Byrettens dom i sag om omstødelse af 5 betalinger efter konkurslovens § 64 ændres, således at sagsøgte skal betale 250.000 kr. til sagsøger
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Konkurs og anden insolvens;

ØSTRE LANDSRET
DOM

afsagt den 22. september 2020

Sag BS-56683/2019
(22. afdeling)

Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs
(advokat Martin Ambæk Krag, prøve)

mod

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS
(advokat William Feely)

Københavns Byret har den 26. november 2019 afsagt dom i 1. instans (sag BS-
18288/2019).

Landsdommerne Alex Puggaard, Michael Kistrup og Susanne Lehrer (kst.) har
deltaget i ankesagens afgørelse.

Påstande
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs, har gentaget sin påstand for
byret-ten om, at Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS skal betale 250.000
kr. til Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs med tillæg af
procesrente fra sagens anlæg.

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS, har påstået dommen stadfæstet.

Supplerende sagsfremstilling
Det fremgår af udskrift fra det Centrale Virksomhedsregister (CVR) vedrørende
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs, at Person 1 forud for
selskabets konkurs var eneejer og direktør i Appellant ApS, tidligere Sagsøger
ApS.



2

Det fremgår af gældsbrev underskrevet den 8. oktober 2015, at Person 1 optog et
lån på 2 mio. kr. hos Virksomhed ApS 1 (nu: Appelindstævnte ApS, tidligere
Sagsøgte ApS). Af gældsbrevets pkt. 2.3.2 fremgår det, at Virksomhed ApS 1 fik
transport i restprovenuet ved salg af ejendommen Adresse i By, og at manglende
trans-port var at anse som misligholdelse af lånet med den virkning, at lånebeløbet
med renter forfaldt til betaling.

Virksomhed ApS 1 indgav den 22. august 2017 konkursbegæring mod Person 1.
Virksomhed ApS 1 henviste i den forbindelse til, at lånet var misligholdt, da
selskabet ikke havde fået den aftalte transport i restprovenuet på ejendom-men, og
opgjorde restfordringen til 894.366.67 kr.

Af udskrift af retsbogen for Retten på Frederiksberg, fogedretten af 30. oktober
2017 fremgår det, at Virksomhed ApS 1 på et retsmøde af samme dato opgjor-de
sit krav mod Person 1 til 853.566,67 kr. Parterne indgik på retsmødet aftale om en
afdragsordning, hvorefter Person 1 skulle betale 50.000 kr. hver den 1. i måneden,
første gang den 1. november 2017, idet der mellem parterne var enig-hed om, at
Person 1's stemmeret og ret til udbytte blev opretholdt, og at Virksomhed ApS 1
ikke kunne begære fyldestgørelse ved forauktionering, så længe den indgåede
afdragsordning blev overholdt.

Det fremgår af kontoudtog fra Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS, at der den
1. november 2017, den 1. december 2017, den 3. januar 2018, den 6. februar 2018
og den 6. marts 2018 blev overført 50.000 kr. fra selskabets konto til Virksomhed
ApS 1.

Virksomhed ApS 1 indgav den 30. april 2018 på ny konkursbegæring mod Person
1, idet selskabet bl.a. henviste til, at den på retsmødet den 30. oktober 2017 aftalte
afdragsordning ikke var overholdt af Person 1.

Det fremgår af Appellant ApS', tidligere Sagsøger ApS årsrapport for 2015/2016,
at selskabet pr. 30. juni 2016 havde tilgodehavender for i alt 6.487.919 kr., en
likvidbeholdning på 146.248 kr. og en egenkapital på 908.387 kr., og at selskabet
pr. samme dato hav-de gæld til tilknyttede virksomheder på i alt 2.415.776 kr. Af
specifikationerne i den interne årsrapport for 2015/2016 fremgår det, at gælden til
tilknyttede virk-somheder omfattede en mellemregning på 49.815 med
Virksomhed ApS 3 og en mellemregning på 2.365.961 kr. med Virksomhed ApS 2.
I ledelsesbe-retningen i årsrapporten er anført, at der på underskriftstidspunktet
den 5. ok-tober 2016 er givet tilsagn fra moderselskabet om konvertering af gæld
på 1.750.000 kr. til kapital til understøttelse af selskabet.

