Højesteret stadfæster landsrettens dom med de ændringer, at tiltalte straffes med fængsel i 6 måneder, og at varigheden af indrejseforbuddet fastsættes til 6 år
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Betalingsmidler, dokumenter og bevismaterialer;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;

Frakendelse af dansk indfødsret erhvervet ved svig

Sag 84/2022

Dom afsagt den 8. februar 2023

Anklagemyndigheden
mod
Tiltalte

Tiltalte blev frakendt dansk indfødsret erhvervet ved svig og straffet for
dokumentfalsk og ophold i Danmark uden fornøden tilladelse

Tiltalte var født og opvokset i Guinea. Han havde som ung i Frankrig anskaffet sig en
fødselsattest lydende på en fransk statsborgers navn, og han havde efter indrejse i Danmark
i 1987 levet under denne falske identitet. Han havde ved ansøgning om opholdstilladelse i
Danmark og dansk statsborgerskab benyttet identitetsoplysningerne vedrørende den
franske statsborger.   

Tiltalte blev ved landsrettens dom frakendt dansk indfødsret, idet landsretten fandt det
bevist, at han havde udvist forsætligt svigagtigt forhold ved erhvervelsen i 1999.
Landsretten fandt ham samtidig skyldig i socialt bedrageri, dokumentfalsk, personelt falsk
og ophold i Danmark uden fornøden tilladelse efter udlændingelovens § 59, stk. 2.
Landsretten udviste ham af Danmark med indrejseforbud for bestandig.   

Højesteret tiltrådte, at Tiltalte havde handlet med forsæt, og at det udviste svigagtige
forhold havde været bestemmende for hans erhvervelse af dansk indfødsret. Der skulle
derfor ske frakendelse af indfødsretten, medmindre dette ville være i strid med Danmarks
internationale forpligtelser. Højesteret foretog herefter en proportionalitetsafvejning, hvor
der blev lagt vægt på bl.a., at Tiltalte havde udvist svigagtig adfærd af betydelig grovhed,
at han var født og opvokset i Guinea, hvortil han havde bevaret sin tilknytning, og at han
ingen familie havde i Danmark. Højesteret tiltrådte herefter, at Tiltalte skulle frakendes
dansk indfødsret. Den tid, der var forløbet efter Tiltaltes erhvervelse af dansk indfødsret i
1999, kunne ikke føre til anden vurdering.   

Højesteret frifandt Tiltalte for socialt bedrageri og personelt falsk, men fandt, at han med
rette var fundet skyldig i dokumentfalsk og ophold her i landet uden fornøden tilladelse
efter udlændingelovens § 59, stk. 2.

Det følger af udlændingelovens § 59, stk. 2, at en udlændings ophold her i landet uden
fornøden tilladelse er strafbart. Hvis en sådan tilladelse er opnået ved svig, anses opholdet
ikke for lovligt, jf. lovens § 27, stk. 4.

Højesteret udtalte herom bl.a., at ophold her i landet, hvor kravet om opholdstilladelse er
bortfaldet alene som konsekvens af, at den pågældende har erhvervet indfødsret ved en
svig, der har været bestemmende for erhvervelsen, og hvor indfødsretten derfor frakendes,
ganske må sidestilles med et ophold uden fornøden tilladelse.   

Tiltalte var derfor med rette fundet skyldig i overtrædelse af udlændingelovens § 59, stk. 2,
for hele perioden fra 1987, hvor han kom til Danmark, til 2021, hvor han blev sigtet i
sagen.   

Tiltalte blev straffet med fængsel i 6 måneder og udvist af Danmark med indrejseforbud i 6
år.