Denne sag vedrører spørgsmål om, hvorvidt sagsøger har krav på betaling af modværdien af 240 guldmønter i henhold til dokument, der angives at være underskrevet af parterne i f... Vis mere
Ret: Retten på Frederiksberg (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Aftaler;

Retten på Frederiksberg

Udskrift af dombogen

DOM

Afsagt den 17. juni 2011 i sag nr. BS H-8/2009:

Sagsøger
Adresse 1
By
mod
Sagsøgte
Adresse 2
2500 Valby

Sagens baggrund og parternes påstande.

Denne sag, der er anlagt den10. december 2008, vedrører spørgsmål om sag-
søger har krav på betaling af modværdien af 240 guldmønter i henhold til do-
kument, der angives at være underskrevet af parterne i forbindelse med ind-
gåelse af ægteskab.

Sagsøgers påstand er, at Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøger kr. 276.036,00
med tillæg af renter fra sagens an-læg, subsidiært et mindre beløb fastsat efter
rettens skøn.

Sagsøgte har påstået frifindelse.

Sagsøger har indleveret supplerende påstandsdokument med forhøjelse af
påstanden til 466.080,00. Dette er sket efter forberedelsens afslutning og ef-ter
fristen for fremlæggelse af påstandsdokument.

Efter sagsøgtes protest har retten ikke tilladt en forhøjelse af påstanden.

Oplysningerne i sagen.

Parterne blev gift i Århus den Dato 1 1991. Samme dag underskrev parter-ne et
dokument, dels skrevet på farsi og dels på dansk. Dokumenterne blev
underskrevet til vitterlighed vedrørende sagsøger af dennes far Vidne 1 og for
så vidt angår sagsøgte af Vidne 2. Ifølge dokumentet affattet på dansk, som er
fremlagt af sagsøgeren under sagen og forevist i original, erklærer sagsøgte i
tilstedeværelse af de nævnte vitterlighedsvidner at have lånt 240 gulde mønter,
21 karat af 7,3 gram af sin kones familie, som han i følge dokumentet skal
videregive til sin kone, Sagsøger barn af Vidne 1. Det fremgår endvidere af
dokumentet, at sagsøgte skal aflevere 240 gulde mønter til sagsøger, når hun
kræver det. Herudover er der indsat bestemmelser om, at hvis mønterne ikke
kan skaffes, skal sagsøgte betale pri-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 2/13

sen på mønterne til dags dato pris.

Sagsøger har indhentet erklæring fra farsi og pasthu tolk, Person 1. Af
erklæringen fremgår: ".....Indeholdet i den danske tekst er den samme og jeg
kan bekræfte, at de er identiske....." Således at den danske tekst har samme
indhold som teksten på farsi.

Sagsøgte har efter sagens anlæg indhentet erklæring af 2. oktober 2009 fra
autoriseret tolk, Person 2, vedrørende de to erklæringer. Henholdsvis er-klæring
affattet på dansk og erklæring affattet på iransk. I tolkens erklæring fremgår
vedrørende 1. afsnit, 5. linie i den iranske udgave, at oversættelsen er :"Min
svigerfamilie har stillet 240 gulde mønter af 21 karat med en vægt af 7,3 gram
pr. stk., i sikkerhed hos mig, som skal videregives til min kone, Sagsøger, på et
senere tidspunkt."

Parterne blev separeret den 18. december 2001 og skilt ved bevilling den 17.
juli 2002. Separationen og skilsmissen blev meddelt på vilkår af, at sagsøger fik
forældremyndigheden over parternes fællesbarn, Barn, født den Dato 2 1997.
Det fremgår af skilsmissebevillingen, at fællesboet er delt. Der har
efterfølgende mellem parterne været uenighed om forældremyndigheden over
fællesbarnet. Der har verseret sag herom i 2003 og 2005.

I forbindelse med separationen underskrev parterne den 11. november 2001
aftale benævnt: "Indbofordeling." Det fremgår heraf, at parterne overtager hver
deres bilgæld og anden personlige gæld. Det fremgår endvidere, at sag-søgte
overtager den tidligere fælles ejendom og derved gæld i ejendommen. Der er
endvidere fremlagt bodelingsoverenskomst udfærdiget af Advokat,
advokatfirmaet Kromann Reumert, hvorefter sagsøgte over-tager sagsøgers
andel af den tidligere ejendom ved overtagelse af sagsøgers del af restgælden.
Bodelingsoverenskomsten angives at være underskrevet af sagsøger den 25.
november 2001 og af sagsøgte den 26. november 2001. Vitterlighedsvidner er
angivet Vidne 3 med angivelse af stillingen Autoværksted, samt af Person 3,
bankelev.