Det fremgår af Appellant ApS', tidligere Sagsøger ApS årsrapport for 2016/2017,
at selskabet pr. 30. juni 2017 havde tilgodehavender for i alt 6.965.288 kr., en
likvidbeholdning på 142.110 kr. og en negativ egenkapital på -1.903.024 kr., og at
selskabet pr. sam-me dato havde gæld til tilknyttede virksomheder på i alt
3.367.759 kr. I specifi-



3

kationerne i den interne årsrapport for 2016/2017 er med hensyn til gælden til
tilknyttede virksomheder anført en mellemregning på 0 kr. med Virksomhed A/S,
en mellemregning på 1.109.453 kr. med Virksomhed ApS 3 og en mel-lemregning
på 2.258.306 kr. med Virksomhed ApS 2. I ledelsesberetningen i årsrapporten er
anført, at der på underskriftstidspunktet den 8. januar 2018 er givet tilsagn fra
moderselskabet om konvertering af gæld på 1.100.000 kr. til ka-pital til
understøttelse af selskabet. I den uafhængige revisors erklæring i års-rapporten er
det anført, at der er væsentligt usikkerhed om selskabets fortsatte drift.

Det fremgår af ledelsesberetningen i Virksomhed ApS 3's årsrapport for
2015/2016, at der er givet tilsagn om delvis konvertering af tilgodehavende i
datterselskab. Tilsagnet omfatter konvertering af i alt 1.750.000 kr. til kapital i
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS, hvorved datterselskabets kapital forøges
til 908.387 kr. Det fremgår desuden af årsrapporten, at Virksomhed ApS 3 pr. 30.
juni 2016 havde tilgodehavender hos tilknyttede virksomheder på 1.812.000 kr.,
gæld til tilknyttede virksomheder på 12.185 kr. og anden gæld på 1.822.985 kr.

Af Virksomhed ApS 3's årsrapport for 2015/2016 fremgår det, at den uafhængige
revisor den 12. oktober 2016 har erklæret, at selskabet i strid med selskabslovens §
210, stk. 1, har ydet lån til selskabets anpartshaver, hvorved le-delsen kan ifalde
ansvar. Af balancen fremgår det, at selskabet i 2015 havde et tilgodehavende hos
virksomhedsdeltagere og ledelse på 1.203.000, og at dette tilgodehavende pr. 30.
juni 2016 var nedbragt til 0 kr. Det fremgår videre, at sel-skabets egenkapital pr.
30. juni 2016 udgjorde 1.420.737 kr., og at selskabet pr. samme dato havde gæld til
tilknyttede virksomheder på 819.149 kr.

Forklaringer
Person 1 har afgivet supplerende forklaring for landsretten.

Person 1 har forklaret bl.a., at det var hans advokat, der lovede ham, at der ik-ke
ville være problemer med at indfri lånet til Person 2. Om baggrunden for stiftelsen
af Virksomhed ApS 3 og Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS den 6. oktober
2015 forklarede han, at han var nødt til at skille sig af med en medarbejder, der
skul-le have været hans kompagnon, men som ikke magtede opgaven. Den pågæl-
dendes ageren havde medført store tab i driftsselskabet, og han så derfor ingen
anden udvej end at skille sig af med medarbejderen og stifte et nyt selskab, der
overtog alle aktiverne. Om baggrunden for gældsbrevet af 8. oktober 2015 for-
klarede han, at han havde behov for midler for at rydde op i selskabsarrange-
mentet. Han havde behov for i alt 8 mio. kr. Han kunne fremskaffe 6 mio. kr. på
anden måde og lånte de sidste 2 mio. kr. af sin gode ven og samarbejdspartner
gennem mange år, Person 2. Hans forhold til Person 2 var venskabe-ligt
professionelt. Lånet skete uden tinglysning, således at han sparede udgiften hertil.
Det beløb, han lånte, blev straks kanaliseret direkte ned i Appellant ApS, tidligere
Sagsøger ApS.



