Stadfæstelse af byrettens afgørelse i sag om, at tabsopgørelse udarbejdet af den ene parts revisionsselskab skulle udgå af sagen, da det var en sagkyndig erklæring, der var indhentet efter sagens anlæg
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Retspleje og civilproces;

Tabsopgørelse fra sagsøgers revisionsselskab ikke tilladt fremlagt

Sag BS-50925/2020-HJR

Kendelse afsagt den 15. oktober 2021

Kærende, tidligere Indkærede
mod
Indkærede A/S, tidligere Kærende

Tabsopgørelse udarbejdet af den ene parts revisionsselskab skulle udgå af sagen, da det
var en sagkyndig erklæring, der var indhentet efter sagens anlæg

Ved stævning af 16. januar 2019 anlagde Indkærede A/S, tidligere Kærende sag mod
Kærende, tidligere Indkærede med påstand om erstatning. Det fremgik af stævningen, at
Indkærede A/S, tidligere Kærende ved udarbejdelsen af de ved stævningen opgjorte krav
havde haft bistand fra revisionsfirmaet PricewaterhouseCoopers (PwC), og det blev varslet, at
der ville blive fremlagt en samlet rapport herom.

Ved replik af 26. april 2019 ændrede Indkærede A/S, tidligere Kærende betalingspåstanden og
fremlagde sammen med replikken en rapport fra PwC af 11. april 2019 om opgørelse af tabet.

Højesteret udtalte, at rapporten fra PwC ikke blot havde karakter af en talopstilling eller
lignende, men at der var tale om en selvstændig og selvforklarende erklæring med den
sagkundskab og autoritet, som er forbundet med en revisorerklæring fra PwC om
tabsopgørelsen. Erklæringen var ensidigt indhentet af Indkærede A/S, tidligere Kærende efter
sagens anlæg til brug for sagen, og Indkærede A/S, tidligere Kærende ønskede den fremlagt
for skønsmanden, der forventedes at afgive erklæring om samme tema.

Højesteret fandt ikke grundlag for undtagelsesvis at fravige udgangspunktet om, at en sådan
erklæring ikke kan fremlægges mod modpartens protest, og udtalte, at fremlæggelse og
udlevering af erklæringen om tabsopgørelsen til skønsmanden inden gennemførelsen af syn
og skøn ville indebære en risiko for utilbørlig påvirkning af skønsmanden.

Højesteret slog på den baggrund fast, at erklæringen skulle udgå af sagen og stadfæstede
dermed byrettens kendelse.

Landsretten var kommet til et andet resultat.