Landsretten stadfæster byrettens dom om anerkendelse af erstatningsansvar for det færdselsuheld appellanten har været udsat for
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;
Retspleje og civilproces;

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 24. november 2021

Sag BS-47397/2020-OLR
(15. afdeling)

Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikring (advokat Karina
Kalsbøll Aggerholm)

mod

Appelindstævnte, tidligere Sagsøger
(advokat Majken Maegaard Albrechtsen)

Retten i Roskilde har den 19. november 2020 afsagt dom i 1. instans (sag BS-
35027/2018-ROS).

Landsdommerne Kåre Mønsted, Mikael Friis Rasmussen og Henrik Bitsch har
deltaget i ankesagens afgørelse.

Påstande
Appellanten, Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikring, har
gentaget sin påstand for byretten om frifindelse.

Appelindstævnte, tidligere Sagsøger, har påstået dommen stadfæstet.

Supplerende sagsfremstilling
Det fremgår af sagen, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger i forbindelse med et
besøg hos egen læge den 27. september 2016 oplyste, at han var blevet påkørt
den 23. september 2016 på cykel, at han var landet på hovedet, men havde
cykelhjelm på, og at han stadig havde hovedpine.



2

Forklaringer
Appelindstævnte, tidligere Sagsøger har afgivet supplerende forklaring. Vidne 4
har endvidere afgivet forklaring.

Appelindstævnte, tidligere Sagsøger har forklaret, at bilen, da den holdt stille for
at dreje
til højre, havde det yderste af forenden inde på cykelstien. Han er tidligere flere
gange væltet på cykel – to gange med hjernerystelse til følge. Som barn væltede
han på cykel og ramte en betonvæg, hvilket medførte, at han var bevidstløs i
længere tid.

Han var også til stede, da hans søn ved en tidligere lejlighed blev påkørt. Han
spurgte sin søn, da denne lå i ambulancen, om han kunne mærke sine fødder,
hvilket hans søn bekræftede. Af den grund gjorde de ikke mere ud af sagen over
for den bilist, der havde påkørt hans søn. Efterfølgende udviklede hans søn
imidlertid angst som følge af påkørslen. Det var bl.a. derfor, at Appelindstævnte,
tidligere Sagsøger blev meget vred på bilisten efter påkørslen den 23. september
2016. Han var så vred, at han var bange for, hvad han kunne komme til at sige til
bilisten, hvorfor han blot ønskede at komme væk fra situationen.

Han kom cyklende med relativ høj fart for at komme forbi bilen, inden den
svingede. Han nåede inden sammenstødet at tænke, at ”nu bliver det spændende”
. Han væltede, men kom op at stå igen. Han følte først lettelse, hvorefter han blev
meget vred på føreren. Han slog på bilen og skældte føreren ud. Han var ikke
bange i situationen, nok snarere rystet. Han blev også temmelig provokeret af, at
føreren ville omfavne ham, idet det var som om, hun ønskede, at han skulle trøste
hende og ikke omvendt. Der var et særligt arrangement på skolen, som han gerne
ville nå frem til i tide, hvorfor han også af den grund gerne hurtigt ville videre
efter påkørslen. Han var måske ikke meget velovervejet i situationen, men han
lagde dog mærke til de kendetegn ved bilen, som han har forklaret om i byretten.
Han havde nok kun sin arbejdsmobiltelefon på sig. Det var en gammel Nokia.
Han er ikke klar over, om den telefon kunne tage billeder.

Senere samme dag fik han hovedpine. På et senere tidspunkt i forløbet blev det
meget værre, idet han ikke kunne holde ud at være nogen steder, ligesom han
også kastede op. Der var tale om en migræneagtig hovedpine, og det var ikke rart
i den periode, det stod på.

Han blev ret provokeret af skønsmandens rapport, idet dennes undersøgelser ikke
var en specialist værdig. Således foretog skønsmanden ikke fuldt ud
undersøgelser og test i forhold til de oplysninger, som Appelindstævnte, tidligere
Sagsøger særligt gjorde skønsmanden opmærksom på, herunder om at forhjulet
var blevet bukket i forbindelse med påkørslen.



3

Der kom ikke nogen tilbagemeldinger i anledning af hans ægtefælles opslag på
Facebook.

Nogle uger efter ledte han efter bilen på pendlerparkeringspladsen. Han fandt den
bil, der efter hans opfattelse, havde påkørt ham, og han kontaktede derefter det
forsikringsselskab, der havde ansvarsforsikret bilen.

Da han fik afslagene på forsikringsdækning fra først Tryg og siden fra Dansk
Forening for International Motorkøretøjsforsikring, følte han sig meget lille i
forhold til et stort system. Han har ellers altid gladeligt betalt sine
forsikringspræmier. Han har ikke villet finde sig i ikke at få forsikringsdækning,
hvorfor han har anlagt denne retssag.