Ved brev af 12. august 2008 fra sagsøgers daværende advokat anmodede
sagsøger om udlevering af guldmønterne eller betaling til den pris, hun vil købe
guldmønterne for. Det anførtes, at guldmønterne til dagens værdi er på mellem
266.904,00 kr. og 279.036,00 kr. Henvendelsen blev besvaret af sag-søgtes
daværende advokat med afvisning af kravet med angivelse af, at er-klæringen af
Dato 1 1991 blev afgivet under omstændigheder, der indebar ulovlig tvang fra
sagsøgers fars side. Denne sag blev herefter anlagt den 6. januar 2009 med
påstand som ovenfor anført.

Efter sagens anlæg er der indhentet en kriminalteknisk erklæring fra Krimi-
nalteknisk Center, Dokumentsektionen. Det fremgår blandt andet af erklæ-
ringen:

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 3/13

"Formål:

Det ønskes undersøgt, hvorvidt de omstridte underskrifter "Sagsøgte" på KT 1
(bilag 1A), KT 2 (bilag 1B) og KT 5 (bilag 15) er udfærdiget af Sagsøgte.

Der ønskes foretaget undersøgelse af, hvorvidt de omstridte underskrifter
"Sagsøger" på KT 6 (bilag D) og KT 8 (bilag M) er udfærdiget af Sagsøger.

"Det ønskes undersøgt, hvorvidt den omstridte underskrift "Vidne 3" på KT 6
(bilag D) er udfærdiget af Vidne 3.

2.0 Konklusion

Det er overordentlig sandsynligt, at de omstridte underskrifter "Sagsøgte" på
KT 1 (bilag 1A), KT 2 (bilag 1B) og KT 5 (bilag 15) er udfær-diget af Sagsøgte.

Der er overordentlig stor sandsynlighed for, at de omstridte underskrifter
"Sagsøger" på KT 6 (bilag D) og KT 8 (bilag M) er udfærdiget af Sagsøger.

Vedrørende de anvendte konklusioner i håndskrift, henvises der til kommen-
tarerne efter erklæringen."

Vedrørende den omstridte underskrift "Vidne 3" på bilag D, fremgår det, at
underskriften på bilag D og skriftprøvematerialet kvalitativt og kvantitativ ikke
er egnet til brug i en underskriftsundersøgelse, hvorfor materialet udgør
undersøgelsen.

Det fremgår endvidere: "Det kan ikke afgøres, hvorvidt alle de omstridte un-
derskrifter er udfattet af én og samme person, idet de tre underskrifter
"Sagsøgte", "Sagsøger" og "Vidne 3" ikke er ind-byrdes sammenlignelige.

I erklæringen er det angivet, at der benyttes følgende konklusion:

"Der er en til sikkerhed grænsende sandsynlighed for, at...
Der er en overordentlig stor sandsynlighed for, at...
Der er overordentligt sandsynligt, at...
Det er overvejende sandsynligt, at...
Det kan ikke udelukkes, at...
Der er konstateret overensstemmelser, der indicerer...

Sandsynlighedsskalaen kan ikke defineres i procentvise sandsynligheder."

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 4/13

I kommentaren vedrørende konklusionerne: "Overordentlig stor sandsynlig-
hed..., Overordentligt sandsynligt..., Overvejende sandsynligt... " angives:

"Der er flere forskellige grunde til, at en sikker identifikation ikke kan nås i en
sag. Konklusionen afhænger af kvaliteten og kvantiteten af materialets indhold
af karakteristika.

De konklusioner peger alle stærkt mod en bestemt skriver.
Konklusionen " Overordentlig stor sandsynlighed " indeholder således flere
og/eller stærkere karakteristika end " Overordentlig sandsynligt ", ligesom
konklusionen " Overordentlig sandsynligt " indeholder flere og/eller stærkere
karakteristika end " Overvejende sandsynligt."

Forklaringer.

Der er under sagen afgivet forklaringer af Sagsøger, Sagsøgte, Vidne 1, Vidne
2, Vidne 3 og Vidne 4.

