Byrettens dom ændres, i det omfang den er anket, således at de appelindstævnte in solidum skal betale 10.000 kr. til hver af appellanterne
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 2. februar 2012 af Østre Landsrets 8. afdeling

(landsdommerne M. Lerche, Arne Brandt og Gry Berdiin (kst.)).

8. afd. a.s. nr. B-3228-11:

Dansk Sygeplejeråd som mandatar for

Appellant 1, tidligere Forurettede 2

(advokat Søren Kjær Jensen)

mod

1) Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1

(advokat Steen Moesgaard, besk.)

2) Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2

(advokat Martin Leth Hansen, besk.)

og

8.afd. a.s. nr. B-3245-11:

FOA Fag og Arbejde som mandatar for

Appellant 2, tidligere Forurettede 1

(advokat Søren Kjær Jensen)

mod

1) Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1

(advokat Steen Moesgaard, besk.)

2) Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2

(advokat Martin Leth Hansen, besk.)



/

- 2 -

Frederiksberg Rets dom af 16. september 2011 (2-2284/2011) er anket af Appellant 1,

tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere Forurettede 1 efter retsplejelovens § 996 for

så vidt angår den del af afgø-relsen, der vedrører betaling af godtgørelse efter

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.

Ved nævningedommen af 16. september 2011 blev Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 og

Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 fundet skyldige i blandt andet overtrædelse af

straffelovens § 119, stk. 1, og § 245, stk. 1, ved den 20. juni 2010 i forening og efter

forudgående aftale eller forudgående for-ståelse at have udøvet vold af særlig rå, brutal eller

farlig karakter og med alvorlige skader til følge mod Appellant 2, tidligere Forurettede 1 og

Appellant 1, tidligere Forurettede 2 (forhold 4). De tiltalte blev begge som følge af

utilregnelighed i gerningsøjeblikket på grund af sindsssygdom eller en til-stand, der må

sidestilles med sindssygdom, frifundet for straf, jf. straffelovens § 16, stk. 1.

Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 blev dømt til anbringelse på Sikringsafdelingen ved

Psykiatrihospita-let i Nykøbing Sjælland, og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 blev

dømt til anbringelse i psykiatrisk afde-ling. Der blev ikke fastsat længstetid for

foranstaltningerne. Ved dommen blev endvidere Appellant 2's, tidligere Forurettede 1 krav

på godtgørelse for svie og smerte på 11.900 kr. med rente taget til følge, mens Appellant 1's,

tidligere Forurettede 2 tilsvarende krav blev taget til følge for 5.950 kr. med rente. De

erstatningssøgendes krav på godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, på hver

50.000 kr. med rente blev ikke taget til følge.

Anken vedrører spørgsmålet om, hvorvidt Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 og

Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 skal betale krænkelsesgodtgørelse i medfør af

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, til Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2,

tidligere Forurettede 1.

Appellant 1, tidligere Forurettede 2, har nedlagt påstand om, at Appelindstævnte 1, tidligere

Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 dømmes til at betale 50.000 kr. med

tillæg af procesrente fra sagens anlæg.

Appellant 2, tidligere Forurettede 1, har nedlagt påstand om, at Appelindstævnte 1, tidligere

Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 dømmes til at betale 50.000 kr. med

tillæg af procesrente fra sagens anlæg.



/

De Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2, har

påstået stadfæstelse, subsidi-ært frifindelse mod betaling af et mindre beløb.

Dommen er i øvrigt ikke anket.   

Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 har fri
proces uden retshjælpsdækning.



/

- 3 -

Sagen er med parternes tiltræden behandlet på skriftligt grundlag, jf. retsplejelovens § 387.

Supplerende sagsfremstilling

Af Arbejdsskadestyrelsens afgørelse af 31. oktober 2011 vedrørende Appellant 1, tidligere

Forurettede 2 fremgår det blandt andet:

”Ulykken den 20. juni 2010 er anerkendt som en arbejdsskade.
Du får 76.600 kroner i godtgørelse for varigt mén (10 procent). Du har ikke ret til
erstatning for tab af erhvervsevne.
…
Sagens oplysninger
…
Ifølge de lægelige oplysninger pådrog du dig en hjernerystelse og sår i hoved-bunden.
Sårene måtte syes. Du har endvidere haft brug for psykologhjælp efter hændelsen.

