Landsretten stadfæster byrettens dom, således at appelindstævnte frifindes for appellanternes krav om godtgørelse for rejse, der er betalt ved modregning med erstatningskrav for mangler ve... Vis mere
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Erstatning uden for kontrakt;

/

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 22. oktober 2012 af Østre Landsrets 22. afdeling

(landsdommerne Jens Kruse Mikkelsen, Bo Østergaard og Niels Boesen).

22. afd. nr. B-3658-11:

1) Appellant 1, tidligere Sagsøger 1

2) Appellant 2, tidligere Sagsøger 2

3) Appellant 3, tidligere Sagsøger 3

(advokat Henrik Hein for alle)

mod

Rejsegarantifonden

(advokat Carsten Ceutz ved advokat Tue Rønholt Hansen i h.t. proceduretilladelse)

Lyngby Rets dom af 26. oktober 2011 (BS 150-1584/2010) er anket af Appellant 1,

tidligere Sagsøger 1, Appellant 2, tidligere Sagsøger 2 og Appellant 3, tidligere

Sagsøger 3 med påstand om, at Rejsegarantifonden dømmes til at betale kr. 25.000 kr.

til hver af appellanterne med procesrente fra sagens anlæg.

Indstævnte, Rejsegarantifonden, har påstået stadfæstelse.

Der er ikke afgivet forklaringer for landsretten.



/

- 2 -

Procedure

Parterne har for landsretten gentaget deres anbringender for byretten og har procederet i

overensstemmelse hermed.   

Sagen har for landsretten alene angået kravet om erstatning for jagtrejsen til Spanien.

Ap-pellanterne har for landsretten frafaldet deres krav på erstatning for trofæafgifter

mv. og yderligere erstatning for mangler ved rejsen til Zambia.

Landsrettens begrundelse og resultat

Efter rejsegarantifondslovens § 5, stk. 1, 1. pkt., godtgør Rejsegarantifo nden ”beløb,

der er erlagt som betaling” for et rejsear rangement omfattet af loven. Herudover kan

fonden efter lovens § 5, stk. 4, yde kunden en rimelig godtgørelse for tab, der skyldes

en rejseudbyders økonomiske forhold. Appellanterne støtter deres krav på lovens § 5,

stk. 1, 1. pkt.

Af bemærkningerne til lovens § 5, stk. 4, i lovforslag nr. L 115 af 11. december 1996,

fremgår blandt andet:

”Bestemmelsen i stk. 4 åbner mulighed for at yde godtgørelse ved forudbetalte
gavekort, hvor kunden endnu ikke har fastlagt rejsemål og tidspunkt for rejse-
arrangementet mv. Fonden bør kræve dokumentation for, at der reelt er tale om et
forudbetalt gavekort, fx ved at kunden sammen med gavekortet kan fremvise en
faktura vedrørende det forudbetalte, men ikke afholdte rejsearrangement, som
gavekortet er udstedt til dækning af. …

… Gavekort, som arrangøren har udstedt til kunder i forbindelse med en r e-
klamation, fx. til dækning af erstatning for mangler ved en tidligere rejse, bør
normalt heller ikke dækkes, idet de ikke kan anses som forudbetalte.”

Af bemærkningerne til lovens § 5, stk. 1, samme sted, fremgår blandt andet:

”Bestemmelsen i stk. 1 omhandler fondens pligt til at sikre tilbagebetaling af
erlagte beløb. Den gældende lov indeholder kun en forpligtelse for fonden til at
godtgøre forudbetalte beløb, såfremt et rejsearrangement ikke kan påbegyndes.
Bestemmelsen i stk. 1, 2. pkt. præciserer, at der også er pligt for fonden til at yde
godtgørelse, såfremt et rejsearrangement afbrydes på grund af arrangørens økono
miske forhold.”



/

- 3 -

Selv om lovforslagets bemærkninger om gavekort, der er udstedt til dækning af

erstatning for mangler ved en tidligere rejse, kun knytter sig til § 5, stk. 4, kan sådanne

gavekort – efter begrundelsen for, at der ikke kan ydes dækning i den ne situation (”idet

de ikke kan anses som forudbetalte”) – heller ikke danne grundlag for godtgørelse fra

Rejsegarantifon-den i en situation, hvor de er konverteret til et konkret

rejsearrangement som i den forelig-gende sag, idet der kun kan ydes godtgørelse efter §

5, stk. 1, 1. pkt., for forudbetalte be-løb.

Det må således anses for forudsat i lovforslagets bemærkninger, at der ikke kan ydes

godt-gørelse for rejser, der er betalt ved modregning med erstatningskrav for mangler

ved en tidligere rejse, herunder ved indfrielse af et gavekort udstedt i den anledning.

Med denne begrundelse stadfæster landsretten dommen, i det omfang den er anket.

Appellanterne skal in solidum betale sagsomkostninger for landsretten til

Rejsegarantifon-den med i alt 15.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand inkl.

moms.

T h i  k e n d e s  f o r  r e t:

Byrettens dom stadfæstes.

I sagsomkostninger for landsretten skal appellanterne in solidum betale 15.000 kr. til

ind-stævnte, Rejsegarantifonden.

Det idømte betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse.

Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.

(Sign.)