Sagsøger har blandt andet forklaret, at hun lærte sagsøgte at kende via en
bekendt, Vidne 2. Inden de blev gift talte de om, hvorvidt det var muligt at
hjælpe sagsøgte og hans familie økonomisk. Sag-søgte var på det tidspunkt
tandlægestuderende, og hun var selv HF-studeren-de. Sagsøgte virkede også
som tolk. Sagsøgte var kommet til Danmark i 1985 og havde optaget lån, for at
kunne komme ud af Iran. Han havde derfor en gæld hjemme i Iran. Sagsøgtes
forældre boede fortsat i Iran. Hans far var hjerneskadet, og hans lillebror var
krigsskadet. Hendes familie i Iran var vel-havende. Hendes far spurgte, om det
var i orden, at han lånte nogle penge til sagsøgte af hendes mors fætter Person
4, som boede i Iran og var meget velha-vende. Det var hendes far, der lånte
pengene af Person 4 på sagsøgtes vegne. Det blev aftalt, at lånet skulle gives på
den betingelse, at sagsøgtes mor i Iran kom og hentede pengene hos Person 4,
og det var en betingelse, at sagsøgte betalte pengene tilbage til hendes familie,
således at pengene skulle betales til hende. Det var kontantbeløb, der blev
afleveret til sagsøgtes mor, men der skulle ikke beregnes renter og for, at
pengene ikke skulle miste deres værdi, omregnede de beløbet svarende til 240
guldmønter. Det er en sædvanlig må-de at handle på i Iran. Penge mister deres
værdi, og derfor "oversætter" man til guldmønter. Pengene blev overleveret i
Iran til sagsøgtes mor 2-3 uger før, de blev gift. Hendes far havde en klar aftale
med sagsøgte om, at der skulle underskrives en skyldnerkendelse inden
ægteskabet. Sagsøgte lavede selv er-klæringerne. Det gælder både bilag 1A og
1B. Hun har ikke selv set ham skrive dem, men han havde fortalt, at han havde
skrevet dem. Det maskinsk-revne eksemplar på dansk er skrevet på maskine hos
Dansk Flygtningehjælp, hvor sagsøgte arbejdede som tolk.

De blev gift den Dato 1 1991. Først foregik der en iransk ceremoni på hen-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 5/13

des forældres bopæl i Århus. Efterfølgende gik de på Rådhuset kl. 13 og blev
gift. Inden de skulle på Rådhuset, kom sagsøgte med erklæringerne og sagde, at
han havde holdt sit løfte, og at de nu skulle underskrive dem, inden de gik på
Rådhuset. Udover sagsøgte og hende selv, var også hendes far og Vidne 2 til
stede. Sagsøgte læste selv op, hvad der stod i den danske udgave. Han havde
underskrevet med navnet Sagsøgte. De spurgte hvorfor, og han sagde, at han
havde skiftet navn. Sagsøgte har tidligere hed-det Navn. Det var sagsøgte, der
underskrev først og derefter underskrev hun, herefter hendes far og til sidst
Vidne 2. Der var ingen tvang. De var netop blev viet på iransk vis.

De blev skilt i 2001. I 2007 så hun et foto af sagsøgte i B.T. i forbindelse med,
at han blev gift på ny. Barn havde ikke set sin far i flere år. Hun opfor-drede
Barn til at kontakte ham. Barn ringede til sagsøgte. De talte sammen i højst to
minutter. Barn blev meget ked af det. Hun sagde, at hun aldrig vil-le tale med
sagsøgte igen. Sagsøgte blev ved med at ringe for at sige unds-kyld. Hun sagde
til sagsøgte, at han ikke skulle bruge Barn mod hende. Hun gav samtidigt
sagsøgte én måneds varsel til, at tilbagebetale de penge, som han havde lånt af
hendes familie. Sagsøgte var overhovedet ikke i tvivl om, hvad hun talte om.
Sagsøgte blev ved med at forsøge, at bruge Barn som våben mod hende.
Statsforvaltningen rådede hende til at vente med at rejse kravet på ny overfor
sagsøgte, indtil Barn blev ældre.

Hun har netop været i Iran med Barn for at få hendes øjne kontrolleret. Barn
blev tidligere opereret i Iran. Hun har fået forældremyndigheden over Barn i
Iran. Hun indrykkede i forbindelse hermed de annoncer, som hun skulle. Det
foregår sådan i Iran, at hvis manden melder sig, kan han modsæt-te sig en
rejsetilladelse. Da de kom til Iran i år, blev de nærmest anholdt. Barn fik at
vide, at hendes far havde forbudt hendes udrejse. Det lykkedes via en
bestemmelse i den iranske lovgivning at komme ud. De måtte dog be-tale
20.000 kr. for at få sagen hastebehandlet, ellers ville de blive tilbageholdt i Iran
i op til 6 måneder. Sagsøgte stillede i forbindelse hermed som betingel-se for at
give tilladelse til at rejse, at hun trak denne sag tilbage.

Hun kom selv til Danmark i 1981. Hendes familie kom i samme forbindelse.
Foreholdt bilag 4, aftale underskrevet den 11. november 2001, vedrørende
indbofordeling forklarede hun, at når det anføres, at hver part overtager der-es
personlige gæld gælder det for sagsøgtes vedkommende også hans gæld til
hendes familie.

Det er korrekt, at det i forbindelse med skilsmissen blev erklæret, at fælles-boet
var delt. Hun var ejer af halvdelen af den ejendom de tidligere boede i. Det var
først i forbindelse med denne sag, at hun blev klar over, at hun ikke længere var
medejer. De har aldrig truffet aftale om sagsøgtes nærmere over-tagelse. De
havde blot aftalt i forbindelse med erklæringen fra 11. november 2001, at han
ville overtage ejendommen. Hun har aldrig underskrevet bode-
lingsoverenskomsten fremlagt som bilag D. Hun er sikker herpå. Som led i

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 6/13

sit arbejde skriver hun aftaler i sin kalender. Hun kan konstatere, at hun den
pågældende dag var i Århus.

