Sag om hvorvidt den fælles forældremyndighed for parternes fælles barn kan opretholdes samt fordeling af samvær
Ret: Retten i Esbjerg (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Forældreansvarssag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

/

RETTEN I ESBJERG
DOM

afsagt den 3. november 2021

Denne sag er behandlet for lukkede døre

Sag BS-19298/2021-ESB

Mor
(beskikket advokat Nicolai Kryger)

mod

Far
(advokat Gunnar Liberoth)

Denne afgørelse er truffet af Dommer.

Sagens baggrund og parternes påstande
Familieretshuset har den 19. maj 2021 indbragt sagen for retten.

Mor har fremsat følgende påstande:

Vedr. forældremyndighed
Den fælles forældremyndighed over parternes Barn, født Dato 1 2019, ophæves
og tillægges sagsøger, Mor, alene.

Vedr. samvær
Frifindelse, således at der for tiden ikke fastsættes samvær.



/

2

Far har fremsat påstand om frifindelse overfor påstanden om ophævelse af den
fælles forældremyndighed.

Far har fremsat følgende påstande:

Principal påstand:
Frifindelse for så vidt angår sagsøgers nedlagte påstand vedrørende forældre-
myndighed, således at parterne skal have fælles forældremyndighed over Barn.

Samvær fastsættes i henhold til Fars mulighed for at rejse til Danmark, herunder
på helligdage, i sommerferien, på fødselsdage og ved nytår.

Far ønsker hvert år at se Barn på fars dag den 5. juni, 2 uger i sommerfe-rien
omkring Fars egen fødselsdag Dato 2, på Barns fødselsdag Dato 1, samt 1 uge
omkring nytår.

Subsidiær påstand:
Såfremt den fælles forældremyndighed ophæves og tillægges sagsøger alene,
fastsættes samvær i henhold til sagsøgtes mulighed for at rejse til Danmark,
herunder på helligdage, i sommerferien, på fødselsdage og ved nytår.

Sagsøgte ønsker hvert år at se Barn på fars dag den 5. juni, 2 uger i sommerfe-rien
omkring sagsøgtes egen fødselsdag Dato 2, på Barns fødselsdag Dato 1, samt 1
uge omkring nytår.

Oplysningerne i sagen
Dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens §
218 a.

Parterne har fælles forældremyndighed.

Spørgsmålet om forældremyndighed og bopæl har ikke tidligere været behand-let
i familieretten.

Barn har siden, parterne brød med hinanden, haft bopæl i Danmark hos Mor, og
der har ikke tidligere været samvær mellem Barn og Far.

Mor har fri proces under sagen.

Forklaringer
Der er afgivet forklaring af Mor og Far.



/

3

Mor har forklaret, at hun er 31 år gammel. Hun bor i et lille række-hus i By, som
hun købt, efter at hun kom tilbage til Danmark. Hun har tid-ligere arbejdet som
kontoransat i Arbejdsplads, men det gør hun ikke læn-gere. Hun arbejder hver dag
fra enten kl. 08-16.00 eller fra kl. 7-15.00 på et kon-tor. Hun og Barn bor alene, og
hun har ikke en ny kæreste.

Barn er en livsglad og grinende lille pige, der elsker musik og at være uden-dørs.
Hun er glad, tilfreds, velfungerende og alderssvarende udviklet. Hun ta-ler
allerede en del. Hun har en stabil hverdag, hvor hun ofte ser sine bedstefor-ældre.
Barn går i vuggestue, og vuggestuen vurderer, at hun er i trivsel og ikke bærer
præg af de oplevelser, hun har haft i forbindelse med skilsmissen.

Hun og Far mødtes i Malaysia i forbindelse med, at hun arbejdede som vi-kar i det
firma, han var ansat i. I godt et år skrev de sammen uden at være kæ-rester.
Derefter ophørte kontakten, men senere genoptog de den på ny. I 2018 blev de
kærester, og i december 2018 flyttede hun til Malaysia. I september 2019 flyttede
hun tilbage til Danmark, fordi hun ikke havde et job, og fordi hun ikke så en
fremtid i Malaysia, hvor forholdene for børnefamilier ikke er ret gode. Hun
flyttede til Danmark cirka en måned før, hun fødte Barn. Far rejste ikke med, fordi
det ikke lykkedes ham at få et visum. Inden hun rejste tilbage til Danmark, var de i
juli 2019 blevet gift i Malaysia. Det var mest en vielse på pa-piret for at sikre Fars
muligheder for at få visum til at indrejse i Danmark.

