Højesteret stadfæster landsrettens kendelse i sag om krænkelse af varemærkerettigheder og ophavsrettigheder
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Forbud og påbud
Sagsemner: Ophavsret og eneret;
Retspleje og civilproces;

/

HØJESTERETS KENDELSE
afsagt fredag den 2. juni 2023

Sag BS-48872/2021-HJR

Kærende (Designer virksomhed)
og
Kærende
(advokat Claus Barrett Christiansen for begge)

mod

Tagwerc Unternehmergesellschaft
(selv)

I tidligere instanser er afsagt kendelse af Sø- og Handelsretten den 12. januar 2021
(BS-38353/2020-SHR) og af Østre Landsrets 10. afdeling den 27. august 2021
(BS-2907/2021-OLR)

I påkendelsen har deltaget tre dommere: Michael Rekling, Lars Hjortnæs og Jens
Kruse Mikkelsen.

Påstande
Kærende (Designer virksomhed) og Kærende, har nedlagt følgende påstande:

Påstand 1:
Tagwerc Unternehmergesellschaft forbydes at anvende betegnelserne Navn 1 og
Navn 2 som varemærker i forbindelse med markedsføring, udbud til salg og salg
af ”filtpuder” og ”tilbehør til stole” , som leveres i Dan-mark.



/

2

Påstand 2:
Tagwerc forbydes at anvende betegnelserne Navn 3, Navn 4 og Navn 5 som
varemærker i forbindelse med markedsføring, udbud til salg og salg af ”puder” ,
som leveres i Danmark.

Påstand 3:
Tagwerc forbydes at anvende betegnelsen Navn 6, som varemærke i forbindelse
med markedsføring af Tagwercs virksomhed rettet mod Danmark.

Påstand 4:
Tagwerc forbydes at anvende betegnelserne Navn 7 og Navn 8 som varemærker
for ”puder” , der ikke er designet af Kærende (Designer virksomhed), i forbin-
delse med markedsføring, udbud til salg og salg af ”puder” , som leveres til
Danmark.

Påstand 5:
Tagwerc forbydes at markedsføre virksomheden som specialist i Kærende
(Designer virksomhed) produkter, og herunder at anvende sætningen ”the
specialist for licensed Kærende (Designer virksomhed)” , i forbindelse med
markedsføring af Tagwercs virksomhed rettet mod Danmark.

Påstand 6:
Forbuddet nedlægges principalt uden sikkerhedsstillelse, subsidiært mod en
sikkerhedsstillelse fastsat af Højesteret.

Indkærede, Tagwerc Unternehmergesellschaft, har nedlagt påstand om afvis-ning,
subsidiært stadfæstelse.

Sagsfremstilling

Kærende er designer og arkitekt Persons ægtefælle. Rettighe-derne til Persons
design overgik ved hans død til Kærende. Kærende har videreoverdraget disse
rettigheder til selskabet Kærende (Designer virksomhed), som hun driver sammen
med sin datter, Vidne 1. Kærende er dog fortsat indehaver af en international
varemærke-registrering for ordmærket ”Navn 9” .

Tagwerc er et tysk selskab, der markedsfører og sælger bl.a. filtpuder under navnet
”Navn 1” , som passer til stolen ”Navn 9” designet af Person.



/

3

Af en udskrift af 9. september 2020 fra Tagwercs Hjemmeside 1 fremgår, at der
fandtes en underside kaldet ”Navn 6” . Her anførte Tagwerc bl.a.: ”Navn 6 by
TAG-WERC has been the contact point for Kærende (Designer virksomhed)
worldwide since 2009” og at være ”the specialist for licensed Kærende (Designer
virksomhed)” .

På hjemmesiden markedsfører og sælger Tagwerc endvidere deres egne puder
med navnene ”Navn 3” , ”Navn 4” og ”Navn 5” . Tagwerc køber teksti-lerne –
med samme navne – til disse puder af en forhandler, som har licens fra Kærende
(Designer virksomhed) til at sælge tekstilerne. I forbindelse med markedsføring af
puderne anvender Tagwerc bl.a. sætningerne: ”Navn 7 Cushion Collection by
Tagwerc” og ”Navn 4 cushion in black and white by Kærende (Designer
virksomhed)” .