Sagsøger har supplerende forklaret, at hun aldrig har set Vidne 4 før og har
aldrig været i rum med ham.

De penge, som sagsøgte lånte af hendes familie, er brugt i Iran.

Sagsøgte har forklaret, at han kom til Danmark i 1984 som politisk flygtning.
Han arbejdede senere som tolk. Han lærte herigennem sagsøgerens familie at
kende. Den dag han blev gift med sagsøgeren, skrev han under på to
dokumenter, som ligner bilag 1A og 1B, men det er ikke i overensstem-melse
hermed. Han forklarede i den forbindelse, at det gik op for ham, at sagsøgerens
far var en voldelig og truende mand. Han havde et par uger før brylluppet
overfaldet ham. Han forlangte, at han skrev under på to dokumen-ter. Ét
udfærdiget på dansk og ét på farsi. Han skulle skrive under på, at han skulle
stille et depositum på 240 guldmønter. Han forklarede herved, at det er en
tradition i Iran, at manden underskriver en erklæring om, at han skal af-levere
240 guldmønter, hvis ægteskabet hurtigt bliver opløst på grund af mandens
forhold. Det var ikke et lån, som han skrev under på.

Dokumenterne var på forhånd skrevet af sagsøgerens far. Han har ikke selv
udfærdiget nogen dokumenter. Den samme dag, som dokumenterne blev un-
derskrevet, blev de gift. De var først på Rådhuset kl. 11.00 for at blive gift.
Bagefter blev der afholdt en ceremoni i hjemmet. Det var ikke nogen iransk
vielse. Han kan ikke huske, om han skrev under på dokumenterne før eller efter,
de blev gift. På det tidspunkt vidste alle, at han havde taget navnefo-randring til
Sagsøgte. De talte derfor ikke om, hvorfor dette navn var angivet. Hans familie
i Iran havde ikke økonomiske problemer. Det er korrekt, at hans bror blev
krigsskadet omkring 1990. Den historie, som sag-søger har forklaret, har han
aldrig hørt før. Han har aldrig hørt, at det er ble-vet påstået, at hans familie
skulle låne penge af sagsøgerens familie. Som vit-terlighedsvidne for ham
underskrev Vidne 2 og sagsøgerens far skrev også under som
vitterlighedsvidne.

Da han og sagsøger blev separeret i 2001, skulle de gennemføre en bodeling.
Sagsøgeren og hendes far kom hjem til ham. De sagde, at de skulle beslutte,
hvad der skulle ske. Til stede var endvidere Vidne 4. Vidne 4 er nu hans svoger,
idet Vidne 4 er gift med hans kones søster. Dokumentet som er fremlagt som
bilag 4, blev oprettet den dag. Han blev presset til at be-tale 4.000 kr. til
sagsøgeren. Det var sagsøgeren, der havde skrevet erklærin-gen. De skrev
begge under. Det hele handlede om grundlaget for skilsmissen. Sagsøgeren
havde haft en affære. Det var en kæmpe æretab for familien. I forbindelse med
underskrivelse af bilag 4 sagde sagsøgeren, at hun herefter ville rive de
dokumenter, som han tidligere havde underskrevet, i stykker. Hun tog
dokumenterne frem. Han nåede ikke at se dem. Hun rev dem i styk-ker. Hans
personlige gæld på det tidspunkt udgjorde banklån og studielån.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 7/13

Han kontaktede efterfølgende en advokat for at få lavet en bodelingsover-
enskomst i forbindelse med hans overtagelse af huset. Sagsøgeren kom hjem til
ham for at læse erklæringen igennem, og hun skrev under hos ham. De skrev
under samme dag. Han så, at hun skrev under. Vidne 3, der er mekaniker, var
tilfældigt til stede. Han er en fælles ven. Han skrev under til vitterlighed.
Bankmanden som også har underskrevet til vit-terlighed, var ikke til stede. Han
sendte herefter dokumenterne tilbage til ad-vokaten. Sagsøgeren har ikke
tidligere givet udtryk for, at hun var i tvivl om, hvem der nu ejede ejendommen.

I 2002 var de i Statsforvaltningen for at blive skilt. De var enige om, at fæl-
lesboet var delt. De viste også bilag D, som er bodelingsoverenskomsten.
Gældsbrevet med guldmønter blev ikke omtalt.

I forbindelse med skilsmissen fik sagsøgeren forældremyndigheden over fæl-
lesbarnet Barn. De to forældremyndighedssager, som er anlagt, har ikke haft
nogen forbindelse med denne sag og er ikke anlagt for at presse sagsø-geren. I
2007/2008 ringede sagsøgeren til Vidne 4 og fortalte, at Barn gerne ville i
kontakt med ham. I de forløbne 8 år havde sagsøgeren konstant forsøgt at
ødelægge hans og Barns forhold. Han talte med Barn. Hun ville gerne mødes
med ham. Vedrørende telefonsamtalen med Barn kom hun med udtalelser, som
ikke svarer til en 10 årigs udtalelser. Han fik først forelagt de erklæringer, som
nu er fremlagt som bilag 1A og 1B i 2008. Han har aldrig underskrevet disse
dokumenter. Det er ikke hans underskrift på dokumenterne.