I dag er smerterne det mindste problem; hovedpinen er som at have en stram
kasket på. Det, der smerter ham mest, er, at hans personlighed er ændret. Således
er han begyndt at lyve, og han er ikke længere den samme gode far for sine børn.
Han er ikke længere i stand til at bruge sit hoved ordentligt eller i stand til at
passe sit job.

Vidne 4 har forklaret, at hun og Appelindstævnte, tidligere Sagsøger har været
sammen siden 1992.

Hun hørte om ulykken samme dag, den skete, idet Appelindstævnte, tidligere
Sagsøger dog først fortalte om det om aftenen, da de sad i middagsselskab med
nogle venner. Han viste et stort mærke på skulderen. Hun blev meget overrasket.
Han havde ikke været ved lægen. Han havde lidt kvalme. Han beskrev bilen som
en lille Suzuki. Han kunne også huske, at der havde ligget et blåt tæppe i bilen.
Hun blev nervøs, da deres søn tidligere var blevet påkørt af en bilist.

Hun lavede et opslag på Facebook, som imidlertid ikke gav nogen
tilbagemeldinger. Hun lavede opslaget, fordi hun var bekymret for
Appelindstævnte, tidligere Sagsøger, og hun ønskede også at gøre opmærksom
på, at han havde været ude for noget ubehageligt.

Nogen tid senere tog Appelindstævnte, tidligere Sagsøger ned til
pendlerparkeringspladsen for at finde den bil, der havde påkørt ham.

Ulykken har påvirket Appelindstævnte, tidligere Sagsøger. Hen er
grundlæggende den samme person, men han er mindre rolig, mere ked af det, og
har fået en kortere lunte. Han bliver hurtigere vred.

Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten.



4

Retsgrundlag
Færdselsloven mv.
Færdselsloven indeholder i kapitel 16 bestemmelser om erstatning og
forsikring, og om ansvarsgrundlaget mv. hedder det i bl.a. lovens § 101, stk. 1 og
2, § 103, stk. 1, og § 104, stk. 1 og 2:

”§ 101. Den, der er ansvarlig for et motordrevet køretøj, skal erstatte
skader, som køretøjet volder ved færdselsuheld eller ved eksplosion eller
brand, der hidrører fra brændstofanlæg i køretøjet.
Stk. 2. Erstatningen for personskade eller tab af forsørger kan nedsættes
eller bortfalde, hvis skadelidte eller afdøde forsætligt har medvirket til
skaden. Erstatningen kan endvidere nedsættes og i særlige tilfælde
bortfalde, hvis skadelidte eller afdøde ved grov uagtsomhed har medvirket
til skaden.

§ 103. Personskade eller tab af forsørger, der er en følge af sammenstød
mellem motordrevne køretøjer, erstattes efter reglerne i § 101, stk. 1 og 2.

§ 104. Erstatningsansvaret efter §§ 101-103 påhviler den ejer eller bruger,
der benytter køretøjet eller lader det benytte, jf. dog stk. 3 om selvkørende
motorkøretøjer og selvkørende enheder.
Stk. 2. Føreren er erstatningsansvarlig efter lovgivningens almindelige
regler.”

Om forsikringspligt er følgende bestemt i færdselslovens § 105, stk. 1:

”§ 105. Krav om erstatning for skader forvoldt af motordrevne køretøjer skal være
dækket af en forsikring i et ansvarsforsikringsselskab, der har Finanstilsynets
tilladelse (koncession) til at drive forsikringsvirksomhed. Et udenlandsk
forsikringsselskab, der har koncession i et andet land inden for Den Europæiske
Union eller i et andet land, der efter aftale med EF har gennemført Rådets direktiv
92/49/EØF af 18. juni 1992 om samordning af love og administrative bestemmelser
vedrørende direkte forsikringsvirksomhed bortset fra livsforsikring og om ændring
af direktiv 73/239/EØF og 88/357/EØF (tredje skadesforsikringsdirektiv), og som i
Danmark er anmeldt til at tegne ansvarsforsikring for motordrevne køretøjer, kan
ligeledes tegne ansvarsforsikring for motordrevne køretøjer i Danmark. Alle
forsikringsselskaber, der tegner ansvarsforsikring for motordrevne køretøjer i
Danmark, skal være medlem af Dansk Forening for International
Motorkøretøjsforsikring (DFIM). Betingelser for betaling af løbende ydelser til
DFIM fastsættes af transportministeren. Alle forsikringsselskaber, der ønsker at
tegne ansvarsforsikring for registreringspligtige motordrevne køretøjer i Danmark,
skal herudover anmelde dette til Centralregisteret for Motorkøretøjer.”



