Byrettens kendelse stadfæstet
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Grundlovssag
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

ØSTRE LANDSRETS RETSBOG




Lukkede døre
Det forbydes offentligt at gengive navn; stilling eller bopæl eller på anden måde offentlig -
gøre kærendes identitet.





Den 8.juni 2018 holdt Østre Landsret møde i retsbygningen, Bredgade 59, København.


Som dommere fungerede landsdommerne Benedikte Holberg, Carsten Kristian Vollmer og
Rikke Plesner Skovby (kst.), førstnævnte som rettens formand.


Der foretoges


6. afd. nr. S-1552-18:
Anklagemyndigheden
mod


(advokat Rolf Lindegaard Gregersen; beskikket)




Ingen var indkaldt eller mødt.


Der fremlagdes udskrift af retsbogen fra Københavns Byret (SS 91-29827/2017) med bi-
lag; rettens fremsendelsesbrev af 4. juni 2018, kæreskrift af 4. juni 2018 fra den beskikkede
forsvarer, advokat Rolf Gregersen; og kæresvarskrift af 7.juni 2018 fra anklagemyndighe -
den.

 der har været frihedsberøvet fra den 10. december 2017, 0g som ved ankla-
geskrift af 10. april 2018 er tiltalt for bl.a. overtrædelse af straffelovens $ 237,jf. 8 21, har
med påstand om løsladelse kæret Københavns Byrets kendelse af 24.maj 2018 om fortsat
varetægtsfængsling i surrogat i medfør af retsplejelovens $ 762, stk. 1, nr. 3,jf. $ 765, ind-
til der er afsagt dom i sagen; jf. retsplejelovens $ 767, stk. 2


Anklagemyndigheden har påstået stadfæstelse.


 er nærmere tiltalt for forsøg på manddrab ved i forening 0g efter forudgående
aftale eller fælles forståelse med flere ikke nærmere identificerede gerningsmænd at have
forsøgt at dræbe  ifølge tiltalen tidligere på dagen
bl.a. havde skrevet til flere personer; at  skulle 99 'stabbes? 0g at hans drenge stod
klar, ligesom  på Amagerbro Station; hvorefter
 på Amagerbro Station;
hvor tiltalte og nogle ikke nærmere identificerede medgerningsmænd tildelte  ad-
skillige slag 0g spark. Gerningsmændene stak endvidere ifølge tiltalen flere gange 
med en eller flere medbragte knive; som ramte i ballen, låret og lysken; alt imens i hvert
fald én af gerningsmændene udtalte, at de var bevæbnet med kniv, samt "dræb ham; slå
ham ihjel, han skal dø" og "det er en pige, det er æresdrab? eller lignende.


Hovedforhandling er berammet til den 24., 27. og 28. september 2018 samt den 1.0g 17.
oktober 2018.


Advokat_Rolf Gregersen har til støtte for påstanden om løsladelse navnlig anført; at der
ikke foreligger det fornødne mistankegrundlag. Hverken forurettede eller sagens øvrige
vidner har således kunnet udpege  som gerningsmanden til knivstikkeriet. Der
var tale om et tilfældigt møde med forurettede, 0g  har ikke handlet i forening
eller efter forudgående aftale eller fælles forståelse med de øvrige tilstedeværende. Efter -
forskningen har ikke afdækket identiteten på gerningsmanden; 0g der foreligger ingen på-
virkningsrisiko, herunder da de centrale vidner  forurettede og dennes kammerat, mor og
moderens veninde ~ er "uden for rækkevidde? . Hertil kommer, at  der kun er
15 år, er meget belastet af frihedsberøvelsen; herunder med tiltagende indesluttethed.


Anklagemyndigheden har til støtte for påstanden om stadfæstelse navnlig anført; at mis -
tankegrundlaget hovedsageligt består af vidneforklaringer 0g den sikrede korrespondance;

hvorefter  1 timerne før knivstikkeriet skrev til forurettedes kæreste bl.a:
"Ham der får en brutal omgang vent 0 se "ja han skal stabbes i halsen? , "hele Hbg er ef-
ter ham' "Sig til ham han skal mødes I dag efter? , "Om aften" og "u ser du hvem 
erss Til forurettede skrev  bl.a.: "Men kom til Amagerbro st , "dig du færdig"
"Det får du at se i morgen' 99 'skal til føds I dag men ring' "Vi bare flere hvorefter foru-
rettede skrev: "Komi dag ~ Ik i morgen? . Herpå svarede  "0g kommer I dag
20". Størstedelen af vidnerne er bekendte til  der vil kunne påvirke vidner-
ne, herunder ved at samstemme forklaringer. Der er gerningsmænd på fri fod, 0g der er
risiko for, at  vil tage kontakt til forurettede. Ved hovedforhandlingens påbe -
gyndelse vil  have været frihedsberøvet i 9 måneder 0g 18 dage, men sagens
særlige omstændigheder begrunder fortsat varetægtsfængsling i surrogat frem til dom.