4

De øvrige 6 mio. kr. blev fremskaffet ved at belåne en ejendom, som Virksomhed
ApS 2 ejede, og ved et privat banklån. Disse midler blev også kanaliseret ned i
driftsselskabet. Det hele skete inden for samme uge. Han indskød senere også
midler fra sin pensionsopsparing direkte i Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS.
Om gældskon-verteringerne på 1.750.000 kr. og 1.100.000 kr., som er nævnt i
årsrapporterne for Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS for 2015/2016 og
2016/2017, husker han ikke, hvad denne gæld angik, eller hvorfra den stammede.
Han husker, at der på regnskabsmø-der var drøftelser om gældskonvertering, men
han husker ikke yderligere her-om. Han husker ikke, hvor Appellant ApS',
tidligere Sagsøger ApS gæld til moderselskabet Virksomhed ApS 3 stammede fra.
Appellant ApS', tidligere Sagsøger ApS gæld til ham er bogført som en
mellemregning mellem ham og selskabet. Han kan ikke forklare, hvorfor sel-
skabets gæld til ham ikke fremgår af selskabets årsrapporter. Forespurgt, om hans
tilgodehavende kan være kanaliseret via holdingselskabet og dermed væ-re
placeret i Virksomhed ApS 3 og posteret som ”anden gæld” i dette sel-skabs
årsrapport for 2015/2016, forklarede han, at det måske kan være tilfældet. Det var
på hans initiativ, at Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS betalte afdrag på hans
gæld til Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS i henhold til den indgåede
afdragsordning. Aftalen var, at han lånte penge af Person 2 og kanaliserede dem
ned i driftsselskabet, som så skulle betale afdragene på lånet.

Anbringender
Parterne har i det væsentlige gentaget deres anbringender for byretten.

Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs har yderligere anført
følgende:

” Omstødelse i medfør af konkurslovens § 64, stk. 1

5. Det følger af konkurslovens § 64, stk. 1, at der kan ske omstødelse af
gaver, som er fuldbyrdet senere end seks måneder før fristdagen.

6. De for sagen relevante overførsler er alle gennemført (fuldbyrdet) se-
nere end seks måneder før fristdagen, og det afgørende for vurderingen af,
om overførslerne kan omstødes i medfør af konkurslovens § 64, stk. 1, er
derfor, om overførslerne i konkursretlig henseende må anses for at udgøre
en gave fra Appellanten til Appelindstævnte.

7. Det gøres i den sammenhæng overordnet gældende, jf. Vestre Lands-
rets dom 20. november 2001 i sagen U.2003.2523H, at en disposition, der
ikke er forretningsmæssigt begrundet, og som indebærer en formu-efordel
for modtageren, skal anses for at udgøre en gave i konkursretlig
henseende, jf. nedenfor.

8. Det bestrides, at pengereglen har nogen som helst relevans for vurde-
ringen af, om overførslerne er omstødelige i medfør af konkurslovens §
64, stk. 1.

9. Tilsvarende bestrides det, at det – som Appelindstævnte synes at lægge
til grund (E 35) – er en betingelse for omstødelse i medfør af kon-



5

kurslovens § 64, stk. 1, at modtageren har været i ond tro om modtagel-
sen af penge fra betaleren. For fuldstændighedens skyld gøres dog gæl-
dende, at Appelindstævnte har (eller burde have været) bekendt med, at
overførslerne kom fra Appelindstævnte (og ikke Person 1 selv), jf.
betalingsdetaljer på kontobilaget fra Appelindstævntes konto 1. novem-
ber 2017 (E 280).

Betingelsen om manglende forretningsmæssig begrundelse

10. Som Appelindstævnte anfører i sit ankeduplik/påstandsdokument (E
33), er det ubestridt mellem parterne, at Appellanten ikke har ”… haft en
forretningsmæssig begrundelse for at overføre fem overførsler a hver kr.
50.000 til Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS.”

