Højesteret stadfæstede landsrettens kendelse, hvorefter anvendelse af kreditaftalelovens § 42, stk. 2, afskærer efterfølgende anvendelse af kreditaftalelovens § 41
Ret: Højesteret (3. instans)
Faggruppe: Civilsag — Visse kæresager
Sagsemner: Fogedret;

/

Tilbagelevering af vindiceret bil købt på kredit

Kendelse afsagt den 11. maj 2023

Sag 35/2022

Kærende
mod
Indkærede (bank)

Det kunne ikke prøves, om der skulle ske tilbagelevering af vindiceret bil til fuld og endelig
afgørelse, da tidligere afgørelse i sagen var bindende  

I juni 2015 købte Kærende en BMW 325i, som blev finansieret gennem Indkærede (bank). I oktober
samme år mistede hun rådigheden over bilen, da hendes daværende kæreste solgte den til en
bilforhandler mod udlevering af bilens registreringsattest og fremvisning af en forfalsket fuldmagt.
Kærende oplyste herefter Indkærede (bank) om, at hun ikke kunne betale de aftalte ydelser, at hun ikke
længere var i besiddelse af bilen, at hun havde indgivet politianmeldelse samt havde anlagt en sag mod
bilforhandleren om tilbagelevering af bilen (vindikation).

På Indkærede (bank)s begæring gennemførte fogedretten den 19. januar 2017 en
tilbagetagelsesforretning, hvor det blev konstateret, at bilen ikke fandtes hos Kærende. På den
baggrund fremmede fogedretten sagen til udlæg for det beløb, som Kærende skyldte Indkærede
(bank), jf. kreditaftalelovens § 42, stk. 2. Fogedrettens afgørelse blev ikke kæret.

På baggrund af Højesterets kendelse af 21. januar 2020 i vindikationssagen fik Kærende bilen tilbage
fra tredjemand. Hun ønskede derefter at tilbagelevere den til Indkærede (bank) til fuld og endelig
afgørelse, jf. kreditaftalelovens § 41. Indkærede (bank) ville dog kun godskrive hende det provenu,
som bilen indbragte på auktion.

Sagen angik for Højesteret hovedsageligt, om fogedrettens afgørelse af 19. januar 2017 efter
kreditaftalelovens § 42, stk. 2, afskar Kærende fra efterfølgende at påberåbe sig kreditaftalelovens §
41.

Højesteret udtalte, at fogedrettens kendelse af 19. januar 2017 var bindende for sagens parter.
Højesteret fastslog på den baggrund, at Kærende ikke kunne få prøvet, om hun efter vindikationen af
BMW’en havde krav på at tilbagelevere bilen til fuld og endelig afgørelse.   

Landsretten var nået til samme resultat.