Der er fremlagt en række mails udvekslet mellem parterne fra 2009 til 2011 om
bl.a. et muligt samarbejde, om indholdet af Tagwercs daværende Hjemmeside 2,
om et møde mellem Tagwerc og Vidne 1 i München og om muligheden for at
linke til hinandens hjemmesider.

I 2018 solgte Tagwerc domænenavnet Hjemmeside 3 til Kærende.

Det er oplyst, at der har verseret en sag mellem parterne i Tyskland omkring
Tagwercs brug af domænenavnet Hjemmeside 2, som Kærende (Designer
virksomhed) tabte den 22. juli 2019, hvilket blev stadfæstet af Landgericht
Düsseldorf den 5. marts 2020.

I april 2020 foretog Kærende (Designer virksomhed) og Kærendes advokat, advo-
kat Claus Barrett Christiansen, prøvekøb af ”Navn 1” filtpuder, tre puder med
navnene ”Navn 3” , ”Navn 4” og ”Navn 5” samt en Navn 10 mini-lampe fra
Tagwercs webshop Hjemmeside 1 til levering i Danmark.

Der er fremlagt en ordrebekræftelse af 14. april 2020, en tilbagebetaling på det
opkrævede beløb for ordren, en ny ordrebekræftelse af 27. april 2020, en mail fra
Tagwerc af 30. april 2020 om ændring af farven på den bestilte lampe samt en
følgeseddel af 30. april 2020.

For Sø- og Handelsretten forklarede Vidne 2 fra Tagwerc, at Tagwerc i første
omgang annullerede ordren, fordi Tagwerc ikke leverer til Danmark, men valgte at
gøre en undtagelse. Parterne er ikke enige om forløbet omkring bestil-lingen, og
om baggrunden for annulleringen af den første ordre. For Sø- og Handelsretten
blev der forklaret samstemmende, at Danmark kunne vælges som leveringsland på
webshoppen.



/

4

Parterne er enige om, at produkterne blev bestilt på Tagwercs webshop, og at de
blev leveret til Danmark.

Den 5. august 2020 sendte Kærende (Designer virksomhed) et advarselsbrev til
Tagwerc, og den 1. oktober 2020 anlagde Kærende (Designer virksomhed) og
Kærende sag om midlertidige forbud mod Tagwerc ved Sø- og Handelsretten.

Sagen blev hovedforhandlet den 15. december 2020, hvor bl.a. Vidne 1 afgav
forklaring. Hun forklarede bl.a.:

”Der har været en langvarig konflikt mellem Kærende (Designer
virksomhed) og Tagwerc bl.a. fordi, at Tagwerc benyttede domænenavnet
Hjemmeside 2 og billeder af Persons designs uden Familienavns
tilladelse. Kærende (Designer virksomhed) benytter domænenavnet
Hjemmeside 4. I 2010 eller 2011 inviterede hun Tagwerc til Mün-chen
med henblik på at forsøge at finde en løsning, men de blev aldrig enige.

Kærende (Designer virksomhed) har i lang tid forsøgt at finde en
mindelig løsning med Tagwerc, idet særligt Kærende ikke havde lyst til at
stævne Tagwerc. Kærende (Designer virksomhed) har aldrig tidligere
været involveret i retssager.

I løbet af de seneste år har der med jævne mellemrum været drøftelser
mellem Kærende (Designer virksomhed) og Tagwerc med henblik på at
for-søge at løse deres konflikter. Hun taler ikke ofte med Tagwerc, men
det sker i bølger, når der opstår en ny konflikt mellem dem. Når de har
talt sammen om en given konflikt, ændrer Tagwerc deres hjemmeside, og
så opstår der noget tid efter en ny konflikt.

Tagwerc er rigtig dygtige til IT, så derfor har de mulighed for hele tiden at
ændre indhold på hjemmesiden, ændre domænenavne m.v. Drøftel-serne
foregår typisk i Tyskland.

I 2017 eller 2018 anmeldte hun Tagwerc på diverse sociale medier, her-
under Instagram, Facebook og Google. På Facebook havde de fx verifi-
ceret sig som Person, og de benyttede også hans billede. Hun gjorde
Google opmærksom på, at de reelt set er Familienavn, og at Tagwerc
uretmæssigt udgav sig for at have tilknytning til Person, ligesom der var
en ukorrekt tekst om Person ved søg-ning herpå. Retssagen i Tyskland
udsprang af denne anmeldelse til Google. Sagen i Tyskland handlede om
krænkelser af rettigheder til



/

5

Familienavn, men der var ikke nedlagt samme påstande som i
nærværende sag.