11. Dette er Appellanten enig i. Appellanten havde ikke gæld til Appe-
lindstævnte, og der bestod heller ikke noget andet retsforhold mellem
Appellanten og Appelindstævnte, som kunne begrunde Appellantens
betaling af i alt DKK 250.000 til Appelindstævnte. Hverken Appellanten
(eller Appellantens kreditorer) havde nogen interesse i betalingerne til
Appelindstævnte, og overførslerne må derfor objektivt set (dengang som
nu) anses som værende udtryk for gavmildhed fra Appellantens side.

12. Allerede fordi der er enighed mellem parterne om, at Appellanten ikke
har haft en forretningsmæssig begrundelse for overførslerne til
Appelindstævnte, er det uden betydning for sagen, om Appelindstævn-te
faktisk indså, at overførslerne udsprang af gavmildhed fra Appellan-tens
side. Det afgørende er, at overførslerne objektivt set var forret-
ningsmæssigt begrundede. Appelindstævntes egne bemærkninger her-om
(bl.a. E 33), understreger, at dette ikke var tilfældet.

13. Uanset at landsretten således skal lægge til grund for afgørelsen af
denne sag, at Appellantens fem overførsler á DKK 50.000 til Appe-
lindstævnte ikke var forretningsmæssigt begrundede, gøres det (for en
ordens skyld) gældende, at byrettens afgørelse i øvrigt er baseret på en
forkert præmis om, at der bestod et gældsforhold mellem Appellanten og
Person 1, og at dette gældsforhold blev nedbragt ved Appellantens
betalinger til Appelindstævnte (E 11).

14. Der henvises til Appellantens interne årsrapport for regnskabsåret
2016/17 (E 220ff), hvoraf bl.a. fremgik, at Appellanten ikke havde gæld
til ledelsen (E 231), ligesom det fremgik af selve årsrapporten for regn-
skabet 2016/17, at Appellantens gæld på DKK 1.100.000 til holdingsel-
skabet Virksomhed ApS 3 ville blive konverteret til ny selskabskapi-tal (E
207). Gældskonverteringen blev gennemført på en ekstraordinær
generalformsaling 8. januar 2018 (E 65 og 281f).

Betingelsen om formuefordel for modtageren

15. I forhold til betingelsen om, at dispositionen skal have indebåret en
formuefordel for modtageren, jf. pkt. 7 ovenfor, henvises (igen) til, at der
hverken bestod et gældsforhold eller noget andet retsforhold mel-



6

lem Appellanten og Appelindstævnte, som kunne begrunde Appellan-tens
overførsler til Appelindstævnte.

16. Overførslerne skal derimod ses i lyset af Person 1's private gæld til
Appelindstævnte (E 98) og fogedretsmødet herom den 30. oktober 2017
(E 261f), hvor Person 1 erklærede sig ude af stand til at betale sin gæld til
Appelindstævnte, og hvor det blev aftalt, at Person 1 skulle betale et
månedligt afdrag på DKK 50.000 til Appelindstævnte.

17. Disse afdrag blev efterfølgende, jf. pkt. 2 ovenfor, betalt af Appellan-
ten, der – uanset Person 1's ultimative ejerskab – må anses for tredjepart i
forhold til Person 1's gæld til Appelindstævnte.

18. Ved Appellantens tredjemandsbetaling af afdrag på Person 1's gæld til
Appelindstævnte opnåede Appellanten kontant betaling af i alt DKK
250.000, mens Appellantens ”vederlag” bestod i et uerholdeligt regres-
krav for samme beløb mod Person 1, som på fogedretsmødet 30. okto-ber
2017 havde meddelt, at han ikke var i stand til at betale sin gæld til
Appelindstævnte (E 261f), og mod hvem Appelindstævnte indgav kon-
kursbegæringer både den 22. august 2017 (E 259f) og 30. april 2018 (E
285) – begge gange begrundet i, at Appelindstævnte mente, at der en ”klar
formodning” for Person 1 var insolvent, jf. konkurslovens § 17, stk. 2.

19. Til støtte for betalingernes omstødelighed i medfør af konkurslovens §
64 gøres derfor gældende, at der objektivt set bestod et væsentligt
misforhold mellem Appellantens ydelse og ”vederlag” (dvs. en formue-
fordel for Appelindstævnte).