Hun var i Danmark med Barn frem til slutningen af november 2019. Far havde
ikke en fast bopæl. Han havde kun turistvisum i Malaysia, og derfor var han, hver
gang hans visum udløb, nødt til at udrejse og søge om forlængelse af sit visum.
Hun rejste tilbage med Barn, da hun var 5 uger gammel. Hun og Far mødtes i
Indonesien, og rejste derfra tilbage til Malaysia, og senere igen tilbage til
Indonesien og dernæst på ny til Malaysia. Indrejserne til Indonesien skete for at få
fornyet Fars visum. De flyttede rundt forskellige steder cirka 1 gang om ugen
bortset fra den sidste periode. De boede enten på hotel, i hotel-lejligheder eller i
lejligheder lejet via Airbnb. Hun var i Malaysia i 4 måneder, før hun valgte
permanent at rejse tilbage til Danmark.

Hendes og Fars forhold ændrede sig, da hun kom tilbage med Barn. Far havde
opfattelsen af, at han var den eneste, der kunne gøre tingene rigtigt, og han
irettesatte hende hele tiden med hensyn, hvordan hun skulle passe Barn. De få
gange, han badede eller skiftede Barn, var det for at vise hende, at den måde, hun
gjorde det på, var forkert. Det påvirkede både hende og Barn, at de flyttede så
meget rundt. Det var hende, der stod for det praktiske omkring pasning og pleje af
Barn, ligesom hun sørgede for amning, tøjvask med videre. Far ønskede kun at
have samvær med Barn, når hun var i godt humør. Han passede hende højst en
time ad gangen. Hun skulle tage over, hvis Barn



/

4

begyndte at græde eller hikke, og så sagde han, at det var hendes skyld. Far blev
meget kontrollerende overfor hende. Det var han også under graviditeten, hvor
han ville bestemme, hvad, hvor meget og hvornår hun skulle spise. Han fik
uforudsigelige vredesudbrud og ønskede ikke at dele sove- og badeværelse med
hende og Barn. Desuden drak han en del. Der var dage, hvor han var så fuld, at
hun ikke ville overlade Barn til ham.

Far var vågen om natten og sov om dagen, og når hun og Barn stod op, kunne han
finde på at overfalde hende verbalt og beskylde hende for at vække hele
bygningen, hvis hun eller Barn kom til at larme. Vreden kunne blive efter-fulgt af,
at han ignorerede hende i flere dage ad gangen. Han tilbageholdt hen-des pas, da
hun sagde, at hun ville rejse hjem, fordi de ikke havde det godt sam-men. Han
låste ind til sin egen afdeling, når han ikke var hjemme. Han låste også udefra og
ind til hendes lejlighed med en hængelås, det sidste sted de bo-ede, før hun rejste
hjem. Det gjorde han også, mens hendes forældre var på be-søg. Det var over en
periode på 4-5 uger, mens de opholdt sig i Malaysia, at han låste hende inde. Da
hun sagde, at de ikke havde det godt, og at hun ville rejse, sagde han nej. Han ville
ikke skilles fra Barn, men hende var han ligeglad med. Da hun i februar 2020
forsøgte at få hjælp til at få et pas via det danske konsulat på Bali, blev
ansøgningen afvist, fordi de havde fælles forældremyn-dighed.

Hendes forældre kom ud til dem på besøg i 2020 for at hjælpe hende med at
komme hjem. Da Malaysia blev lukket ned på grund af corona, blev det hendes
billet hjem. I starten af marts 2020 rejste hun og Barn hjem sammen med hen-des
forældre, og det var Far, der kørte dem i lufthavnen. Da hun rejste til Danmark,
var både Barns og hendes bopæl registreret hos hendes forældre i Danmark.

