Byrettens dom i sag om bl.a. voldtægt stadfæstes med den ændring, at tiltalte frifindes for overtrædelse af straffelovens § 260, stk. 1, nr. 1. Fængselsstraffen blev nedsat til fængsel i 2 å... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Nævningesag
Sagsemner: Forbrydelser mod offentlig myndighed;
Forurettede og vidner;
Liv og legeme;
Seksual forbrydelser;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 28. juni 2023 af Østre Landsrets 21. afdeling

(landsdommerne Tine Vuust, Joachim Kromann og Anne-Sophie Abel Lohse (kst.) med

domsmænd).

21. afd. nr. S-628-23:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

(CPR nr. (Født 1992))

(advokat Mai-Brit Storm Thygesen, besk.)

Dom afsagt af Retten i Lyngby den 16. februar 2023 (1-4874/2022) er anket af tiltalte med

påstand om frifindelse i det ikke erkendte omfang og i øvrigt til formildelse.

Anklagemyndigheden har påstået domfældelse i overensstemmelse med den for byretten

rejste tiltale, dog således at tiltalte i forhold 1 frifindes for at have slået Forurettede 1's hoved

ind i en sofa, at byrettens domfældelse af tiltalte for den subsidiæ-re påstand om overtrædelse

af straffelovens § 260, stk. 1, nr. 1, i forhold 1 stadfæstes, og at tiltalte i forhold 2 frifindes for

overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, ved flere gange at have spyttet mod politikadet

Forurettede 2, og således at tiltaltes spyt i stedet henfø-res under straffelovens § 121.

Anklagemyndigheden har endvidere nedlagt påstand om skærpelse.   

Forurettede 1 har for landsretten fremsat krav om godtgørelse for tort på 125.000 kr. med

tillæg af rente efter erstatningsansvarslovens § 16.



/

- 2 -

Tiltalte har bestridt erstatningspligten og -opgørelsen.

Forklaringer

Der er i landsretten afgivet supplerende forklaring af tiltalte og vidnerne Forurettede 1, Vidne

3, politikadet Forurettede 2 og politibetjent Forurettede 3.

De i byretten af vidnerne Vidne 1, Vidne 2, politibetjent Forurettede 4 og politibetjent Vidne

4 afgivne forklaringer er dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 923.

Tiltalte har vedrørende forhold 1 forklaret blandt andet, at han oprettede profiler på Badoo

og Tinder for at møde nye mennesker. Han skrev til Forurettede 1 for at få noget sjov og lære

hende at kende. Det var hans indtryk, at hun ikke kun ledte efter en kæ-reste, men også et

engangsknald, eftersom hun sendte adskillige nøgenfotos af sig selv til ham. Hun fortalte

ham også, at hun var interesseret i somaliere, herunder at hendes tidlige-re kæreste var

somalier. Han havde ikke opfordret hende til at sende nøgenfotos af sig selv – det gjorde hun

bare. Af hensyn til hende gemte han ikke de fremsendte nøgenfotos. Da han først skrev med

hende, var det hans tanke, at ”hendes sind var lidt springende ”.   

Ved sin ankomst til lejligheden virkede Forurettede 1 anspændt – nærmest som i en traumetil-

stand. Hun var også skæv, da hun havde røget flere joints. Hun virkede dog ikke, som om hun

ønskede, at han ikke var der. Hun foreslog, at de skulle spille sandhed og konsekvens, og

under spillet tog hun sin trøje af. Han spurgte, hvad det værste var, hun havde oplevet, og hun

fortalte, at hun var blevet voldtaget. Han blev chokeret og spurgte ind til episoden, men hun

ville ikke fortælle nærmere derom. Hun spurgte ham, om han havde været inde at sidde.   

Da hun fortalte, at hun rettelig kun var 16 år, overvejede han at gå, men han blev så allige-

vel, fordi hun ønskede at have sex med ham, herunder hentede hun et kondom og satte det på

hans pik.   