20. Det gøres hertil gældende, at det ikke er en betingelse for omstødel-se
efter konkurslovens § 64, stk. 1, at Appelindstævnte faktisk indså el-ler
var bekendt med den formuefordel, som Appelindstævnte opnåede ved
betalinger fra Appellanten.

21. Under alle omstændigheder gøres det dog gældende, at Appe-
lindstævnte burde have indset, at Person 1's gæld til Appelindstævnte var
uerholdelig, jf. pkt. 18 ovenfor, og at betalingerne fra Appellanten derfor
stod i væsentligt misforhold til ”vederlaget” og indebar en for-muefordel
for Appelindstævnte. Udover Appelindstævntes fogedsag og
konkursbegæringer mod Person 1, henvises der til e-mail af 21. au-gust
2017 fra Appelindstævntes advokat, som – efter at have undersøgt
økonomien i Person 1's selskaber – anbefaler Appelindstævnte at ind-give
konkursbegæring mod Person 1 (E 258).

22. Af de grunde, som er anført i pkt. 10-21, gøres det samlet set gæl-
dende, at de fem overførsler á DKK 50.000 fra Appellanten til Appe-
lindstævnte i perioden 1. november 2017 – 6. marts 2018, jf. pkt. 2, er
omstødelige i medfør af konkurslovens § 64, jf. Vestre Landsrets dom 20.
november 2001 i sagen U.2003.2523H, og at Appelindstævnte derfor skal
betale i alt DKK 250.000 til Appellanten, jf. konkurslovens § 75.



7

23. Det fremhæves, at faktum i denne sag adskiller sig på en række
punkter fra det faktum, der lå til grund for Østre Landsrets afgørelse i
U2012.413Ø, hvor det

(i) ikke kunne lægges til grund som ubestridt, at den for sagen relevante
tredjemandsbetaling var forretningsmæssigt ubegrundet (og dermed et
udslag af gavmildhed),
(ii) ikke var oplyst, hvem der havde taget initiativ til betalingen, (iii) ikke
fremgik af betalingen, hvorfra den stammede, og hvor (iv) pengene indgik
på en konto, der tilhørte skyldner, og som var i plus (og hvor betalingen
derfor først kom den sagsøgte bank til gode ved bankens modregning i
kontoen i forbindelse med skyldners konkurs mere end 2 måneder efter
overførslen).

Omstødelse i medfør af konkurslovens § 74, stk. 1

24. Det gøres gældende, at de fem overførsler fra Appellanten til Appe-
lindstævnte desuden er omstødelige efter konkurslovens § 74, stk. 1, jf. §
76.

25. Som allerede anført, jf. pkt. 18, havde Appelindstævnte et indgående
kendskab til Person 1's økonomiske forhold og manglende betalingsev-ne.

26. Herudover havde Appelindstævntes advokat 21. august 2017 med-delt
Appelindstævnte, at heller ikke Person 1's selskaber (heriblandt
Appellanten) efter advokatens opfattelse ville være i stand til at betale
Person 1's gæld til Appelindstævnte (E 258), og at Appelindstævnte derfor
efter advokatens opfattelse burde indgive konkursbegæring mod Person 1
personligt.

27. Appellantens midler blev ved betalingerne til Appelindstævnte
unddraget fra Appellantens (egne) kreditorer, og det gøres gældende, at
Appelindstævnte både var (eller burde have været) bekendt med Ap-
pellantens økonomiske situation, jf. ovenfor, samt det forhold, at Appel-
lanten ingen forretningsmæssig begrundelse havde for overførslerne til
Appelindstævnte (dvs. betalingernes utilbørlige karakter).

Rette sagsøgte

28. Af de grunde som fremgår af Appellantens anmodning til Køben-
havns Byret om berigtigelse af sagsøgte (E 20) fastholdes det, at Appe-
lindstævnte er rette sagsøgte i sagen.”

