Byrettens dom i sag om tiltale for falsk anklage, spirituskørsel og kørsel i frakendelsestiden stadfæstes med den ændring, at fængselsstraf forhøjes til fængsel i 50 dage
Ret: Vestre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Falsk forklaring/falsk anklage;
Færdsel;

afsagt dcn 14.januar 2010 af Vestre_Landsrets 2 afdeling (dommeme Dorte Jensen, Bjerg
Hansen 0g Henrik Bjørnager med domsmænd) i ankesag VL. S-2418-09


Anklagemyndigheden
mod


(advokat Mogens Hebbelstrup; Terndrup)


Retten ; Aalborg har den 9. oktober 2009 afsagt dom i 1. instans (26-2764 2009).


Påstandc mv.


Anklagemyndigheden har anket byrettens dom til skærpelse, således at straffen påstås
fastsat til fængscl i 50 dage.


Anklagemyndigheden har til støtte for påstanden gjort gældende; at der er tale om en 4.
gangs spirituskørsel i frakendelsestiden; idet alle tiltaltes tidligere domme for spirituskørsel
skal tillægges indbyrdes gentagelsesvirkning. Straffen herfor er 40 dages fængsel, hvortil
kommer 10 dages fængsel for overtrædelsen af straffelovens $ 164, stk. 1.


 har 'påstået stadfæstelse.


Tiltalte har gjort gældende; at der som antaget i byrettens dom 0 er tale om en 2. gangs
spirituskørsel ; frakendelsestiden; 0g at der ikke er grundlag for at skærpe straffen herfor
på 20 dages fængsel på grund af overtrædelsen af straffelovens $ 164, stk. 1


Sagen har for landsretten alene vedrørt udmålingen af straffcn 0g ikke længden af
frakendelsen.

Supplerende oplysninger


Det bemærkes vedrørende gengivelsen i byretsdommen af tiltaltes forstraffe, at
vedtagelsen 1997 af en bøde og frakendelse af førerretten i 5 år for spirituskørsel den 20.
oktober 1996 fandt sted den 27.januar 1997.


Tiltalte har supplerende forklaret; at hun oplyste et forkert navn; fordi hun godt vidste; at
hun ikke måtte køre bil. Betjcnten spurgte efter kørekortet. Hun sagde; at hun hed 
Han bad hende puste i et alkometer; og da hun havde pustet; 0g det viste sig; at hun havde
drukket så meget, oplyste hun straks sit rigtige navn.


Landsrettens begrundelse 0g rcsultat


Ved lov nr. 363 af 24. maj 2005 blev der indført nye regler om den tidsmæssige
udstrækning af gentagelsesvirkningen af bl.a. domme om spirituskørsel . For spirituskørsel
med ubetinget frakendelse indebærer de nye regler, at gentagelsesvirkningen for straffen
ophører; når der er forløbet 5 år fra udløbet af frakendclsestiden, jf. færdselslovens $ 117,
stk. 2, nr. 6. Det fremgår af forarbejderne; at formålet med lovændringen var at forenkle og
skærpe sanktionernc i gentagelsestilfælde ved bl.a. spirituskørsel .


Højesteret har ved dom af 26. maj 2009 (Ugeskrift for Retsvæsen 2009, side 2230)
fastslået; at den seneste dom for spirituskørsel forud for lovændringen kan tillægges
gentagelsesvirkning i overensstemmelse med de nye regler sammen med de domme; der i
forhold til denne dom havde indbyrdes gentagelsesvirkning for spirituskørsel begået efter
lovændringen; Højesteret havde i sagen ikke lejlighed til at tage stilling til, om tidligere
afgørelser forud for den seneste dom før Jovændringen som ikke efter de dagældende
regler havde indbyrdes gentagelsesvirkning i forhold til den seneste dom forud for
lovændringen; også skulle tillægges betydning:


Landsretten finder; at den indbyrdes gentagelsesvirkning mellem domme fra før
lovændringen skal bedømmes efter de nugældende regler. Det forhold, at tiltaltes
afgørelser i 1991 og 1997 for spirituskørsel ikke havde indbyrdes gentagelsesvirkning, 0g
at gentagelsesvirkningen af vedtagelsen i 1997 var udløbet før spirituskørslen i 2005, der
således blev bedømt som et 1. gangstifælde, indebærer derfor ikke, at