Byrettens dom i sag om overtrædelse af straffelovens § 192a, stk. 1, nr. 1, jf. til dels stk. 3, jf. våbenlovens § 10, stk. 1, jf. § 2, stk. 1, jf. § 1, stk. 1, nr. 1 - 3 mv., stadfæstes med den ændring, at tilta... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Narkotika;
Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;
Udlændinge;
Våben, eksplosiver og fyrværkeri;

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________________

D O M

Afsagt den 22. marts 2022 af Østre Landsrets 16. afdeling

(landsdommerne Janni Christoffersen, Mikael Friis Rasmussen og Mads Pedersen (kst.)

med domsmænd).

16. afd. nr. S-3348-21:

Anklagemyndigheden

mod

Tiltalte

((Født 1960))

(advokat Ulrik Sjølin Pedersen, besk.)

Retten i Svendborgs dom af 18. november 2021 (R6-2228/2021) er anket af

anklagemyndigheden med påstand om skærpelse, herunder således at tiltalte udvises

ubetinget af Danmark med indrejseforbud for bestandig.

Tiltalte har nedlagt endelig påstand om stadfæstelse.

Personlige forhold

Der er også for landsretten dokumenteret fra den af kriminalforsorgen udarbejdede § 808-

undersøgelse vedrørende tiltalte dateret 20. september 2021, ligesom der er dokumenteret

fra rapport af 25. august 2021 vedrørende afhøring af tiltalte i henhold til

udlændingelovens § 26 og fra Udlændingestyrelsens udtalelse af 20. september 2021

vedrørende udvisningsspørgsmålet.

Tiltalte har under anken været fortsat frihedsberøvet.



- 2 -

Forklaringer

Tiltalte har i landsretten afgivet supplerende forklaring om sine personlige forhold.

Tiltalte har forklaret blandt andet, at han ved anholdelsen var på dagpenge, da han var

blevet afskediget fra sit job og derefter blev sygemeldt. Hans sidste job forud herfor var

som vagt hos Arbejdsplads, hvor han var ansat i 8 måneder fra 2019 til 2020. I de år, han

har været i Danmark, har han i alt været i arbejde i 10-15 år. Der har for det meste været

tale om faste ansættelser, men han har også haft midlertidige ansættelser. Fra 2016 til 2019

var han ansat som parkeringsvagt i Odense Kommune.

Han har en datter og et barnebarn i England, og han ses med dem 1-2 gange om året. De

ses både i Danmark og i England, og han er således i England ca. én gang om året. Han har

fortsat ikke kontakt med sin søn i England. Ud over de gange, hvor han har besøgt sin

datter og barnebarn, har han, mens han har boet i Danmark, været på ferie i England 2-3

gange. Han har dog ikke opholdt sig i England i længere perioder. Han behersker engelsk i

skrift og tale. Før han kom til Danmark, havde han en del arbejdsår i England, hvor han

også har haft sin skolegang.

Hans børn i Danmark er voksne, men to af dem bor for tiden hjemme. Den 1. juni 2021

boede han sammen med sin ekskone. I tiden efter anholdelsen holdt de op med at være

kærester, men de har nu fundet sammen igen.

Han føler sig halvt dansk og halvt engelsk, men holder med det engelske hold, når der er

fodboldlandskamp mellem Danmark og England. Tanken om at blive udvist til England gør

ham ked af det, idet han ikke ved, hvad han skulle lave der, og fordi hans familie i

Danmark betyder alt for ham. De er meget tætte som familie og var på et tidspunkt på en

flere måneder lang udlandsrejse sammen. Der er i familien en del snak om, hvornår der

mon kommer børnebørn. Han har gennem sine sønner mulighed for at få job med det

samme, han bliver løsladt. Hans arbejdsliv har rigtignok været lidt omskifteligt. Det

skyldes nok hans temperament, som har bevirket, at han hurtigt er kommet i konflikt med

andre. Af den grund har han heller ikke så mange venner.

Landsrettens begrundelse og resultat

For landsretten angår sagen strafudmålingen og spørgsmålet om udvisning.



- 3 -

Strafudmålingen

Landsretten tiltræder af de grunde, som byretten har anført, at straffen er fastsat til fængsel

i 2 år og 9 måneder, og bemærker herved, at tiltalte ud over besiddelse af våben under

særligt skærpende omstændigheder endvidere er fundet skyldig i besiddelse af 580 gram

skunk og 300 gram hash alt delvis med henblik på videreoverdragelse.

Vedrørende forhold 2 fastsættes straffen i medfør af lov om euforiserende stoffer § 3, stk. 1,

jf. § 2, stk. 1, jf. bekendtgørelse nr. 2446 af 12. december 2021 § 30, stk. 1, jf. § 3, stk. 1,

jf. § 1, stk. 1, jf. bilag 1, liste B, nr. 59. Vedrørende forhold 4 fastsættes straffen efter

knivlovens § 7, stk. 1, jf. § 2, stk. 1, nr. 8, og vedrørende forhold 6 fastsættes straffen i

medfør af fyrværkerilovens § 7, stk. 1, nr. 2, jf. § 2, stk. 1, jf. bekendtgørelse nr. 1798 af 9.

september 2021 § 73, stk. 1, nr. 9, jf. § 31, stk. 1. I øvrigt fastsættes straffen i medfør af de i

dommen anførte bestemmelser.