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS har heroverfor supplerende anført
følgende:

”Denne sag handler om, hvorvidt selskabet Appellant ApS, tidligere
Sagsøger ApS ved fem overførsler til Virksomhed ApS 1 – nu
Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS har givet en gave.
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS har ikke haft en
forretningsmæssig begrundelse for at overføre fem overførsler fra a hver
kr. 50.000 til Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS. Det kan
ubestridt lægges til grund.



8

…

Person 1, som er ejer af det nu konkursramte selskab, skylder
Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS penge (privat). Penge som
er søgt inddrevet dels ved udlæg i an-parter og dels ved indgivelse af
konkursbegæring mod Person 1 privat.

Første udlægsbegæring er indgivet den 13. juli 2017, bilag M (nyt).

Der indkaldes til fogedmøde den 24. august s.å., der aflyses den 14. au-
gust 2017, bilag N (nyt) som følge af, at Person 1 har antaget en advo-kat.

I den forbindelse rådgiver advokat Kim Krarup, bilag F, om hvorvidt der
overhovedet er noget tage udlæg:

Der er ikke midler i selskaberne til at betale dig, og jeg synes derfor, at
det nu er på tide, at der indgives en konkursbegæring mod ham.

Det bestrides således, at bilag F overhovedet er relevant for spørgsmålet
om, hvorvidt der er givet en gave.

Der blev herefter indgivet den første konkursbegæring mod Person 1, idet
en betingelse for lånet var, at der blev givet transport i et provenu af
Person 1's salg af sin ejendom. Det skete ikke.

Der var således en klar formodning for, at der var kreditorer, der var
blevet tilgodeset.

Påfaldende nok er det de samme kreditorer, der har begæret Appellant
ApS, tidligere Sagsøger ApS konkurs!

…

OPSUMMERENDE ANBRINGENDER:

Det fastholdes indledningsvis, at Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte
ApS ikke er rette sagsøgte.

I processkrift 1 af 5. september 2019 har konkursboet fastslået, at man
ikke gør konkurslovens §§ 74 og 67 gældende, hvorfor det ikke kan gø-res
gældende i Landsretten, jf. sidste del af processkrift af 28. juli 2020.

Til støtte for den nedlagte påstand i øvrigt gøres det gældende, at de af
selskabet fem overførsler ikke er en gave, idet der ikke er tale om et ud-
slag af gavmildhed fra selskabets side.

Det gøres endvidere gældende, at i hvert fald modtager af pengeover-
førslen ikke har været klar over, at der var tale om en ydelse, der inde-bar
en vederlagsfri fordel.

Det fastholdes, at der intet forud for de fem overførsler har indgået som en
overvejelser hos Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS, at der har
været tale om et udslag af gavmildhed, uanset om pengene kom direkte fra
Person 1's selskab (konkursboet).



9

Det gøres i den forbindelse gældende, at det har været en almindelige
forretningsmæssig transaktion, idet 9/10 overførsler kommer direkte fra
selskabets konto.

Det bestrides, at Appelindstævnte ApS', tidligere Sagsøgte ApS forsøg på
inddrivelse herunder begæring om personlig konkurs, har betydning for
dette idet betalinger fra Person 1 sædvanligvis er sket fra selskabet.

En overførsel må anses for at være lige så valid som modtagelse af rede
penge. Penge modtaget i god tro kan ikke blive mødt af indsigelser ud fra
den almindeligt gængse pengeregel.

Overførslerne er modtaget i god tro, og konkursboet har ikke løftet be-
visbyrden for, at det modsatte er tilfældet.

Det gøres gældende, at transaktionerne – i det omfang de ikke kan føl-ges
i selskabets bogholderi – er ulovlige aktionærlån.”

Landsrettens begrundelse og resultat
Nyt anbringende
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs har i sit påstandsdokument
af 18. august 2020 gjort gældende, at de omtvistede overførsler er omstødelige i
medfør af kon-kurslovens § 64, alternativt i medfør af konkurslovens § 74.

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS har under hovedforhandlingen i
landsretten protesteret mod an-bringendet om omstødelse efter konkurslovens § 74
med henvisning til, at kon-kursboet under sagens forberedelse i byretten afgav en
proceserklæring om ik-ke at gøre denne bestemmelse gældende i sagen.