Efter hjemkomsten var der stadig kontakt mellem hende og Far. Det skyl-des, at
hun ville have lavet en ægtepagt for at sikre sig, at hun ikke skulle afle-vere
halvdelen af værdien af den ejerlejlighed, hun havde i By til ham. Hun var bange
for konsekvenserne, hvis hun med det samme brød kontakten til ham. Da
ægtepagten var faldet på plads, skrev hun til Far, hvordan hun og Barn havde haft
det, og at hun følte sig udsat for psykisk vold. Samtidig af-brød hun kontakten til
ham og søgte om skilsmisse. Kontakten blev afbrudt i juni 2020, og siden har Far
ikke set Barn. I dag er første gang, hun ser Far igen, og hun har ikke haft det godt
med at skulle møde ham. Hun har flyt-tet adresse op til sagen, fordi hun er bange
for, at han vil opsøge hende og tage Barn med, så hun ikke får hende at se igen.

Da hun kom hjem, fik hun hjælp via Exitcirklen. Hun har fået hjælp i et år og er
stadig tilknyttet cirklen. Hun har fået både individuelle samtaler og gruppete-



/

5

rapi en gang ugentligt og profiterer af at tale med andre, der har været i samme
situation, som hun har.

Når hun ønsker at få forældremyndigheden alene, skyldes det, at Far ikke bor i
Danmark og ikke har en forståelse for danske forhold og dansk kultur. Af-standen
gør, at der ikke er mulighed for at udøve forældremyndighed i fælles-skab, hvis
noget skal underskrives, eller der skal handles hurtigt. Hun tænker heller ikke, at
de fremadrettet kan samarbejde, da hun er bange for ham og frygter for, at han vil
rejse fra landet med Barn.

Hun tænker ikke, at der skal være samvær, da det vil blive for sporadisk, hvor-for
Far og Barn ikke har mulighed for at knytte en relation til hinanden. Hun stoler
heller ikke på, at Far kan tage vare på Barn, da han aldrig har passet hende. Hvis
der skal være samvær hver anden/ tredje måned, vil Far være en fremmed for
Barn. Hun vil ikke være i stand til at genkende ham, og derfor vil han være en
fremmed, som hun ikke har en relation til. To ugers ferie i sommerferien eller en
uge omkring nytår er lang tid for en to-årig at være væk fra sin primære
omsorgsperson og sammen med en, hun ikke kender. Eftersom der kommer til at
gå mindst tre måneder mellem hvert samvær, vil det inde-bære, at Barn skal starte
op med relationsdannelsen på ny for hvert samvær. Desuden er der en
sprogbarriere, idet Barn taler dansk, hvilket Far ikke gør. Hun er desuden bange
for, at Far vil lade sin vrede gå ud over Barn. Hun ser heller ikke på sigt mulighed
for, at der kan etableres samvær mellem Far og Barn. Da Facetime indebærer, at
der skal være kontakt mellem hende og Far, ønsker hun ikke at medvirke hertil.

Der verserer en sag om børnepenge, hvor Far ikke har svaret på de danske
myndigheders henvendelse. Det viser, at han ikke ønsker at varetage sin datters
økonomiske forhold. Sagen er nu så langt, at den vil blive sendt i retten.

Da hun var gravid, var Far med til nogle af undersøgelserne. Han var også med til
at købe børnetøj. Han stoppede ikke selv med at ryge eller drikke, da hun blev
gravid, hvorimod hun holdt med begge dele. Tværtimod fortsatte han med ryge
også indenfor, selvom hun befandt sig i lokalet. Det var først, da hun kom tilbage
med Barn, at de begyndte at flytte med jævne mellemrum. Far har ikke gode
forældreevner, idet han ikke kan passe Barn og har overladt an-svaret for pasning
til hende. Foreholdt billederne i bilag B har Mor forklaret, at billederne ikke viser
forholdene i hverdagen. De er et udtryk for et øjebliksbillede.

Hendes forældres og Fars forhold var ok i starten. Han låste også lejlighe-den,
mens hendes forældre var der. Da hun rejste hjem sammen med sine foræl-dre,
lovede hun at komme tilbage, men hun havde ikke til hensigt at overholde sin
aftale. Oprindeligt var det planen, at hun og Far ville rejse til Danmark



/

6

og leve sammen her. På det sted, de boede, da hun kontaktede konsulatet, kunne
hun gå ud, og derfor ville konsulatet ikke hjælpe hende.