Hun har tidligere oplevet, at to-tre andre virksomheder kaldte sig noget
med Person på Instagram, hvorefter det blev fjernet.

Det danske marked er enormt vigtigt og stort for Kærende (Designer
virksomhed), idet Person var dansker, forbrugerne i Danmark kender
Person, omsætningen er på ca. 100 mio. kr. pr. år, og de fleste li-
censhavere på Persons designs befinder sig i Danmark. Mange
licenshavere har produkter som hedder noget med Navn 11. Kærende har
ikke givet Tagwerc lov til at benytte navnet Navn 1.
…

Kærende (Designer virksomhed) har desværre ikke haft et helt
tilstrækkeligt fokus på deres varemærkeregistreringer. Men de arbejder nu
en del med både registreringer af varemærker og overvågning af
krænkelser.”

Den 12. januar 2021 afsagde Sø- og Handelsretten kendelse i sagen, hvor an-
modningen om midlertidige forbud blev nægtet fremme. Af kendelsen fremgår
bl.a.:

”Sagsøgerne har under denne sag påberåbt sig, at der i Danmark er sket
skade på såvel internationale som nationale varemærkerettigheder, li-
gesom der er påberåbt krænkelse af markedsføringsloven.

Efter bevisførelsen lægger retten til grund, at der fra Tagwercs engelsk
affattede webshop blev bestilt varer til Danmark, som derefter af Tagwerc
blev leveret til Danmark.

På den anførte baggrund anser retten sig for kompetent til at tage stil-ling
til anmodningen om midlertidige forbud, men alene for så vidt an-går
krænkelse eller risikoen for krænkelse på det danske territorium, jf.
domsforordningens artikel 7, nr. 2, og varemærkeforordningens artikel
125, stk. 5.

Efter bevisførelsen lægger retten til grund, at der siden 2009 løbende har
været drøftelser mellem Kærende (Designer virksomhed), herunder
Kærende og Vidne 1, og TAGWERC Unternehmer-gesellschaft. Det må
lægges til grund, at drøftelserne har omfattet spørgsmål om
varemærkerettigheder og god markedsføringsskik i for-hold til Tagwercs
markedsføring af Kærende (Designer virksomhed) produkter.



/

6

Parterne korresponderede bl.a. via e-mail i henholdsvis 2009 og 2010
vedrørende immaterielle rettigheder, søgemaskineoptimering og ind-hold
på samt mulighed for at linke mellem deres respektive hjemmesi-der.
Desuden inviterede Vidne 1 i 2010 TAGWERC Unternehmergesellschaft
til München, hvor parterne drøftede såvel de-res uenigheder samt evt.
mulighed for et fremtidigt samarbejde. Endvi-dere solgte TAGWERC
Unternehmergesellschaft i 2018 domænenavnet Hjemmeside 3 til
Kærende.

På den baggrund finder retten, at sagsøgerne i forhold til anmodningen
om midlertidige forbud har udvist en sådan passivitet, at anmodningen
allerede af denne grund ikke kan tages til følge, jf. retsplejelovens § 413,
stk. 1, nr. 3.

Sagens resultat bliver herefter, at retten nægter at fremme forbudsan-
modningen.

Efter sagens udfald skal Kærende (Designer virksomhed) og Kærende
betale sagsomkostninger til TAGWERC Unternehmergesellschaft til
dækning af rimelige advokatudgifter. Beløbet kan efter sagens karakter,
omfang og forløb passende fastsættes til 40.000 kr. ekskl. moms. Der er
ved beløbets fastsættelse taget hensyn til, at sagsomkostningerne i sager
om krænkelse af immaterialrettigheder skal dække en væsentlig og pas-
sende andel af partens rimelige advokatudgifter, jf. retshåndhævelses-
direktivets artikel 14.”

Kærende (Designer virksomhed) og Kærende kærede kendelsen til landsretten.