Landsretten finder, at der er tale om et nyt anbringende, som først er fremsat i
påstandsdokumentet for landsretten. Anbringendet vil gøre det nødvendigt for
landsretten at tage stilling til forhold, som ikke er påkendt i byretten. Landsret-ten
nægter derfor anbringendet fremsat, jf. retsplejelovens § 384.

Sagen angår herefter, om der er grundlag for omstødelse i medfør af konkurslo-
vens § 64.

Omstødelse i medfør af konkurslovens § 64
Landsretten lægger til grund som ubestridt, at de omtvistede overførsler fra
Appellant ApS', tidligere Sagsøger ApS konto til Virksomhed ApS 1 den 1.
november 2017, 1. decem-ber 2017, 3. januar 2018, 6. februar 2018 og 6. marts
2018 er sket med midler hid-rørende fra Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS.

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS har gjort gældende, at overførslerne
(betalingerne) var udtryk for sædvanlig gældsafvikling, og at det i forholdet
mellem Person 1 og



10

Virksomhed ApS 1 (nu: Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS) var
sædvanligt, at betalinger fra Person 1 skete ved overførsler fra Appellant ApS',
tidligere Sagsøger ApS konto.

Person 1 har forklaret, at overførslerne fra Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS
til Virksomhed ApS 1 blev foretaget på hans initiativ. Han har endvidere forklaret,
at overførsler-ne var afdrag på det lån, som han havde optaget hos Virksomhed
ApS 1 og si-denhen indskudt i Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS.

Person 1's forklaring om baggrunden for lånearrangementet og afdragsbetalin-ger
er ikke understøttet af dokumentation. Landsretten bemærker herved, at
pengestrømmene mellem ham selv og Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS er
udokumenterede, og at årsrapporterne for Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS
ikke indeholder oplysning om, at der er foretaget indskud af midler i selskabet,
som forklaret af Person 1, eller at sel-skabet havde gæld til Person 1, som blev
nedskrevet i takt med selskabets over-førsler til Virksomhed ApS 1.

Landsretten lægger på denne baggrund til grund, at overførslerne til Virksomhed
ApS 1 alene er sket på baggrund af Person 1's interesse i at nedbringe sin
personlige gæld til selskabet og i kraft af hans adgang til som ejer og direktør i
Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS at disponere over sidstnævnte selskabs
midler. Overførslerne kan herefter ikke anses for forretningsmæssigt begrundede,
men må anses som en gavedisposition til skade for Appellant ApS', tidligere
Sagsøger ApS kreditorer. Landsretten bemær-ker herved, at Virksomhed ApS 1 i
kraft af overførslerne blev sikret delvis fyl-destgørelse for sit krav mod Person 1,
som – henset til oplysningerne om Person 1's daværende økonomiske forhold – må
antages at have været uerholdeligt.

Herefter, og da overførslerne er sket mindre end 6 måneder før fristdagen den 18.
april 2018, finder landsretten, at betingelserne for omstødelse i medfør af
konkurslovens § 64, stk. 1, er opfyldt.

Landsretten tager derfor appellantens påstand til følge.

Efter sagens udfald skal Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS i
sagsomkostninger for begge retter betale 72.600 kr. til Appellant ApS, tidligere
Sagsøger ApS under konkurs. 60.000 kr. er til dækning af udgifter til
advokatbistand ekskl. moms og 12.600 kr. til retsafgift. Ud over sagens værdi er
der ved fastsættelsen af beløbet til advokat taget hensyn til sagens omfang og
forløb samt hovedforhandlingens varighed i byretten og landsretten.

THI KENDES FOR RET:

Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte ApS skal betale 250.000 kr. til Appellant
ApS, tidligere Sagsøger ApS under konkurs med tillæg af procesrente fra den 17.
april 2019.



11

I sagsomkostninger for begge retter skal Appelindstævnte ApS, tidligere Sagsøgte
ApS inden 14 dage betale 72.600 kr. til Appellant ApS, tidligere Sagsøger ApS
under konkurs. Beløbet forrentes efter rentelovens § 8 a.