Sagsøgere har fået erklæret ham død i Iran og på den baggrund, har hun i Iran
fået forældremyndigheden over Barn. Han vidste ikke, at sagsøgeren og Barn i
2011 befandt sig i Iran. Han fik det oplyst gennem folk fra ambas-saden. Det
var gennem flere folk fra ambassaden, blandt andet ambassadøren. Det er
korrekt, at Vidne 4 arbejder på den iranske ambassade, men det er ikke fra ham,
at han har fået oplysningerne. Han havde rettet henven-delse til ambassaden,
fordi han blot ville dokumentere, at han var i live.

Han har en advokat i Iran. Han er ikke bekendt med, at denne advokat på noget
tidspunkt har drøftet Barns udrejse fra Iran i sammenhæng med denne sag. Han
har ikke bedt sin advokat om at fremlægge denne sag. Hans advo-kat vidste
godt, at han havde en sag kørende i Danmark mod sagsøger, men ikke det
konkrete indhold.

Det er ikke ham, der har underskrevet på bilag 15, som er bilaget stemplet med
"Dansk Flygtningehjælp".

Sagsøgte har supplerende forklaret, at hans far var død, da han lærte sagsø-
geren at kende. Han har aldrig modtaget nogen fakturaer fra Vidne 3.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 8/13

Vidne 1 har forklaret, at han er uddannet ingeniør i Iran. Han kom til Danmark
for 24-25 år siden. Han kunne ikke få noget arbejde. Han åbnede et pizzeria i
Århus sammen med sin søn. Det blev lukket igen. Derefter har han, sammen
med sin kone, drevet skrædder og renseriforretning. Han er nu på pension.

Sagsøgte arbejdede som tolk for Dansk Flygtningehjælp. Dengang hed han
Navn. Sagsøgte spurgte via forskellige bekendtskaber, om han kunne kom-me i
kontakt med sagsøger. Sagsøgte var en meget venlig og høflig mand. Han ville
gerne fri til vidnets datter. Hun sagde ja. Før ægteskabet blev ind-friet, fortalte
sagsøger ham, at sagsøgtes mor boede i Iran, faderen var syg, og broderen var
handicappet efter en krigsskade. Sagsøgte var bekendt med, at vidnets familie i
Iran var velhavende. Sagsøgeren sagde, at hvis de kunne hjælpe ham
økonomisk, ville han kunne betale dem, når han var færdig med sin uddannelse
som læge. Han spurgte sagsøger, om det var ok. Hun sagde ja. Hun var sikker
på, at sagsøgte kunne tilbagebetale lånene, når han kom på arbejdsmarkedet.
Cirka 3 uger før brylluppet talte de med hans kones fætter, Person 4, i Iran.

Sagsøger havde også sagt, at sagsøgtes far havde fået en blodprop i hjernen.
Person 4 ville gerne udlåne pengene. De talte om hvem, der skulle hente penge-
ne. Sagsøgte sagde, at det kunne hans mor gøre. Sagsøgte sagde, at han hav-de
brug for 10 millioner. Person 4 sagde ok. De spurgte sagsøgeren, om hun kunne
garantere, at sagsøgte ville betale pengene tilbage. De var ikke selv sikre på, at
de blev i Danmark. De blev derfor enige om at lave et dokument, hvorefter
pengene skulle tilbagebetales til sagsøgeren.

14 dage før brylluppet blev det aftalt, at sagsøgtes mor skulle hente pengene hos
Person 4. Der blev ringet derfra. Sagsøgte godkendte, at det var hans mor, der
befandt sig hos Person 4, og hun fik udleveret pengene. Person 4 forlangte, at
der i det dokument, der skulle underskrives af sagsøgte, skulle der stå, at
pengene tilbagebetales i guldmønter. De spurgte i en forretning, hvad en
guldmønt var værd og fik oplyst, at det var omkring 41.000 kr. Lånebeløbet
blev herefter omregnet til 240 guldmønter for at kunne fastholde værdien.
Aftalen mellem ham og sagsøgte var, at der skulle underskrives to dokumen-ter
på dansk og to på iransk. Det ene eksemplar skulle sendes til Person 4. Hver
gang han inden brylluppet spurgte sagsøgte efter dokumenterne, sagde sagsøgte,
at han havde haft travlt. Den Dato 1 1991 blev parterne gift efter iransk tradition
hjemme hos dem. Der kom en tyrkisk imam. Herefter var der bestilt tid på
rådhuset. Efter den iranske vielse gik gæsterne. Sagsøgeren sag-de, at han nu
havde papirerne med. Udover vidnet selv, var også sagsøger, sagsøgte og Vidne
2 til stede. Sagsøgte og Vidne 2 kendte hinanden i forvejen. Sagsøgte sagde, at
han godt kunne god-kende, at Vidne 2 skrev under som vitterlighedsvidne for
ham.