Den 27. august 2021 stadfæstede landsretten Sø- og Handelsrettens kendelse med
følgende begrundelse:

”Af de af Sø- og Handelsretten anførte grunde og da Tagwerc Unter-
nehmergesellschafts – efter det oplyste eneste – levering af de omstridte
produkter til Danmark var direkte foranlediget af Kærende (Designer
virksomhed) og Kærendes advokat, finder landsretten, at det ikke er
godtgjort eller sandsynliggjort, at Tagwerc Unternehmergesellschafts
adfærd nødvendiggør, at der meddeles forbud, eller at Kærende (Designer
virksomhed) og Kærendes mulighed for at opnå deres ret vil for-spildes,
hvis de henvises til at afvente tvistens retlige afgørelse, jf. rets-
plejelovens § 413, nr. 2 og 3. Det, der er anført for landsretten, kan ikke
føre til et andet resultat.

Landsretten stadfæster derfor Sø- og Handelsrettens kendelse.



/

7

Idet Tagwerc Unternehmergesellschaft ikke har været repræsenteret af
advokat i landsretten, skal Kærende (Designer virksomhed) og Kærende
ikke betale kæremålsomkostninger.”

Parternes synspunkter
Kærende (Designer virksomhed) og Kærende har navnlig anført, at betingelserne i
retsplejelovens § 413, nr. 1-3, for nedlæggelse af midlertidigt forbud i Danmark er
opfyldt.

Sagen angår særligt en fortolkning af rettighedshaverens prøvekøb i relation til
disse bestemmelser samt fortolkning af, hvorvidt der indenfor den EU-retligt
harmoniserede immaterialret skal anvendes et EU-konformt passivitetsbegreb i
relation til retsplejelovens § 413.

Kærende (Designer virksomhed) og Kærende har godtgjort, subsidiært sandsyn-
liggjort, at de er indehavere af de rettigheder, der søges beskyttet ved forbud-det,
hvorfor betingelsen i retsplejelovens § 413, nr. 1, er opfyldt.

Varemærkerne ”Navn 3” , ”Navn 4” og ”Navn 5” har særpræg, og er ikke
beskrivende for ”tekstiler” .

Varemærket ”Navn 9” for ”stole” er registreret og ikke søgt udslet-tet, og det skal
derfor lægges til grund som gyldigt.

De centrale spørgsmål er herefter, om betingelserne i retsplejelovens § 413, nr. 2
og 3, er opfyldt.

Vedrørende retsplejelovens § 413, nr. 2, er det ubestridt, at Tagwerc har solgt og
leveret de omstridte produkter til Danmark. Derfor er der en krænkelse, der
henhører under dansk jurisdiktion.

Landsretten fandt til trods herfor, at det hverken var godtgjort eller sandsynlig-
gjort, at Tagwercs adfærd nødvendiggør, at der meddeles forbud og henviste til, at
Kærende (Designer virksomhed) og Kærende alene har fremlagt dokumen-tation
på et prøvekøb med levering i Danmark foranlediget af Kærende (Designer
virksomhed) og Kærendes advokat.

Der er imidlertid fast praksis for, at rettighedshaver kan dokumentere en kræn-
kelse, som i henhold til deliktsværnetingsreglerne henhører under dansk juris-
diktion ved at foretage prøvekøb med levering i Danmark, jf. bl.a. UfR 2015.2434
H (Parfume Shop).



/

8

Prøvekøb udgør i praksis ofte den eneste mulighed, rettighedshaveren har for at
godtgøre eller sandsynliggøre, at der foreligger en adfærd, der nødvendiggør et
midlertidigt forbud.

Leveringen af prøvekøbet i Danmark udgør isoleret set en krænkelse af Kærende
(Designer virksomhed) og Kærendes danske varemærkerettigheder. Der henvi-ses
til EU-Domstolens afgørelse af 14. december 2006 i sag C-316/05 (Nokia).

Det er ubestridt, at Tagwerc under sagen i Sø- og Handelsretten blev opfordret til
at bekræfte til retsbogen, at man ikke fremover ville foretage salg og mar-
kedsføring til Danmark, hvilket Tagwerc nægtede. Allerede af den grund nød-
vendiggør Tagwercs adfærd, at der nedlægges midlertidigt forbud.

Vedrørende betingelsen i retsplejelovens § 413, nr. 3, har Kærende (Designer
virksomhed) og Kærende ikke udvist passivitet i henhold til det EU-konforme
passi-vitetsbegreb.