Under deres samleje tog han halsgreb på hende. De havde forud for mødet i hendes lejlig-hed

talt om sex, og hun havde sagt, at hun godt kunne lide lidt spanking. Han tænkte, at



/

- 3 -

han derfor godt kunne prøve at tage halsgreb på hende. Han slog hende ikke, men han kan

godt have taget fat i hendes hår, da han under samlejet indførte sit lem i hendes vagina bag-

fra, mens hun stod på alle fire. I grundlovsforhøret spurgte anklageren, om han havde taget

kvælergreb på hende, og det svarede han nej til, idet han samtidig forklarede, at han havde

taget halsgreb på hende.

Hun sagde på et tidspunkt under samlejet, at han skulle gøre det langsommere. Det gjorde

han så. Først senere bad hun ham om at stoppe, og så trak han sig straks ud. Han fulgte under

samlejet de anvisninger, hun angav.   

Han spurgte hende bagefter, hvorfor hun havde ønsket at stoppe samlejet, og hun fortalte, at

hun 2 uger tidligere havde mistet et barn. Da han ikke havde fået udløsning, spurgte han

hende, om hun var indstillet på at give ham oralsex i stedet, og det svarede hun ja til.   

Han filmede hende ikke, mens hun udførte oralsex på ham, men alene mens hun stod ved

siden af ham. Ved en fejl sendte han videosekvensen til hende. Han filmede hende heller ikke

senere under oralsex, men det har hun troet, og det var nok derfor, at hun flygtede. Da han

filmede hende, opstod der larm. Hun skabte sig. Det var som om, at det hele eksplode-rede.

Han tog sine hænder om hende for at berolige hende, men hun skubbede ham væk. Der var

lidt tumult.   

En medvirkende årsag til, at Forurettede 1 flygtede, var nok også, at hun var i en

traumetilstand og nedtrykt sindstilstand, allerede inden han ankom til lejligheden. Hun løb,

fordi hun følte sig provokeret. Da hun løb ud af lejligheden, skubbede hun til ham.   

Forurettede 1 råbte ikke om hjælp i lejligheden, men det gjorde hun, da hun havde forladt

den. Da tænkte han, at hun nok ville påstå, at han havde voldtaget hende.   

Han er usikker på, hvorfor han indledningsvis i alarmopkaldet til politiet sagde ” … hun får

det til at ligne som om en eller anden voldtægt i hvert fald ”, men hun havde efter hans op-

tagelse af en videosekvens af hende skabt sig, ligesom hun havde fortalt ham, at hun tidli-

gere var blevet voldtaget. Hans udsagn ” At hun følte, det gik lidt for voldsomt, …”  skyldes,

at han var stiv. Til udsagnet ” Fordi hun siger, at jeg var lidt måske en smule for voldelig i

forhold til alle de sex, hun har haft, …”  har tiltalte forklaret, at han ikke var voldelig. Til

udsagnet ” Hun har forladt lejligheden, fordi hun følte måske, der var lidt for meget eller et



/

- 4 -

eller andet, det var lidt for groft, eller ” har tiltalte forklaret, at Forurettede 1 var lidt

mærkelig og holdt sig for sig selv.

Han søgte efter samlejet på Rejseplanen.dk for at undersøge mulighederne for at komme

hjem.   

Da politiet ankom, var han meget påvirket af situationen og lidt fuld.  

Tiltalte har vedrørende forhold 2 og 3 forklaret blandt andet, at det var den betjent, der var af

anden etnisk oprindelse end dansk, der sigtede ham og vejledte ham om hans rettighe-der.

Mens han talte med denne betjent, begyndte politikadetten at filme ham på video, og det

hidsede tiltalte op og gjorde ham aggressiv. Han begyndte derfor selv også at optage

episoden. Han videooptog i ca. 30 sekunder.   

Han gjorde hverken udfald eller ramte politikadetten med sit hoved, da han fik dna-dragten

på. Han fremkom heller ikke med trusler som angivet i tiltalen, ligesom han i patruljebilen

ikke truede politikadetten med at nikke ham en skalle. Han fremkom med ukvemsord mod

begge betjente. Han er dog på intet tidspunkt fremkommet med udtalelser som ”din mor er en

luder ” eller ”pikhoved ”.

Han lider af sukkersyge og bliver derfor tør i munden. Får han ikke vand, tørrer hans mund

ud, og han får vanskeligt ved at synke og tale. Han spyttede uden for patruljevognen, men

ikke inde i patruljevognen.   