Hun gjorde sin danske sundhedsplejerske og sine forældre opmærksomme på de
forhold, hun levede under. Hun var ikke i et nyt forhold, da hun afbrød kon-takten
til Far. Hun holdt Far hen og lod ham tro, at de skulle forblive et par, indtil han
havde underskrevet ægtepagten, og den var blevet tinglyst.

Hun tænkte ikke på det som en børnebortførelse, da hun tog Barn med til Dan-
mark. De forhold, de levede under, var ikke sunde for Barn. Foreholdt møde-
notatet fra Familieretshuset har Mor forklaret, at hun godt er klar over, at det var
hende, der flyttede, og at Far ikke har kunnet tage del i Barns liv. Hun flyttede af
hensyn til Barn. Hun mener, at det er ok, at der bliver samvær, når Barn er 10 år
gammel forudsat, at det er Barns ønske. Forespurgt om ikke det vil være bedst for
Barn, at hun hjælper til med at bibeholde kon-takten, så Barn kender sin far, har
Mor forklaret, at hun mener, at et evt. samvær skal være overvåget. Hun vil være
sikker på, at Far har for-ældreevner, før hun vil medvirke til at etablere kontakt
mellem ham og Barn. Hun synes ikke, at det er til Barns bedste, at der etableres
samvær. Hun fryg-ter, at Barn bliver kidnappet, og det er ikke nok, at hun har
hendes pas, da Far kan få lavet et pas fra sit eget land. Det var hele tiden planen, at
de skulle bo i Danmark, og hun gennemførte planen uden Far, fordi de skulle
skilles.

Hun har mødt Fars far og en onkel i januar 2019 men kender ellers ikke hans
familie. De boede sammen fra december 2018 og knap 10 måneder frem og igen i
fire måneder, efter at hun have født Barn. Hun havde visum til Malaysia frem til
2021. Far ville ikke, når han skulle udrejse for at forny sit eget visum, lade hende
blive tilbage med Barn. Mens de boede sammen, levede de af Fars opsparing og
hendes barselsdagpenge. Tidligere havde de hver de-res lønindtægt. Fra midten af
2018 og frem til deres brud havde Far ikke et job.

Eftersom Barn er så lille, kan der ikke etableres en kontakt via Facetime uden
hendes bistand. Hun frygter, at Far reelt ikke vil kontakten til Barn, da han aldrig
har ønsket at have hende, når hun er blevet bøvlet. Hun taler en smule med Barn
om hendes far, men hun har ikke selv efterspurgt kontakt. Hvis Barn efterspørger
sin far, når hun bliver større, vil hun tale med hende og vise hende billeder af ham.
Hun og Far har kommunikeret sammen på en-gelsk.

Hun og Far var fulde, da de mødtes på en natklub. De brugte hendes pas, når de i
forbindelse med rejser skulle købe alkohol. Som muslim kunne han ikke købe
taxfree alkohol. Hvis Far var i kontakt med sin søn, mens de bo-ede sammen, er
det foregået i hemmelighed, hvilket vil undre hende. Det vil



/

7

også undre hende, hvis sønnen har været i Malaysia efter, at hun udrejste, da
verden lukkede ned på grund af corona. Hun har ikke hørt om kontakt mellem Far
og hans søns mor men ved, at der blev udvekslet fotos.

Hun ønsker først at drøfte en evt. frivillig aftale om samvær, når der er afsagt
dom.

Far har forklaret, at han er 34 år gammel. Han arbejder som Stilling i en australsk
virksomhed. Der har han været ansat i 1 år. Han bor i en lejlighed i Kuala Lumpur
i Malaysia. Han har fået op-holdstilladelse i Malaysia for 1 år med mulighed for
forlængelse.

Ud over Barn har han en søn på 7 år. Han taler med sin søn hver dag og ser ham 2-
3 gange om året, som det nu er muligt. Sønnen bor i Yemen. Da hans søn blev
født, var han involveret i pasningen af ham – bleskiftning og alt muligt an-det.
Han deltager i sin søns opdragelse - også undervisning og fritidsinteresser. Han
har et godt forhold til sin søns mor, og de drøfter løbende, hvad der skal til for at
varetage sønnens tarv bedst muligt.