Efter votering afsagdes sålydende


kendels e:


Efter sagens oplysninger, herunder indholdet af tiltaltes korrespondance med forurettede
0g med forurettedes kæreste i timerne op til knivstikkeriet, oplysningerne om omfanget af
forurettedes skader og tiltaltes erkendelse af at have begået vold mod forurettede; tiltrædes
det, at der er begrundet mistanke om, at tiltalte har gjort sig skyldig i den rejste tiltale for
overtrædelse af straffelovens $ 237,jf. $ 21.


Henset endvidere til det oplyste om tiltaltes relation til sagens vidner, uidentificerede med-
gerningsmænd og tiltaltes tidligere kontakt med forurettede, tiltrædes det, at der er bestem-
te grunde til at antage, at sigtede vil vanskeliggøre forfølgningen i sagen; navnlig ved at
fjerne spor eller advare eller påvirke andre


Betingelserne for fortsat varetægtsfængsling i surrogat;, indtil der er afsagt dom i sagen; er
således opfyldt; jf. retsplejelovens $ 762, stk. 1, nr. 3,jf: $ 765,jf. 8 767, stk 2_


Varetægtsfængsling af en person under 18 år, der er sigtet for en lovovertrædelse; som ef-
ter loven kan medføre fængsel i 6 år eller derover, må ikke finde sted i et sammenhængen -
de tidsrum; der overstiger 8 måneder regnet frem til hovedforhandlingens begyndelse i
første instans medmindre der foreligger helt særlige omstændigheder, jf. herved retsple -
jelovens 8 768 a, stk. 2, nr. 2, 0g $ 768 a, stk. 3.

- 4 - 
 
 
Bestemmelsen i retsplejelovens §  768 a er indsat i retsplejeloven ved lov nr. 493 af 17. juni 
2008. Af forarbejderne til bestemmelsen fre mgår bl.a. (lovforslag nr. L 78 af 27. februar 
2008, de specielle bemærkninger):  
 
”Opretholdelse af varetægtsfængsling ud over de foreslåede tidsgrænser forud-
sætter således, at der foreligger særlige omstændigheder. Vurderingen af, om 
dette er tilfældet, m å bero på en konkret helhedsvurdering af sagens omstæn-
digheder i hvert enkelt tilfælde.  
 
Der lægges ikke op til en ændring af fængslingsgrundene som sådan, men der 
lægges op til en skærpelse af kravene for anvendelsen af den enkelte fængs-
lingsgrund ved læn gerevarende varetægtsfængslinger med henblik på en mere 
nuanceret vurdering end efter gældende ret af, om fortsat fængsling efter udløb 
af fristen på henholdsvis 6 måneder og 1 år er nødvendig.  
 
Ved rettens vurdering heraf må der bl.a. tages udgangspunkt i  den anvendte 
fængslingsgrund.  
 
Varetægtsfængsling efter retsplejelovens §  762, stk.  1, nr.  1 (unddragelsesfare), 
og § 762, stk.  1, nr.  2 (gentagelsesfare), vil – forudsat at betingelserne for vare-
tægtsfængsling fortsat er opfyldt – i sagens natur normalt vare ved, indtil sagen 
er afsluttet. Det samme kan være tilfældet med hensyn til fængsling efter be-
stemmelserne om retshåndhævelsesarrest i retsplejelovens §  762, stk.  2. Hen-
synet til retshåndhævelsen vil dog i sig selv svækkes, efterhånden som tiden 
går, og retten må derfor løbende vurdere, om der fortsat er grundlag for fængs-
ling. Retten må under alle omstændigheder løbende være opmærksom på, om 
fortsat fængsling opfylder det krav om proportionalitet, som er indeholdt i rets-
plejelovens §  762, stk.  3. 
 