Forurettede 1 har forklaret [ Dørlukning ]



/

- 5 -

[ Dørlukning ]

  



/

- 6 -

[ Dørlukning ]



/

- 7 -

[ Dørlukning ]

Vidne 3 har forklaret blandt andet, at Forurettede 1 gik direkte ind på lageret, hvor hun

begyndte at græde. Han husker ikke, om Forurettede 1 fortalte, at hun var flygtet fra sin

lejlighed. Forurettede 1 fremstod som bange og i chok. Han spurgte hende, hvad der var sket,

og hvorfor hun var nøgen. Han forstod, hvad hun fortalte, herunder at voldtægten var sket i

hendes lejlighed, og at hun havde truffet gerningsmanden på de sociale medier. Han lagde

ikke mærke til, om hun havde skader eller mærker i ansigtet eller på kroppen. Da han havde

ringet op til politiet, bad Forurettede 1 om selv at tale med politiet.   

Vidnet politikadet Forurettede 2 har forklaret blandt andet, at de blev sendt til Forurettede

1's lejlighed for at finde ud af, hvad der var foregået – det



/

- 8 -

hele var dog lidt diffust. Han husker ikke, om de påbegyndte en egentlig afhøring af tiltal-te.

Det var ham, der førte samtalen med tiltalte, men kollegaen deltog dog også. Vidnet husker

ikke, hvad tiltalte forklarede om det passerede, eller om vidnet gjorde notater i sin notesbog.

Han husker heller ikke, om tiltalte blev sigtet.   

De fik på et tidspunkt en melding om, at en pige var blevet fundet, og det blev herefter

besluttet, at tiltalte skulle tages med. Situationen i lejligheden eskalerede, da de sagde til

tiltalte, at han ikke kunne videofilme, mens han blev iført dna-dragt og handsker. Vidnet

foreslog tiltalte, at tiltaltes telefon, mens tiltalte fik dragten på, kunne placeres i sofaen og

fortsat optage, hvilket han herefter gjorde. Han ved ikke, om telefonen rent faktisk video-

optog.  

Vidnet er fortsat af den opfattelse, at tiltaltes udfald med hovedet, hvorved vidnet blev ramt i

maven, ikke var et uheld. Det skyldes, at det er svært at gøre udfald mod en anden, mens man

sidder ned. Tiltalte oplyste ham ikke om, at han lider af sukkersyge.   

Hvis han har haft sin tjenestetelefon fremme oppe i lejligheden, har det alene været for at

søge på tiltaltes personnummer. Han og kollegaen foretog således ingen videooptagelse oppe

i lejligheden eller senere. Han forsøgte i patruljebilen at foretage en lydoptagelse, men det

lykkedes ikke. Det skyldtes tiltaltes mange ukvemsord.

Han er usikker på, i hvilken retning tiltalte spyttede, mens tiltalte og han sad på bagsædet af

patruljebilen, men vidnet blev i hvert fald ramt af spyt på både sit ærme og sine hand-sker.

Tiltalte spyttede samtidig med, at han forsøgte at nikke vidnet en skalle. Herefter blev tiltalte

passiviseret, så han hverken kunne gøre udfald eller spytte mod nogen.   

Vidnet politibetjent Forurettede 3 har supplerende forklaret blandt andet, at han og

kollegaen forud for deres ankomst til lejligheden var gjort bekendt med, at det dre-jede sig

om en voldtægtssag, men de vidste ikke, om det var gerningsmanden eller foruret-tede, der

befandt sig i lejligheden. Det var vidnet, der talte med tiltalte. Da tiltalte ikke var egnet til

afhøring, vejledte vidnet tiltalte om ikke at udtale sig.

Tiltalte tog kort efter deres ankomst sin telefon frem, og det var vidnets opfattelse, at tiltal-te

videooptog. Det lod de ham gøre, mens de fortsatte politiforretningen på sædvanlig må-de.

Da tiltalte skulle iføres dna-dragt og handsker, tog de telefonen fra ham, og det var til-



/

- 9 -

talte meget utilfreds med. Han og kollegaen har ikke videooptaget i lejligheden eller senere –

de har ingen bodycams. I patruljebilen nævnte han over for sin kollega, at det nok ville være

en god idé at lydoptage tiltaltes mange udtalelser, men det lykkedes ikke.