Udvisning

Tiltalte er britisk statsborger, og længden af hans lovlige ophold her i landet i relation til

udvisningsbestemmelserne skal regnes fra den 21. december 1995, jf. udlændingelovens §

27, stk. 1. Efter det foreliggende om frihedsberøvelse, jf. udlændingelovens § 27, stk. 5,

kan det lægges til grund, at tiltalte har haft lovligt ophold i Danmark i mere end 25 år.

Landsretten tiltræder, at betingelserne for udvisning efter udlændingelovens § 22, nr. 2, 4

og 8, derfor er opfyldt.

Det anførte indebærer, at tiltalte skal udvises, medmindre udvisning med sikkerhed vil væ-

re i strid med Danmarks internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2. Efter

udlændingelovens § 32, stk. 4, nr. 7, skal indrejseforbuddet som udgangspunkt meddeles

for bestandig.

Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland udtrådte pr. 1. januar 2020 af Den

Europæiske Union, og i udtrædelsesaftalen mellem parterne er der fastsat en

overgangsperiode, der udløb den 31. december 2020.

Det fremgår af § 16, stk. 1, i bekendtgørelse nr. 1700 af 23. november 2020 om

gennemførelse af visse bestemmelser i udtrædelsesaftalen mellem Det Forenede Kongerige



- 4 -

og EU for så vidt angår retten til indrejse, ophold og arbejde i Danmark, at ved afgørelser
om udvisning af britiske statsborgere og deres familiemedlemmer af hensyn til den

offentlige orden, sikkerhed eller sundhed for adfærd, der er udvist før udløbet af den

overgangsperiode, der er fastsat i udtrædelsesaftalen, finder reglerne i EU-

opholdsbekendtgørelsen og de regler i udlændingeloven, der gælder for udlændinge

omfattet af EU-reglerne, anvendelse, jf. udtrædelsesaftalens artikel 20, stk. 1.

Af § 16, stk. 2, i bekendtgørelsen fremgår, atved afgørelser om udvisning af britiske

statsborgere og deres familiemedlemmer for adfærd, der er udvist efter udløbet af den

overgangsperiode, der er fastsat i udtrædelsesaftalen, finder reglerne i udlændingeloven

anvendelse, jf. udtrædelsesaftalens artikel 20, stk. 2.

Da alle de i sagen pådømte forhold er begået efter udløbet af overgangsperioden, finder

reglerne i EU-opholdsbekendtgørelsen og de regler i udlændingeloven, der gælder for

udlændinge omfattet af EU-reglerne, således ikke anvendelse ved afgørelsen om udvisning

af tiltalte.

Tiltalte har da heller ikke gjort gældende, at han er omfattet af disse regelsæt.

Spørgsmålet er herefter i første række, om udvisning med indrejseforbud for bestandig vil

være i strid med artikel 8 i Den Europæiske Menneskerettighedskonvention.

Tiltalte har boet i Danmark siden 1995, og han har her sin danske samlever og fire voksne

børn, der alle er født i Danmark. Udvisning vil derfor udgøre et indgreb i tiltaltes ret til

privat- og familieliv, jf. artikel 8, stk. 1. Et sådant indgreb er kun berettiget, hvis

betingelserne i konventionens artikel 8, stk. 2, er opfyldt.

Udvisning har som anført hjemmel i udlændingeloven og har til formål at forebygge uro el-

ler forbrydelse. Der skal derfor tages stilling til, om det af hensyn til disse formål må anses

for nødvendigt i et demokratisk samfund at udvise tiltalte med et indrejseforbud for

bestandig. Dette beror på en proportionalitetsvurdering, og det fremgår af Den Europæiske

Menneskerettighedsdomstols praksis, jf. bl.a. dom af 23. juni 2008 i sag 1638/03 (Maslov

mod Østrig), at der ved afvejningen efter artikel 8, stk. 2, skal tages udgangspunkt i

følgende kriterier, jf. dommens præmis 68:



- 5 -

- Den begåede kriminalitets art og grovhed

- Varigheden af udlændingens ophold i bopælslandet

- Tiden efter den begåede kriminalitet og den pågældendes adfærd i denne periode

- De berørte personers statsborgerskab

- Udlændingens familiesituation, herunder ægteskabets varighed og andre faktorer, der

viser familielivets effektivitet

- Hvorvidt ægtefællen havde kendskab til kriminaliteten, da forholdet blev etableret

- Hvorvidt der er børn i ægteskabet og i så fald deres alder

- Alvorligheden af de vanskeligheder, den medfølgende ægtefælle med sandsynlighed vil

møde i det land, som udlændingen udvises til

- Børnenes bedste interesser og velbefindende, herunder navnlig alvorligheden af de

vanskeligheder, som udlændingens børn med sandsynlighed vil møde i det land, som

udlændingen udvises til

- Fastheden af sociale, kulturelle og familiemæssige bånd med værtslandet og med

modtagerlandet.