Ved fængsling efter de nævnte bestemmelser indebærer kravet om særlige om-
stændigheder, at der må foretages en samlet vurdering med udgangspunkt i en 
skærpet vurdering dels med hensyn til de omstændigheder, der er omtalt i 
§ 768 (dvs. navnlig om efterforskning en fremmes med tilstrækkelig hurtighed), 
dels med hensyn til nødvendigheden af at opretholde fængslingen efter den an-
vendte fængslingsgrund.  
 
Den skærpede opmærksomhed med hensyn til nødvendigheden af fængslingens 
opretholdelse indebærer også, at retten må  være særlig opmærksom på hensy-
net til proportionalitetskravet efter retsplejelovens §  762, stk.  3, og – navnlig i 
forhold til fængslingsgrunden i stk.  1, nr.  1 (unddragelsesfare) – på muligheden 
for anvendelse af fængslingssurrogater, jf. §  765. Om anvend elsen af surroga-
ter bemærkes i den forbindelse, at både retten, anklagemyndigheden og forsva-
reren vedvarende bør være opmærksomme på at søge varetægtssurrogater an-
vendt i tilfælde, hvor disse vil være tilstrækkelige foranstaltninger.  
 
Der må endvidere fore tages en fornyet vurdering af gentagelsesrisikoen efter 
stk. 1, nr.  2, ud fra karakteren af den pågældende kriminalitet og varigheden af 
den hidtidige fængsling. Der må ligeledes foretages en fornyet vurdering af

- 5 - 
 
hensynet til retshåndhævelsen (retsfølelsen ) ud fra en afvejning af forholdets 
grovhed og fængslingens varighed.  
 
I alle tilfælde vil den påsigtede kriminalitet spille en betydelig rolle, således at 
fortsat fængsling efter fristerne især kan komme på tale i alvorlige straffesager, 
dvs. i sager om a lvorlig, personfarlig kriminalitet samt andre sager af særlig 
samfundsmæssig betydning, hvor den forventede straf vil være på flere års 
fængsel. Retten skal således efter en helhedsbedømmelse foretage en kritisk 
vurdering af nødvendigheden af fortsat varet ægtsfængsling i lyset af varighe-
den af den hidtidige fængsling.  
 
Ved fængsling efter §  762, stk.  1, nr.  3, om risiko for modvirkning af forfølg-
ningen (den såkaldte kollusionsrisiko), bygger kravet om særlige omstændig-
heder i princippet på samme hensyn. Imi dlertid kan der gøre sig særlige for-
hold gældende med hensyn til denne fængslingsgrund, der efter sit indhold er 
nært knyttet til forløbet af efterforskningen, undersøgelsen og bevissikringen i 
sagen.  
 
En skærpet vurdering af risikoen for modvirkning af un dersøgelsen kendes fra 
isolationsbetingelserne, som beskrevet i forarbejderne til de gældende bestem-
melser, herunder retsplejelovens § 770 d, stk. 1, om begrundelse af kendelser 
om varetægtsfængsling i isolation. Ved isolation af varetægtsarrestanter still es 
der således krav om en kvalificeret kollusionsrisiko.  
 
Dette krav, der i relation til isolation er særligt knyttet til de indledende faser af 
forfølgningen, kan ikke direkte overføres til perioden efter udløb af de foreslå-
ede normale frister for varetæg tsfængsling, hvor betingelserne for isolation ty-
pisk ikke (længere) vil være opfyldt.  
 
Alligevel rammer kravet om en kvalificeret kollusionsrisiko noget centralt i en 
skærpet opmærksomhed på nødvendigheden af fortsat fængsling ud over de fo-
reslåede normalf rister, hvor varetægtsfængslingen på dette tidspunkt har varet 
ganske længe. Dette gælder ikke mindst efter afslutning af efterforskningen, 
hvor der således bør foreligge en betydelig risiko for kollusion af afgørende be-
tydning for forfølgningen eller væse ntlige hensyn til beskyttelse af vidner eller 
andre. Dette er ikke udtryk for, at varetægtsfængsling efter stk.  1, nr.  3, ikke 
kan være på sin plads efter afslutning af efterforskningen og tiltalerejsning, 
men udtryk for, at der bør ske større nuancering i  bedømmelsen af, om fortsat 
fængsling er nødvendig i disse tilfælde.  
 
