grund, at formålet ved op-rettelsen har været at sikre, at Sagsøgte
kunne forblive i den fælles bolig i det tilfælde, at Afdøde afgik ved døden først.

Da testamentet ikke blev ændret efter ophævelsen af ægtepagten, der etable-rede
særejet hos ægtefællerne, er spørgsmålet, i hvilket omfang testamentets be-
stemmelser fortsat er gyldige og skal opretholdes.

Advokat Vidne 1 har under sin forklaringer flere gang fremhævet, at han sammen
med Afdøde gennemgik ophævelsesægtepagten og dens samspil med testamentet,
samt de arveretlige konsekvenser af disse. Advokat Vidne 1 har endvidere
forklaret, at han vejledte og rådgav Afdøde om, at Sagsøgte ved ophævelse af
ægtepagten ville blive tilgodeset på bekostning af børnene, at testamentet bidrog til
denne deling i Sagsøgtes favør, og at det var muligt at oprette et nyt testamente,
hvorved fordelingen kunne reguleres på ny og betydningen af
ophævelsesægtepagten mindskes. Til trods for dette blev testamentet ikke ændret,
ligesom advokat Vidne 1 har forklaret, at Afdøde ikke ønskede at ændre
testamentet. Herefter finder retten det godtgjort, at Afdøde var bevidst om
konsekven-serne af at særejet i ægteskabet blev ophævet og accepterede disse. Der
findes herefter ikke grundlag for at tilsidesætte testamentet helt eller delvist i
henhold til arvelovens § 77, stk. 1, nr. 1 eller nr. 2. Testamentets bestemmelser skal
fortol-kes i overensstemmelse med dette, og forudsætningen om særeje i
testamentet kan herefter ikke tillægges selvstændig betydning.

Efter testamentes ordlyd skal Sagsøgte efter Afdøde arve sva-rende til værdien af
ejendommen beliggende Adresse, By. Hen-set til at Afdøde ikke har søgt dette
ændret efter ophævelsen af



/

18

ægtepagten, og da denne del ikke forudsætter, at der mellem ægtefællerne var
etableret et særeje, finder retten, at bestemmelsen også efter ophævelsen af sæ-
rejet har været udtryk for Afdødes vilje, hvorfor det er ubetænke-ligt at lægge
testamentes ordlyd til grund. Herefter finder retten, at Sagsøgte i henhold til
testamentet af 22. november 2007 efter Afdøde skal arve et beløb svarende til
værdien af ejendommen beliggende Adresse, By, således 1.095.000 kr., samt
værdien af indboet.

På baggrund af ovenstående udtager Sagsøgte halvdelen af fællesboet som boslod,
svarende til 2.129.000 kr., og Sagsøgtes arv efter Afdøde kan opgøres til 1.105.000
kr.

Sagsøgtes frifindelsespåstand tages derfor til følge.

Sagsomkostningerne er efter sagens værdi, forløb, herunder at der har været
gennemført flere forhandlinger med procedure, og at der er blevet indhentet en
udtalelse fra Retslægerådet, og sagens udfald fastsat til dækning af advokatud-gift
med 140.000 kr. Sagsøgte er ikke momsregistreret. Da Sagsøgte har haft fri proces
under sagen, tilfalder beløbet statskassen.

THI KENDES FOR RET:

Sagsøgte frifindes.

Sagsøger 1, Sagsøger 2 og Sagsøger 3 skal in solidum til statskassen betale
sagsomkostninger med 140.000 kr.

Beløbene skal betales inden 14 dage.

Sagsomkostningerne bliver forrentet efter rentelovens § 8 a.



/

 




/





/