Den vægt, der skal lægges på de enkelte kriterier, afhænger af den konkrete sags

omstændigheder, jf. præmis 70 i den nævnte dom. Indrejseforbuddets varighed indgår som

et element i proportionalitetsvurderingen, jf. præmis 98.

Tiltalte, der i dag er 62 år, levede de første 35 år af sit liv i England, hvor han har gået i

skole, har været kortvarigt i militæret og har haft en række forskellige jobs. Han behersker

engelsk i skrift og tale. Fra et tidligere forhold har han i England en datter på 39 år, som

han stedse har haft kontakt med. Hun har et barn, og han ses med sin datter og sit

barnebarn 1-2 gange om året, og han er i den forbindelse i England ca. én gang om året.

Han har i England også en søn på 29 år, som han efter det oplyste ikke har kontakt med,

samt en moster. Landsretten finder, at tiltalte må anses for fortsat at have en ganske stærk

tilknytning til England, og at han også må anses for at have gode forudsætninger for at

genetablere sig i England.

Tiltalte har som anført boet i Danmark i mere end 25 år og har her fire voksne børn i

alderen 19-25 år. Han er efter det oplyste samlevende med sin danske ekskone, der også er

mor til børnene. Han taler engelsk med sin danske familie. Ud over sin familie har tiltalte

kun en begrænset omgangskreds, og han har ikke deltaget i foreningsliv eller lignende. Han

taler med accent et udmærket dansk, som han efter det oplyste også læser og skriver.



- 6 -

Han har taget 10. klasses eksamen og HF. Han har gennemført en uddannelse som Stilling

og har i en kort periode også arbejdet som sådan. Herudover har han haft en række

ufaglærte jobs, idet han efter sin egen forklaring i alt har været i arbejde i 10-15 år i

Danmark. Op til anholdelsen var han uden beskæftigelse og på dagpenge. Navnlig under

hensyn til opholdets længde og de familiære forhold finder landsretten, at tiltalte må anses

for at have en stærk tilknytning til Danmark.

Tiltalte, der ikke er tidligere straffet, er nu idømt fængsel i 2 år og 9 måneder for bl.a.

besiddelse af flere skydevåben under særligt skærpende omstændigheder, jf. straffelovens §

192 a, stk. 1, nr. 1, jf. til dels stk. 3, jf. våbenloven, og overtrædelse af lov om

euforiserende stoffer ved besiddelse af 580 gram skunk og 300 gram hash delvis med

henblik på videreoverdragelse.

4 voterende udtaler herefter:

Efter arten og den betydelige grovhed af tiltaltes kriminalitet, hvilket er afspejlet i den

idømte straf, sammenholdt med hans tilknytning til henholdsvis England og Danmark

finder vi efter en samlet vurdering, at de samfundsmæssige hensyn (forebygge uro eller

forbrydelse), som taler for udvisning af tiltalte med indrejseforbud for bestandig, er så

tungtvejende, at de har større vægt end de hensyn til hans privatliv og familieliv, der taler

imod udvisning.

Vi stemmer derfor for, at tiltalte udvises med indrejseforbud for bestandig, da dette på den

anførte baggrund ikke vil udgøre et uproportionalt indgreb i strid med artikel 8 i Den

Europæiske Menneskerettighedskonvention.

Én voterende udtaler:

Efter en samlet vurdering finder jeg, at udvisning af tiltalte med indrejseforbud for

bestandig med sikkerhed vil være et uproportionalt indgreb i strid med Danmarks

internationale forpligtelser, jf. udlændingelovens § 26, stk. 2. Jeg finder imidlertid efter en

samlet vurdering, at udvisning af tiltalte med indrejseforbud i 6 år, jf. udlændingelovens §

32, stk. 5, nr. 1, ikke vil udgøre et uproportionalt indgreb i strid med artikel 8 i Den

Europæiske Menneskerettighedskonvention, hvorfor jeg stemmer for, at tiltalte udvises

med indrejseforbud i 6 år.



- 7 -

Én voterende udtaler:

Af de grunde, som byretten har anført, stemmer jeg for at stadfæste byrettens afgørelse,

således at tiltalte tildeles en advarsel efter udlændingelovens § 24 b.

Der træffes afgørelse efter stemmeflertallet, således at tiltalte udvises med indrejseforbud

for bestandig.

Med den anførte ændring vedrørende udvisning stadfæster landsretten herefter byrettens

dom.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte, stadfæstes med den ændring, at tiltalte udvises af

Danmark med indrejseforbud for bestandig.

Tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.

(Sign.)