På samme måde som i forhold til de andre fængslingsgrunde er det også cen-
tralt for vurderingen, om efterforskningen fremmes med den fornødne hurtig-
hed. Det må også tillægges vægt, om der  gennem anteciperet bevisoptagelse er 
mulighed for en bevissikring, der kan bringe grundlaget for varetægtsfængslin-
gen til ophør …  
 
Ved vurderingen af spørgsmålet om fængslingens opretholdelse ved den mest 
alvorlige kriminalitet – f.eks. i drabssager, de a lvorligste narkotikasager mv. – 
vil selve den grove kriminalitets karakter naturligt indgå i skønnet over, om va-
retægtsfængslingen kan fortsættes ud over de angivne frister. Navnlig i tilfæl-
de, hvor tiltale er rejst, og hvor der foreligger en mistanke af e n betydelig styr-
ke, vil kriminalitetens karakter af en meget alvorlig forbrydelse – ved siden af

den konkrete fængslingsgrund  kunne indgå som et væsentligt hensyn; der kan
bevirke; at der må antages at foreligge særlige omstændigheder efter den fore -
slåede bestemmelse.

V aretægtsfængsling må antages at udgøre en særlig belastning, når der er tale
om unge under 18 år, og der foreslås derfor fastsat kortere frister for varetægts -
fængsling af denne gruppe sigtede samt skærpede betingelser for fravigelse af
disse frister (helt særlige omstændigheder?)

Det foreslås i stk. 2, nr. 1, at varetægtsfængsling af unge under 18 år i sager,
hvor sigtelsen angår en lovovertrædelse, som efter loven vil kunne medføre
fængsel i indtil 6 år, ikke kan finde sted i et sammenhængende tidsrum på mere
end 4 måneder, medmindre retten finder, at der foreligger helt særlige omstæn -
digheder. I sager, hvor sigtelsen angår en lovovertrædelse; som efter loven kan
medføre fængsel i 6 år eller derover, må varetægtsfængsling af unge under 18
år ikke finde sted i et sammenhængende tidsrum på mere end 8 måneder;
medmindre retten finder, at der foreligger helt særlige omstændigheder; jf.
stk. 2, nr. 2.



Om varetægtsfængsling af unge under 18 år kan ske ud over de normalfrister,
der fremgår af stk. 2, må som udgangspunkt bero på en vurdering svarende til
den, der skal foretages ved afgørelsen af, om der er grundlag for at fravige de i
stk. 1 indeholdte frister, jf. ovenfor

Betingelsen for at fravige de i stk. 2 indeholdte frister er imidlertid kvalificeret;
idet der skal foreligge helt særlige omstændigheder. Dette gælder både med
hensyn til de omstændigheder, der er omtalt i retsplejelovens $ 768 (dvs. navn-
lig om efterforskningen fremmes med tilstrækkelig hurtighed) , og med hensyn
til nødvendigheden af fængslingens opretholdelse efter den anvendte fængs -
lingsgrund, jf. herom ovenfor.

Også karakteren af den påsigtede kriminalitet må tillægges betydelig vægt; så-
ledes at fortsat fængsling efter fristerne især kan komme på tale i meget alvor-
lige straffesager (dvs. i sager om meget alvorlig personfarlig kriminalitet samt
andre sager af en særlig samfundsmæssig betydning hvor den forventede straf
vil være på flere års fængsel). 99

Ved hovedforhandlingens påbegyndelse vil  i givet fald have været frihedsbe-
røvet i 9 måneder og 15 dage. Inærværende sag er der tale om en tiltale vedrørende meget
alvorlig personfarlig kriminalitet i form af forsøg på manddrab ved knivstikkeri. Forholdet
er efter tiltalen begået i forening 0g efter forudgående aftale eller fælles forståelse med
flere andre. Det må endvidere forventes; at tiltalte ~ hvis han findes skyldig ~ idømmes en
straf af flere års fængsel. Herefter og henset til, at sagen efter det oplyste må anses for
fremmet med tilstrækkelig hurtighed, finder landsretten efter en samlet vurdering, at der

- 7 - 
 
foreligger sådanne helt særlig omstændigheder, at tiltalte skal forblive varetægtsfængslet, 
indtil der er afsagt dom i sagen, jf. herved retsplejelovens § 768  a, stk.  2, nr.  2. 
 
Der findes ikke i øvrigt at foreligge forhold, hvorefter fortsat varetægtsfængsling vil være i 
strid med proportionalitetsprincippet efter retsplejelovens §  762, stk.  3. 
 
Landsretten stadfæster herefter byrettens kendelse.  
  
T h i   b e s t e m m e s :  
 
Byrettens kendelse stadfæst es. 
 
Sagen sluttet.  
 
Retten hævet.  
 
 
(Sign.)  
___  ___  ___  
Udskriftens rigtighed bekræftes. Østre Landsret, den