Forevist bilag 1A og 1B forklarede vidnet, at det var de dokumenter, der blev
underskrevet. Sagsøgeren underskrev først i hans overværelse, hvorefter

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 9/13

han selv skrev under. Herefter underskrev sagsøgte og til sidst Vidne 2. Han er
100 % sikker på, at det er de dokumenter, der er frem-lagt som bilag 1A og 1B,
som blev underskrevet.
Vidnet har endvidere forklaret, at sagsøgte på ingen måde har været under pres
for at underskrive dokumenterne. Han har ikke underskrevet andre do-kumenter
end de dokumenter, som er fremlagt som bilag 1A og 1B, men do-kumenterne
blev som nævnt underskrevet i 4 eksemplarer, 2 til sagsøgte og 2 til Person 4.
Det ene eksemplar står der kopi på.

Han har aldrig været truende eller voldelig overfor sagsøgte i forbindelse med,
at denne skulle skrive under på dokumenterne.

Forevist bilag 4 forklarede vidnet, at han aldrig har set dokumentet før. Han har
ikke på noget tidspunkt haft et møde med Vidne 4, hvor der blev oprettet et
dokument.

Forespurgt af sagsøgtes advokat forklarede vidnet, at det papir han har med-
bragt er notater om, hvad der er sket. Det er ham selv, der har skrevet det. Alle
de oplysninger, der fremgår af notatet, er som sagen er forekommet. Han er
ingeniøruddannet og vant til at lave notater. Det blev lavet i går aftes.

Da han sendte de to eksemplarer af dokumentet til Person 4, henholdsvis på
dansk og iransk, blev det sendt med et følgebrev, hvor han takkede for lånet.
Han har senere haft telefonisk kontakt med Person 4, der har bekræftet, at han
havde modtaget dokumentet.

Vidne 2 har forklaret, at han er venner med begge parter i sa-gen. Sagsøgte har
tolket for ham, før han lærte sagsøgers familie at kende. Han er uddannet
fiskebiolog i Iran og arbejder fortsat som sådan i Danmark.

Forevist bilag 1A og 1B forklarede han, at underskriften på begge dokumen-ter
er hans. Omstændighederne var, at der blev afholdt bryllup. Han skulle hjælpe
de to familier. Sagsøgte kom med nogle dokumenter. Sagsøgte havde på det
tidspunkt ændret sit navn til Sagsøgte. Sagsøgte skrev under på dokumenterne.
Han skulle bare godkende, at sagsøgte skrev under. Sag-søgerens far var med.
Han så, at sagsøgte skrev under på dokumenterne. Der forelå to af hvert af
dokumenterne. Han har selv skrevet under 4 gange. Han så, at alle fire personer,
der er angivet på dokumentet, skrev under. Han har ikke oplevet, at sagsøgte
skulle være blevet truet til at skrive under. Han læ-ste ikke dokumenterne
igennem, før han underskrev dem. Det var ikke nød-vendigt.

Vidne 3 har forklaret, at han lærte parterne at kende for 15-16 år siden gennem
fælles venner. Han er ikke længere ven med sagsøgte. Venskabet ophørte for
cirka 1 år siden. Det skete nogenlunde samtidigt, som han underskrev
erklæringen fremlagt i sagen som bilag 11.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 10/13

Han har repareret bil for sagsøgte et par gange mod betaling. Han skrev altid
regninger ud i hånden. Sagsøgte har modtaget nogle af disse regninger.

Forevist bilag D forklarede vidnet, at navn og adresse angivet på dokumen-tet,
er hans. Det er ikke hans underskrift, der er angivet som vitterlighedsvid-ne.
Han har ikke noget kendskab til, at parterne skulle have lavet en bode-
lingsoverenskomst.

Han har været sammen med parterne flere gange efter 2001.

På spørgsmål fra sagsøgtes advokat forklarede han, at han først til mødet hos
sagsøgers advokat i går fik forevist det dokument, som han skulle have skre-vet
under på. Han blev bedt om at lave en underskrift på dokumentet. Han skriver
ikke under med stillingsbetegnelse "Autoværkstedet".