Ifølge EU-Domstolen regnes passivitet fra tidspunktet, hvor indehaveren reelt har
kunne håndhæve sin rettighed og har haft en grund til at gøre dette. Der henvises
til EU-Domstolens afgørelse af 22. september 2011 i sag C-482/09 (Bud-weiser).
Højesteret synes i UfR 2014.3658 H (Jensens Bøfhus) ligeledes at an-vende det
EU-retlige passivitetsbegreb.

Kærende (Designer virksomhed) har ikke i Danmark kunne håndhæve sine danske
vare-mærkerettigheder, herunder anmode om midlertidige forbud overfor
Tagwercs markedsføring og salg, før Tagwerc udvidede sine erhvervsaktiviteter til
det danske territorium. Tagwerc har skjult, at de markedsførte, solgte og leverede
til Danmark.

De forudgående hændelser mellem parterne i Tyskland er uden betydning.

Tagwerc har navnlig anført, at sagen skal afvises, da Kærende (Designer
virksomhed) og
Kærende har ændret og udvidet deres påstande. Det gælder særligt på-stand 3 og
5.

Påstand 3 er langt bredere end for Sø- og Handelsretten og landsretten, idet på-
standen for tidligere instanser alene vedrørte salg af Tagwercs egne produkter,
men den er nu udvidet til at omfatte hele Tagwercs virksomhed, herunder pro-
dukter der ikke kommer fra Kærende (Designer virksomhed). Derfor skal
påstanden afvises. På-stand 5 er ligeledes ændret og skal derfor afvises.

Rette værneting for denne sag er endvidere Tyskland.



/

9

Kærende (Designer virksomhed) og Kærende har ikke opnået brugsbaserede vare-
mærkerettigheder til ordene ”Navn 3” , ”Navn 4” eller ”Navn 5” . Det regi-
strerede varemærke ”Navn 9” er beskrivende og dermed ugyldigt. Kærende
(Designer virksomhed) og Kærende besidder ligeledes ikke en varemærkeret til
ordet ”Navn 11” eller ”Navn 1” .

Kærende (Designer virksomhed) og Kærende har ikke gennem deres licensta-ger
VS Vereinigte Spezialmöbelfabrikken GmbH & Co. KG opnået en ret til mærket
”Navn 12” .

Tagwerc har derimod registreret ordmærket ”Navn 1” i 2012 i Tysk-land.

Tagwerc har ikke krænket Kærende (Designer virksomhed) og Kærendes rettighe-
der. Det bestrides, at der er sket andet salg til Danmark end de prøvekøb, Kærende
(Designer virksomhed) og Kærende har foretaget.

Tagwerc har ikke foretaget nogen markedsføringsaktiviteter i Danmark eller rettet
mod Danmark og har ikke udvidet sine forretningsaktiviteter til Dan-mark. Dette
understøttes af, at Tagwercs hjemmeside ikke er på dansk.

Tagwercs brug af ”Navn 3” , ”Navn 4” og ”Navn 5” for puder udgør ikke en
krænkelse af Kærende (Designer virksomhed)s rettigheder, da stoffet til puderne
er indkøbt fra Kærende (Designer virksomhed)s licenstager, der sælger stoffet med
henblik på anvendelse. Kærende (Designer virksomhed) modtager royalties for
salget af stoffet. Stoffet sælges af licenstageren med navnet ”Person” på. Tagwerc
mar-kedsfører ikke puderne rettet mod det danske marked, og Tagwerc har aldrig
påstået, at puderne var fremstillet af Person. Puderne er ubestridt blevet fremstillet
af Tagwerc i Tyskland siden 2012 og udbydes internationalt med Kærende
(Designer virksomhed) og Kærendes viden.

Filtpuden ”Navn 1” har ligeledes været solgt siden 2012 med Kærendes viden.

Tagwerc leverer ikke til Danmark og afviste derfor af egen drift advokat Claus
Barrett Christiansens bestilling af varer til Danmark. Tagwerc gjorde en undta-
gelse for ham og har hverken før eller efter leveret til Danmark.