Tiltaltes udfald med sit hoved mod kollegaen skete pludseligt og umotiveret. Tiltalte sad i

sofaen, mens kollegaen sad på hug foran tiltalte. Tiltalte forsøgte at rejse sig for at gøre et

udfald mod kollegaen. Han husker ikke, om kollegaen tillige forsøgte at rejse sig. Han ved

ikke, hvorfor kollegaen sad på hug foran tiltalte.   

Så vidt han husker, sagde tiltalte ikke noget om, at tiltalte led af en sygdom og derfor hav-de

brug for vand. Tiltalte var dog tør i munden – måske på grund af indtagelse af narkoti-ske

stoffer.

Kollegaen blev i bilen truet med at blive nikket en skalle, og vidnet hørte tumult. Han så ikke

tiltalte forsøge at nikke kollegaen en skalle.

Personlige oplysninger

Tiltalte er ved dom afsagt af Retten på Frederiksberg den 4. december 2018 straffet med

fængsel i 30 dage for overtrædelse af bl.a. straffelovens § 119, stk. 1. Straffen blev gjort

betinget med vilkår bl.a. om, at Tiltalte skulle udføre samfundstjene-ste i 40 timer inden for

en længstetid på 4 måneder. På grund af vilkårsovertrædelse blev straffen ved dom afsagt den

6. maj 2019 af Retten på Frederiksberg ændret til ubetinget fængsel i 10 dage, hvorved der

blev lagt vægt på, at tiltalte havde udført 26,45 timer af den idømte samfundstjeneste.   

Tiltalte har om sine personlige forhold forklaret, at han kom til Danmark som 6-årig sam-men

med sine forældre og sine søskende. Da hans forældre blev skilt i 2002, blev han bo-ende hos

sin mor. Han talte frem til sit 11. år somalisk med sin mor. I dag taler han både dansk og

somalisk med hende. Hans mor taler kun lidt dansk. Han har ingen kontakt til familie i

Somalia – i hvert fald ikke på sin mors side. Hans far bor i Somalia eller opholder sig i hvert

fald jævnligt der. Han har telefonisk kontakt til sin far ca. en gang månedligt. Hans far har

stiftet en ny familie. Alle hans søskende bor i Danmark. De fleste af dem er danske

statsborgere, og de har uddannet sig og har arbejde her i landet. Han har ikke opnå-et dansk

statsborgerskab, da han dumpede statsborgerskabsprøven. Han har det seneste 1½ år ikke

kunnet arbejde på grund af stressrelateret angst. Frem til sin anholdelse levede han



/

- 10 -

af udbetalinger fra sin a-kasse. Han deltog på det tidspunkt i angstkurser i kommunalt regi,

ligesom han jævnligt var i dialog med sin kommunale kontaktperson.  

Tiltalte har været frihedsberøvet under anken.

Landsrettens begrundelse og resultat

Skyldspørgsmålet

Forhold 1

Også efter bevisførelsen for landsretten tiltrædes det af de grunde, byretten har anført, at

tiltalte, efter at Forurettede 1 havde trukket sit samtykke til vaginalt samle-je tilbage, fortsatte

samlejet, selv om hun flere gange sagde stop, og hun græd. Da tiltalte under disse

omstændigheder har været klar over, at det fortsatte samleje skete uden Forurettede 1's

samtykke, har tiltalte gjort sig skyldig i overtrædelse af straffelovens § 216, stk. 1.   

Af de grunde, byretten har anført, tiltrædes det, at tiltalte ved vold og under den i situatio-nen

liggende trussel om yderligere vold endvidere tvang Forurettede 1 til at udføre oralsex på

ham, og at han under denne oralsex tillige fremkom med de af byretten anførte udtalelser.

Tiltalte har herved gjort sig skyldig i overtrædelse af straffelovens § 216, stk. 1, jf. § 225.   

Det lægges efter Forurettede 1's forklaring, der understøttes af de under personundersøgelsen

af Forurettede 1 konstaterede skader samt de af Vidne 2 gjorte iagttagelser, til grund, at der

efter førnævnte oralsex op-stod tumult i lejligheden, hvorunder tiltalte tog halsgreb på

Forurettede 1 og strammede til, ligesom han fremkom med de af byretten anførte udtalelser.