5

Færdselslovens § 108, stk. 1, indeholder følgende bestemmelse om
forsikringsselskabets hæftelse og regres:

”  § 108. Forsikringsselskabet hæfter umiddelbart over for skadelidte for erstatning
efter § 105, stk. 1.”

Den dagældende bekendtgørelse nr. 579 af 6. juni 2007 om ansvarsforsikring for
motorkøretøjer mv. indeholdt i kapitel 5 under overskriften ”Dansk
erstatningsorgan og garantifond” bl.a. sålydende bestemmelse i § 17, stk. 1 (§ 20
i den nugældende bekendtgørelse nr. 1618 af 18. december 2018):

”§ 17. Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikring (DFIM)
anerkendes som dansk erstatningsorgan, der kan udbetale erstatning for skader
forvoldt af et motordrevet køretøj, hvis

1. skadelidte er bosat i Danmark,
2. køretøjet er forsikret og hjemmehørende i en anden medlemsstat i Den

Europæiske Union eller Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, eller
det ikke er muligt at identificere det forsikringsselskab, der har ansvarsforsikret
køretøjet, og

3. skaden er sket i en anden medlemsstat i Den Europæiske Union eller Det
Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde eller i en ikke-medlemsstat, der
har tilsluttet sig grønkortordningen.

Under overskriften ”Uheld forvoldt af ukendt eller uforsikret, motordrevet
køretøj” indeholdt den nævnte bekendtgørelse bl.a. sålydende bestemmelser i §
19 (§ 22 i den nugældende bekendtgørelse nr. 1618 af 18. december 2018):

”Stk. 2. DFIM erstatter som garantifond umiddelbart over for en skadelidt skade
som følge af uheld i Danmark, der må antages forvoldt af ukendt, motordrevet
køretøj. Det er en forudsætning for udbetaling af erstatning for tingsskade, at der
samtidig udbetales erstatning for personskade.
…

Stk. 4. Erstatning efter stk. 2 og 3 ydes af DFIM på grundlag af reglerne i den til
enhver tid gældende færdselslovgivning og inden for dennes dækningssummer.”

Vedtægter for Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikring
Efter § 2 i Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikrings vedtægter
er et af foreningens formål på medlemmernes vegne at erstatte skade forvoldt i
Danmark af ukendte eller uforsikrede motordrevne- og motoriserede køretøjer i
overensstemmelse med kravene i dansk lovgivning.

Landsrettens begrundelse og resultat



6

Sagen angår for landsretten, om færdselsuheldet den 23. september 2016 må
antages at være forvoldt af et ukendt, motordrevet køretøj, jf. § 19, stk. 2, i den
dagældende bekendtgørelse nr. 579 af 6. juni 2007 om ansvarsforsikring for
motorkøretøjer mv.

Efter Appelindstævntes, tidligere Sagsøger oplysninger til egen læge den 27.
september 2016 og til forsikringsselskabet ca. 3½ måned efter færdselsuheldet og
efter
hans forklaring lægges det til grund, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger var
iført
cykelhjelm og cyklede med relativ høj fart for at passere bilen, inden den
svingede, at han ved sammenstødet bl.a. blev ramt på venstre side af
hovedet/nakken, at han landede på hovedet, at han herefter lå på asfalten og
ganske kortvarigt var ”væk” , at han havde hudafskrabninger på knæ og
skinneben, ligesom der var skader på hans cykel, at han derpå blev særdeles
vred og både slog på bilen og skældte føreren ud, og at han afviste førerens
gentagne tilbud om at oplyse sit telefonnummer og hendes tilbud om at betale for
reparation af cyklen. Appelindstævnte, tidligere Sagsøger har endvidere forklaret
bl.a., at han i situationen var så vred, at han var bange for, hvad han kunne
komme til at sige til føreren, hvorfor han blot ønskede at komme væk fra hende
og stedet.

Landsretten finder på denne baggrund, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger
havde mulighed for at sikre sig navn, adresse eller telefonnummer på føreren af
bilen eller bilens registreringsnummer.

To dommere – Kåre Mønsted og Henrik Bitsch – udtaler:

Spørgsmålet er herefter, om Appelindstævntes, tidligere Sagsøger undladelse af
at sikre sig identitetsoplysninger på føreren af bilen eller bilens
registreringsnummer indebærer, at køretøjet ikke kan anses for at være ukendt
med den virkning, at Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikrings
erstatningspligt er bortfaldet.

Vi finder, at det ved vurderingen heraf må indgå, at den, der er ansvarlig for et
motordrevet køretøj, er objektivt ansvarlig for personskade, som køretøjet
forvolder, og at erstatningspligten kun bortfalder, når skadelidte forsætligt eller –
i særlige tilfælde – ved grov uagtsomhed har medvirket til skaden. Dette
modsvares af en pligt til at tegne ansvarsforsikring for køretøjet, herunder en
pligt for alle forsikringsselskaber, der tegner ansvarsforsikring for motordrevne
køretøjer i Danmark, til at være medlem af Dansk Forening for International
Motorkøretøjsforsikring, der som garantifond i henhold til sine vedtægter yder
erstatning som følge af uheld i Danmark, der må antages forvoldt af ukendt,
motordrevet køretøj.