Da han boede sammen med Mor, deltog han dagligt i pasningen af Barn. Han var
omkring hende hele dagen. Han puttede, badede og legede med hende. Han
passede hende somme tider hele dagen, så Mor kunne få tid for sig selv. Det er
ikke korrekt, når Mor siger, at han ikke deltog i pasningen. Det chokerer ham at
høre Mors forklaring, eftersom det eneste, han ikke tog del i, var at give Barn
mad, idet hun blev ammet. Han har ikke låst Mor inde ved at sætte en hængelås på
døren. Hans families sikkerhed var hans første priori-tet, og der var altid en ekstra
nøgle, så hun kunne komme ud, og det samme kunne hendes forældre. Mor var
også ind imellem ude for at gå tur med Barn. Han lever et sundt liv og dyrker
yoga, og derfor drikker han ikke alkohol. Da hans ekssvigerfar var på besøg,
tilbød han ham en øl, og den sagde han ja til, fordi man i hans kultur ikke siger nej
til en, der er ældre, end man selv er. Han var aldrig fuld, mens han og Mor boede
sammen.

Da Mor kom tilbage fra Danmark, følte han, at hun havde ændret sig, og at hun
anskuede tingene negativt og var meget aggressiv. Deres plan var at flytte sammen
til Danmark for at bosætte sig her. Det var Mor, der ønskede det, og han ville gøre
alt for hende. Det var ham, der understøttede Mor, mens hun var i Danmark. Hun
fik alt fra ham. Da hendes forældre kom til Malaysia, skrev de til ham en morgen
via Facebook og fortalte om Covid 19. Da de kom, sagde de, at det var vigtigt, at
Mor kom til Danmark så hurtigt som muligt, idet hun stadig havde barselsorlov,
og at der var risiko for at barselsdagpengene ville blive inddraget og krævet
tilbage, hvis hun forblev i Malaysia. Han tror, at der var tale om aftalt spil for at få
Barn og Mor tilbage til Danmark. Han og Mor havde et godt forhold, og han
tænkte slet ikke i de baner, at der kunne være no-



/

8

get galt. Mors forældre sagde, at de ville påtage sig ansvaret for, at Mor og Barn
kom tilbage til Malaysia. Han tror, at Mor ønskede at forlade ham, fordi hun var i
et andet forhold. Det bygger han på, at hun 1½ måned efter, at han fik brevet om
skilsmissen, skrev på Facebook, at hun var i et nyt forhold.

Mor hidsede sig hurtigt op, når Barn græd. Hun rystede hende, når hun græd og
sagde: ”jeg ved ikke, hvad det er, du vil” på en ublid måde. Da han så det, rådførte
han sig med sin familie om, hvad han kunne gøre. Når han for-søgte at tale med
hende, blev hun vred. Hun har ikke på noget tidspunkt sagt til ham, at hun ikke
syntes, de havde det godt sammen. Barn er hans hjerte, sjæl og krop, og det
vigtigste i hans liv. Der var en tæt forbindelse mellem dem, og da han fandt ud af,
at han ikke kunne komme i kontakt med hende, kunne han ikke trække vejret. I
hans verden har alle børn krav på at have både en mor og en far, uanset om
forældrene er skilt eller bor sammen. Derfor er han villig til at indgå alle former
for aftaler, så han kan reetablere kontakten til Barn. Han vil gøre alt for at
samarbejde. Han tænker, at han vil finde et sted her i byen, så han kan være i
nærheden, hvis Barn får brug for ham, når der er samvær. Han vil ikke fysisk
trænge sig ind på Mor. Han vil være indstillet på en ordning, der indebærer, at
Barn skal kunne komme hjem til sin mor, hvis hun ønsker det. Han hverken kan
eller vil tage Barn væk fra hendes mor. Han har tidligere haft samtaler med Barn
via Facetime. Det skete i tiden mellem, at Mor rejste til Danmark, og at han
modtog brevet om skilsmisse.

Når han ikke har reageret på sagen om børnebidrag, beror det på en misforstå-else.
Han er begyndt at lære lidt dansk for det tilfælde, at Barn ikke kommer til at tale
engelsk.