Tiltalte fin-des herved at have gjort sig skyldig i overtrædelse af straffelovens § 245, stk. 1,

og § 266, stk. 1.

Efter bevisførelsen for landsretten findes det på baggrund af det samlede hændelsesforløb

ikke med den til domfældelse i en straffesag fornødne sikkerhed bevist, at tiltalte ved vold

eller trussel om vold har truet Forurettede 1 til ikke at forlade lejligheden, og tiltalte frifindes

derfor for overtrædelse af straffelovens § 260, stk. 1, nr. 1.



/

- 11 -

Herefter stadfæstes i forhold 1 byrettens bevisresultat med den ændring, at tiltalte frifindes

for overtrædelse af straffelovens § 260, stk. 1, nr. 1.   

Forhold 2 og 3

Også efter bevisførelsen for landsretten findes tiltalte af de grunde, byretten har anført,

skyldig i overtrædelse af straffelovens § 119, stk. 1, og § 121 i overensstemmelse med by-

rettens bevisresultat.

Strafudmåling

Straffen fastsættes i medfør af straffelovens § 119, stk. 1, § 121, § 216, stk. 1, jf. til dels §

225, § 245, stk. 1, og § 266, stk. 1.   

Der er afgivet tre stemmer for at fastsætte straffen på fængsel i 3 år og tre stemmer for at

nedsætte straffen til fængsel i 2 år og 9 måneder.   

Efter udfaldet af stemmeafgivningen straffes tiltalte med fængsel i 2 år og 9 måneder.

Alle voterende har ved straffastsættelsen lagt vægt på navnlig karakteren og omfanget af de

forhold, tiltalte er fundet skyldig i, samt at tiltalte tidligere er straffet for overtrædelse af

straffelovens § 119, stk. 1.

Udvisning

Det følger af udlændingelovens § 26, stk. 2, jf. § 22, nr. 2 og 6, at Tiltalte skal udvises,

medmindre dette med sikkerhed vil være i strid med Danmarks Inter-nationale forpligtelser,

herunder artikel 8 i Den Europæiske Menneskerettighedskonventi-on.   

Efter Menneskerettighedskonventionens artikel 8, stk. 1, har enhver ret til respekt for sit

privatliv og familieliv. Ifølge artikel 8, stk. 2, må ingen offentlig myndighed gøre indgreb i

udøvelsen af denne ret, medmindre det sker i overensstemmelse med loven og er nødven-digt

i et demokratisk samfund bl.a. for at forebygge uro og forbrydelse.   

Afgørelsen af, om et indgreb er nødvendigt, beror navnlig på en proportionalitetsafvejning. I

bedømmelsen indgår bl.a. de samfundsmæssige behov for udvisning under hensyn til

karakteren og alvoren af den begåede kriminalitet. I bedømmelsen indgår ligeledes, hvor



/

- 12 -

længe den pågældende har været i opholdslandet, samt styrken af de familiemæssige, soci-ale

og kulturelle bånd til opholdslandet og statsborgerlandet. De kriterier, der indgår i vur-

deringen, fremgår bl.a. af Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom af 23. juni

2008 i sagen Maslov mod Østrig, præmis 68.   

Tiltalte idømmes ved denne dom fængsel i 2 år og 9 måneder for at have tiltvunget sig

samleje og andet seksuelt forhold end samleje under anvendelse af bl.a. vold af særligt rå,

brutal eller farlig karakter samt vold og trusler om vold over for de poli-titjenestemænd, der i

forlængelse af voldtægtsforholdet anholdte og indbragte tiltalte til detentionen.   

Tiltalte er født i Somalia. Han er 30 år, og han har boet i Danmark, siden han kom til landet

som 6-årig sammen med sin mor og sine 7 søskende. Han har haft lovligt ophold her i landet

i ca. 23 år. Han er ikke gift eller samlevende, og han har ingen børn. Han har gennemført 9.

og 10. klasse, værnepligt og en uddannelse inden for logistik. Han har tidligere haft fast

beskæftigelse, men var på tidspunktet for sin anholdelse uden arbejde på grund af

stressrelateret angst. Han levede da af sygedagpenge. Hans mor og søskende bor alle i

Danmark. Han taler somali, men skriver ikke sproget. Hans far bor med sin nye familie i

Somalia, eller faren er i hvert fald ofte i Somalia. Han har telefonisk kon-takt til sin far ca. en

gang om måneden.   