7

Det må derfor efter vores opfattelse, for at Dansk Forening for International
Motorkøretøjsforsikrings erstatningspligt bortfalder, kræve andet og mere end
skadelidtes blotte mulighed for at sikre sig identitetsoplysninger på føreren af
bilen eller bilens registreringsnummer.

Vi finder på denne baggrund, at det ikke i en sådan grad kan lægges
Appelindstævnte, tidligere Sagsøger til last, at det skadeforvoldende køretøj er
ukendt, at Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikrings
erstatningspligt skal bortfalde. Vi har herved særligt lagt vægt på, at de
umiddelbart begrænsede skader, Appelindstævnte, tidligere Sagsøger pådrog sig
ved færdselsuheldet, ikke gav ham en særlig anledning til at sikre sig
identitetsoplysninger på føreren af bilen eller bilens registreringsnummer,
ligesom vi har lagt vægt på den sindstilstand, Appelindstævnte, tidligere
Sagsøger var i umiddelbart efter færdselsuheldet, og som efter hans forklaring
var årsagen til, at han kørte fra stedet uden at tage imod føreren af bilens tilbud
om at oplyse sit telefonnummer.

Med denne begrundelse stemmer vi for at stadfæste dommen.

Dommer Mikael Friis Rasmussen udtaler:

Om det retlige grundlag bemærker jeg, at det objektive ansvar for trafikskader,
der gælder for ejeren eller den selvstændige bruger af et motordrevet køretøj,
modsvares af en pligt til at tegne ansvarsforsikring for køretøjet, og er skade
forvoldt af et ukendt motorkøretøj, kan den eventuelt blive erstattet af Dansk
Forening for International Motorkøretøjsforsikring, jf. §§ 17-20 i dagældende
bekendtgørelse nr. 579 af 6. juni 2007 om ansvarsforsikring for motorkøretøjer
mv.

Som anført foran sikrede Appelindstævnte, tidligere Sagsøger sig ikke navn,
adresse eller telefonnummer på føreren af bilen eller bilens registreringsnummer,
og spørgsmålet er, om fraværet af disse identitetsoplysninger beror på
Appelindstævntes, tidligere Sagsøger forhold på en sådan måde, at køretøjet ikke
kan anses for at være ukendt.

Der er enighed om, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger har bevisbyrden for, at
der ved uheldet har været tale om et ukendt køretøj. Jeg bemærker herved, at
såfremt Appelindstævnte, tidligere Sagsøger havde sikret sig
identitetsoplysningerne, kunne også oplysninger fra bilens fører være indgået i
forbindelse med ansvarsforsikringsselskabets behandling af en anmeldelse om
forsikringsdækning.

Under de faktiske omstændigheder, som kan lægges til grund, og da der efter min
opfattelse ikke er grundlag for at antage, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger
efter uheldet var i chok eller befandt sig i en choklignende tilstand, finder jeg, at



8

Appelindstævnte, tidligere Sagsøger havde anledning til at sikre sig identiteten på
den omhandlede bil og dennes fører. At han ikke gjorde dette, skyldtes efter hans
egen forklaring navnlig, at han var særdeles vred på bilens fører.

På denne baggrund og uanset, at omfanget af Appelindstævntes, tidligere
Sagsøger skader senere viste sig at være betydeligt mere alvorlige end først
antaget, finder jeg, at det må lægges Appelindstævnte, tidligere Sagsøger til last,
at bilens eller dennes førers identitet ikke er oplyst.

Herefter finder jeg, at Appelindstævnte, tidligere Sagsøger ikke har godtgjort, at
skaderne er forvoldt af et ukendt motorkøretøj, hvorfor jeg stemmer for at tage
Dansk Forening for International Motorkøretøjsforsikrings påstand til følge.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet.

Efter sagens udfald skal Dansk Forening for International Motorkøretøjsfor-
sikring i sagsomkostninger for landsretten betale 50.000 kr. til Appelindstævnte,
tidligere Sagsøger. Beløbet er til dækning af udgifter til advokatbistand inkl.
moms. Ud over sagens værdi er der ved fastsættelsen af beløbet taget hensyn til
omfang og karakter.

THI KENDES FOR RET:

Byrettens dom stadfæstes.

I sagsomkostninger for landsretten skal Dansk Forening for International
Motorkøretøjsforsikring inden 14 dage betale 50.000 kr. til Appelindstævnte,
tidligere Sagsøger. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.