Der er i øvrigt indtrådt passivitet. I 2009 var Tagwercs eneste erhvervsaktivitet
internationalt salg af Kærende (Designer virksomhed), både online og i butikker
under navnet ”Navn 6” . Denne aktivitet startede med Kærende og Vidne 1's
kendskab. Parterne talte bl.a. om, at deres hjemmesider skulle linke til hinanden.
"Navn 6" lå bl.a. under



/

10

domænenavnene "Hjemmeside 5" og "Hjemmeside 6". I 2012 mødtes Tagwerc
som følge heraf med Vidne 1.

Indtil 2018 drev Tagwerc denne internationale Person monobutik med Kærende
(Designer virksomhed) og Kærendes viden under navnet "Navn 6" og under bl.a.
domænet "Hjemmeside 6” . I 2018 op-gav Tagwerc at specialisere sig i én
designer og begyndte at handle med andre design. Derfor bruger Tagwerc ikke
længere domæne-suffikset "Person". I dag anvender Tagwerc kun domænet
"Hjemmeside 1".

Højesterets begrundelse og resultat
Sagen angår påstande om midlertidige forbud mod markedsføring og salg ret-tet
mod Danmark, som påstås at krænke Kærende (Designer virksomhed) og
Kærendes internationale og nationale varemærkerettigheder og rettigheder efter
markedsføringsloven.

Højesteret lægger til grund, at der fra Tagwerc Unternehmergesellschafts en-
gelsksprogede webshop blev bestilt og leveret varer til Danmark. Kærende
(Designer virksomhed) og Kærendes påstande er formuleret, så de alene vedrører
salg og markedsføring rettet mod Danmark. På den baggrund finder Højesteret, at
der er værneting for sagen i Danmark.

Tagwerc har endvidere påstået afvisning med henvisning til, at Kærende (Designer
virksomhed) og Kærende har ændret sine påstande for Højesteret.

Højesteret finder, at der er tale om sproglige ændringer, som ikke giver grund-lag
for at afvise kæren.

Tagwercs principale påstand om afvisning tages derfor ikke til følge.

Sagen angår herefter, om betingelserne for at nedlægge midlertidige forbud er
opfyldt, jf. retsplejelovens § 413.

På baggrund af bevisførelsen, herunder forklaringerne for Sø- og Handelsret-ten,
tiltræder Højesteret, at der siden 2009 løbende har været drøftelser mellem
Kærende og Vidne 1, senere mellem Kærende (Designer virksomhed) og Tagwerc,
om bl.a. et muligt samarbejde, om muligheden for at linke mellem deres
respektive hjemmesider, og om Tagwercs markedsføring af Kærende (Designer
virksomhed)-produkter og brug af navnet ”Person” .

Højesteret lægger endvidere til grund, at Kærende (Designer virksomhed) og
Kærende gennem en årrække har haft kendskab til Tagwercs salg og markedsfø-



/

11

ring på hjemmesiden Hjemmeside 1, hvor Tagwerc markedsfører sig som en
international forhandler af Kærende (Designer virksomhed)-produkter.

Endvidere solgte Tagwerc i 2018 domænenavnet Hjemmeside 3 til Kærende.

Kærende (Designer virksomhed) og Kærende foretog i april 2020 prøvekøb, den
5. august 2020 gjorde de indsigelser mod Tagwercs aktiviteter, og den 1. oktober
2020 anlagde de sag om midlertidige forbud.

Henset til Kærende (Designer virksomhed) og Kærendes langvarige kendskab til
Tagwerc herunder Tagwercs salg og markedsføring på hjemmesiden Hjemmeside
1, hvis indhold der nu søges nedlagt forbud mod i Danmark, finder Højesteret, at
det ikke er sandsynliggjort, at Kærende (Designer virksomhed) og Kærendes
mulighed for at opnå deres ret vil forspildes, hvis de henvi-ses til at afvente
tvistens retlige afgørelse, jf. retsplejelovens § 413, nr. 3.

Højesteret bemærker herved, at det EU-retlige passitivitetsbegreb, som Kærende
(Designer virksomhed) og Kærende har påberåbt sig, angår materielle rettighe-der
og ikke den processuelle ret til at få nedlagt et midlertidigt forbud.

Da Tagwerc ikke har været repræsenteret af advokat for Højesteret, skal Kærende
(Designer virksomhed) og Kærende ikke betale kæresomkostninger for Højeste-
ret.

THI BESTEMMES:

Landsrettens kendelse stadfæstes.

Ingen af parterne skal betale kæreomkostninger for Højesteret til den anden part.



/