Vidne 4 har forklaret, at han lærte sagsøgte at kende i hvert fald i 2001, hvor
han læste på tandlæge Højskolen. Han er kommet i parternes hjem, hvor
sagsøgeren også var til stede. Han fik privat undervisning af sag-søgte. Han
befandt sig derfor i parternes hjem sammen med sagsøger og sag-søgte, på et
tidspunkt, hvor der blev talt noget om børnepenge. Til stede var sagsøger og
hendes far og det var stort set kun dem, der talte. Stemningen var meget truende
fra deres side. Der blev oprettet et dokument. Han så ik-ke, hvad der blev
skrevet. Der blev også talt om et dokument, der skulle ri-ves i stykker. Han så,
at sagsøgeren rev et dokument i stykker. Hun beholdt stykkerne. Der blev også
talt om billån, som sagsøgte blev pålagt at betale. Der blev fra sagsøgeren og
hendes fars side også udtalt, at hvis sagsøgte skulle se sin datter igen, skulle han
overtage billånet og betale børnepenge.

Han har arbejdede på den iranske ambassade. Han har ikke givet sagsøgte
oplysninger om, at sagsøgeren og datteren var i Iran. Han har ikke haft kend-
skab hertil.

Parternes synspunkter.

Sagsøgeren har til støtte for påstanden gjort gældende, at der i henhold til de
fremlagte bilag 1A og 1B foreligger et gældsbrev. Det er ikke bestridt, at do-
kumenterne udgør et gældsbrev. Dokumenterne er underskrevet med vitter-
lighedsvidner, hvoraf Vidne 2 er udpeget af sagsøgte.

Sagsøgte har i svarskriftet og duplikken ikke bestridt ægtheden, men alene gjort
gældende, at dokumenterne er underskrevet af ham under tvang. Først
efterfølgende efter at sagsøger har efterkommet sagsøgtes opfordring til at
fremlægge de originaler dokumenter, har sagsøgte gjort gældende, at doku-
menterne er falske.

Sagsøgte har erkendt, at han i forbindelse med brylluppet underskrev to do-
kumenter. Der er enighed om, at dokumenterne omhandler 240 guldmønter,

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 11/13

som skal tilbagebetales. Sagsøgte har forklaret, at dokumenterne blev under-
skrevet under tvang. Sagsøgtes forklaring herom og forklaring om, at erklæ-
ringer, han har underskrevet vedrørende 240 guldmønter, alene vedrører
eventuel tilbagebetaling, hvis han bryder ægteskabet, giver anledning til at stille
spørgsmål om, hvorfor han i givet fald, ikke har sikret sig en kopi af de
underskrevne erklæringer. Det følger af gældsbrevet, fremlagt som bilag 1A og
1B, at sagsøgte har lånt pengene af sagsøgers familie, men at beløbet skal
tilbagebetales til sagsøger.

Sagens bilag D, som er en bodelingsoverenskomst er med til at belyse den
manglende troværdighed af sagsøgtes forklaring. Sagsøgte har forklaret, at
sagsøger skulle have skrevet under samme dag som ham. Dokumentet er
imidlertid forsynet med to forskellige datoer for sagsøger og sagsøgtes un-
derskrift.

Sagsøger skulle endvidere have underskrevet en søndag, hvor hun har forkla-
ret, at hun befandt sig i Århus. Vidne 3 har endvidere for-klaret, at han ikke har
underskrevet som vitterlighedsvidne, som det er angi-vet på dokumentet. I
forbindelse med underskriftsundersøgelsen har sagsøger fremlagt bilag 15, som
er et bilag forsynet med sagsøgtes underskrift og stemplet "Dansk
Flygtningehjælp". Sagsøgte forklarer nu, at han heller aldrig har underskrevet
dette dokument.

Vidne 4's forklaring bestrides af sagsøgeren. Selv om han skulle have deltaget i
et møde, hvor han har set et dokument blive revet i stykker, dokumenterer dette
ikke, at det vedrører erklæringer fremlagt som bilag 1A og 1B.

Den omstændighed, at parterne erklærede, at fællesboet er delt, beviser ikke, at
der ikke foreligger nogen gældsforpligtelse. Gældsforpligtelser går ikke i
fællesboet. I øvrigt er det anført i bilag 4, at hver part udtager bilgæld og an-den
personlig gæld. Det omhandlede krav vedrører sagsøgtes personlige gæld.
Beløbet skal tilbagebetales til sagsøger, men vedrører gæld til dennes familie.

Sagsøgte har til støtte for frifindelsespåstanden gjort gældende, at de doku-
menter, der er fremlagt som bilag 1A og 1B, ikke er underskrevet af ham.
Sagsøgte har herved anført, at det er flintrende utroværdigt, hvad sagsøgeren og
hendes far har forklaret. Sagsøgtes advokat har herved bemærket, at sag-søgers
advokat har skabt en historie efter aftale med sagsøgeren og har her-ved anført,
at det er uacceptabelt, at sagsøgers advokat har holdt møder med vidner forud
for hovedforhandlingen. Sagsøgeren fremkommet med nye for-klaringer om et
påstået skyldforhold 10 år efter, at det skulle være etableret og 2½ år efter
sagens anlæg. Sagsøgeren fremkommer nu med en ny forkla-ring om, at det
ikke er et lån, som sagsøgte har fået, men at det skulle være lån, som dennes
familie har fået. Sagsøgte har allerede i svarskriftet anmodet om
dokumentation, og da sagsøger har undladt at opfylde disse, må det kom-

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 12/13

me sagsøger til skade. Det er først under hovedforhandlingen, at det forkla-res,
at der skulle foreligge 4 dokumenter. Hvorfor har sagsøger ikke fremlagt de
andre eksemplarer. Det er bekræftet af Vidne 4, at han har set et dokument blive
revet i stykker.