Mor angav også, at hun rejste til Danmark, fordi hun var bange for, at børne-
vaccinationerne i Malaysia ikke var lige så gode som i Danmark, men deres læge i
Malaysia sagde, at det ikke var korrekt. Det er, fordi der ikke har været mulighed
for at svare, at han ikke har reageret på bidragssagen. Han har ikke fået breve fra
danske myndigheder angående børnebidrag.

Da han boede sammen med Mor, havde han også kontakt til sin søn. Hans søns
mor skriver til ham, hvad sønnen har brug for, og hvad han laver. Han samarbejder
med sin søns mor om børnefødselsdage, skole og alt andet. Han er ansvarlig for
sønnens skolegang, økonomi, fødselsdage og fritidsinteresser. Det er ham, der
betaler alle udgifter vedrørende sønnen.

Han har også tidligere nævnt, at han er bekymret for sin datter og for, hvad Mor
gør ved hende. Han har nok ikke nævnt, at Mor har rystet Barn. Han kan sige
nogle basis-ting på dansk, og det har han lært via Internettet.



/

9

Han bor alene. Han rejste fra Yemen til Malaysia, da han var 18 år gammel. Han
har studeret og gjort karriere i Malysia. Sidst han så sin søn, var for 1½ år siden,
hvor sønnen var på besøg hos ham sammen med hans familie. Tidligere har
sønnen været på besøg sammen med sin mor. For 6 år siden var han på besøg i
Yemen. Han kan ikke tage tilbage til Yemen, fordi han vil være i fare i sit hjem-
land. Bortset fra besøgene foregår kontakten med sønnen via nettet. Hans søn har
også sin egen telefon.

Han har 1½ måneds ferie hvert år. Det tager typisk 1 måned at få turistvisum med
henblik på at indrejse til Danmark. Han har familie i både Malaysia og Ye-men. I
hans familie er børnene det vigtigste. Han tænker på sin datter hver dag og har det
svært med ikke at kunne se hende.

Procedure
Parternes advokater har ikke ønsket at procedere sagen.

Rettens begrundelse og resultat

Parterne bor i henholdsvis Danmark og Malaysia, og Mor har siden hjemkomsten
til Danmark reelt fungeret som eneforældremyndighedsindeha-ver for Barn, idet
der ikke har været kontakt mellem parterne siden sommeren 2020. Parternes
forhold er endvidere præget af gensidige beskyldninger og mi-stillid. Det er under
disse omstændigheder reelt ikke muligt for dem at samar-bejde om at udøve fælles
forældremyndighed.

På den baggrund finder retten, at der er påvist konkrete holdepunkter for at an-
tage, at forældrene ikke vil kunne samarbejde om Barns forhold til hendes bedste,
og at det derfor er bedst for Barn, at den fælles forældremyndighed op-hæves, jf.
forældreansvarslovens § 11, 2. pkt., jf. § 4.

Efter en samlet vurdering finder retten det herefter bedst for Barn, at
forældremyndigheden tillægges Mor. Ret-ten har herved navnlig lagt vægt på, at
Barn kun har boet sammen med Far de første 4 måneder af sit liv, at der ikke har
været samvær, og at Fars muligheder for at komme til Danmark er behæftet med
den usikkerhed, der er en følge af, at han hver gang skal søge om visum til
indrejse i landet.

Efter en samlet vurdering af Barns forhold, herunder hendes alder og den om-
stændighed, at der aktuelt ikke er en relation mellem hende og Far, at samvær vil
afhænge af, at Far får visum til indrejse i Dan-mark, at Barn og Far ikke taler
samme sprog samt ikke mindst den omstændighed, at der vil komme til at gå 3-4
måneder mellem hver samvær, finder retten ikke, at det for tiden vil være til Barns
bedste at fastsætte



/

10

samvær. Mor frifindes derfor for denne påstand, sådan som det fremgår nedenfor.

THI KENDES FOR RET:

Den fælles forældremyndighed ophæves, og Mor skal have foræl-dremyndigheden
alene over Barn, født Dato 1 2019.

Mor frifindes for påstanden om samvær.

Ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part eller til statskas-sen.



/

 




/