Du har fået stillet diagnosen Posttraumatisk belastningsreaktion. Der har været
bedring og du har nu en let posttraumatisk belastningsreaktion og symptomer i form af
mareridt, flashback og angst.

Det fremgår af den psykiatriske speciallægeerklæring, at du gennem 3-4 måne-der har
forsøgt at fortsætte arbejdet på psykiatrisk intensiv afdeling men måtte opgive, da du
har svært ved at håndtere voldelige situationer og er præget af angst og nervøsitet i det
daglige arbejde. Du har måtte skifte til en anden og roligere afdeling, hvor du er blevet
taget godt imod. Du arbejder fortsat på fuld tid og har ikke haft noget særligt
sygefravær.
…
Begrundelse
Du har under dit arbejde som Stilling 3 været udsat for en ulykke. Vi vurderer, at
skaden i form af hjernerystelse, sår i hovedbunden samt psykisk chok er forårsaget af,
at du var udsat for vold fra to patienter.”

Anbringender

Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere Forurettede 1 har til støtte

for de nedlagte påstande gjort gældende, at overfaldet den 20. juli 2010 var særdeles

alvorligt. Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere Forurettede 1 blev

begge under overfaldet tildelt adskillige kraftige slag i hovedet med en tung brosten (vægt

2.187 gram). Appellant 1, tidligere Forurettede 2 blev påført flere dybe sår i ho-vedet, og

overfaldet må betegnes som et særligt groft angreb mod hendes person med psy-kiske

belastninger til følge. Appellant 2, tidligere Forurettede 1 blev påført flere dybe

syningskrævende sår i hovedet samt kranie- og ansigtsbrud.   



/

- 4 -

Volden var planlagt og blev udført i forening, og overfaldet har været egnet til at skabe en

betydelig angst, idet alene tilfældigheder gjorde, at Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og

Appellant 2, tidligere Forurettede 1 overlevede det særdeles grove angreb.

Det gøres særligt gældende, at overfaldet på Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og

Appellant 2, tidligere Forurettede 1 skete under udførelse af deres arbejde, hvilket må anses

som værende særligt krænkende, hvorfor godtgørelsen bør sættes til 50.000 kr.

Appellant 1, tidligere Forurettede 2 har fået fastsat et varigt mén på 10%, og for Appellant

2, tidligere Forurettede 1 henvi-ses til fotomateriale fra straffesagen, idet det gøres

gældende, at den udøvede vold har haft en sådan særlig grovhed som krævet i

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.   

Det gøres herefter gældende, at Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere

Forurettede 1 må være beret-tiget til krænkelsesgodtgørelse, idet angrebet var et forsætligt

og særligt groft voldeligt angreb, som har medført alvorlig utryghed og angst. Volden blev

udøvet ved anvendelse af en brosten af de dømte i forening og stod på gennem længere tid

og har samlet medført alvorlige skader og langvarig sygemelding og varige mén.   

Appelindstævnte 1, tidligere Tiltalte 1 har til støtte for frifindelsespåstanden gjort

gældende, at Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2's, tidligere Forurettede 1

krav ikke har hjemmel i erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, idet volden ikke har haft en

sådan særlig grovhed, som kræves efter bestemmelsen. At volden er udøvet under Appellant

1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2's, tidligere Forurettede 1 udførelse af deres ar-bejde

gør ingen forskel heri.   

Det bestrides, at volden i forhold til Appellant 1, tidligere Forurettede 2, der kom til efter

den første vold udøvet mod Appellant 2, tidligere Forurettede 1, var planlagt.

Det forhold, at Appellant 1, tidligere Forurettede 2 har dokumenteret at have fået mén af det

passerede, fører ikke til, at hun også har krav på godtgørelse efter erstatningsansvarslovens

regler. Godtgørelse efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, ydes på grund af de særlige

om-stændigheder ved voldens udøvelse, mens ménerstatning ydes på baggrund af de følger,

volden giver.   



/

- 5 -

Subsidiært gøres det gældende, at vold, der ikke har seksuelle over- eller undertoner, og som

i øvrigt ikke indebærer ydmygelse, forhånelse eller tilsvarende, under alle omstændig-heder

ikke udløser krav større end 10-15.000 kr.

Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 har til støtte for frifindelsespåstanden gjort

gældende, at den vold, som hun er dømt for, ikke berettiger til en godtgørelse efter

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.

Efter erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, kan der ydes godtgørelse for den vold, som

forurettede har  været udsat for. Erstatning for mén ydes som følge af de fysiske skader, der

pådrages. Det forhold, at Appellant 1, tidligere Forurettede 2 har opnået erstatning for mén,

er ikke ensbetydende med, at hun også har krav på godtgørelse efter

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3. Det er alene voldens karakter og ikke det forhold, at

der er tildelt erstatning for mén, der er relevant.

Der har herefter ikke været udøvet vold af en sådan særlig grov karakter, at det kan med-

føre godtgørelse. Endvidere bestrides det, at volden har medført så alvorlig en skade, at det

berettiger til godtgørelse.

Landsrettens begrundelse og resultat

Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere Forurettede 1 har været udsat

for et forsætligt særligt groft voldeligt angreb, som blev udført af Appelindstævnte 1,

tidligere Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 i forening og efter forudgående

aftale eller forståelse. Både Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere

Forurettede 1 blev overfaldet og slået flere gange i hovedet med en brosten, hvilket for

begge havde al-vorlige skader til følge.   

Overfaldet har medført alvorlig angst og utryghed hos appellanterne, og således har Ar-

bejdsskadestyrelsen for Appellant 1's, tidligere Forurettede 2 vedkommende fastsat en

méngrad på 10 % på grund af posttraumatisk belastningsreaktion og symptomer i form af

mareridt, flash-back og angst.

Det fremgår af forarbejderne til erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3 (dengang stk. 2), som

affattet ved lov nr. 349 af 23. maj 1997, at forbrydelsens grovhed skal afspejles i strafud-



/

- 6 -

målingen, således at der som udgangspunkt for tilkendelse af krænkelsesgodtgørelse stilles

krav om, at forbrydelsen har medført en straf på omkring 1 år eller mere.

Landsretten finder, at der efter en samlet vurdering – herunder også af forbrydelsens grov-

hed og følger for appellanterne – er grundlag for at tilkende Appellant 1, tidligere

Forurettede 2 og Appellant 2, tidligere Forurettede 1 krænkelsesgodtgørelse i medfør af

erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3.   

Det fremgår af forarbejderne til erstatningsansvarslovens § 26, stk. 3, at godtgørelsens stør-

relse som udgangspunkt forudsættes at ligge i størrelsesordenen 10.000 kr.   

Landsretten finder ikke, at der er grundlag for at fravige dette udgangspunkt. Godtgørelsen

fastsættes derfor til 10.000 kr. til hver af de erstatningssøgende.

Beløbene skal i medfør af erstatningsansvarslovens § 16, stk. 2, forrentes med procesrente

fra den 16. september 2011.

Sagens omkostninger fastsættes således, at statskassen skal betale sagsomkostninger for

landsretten til Appellant 1, tidligere Forurettede 2 med i alt 4.500 kr. og til Appellant 2,

tidligere Forurettede 1 med i alt 4.500 kr. Beløbet omfatter for hver af appellanterne 750 kr.

til retsafgift og 3.750 kr. til udgifter til advokatbistand inkl. moms. Ved fastsættelsen af

beløbet til dækning af udgift til advokatbistand er der ud over sagens værdi taget hensyn til,

at sagen er behandlet på skriftligt grundlag, og at skriftvekslingen har haft et begrænset

omfang.

T  h  i k  e  n  d  e  s f  o  r r  e  t :

Byrettens dom ændres, i det omfang den er anket, således at Appelindstævnte 1, tidligere

Tiltalte 1 og Appelindstævnte 2, tidligere Tiltalte 2 in solidum skal betale 10.000 kr. til

Appellant 1, tidligere Forurettede 2 og 10.000 kr. til Appellant 2, tidligere Forurettede 1.

Beløbene forrentes med procesrente fra den 16. september 2011.

I sagsomkostninger for landsretten skal statskassen betale 4.500 kr. til Appellant 1, tidligere

Forurettede 2 og 4.500 kr. til Appellant 2, tidligere Forurettede 1.



/

Det idømte betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.



/

- 7 -

Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.



/