Det fremgår endvidere, at parterne har indgået aftale om, at fællesboet er delt.
Eventuelt gældsbrev ville selvfølgelig gå ind som aktiv i fællesboet, men det er
ikke nævnt.

Vidne 2's forklaring om, at han i forbindelse med under-skrivelse som
vitterlighedsvidne af et dokument, ikke har læst dokumentet, er derfor ganske
værdiløs.

Bodelingsoverenskomsten fremlagt som bilag D er fuldstændig underordnet i
forhold til det fremsatte krav. Bodelingsoverenskomsten indeholder alene
formuleringer af det, der er aftalt i henhold til bilag 4.

Rettens begrundelse og afgørelse.

Det fremgår af dokumentet, fremlagt som bilag 1A, dateret den Dato 1 1991, at
sagsøgte har lånt 240 gulde mønter af sagsøgers familie, og at møn-terne eller
modværdien heraf skal afleveres til sagsøgte når det kræves. Ind-holdet i den
danske tekst er i følge erklæring fra farsi og pashtu tolk, Person 1 identisk med
indholdet i dokument fremlagt som bilag 1 B dateret samme dag, der er affattet
på farsi. I følge erklæring fra autoriseret tolk, Person 2, afviger indholdet i bilag
1A fra bilag 1B, idet 1. afsnit, 5. linje he-ri angives at være: "Min svigerfamilie
har stillet 240 guldmønter ---------, i sikkerhed hos mig, som skal videregives til
min kone, Sagsøger, på senere tidspunkt".

Der er mellem parterne enighed om, at de begge den Dato 1 l991, hvor de blev
gift, underskrev dokument på dansk og dokument affattet på Iransk med
deltagelse af sagsøgers far Vidne 1, og Vidne 2, der begge underskrev til
vitterlighed. Herudover har parterne og vidner afgi-vet klart modstridende
forklaringer om de nævnte dokumenter, idet sagsøgte har bestridt, at de
dokumenter, som han underskrev, er identiske med bilag 1A og 1B, ligesom der
er afgivet klart modstridende forklaring om under-skrivelse af
bodelingsoverenskomst fremlagt som bilag D. Herved bemærkes, at Vidne 3 har
forklaret, at han ikke har under-skrevet til vitterlighed, og at underskriften på
bilaget ikke er hans.

Efter en samlet vurdering af de afgivne forklaringer og konklusionen i den
kriminaltekniske erklæring finder retten, at det efter sagsøgers forklaring, der
støttes af sagsøgers fars forklaring og særligt af forklaring afgivet af Vidne 2,
som begge har bekræftet, at underskrifterne på bilag 1A og 1B er deres, at
dokumenterne er underskrevet af sagsøgte.

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72



Side 13/13

Det fremgår af dokumenterne, at såvel bilag 1A og 1B er underskrevet i 2
eksemplarer, som forklaret af Vidne 1, og Vidne 2.

Der foreligger ifølge dokumenterne en ubetinget skylderklæring, hvorefter
sagsøgte forpligter sig til at tilbagebetale lån ydet af sagsøgers familie, såle-des
at betaling skal ske til sagsøger efter påkrav. I denne situation findes det uden
betydning, at sagsøger i forbindelse med skilsmisse har erklæret fælles-boet for
delt, idet tilgodehavendet ikke udgør et aktiv for sagsøger. Parterne har i
forbindelse med underskivelse af bilag 4 indgået aftale om, at hver part skal
overtage deres egen gæld.

Da forklaringen afgivet af Vidne 4 og sagsøgers manglende opfyldelse af
provokationer ikke kan føre til andet resultat, finder retten det herefter bevist, at
sagsøger i forbindelse med lån fra sagsøgers familie har forpligtet sig til at
tilbagebetale lånet efter påkrav fra sagsøger. Sådan som sagen foreligger til
afgørelse tages sagsøgers påstand herefter til følge.

Efter sagens udfald skal sagsøgte betale sagens omkostninger med kr. 42.000.
Heraf udgør kr. 7.000 retsafgift og kr. 35.000 passende beløb til dækning af
udgift til advokatbistand.

Thi kendes for ret:

Sagsøgte, skal inden 14 dage til Sagsøger, betale 276.036 kr. med tillæg af
procesrente fra den 10. december 2008 og sagens omkostninger med kr. 42.000.

Dommer

STD061446-S01-ST01-K194-T3-L01-M00-\D72