Tiltalte er i denne sag fundet skyldig i bl.a. grove seksualforbrydel-ser, hvilket afspejler sig i

den fastsatte straf af fængsel i 2 år og 9 måneder. Tiltalte er tidligere straffet med fængsel i 30

dage for overtrædelse af bl.a. straf-felovens § 119, stk. 1. Straffen blev oprindelig gjort

betinget bl.a. med vilkår om, at Tiltalte skulle udføre samfundstjeneste i 40 timer inden for en

længste-tid på 4 måneder. På grund af vilkårsovertrædelse blev straffen senere ændret til

ubetinget fængsel i 10 dage, hvorved der blev lagt vægt på, at 26,45 timer af den idømte

samfunds-tjeneste var blevet udført.   

Landsretten lægger til grund, at Tiltaltes tilknytning til Danmark er stærkere end hans

tilknytning til Somalia. Han har imidlertid ud over statsborgerskabet en ikke ubetydelig

tilknytning til Somalia, idet han taler somalisk og gennem sin somaliske familie og sin far,

der bor i Somalia, har kendskab til skik og kultur i Somalia. Han vil så-ledes have

forudsætninger for at begå sig i Somalia, hvis han udvises.   



/

- 13 -

Efter arten og grovheden af den begåede kriminalitet finder landsretten efter en samlet

vurdering, at de hensyn, der taler for udvisning af Tiltalte, er så tungtvejende, at de har større

vægt end de hensyn, der som følge af hans stærke tilknytning til Danmark og mindre stærke

tilknytning til Somalia taler imod udvisning.   

Det fremgår af Menneskerettighedsdomstolens praksis, at varigheden af et indrejseforbud har

betydning ved vurderingen af, om udvisning vil udgøre et uproportionalt indgreb i pri-

vatlivet og familielivet, jf. bl.a. dommen af 23. juni 2008 i sagen Maslov mod Østrig, præmis

98, og dom af 14. september 2021 i sagen Abdi mod Danmark, præmis 38.

Det følger af udlændingelovens § 32, stk. 4, nr. 7, at en udlænding, der udvises efter § 22 og

idømmes en ubetinget fængselsstraf af mere end 1 år og 6 måneders varighed, meddeles

indrejseforbud for bestandig. Der kan dog meddeles et indrejseforbud af kortere varighed,

hvis udlændingen udvises efter § 22, og et indrejseforbud fastsat efter stk. 4 vil indebære, at

udvisning med sikkerhed vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser, jf. § 32,

stk. 5, nr. 1.   

Efter en samlet vurdering finder landsretten, at udvisning af Tiltalte i 12 år må anses for en

proportional foranstaltning med henblik på at forebygge uro eller forbrydelse.   

Da udvisning dermed ikke er i strid med Danmarks internationale forpligtelser, stadfæstes

byrettens bestemmelse om udvisning med den ændring, at Tiltalte udvises af Danmark med

indrejseforbud i 12 år.

Tortgodtgørelse

De juridiske dommere finder, at Forurettede 1 skal tilkendes 75.000 kr. i godtgørelse for tort,

der forrentes som bestemt af byretten. De juridiske dommere har her-ved lagt vægt på

karakteren af de seksuelle krænkelser, som tiltalte er fundet skyldig i.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Tiltalte straffes med fængsel i 2 år og 9 måneder.



/

- 14 -

Tiltalte udvises af Danmark og pålægges indrejseforbud i 12 år. Indrejseforbuddet regnes fra

udrejsen eller udsendelsen.

Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten.

Tiltalte skal inden 14 dage betale 75.000 kr. til Forurettede 1, c/o advokat Jørn Haandbæk

Jensen, Slotsgade 48, 3400 Hillerød. Beløbet forrentes som bestemt af byretten.

(Sign.)