Sag om erstatning i forbindelse med varetægtsfængsling
Ret: Retten på Frederiksberg (1. instans)
Faggruppe: Straffesag — Almindelig domsmandssag
Sagsemner: Erstatningssager;

Retten på Frederiksberg

D O M

afsagt den 24. juli 2012

Rettens nr. 1-4550/2012
Politiets nr. APK 0100-30184-00138-11

Erstatningssøgende
CPR nr.
ukendt adresse
mod
Anklagemyndigheden

Sagens baggrund og parternes påstande.

Denne sag er behandlet med domsmænd.

Politidirektøren i København har under henvisning til tilkendegivelse af 15.
december 2011 fra Statsadvokaten for København og Bornholm i medfør af
retsplejelovens § 1018 f indbragt en sag for retten, hvor Erstatningssøgende
har fremsat krav om erstatning på i alt 301.300 kr. i anledning af, at han i ti-
den fra den 6. marts 2010 til den 31. marts 2011 var anholdt og
varetægtsfængslet som sigtet og senere tiltalt for overtrædelse af straffelo-vens
§ 237.

Erstatningssøgende blev ved Retten på Frederiksbergs dom af 31. marts 2011
frifundet for manddrab efter straffelovens § 237, men fundet skyldig i
uagtsomt manddrab efter straffelovens § 241. Erstatningssøgende blev løs-ladt
den 31. marts 2011 efter domsafsigelsen.

Erstatningssøgende fremsatte ved skrivelser af 29. april 2011 og 7. juni 2011
fra advokat Anders Boelskifte krav om erstatning for den del af vare-
tægtsfængslingen, der lå ud over et år, samt endvidere med et tillæg på 100 %
i forhold til Rigsadvokatens standardmæssige takster fra grundlovsforhø-ret
og frem til løsladelsen som følge af, at erstatningssøgende har været sigtet og
tiltalt for forsætligt manddrab, men alene blev dømt for uagtsomt mand-drab.

Erstatningskravet er i et påstandsdokument, fremlagt under hovedforhandlin-
gen den 17. juli 2012, endeligt opgjort således:

Første døgn 5.800 kr.
Std 75283



side 2

24 døgn à 750 kr. 18.000 kr.
6. marts 2010 til 31. december 2010, 300 døgn à 700 kr. 210.000 kr.
1. januar 2011 til 31. marts 2011, 90 døgn à 750 kr. 67.500 kr. 
I alt 301.300 kr. 
Beløbene kræves forrentet fra fremsættelsen af kravene den 29. april 2011 og
den 7. juni 2011.

Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om frifindelse under henvisning til
principalt retsplejelovens § 1018 a, stk. 2, subsidiært retsplejelovens § 1018 a,
stk. 3. Udover, at anklagemyndigheden har gjort gældende, at der ikke skal
ydes erstatning med forhøjet takst for det første døgn, har anklagemyn-
digheden ikke bestridt selve kravets opgørelse.

Forklaringer.

Der er ikke afgivet forklaringer under sagen.

Oplysningerne i sagen.

Ved skrivelse af  13. september 2011 traf Statsadvokaten for København og
Bornholm afgørelse om, at der ikke var grundlag for at imødekomme kravet,
jf. retsplejelovens § 1018 a, stk. 2, subsidiært jf. § 1018 a, stk. 3. Statsadvo-
katen anførte i sin skrivelse blandt andet som begrundelse for afgørelsen, at
frihedsberøvelsen ikke stod i et sådant misforhold til den idømte straf, at der
var grundlag for at yde erstatning. Statsadvokaten lagde i den forbindelse vægt
på, at frihedsberøvelsen i sagen oversteg den idømte fængselsstraf med ca.
7%. Statsadvokaten anførte videre, at under henvisning til Højesterets dom af
4. maj 2009 (U2009.2095H) bør der som udgangspunk kun ydes er-statning,
såfremt frihedsberøvelsen overstiger den idømte fængselsstraf med mere end
15%, medmindre særlige omstændigheder gør sig gældende, hvil-ket ikke
fandtes at være tilfældet. Statsadvokaten anførte endelig, at erstat-ning måtte
nægtes som følge af udvist egen skyld hos erstatningssøgende.

Denne afgørelse påklagede erstatningssøgende til Rigsadvokaten, som ved
skrivelse af 28. oktober 2011 traf afgørelse om, at der ikke var grund til at
ændre Statsadvokatens afgørelse. Ud over Statsadvokatens begrundelse an-
førte Rigsadvokaten blandt andet, at det af bemærkningerne til retspleje-
lovens § 1018 a, stk. 2, (FT 1977/78, Tillæg A spalte 2400-2401) fremgår, at
det er en forudsætning for erstatning, at der kan påvises et klart misforhold
mellem på den ene side det processuelle indgreb og på den anden side sagens
karakter og det påsigtede forhold.

Rettens begrundelse og afgørelse.

Det fremgår af Rigsadvokatens Meddelelse nr. 2/2010, at der, med mindre
særlige omstændigheder gør sig gældende i den konkrete sag, som udgangs-
punkt bør ydes erstatning, hvis den anvendte frihedsberøvelse under straffe-



side 3

sagens behandling overstiger den idømte fængselsstraf med mere end 15 %.

I nærværende sag har frihedsberøvelsen af erstatningssøgende oversteget den
idømte fængselsstraf med ca. 7 %

Henset til sagens karakter og omstændigheder finder domsmandsretten, at
denne overskridelse efter en konkret bedømmelse ikke står i et sådant klart
misforhold til den idømte fængselsstraf, at der i medfør af retsplejelovens §
1018 a, stk. 2, er grundlag for at yde erstatning herfor.

Som følge heraf tages anklagemyndighedens påstand om frifindelse til følge.

Thi kendes for ret:

Anklagemyndigheden frifindes for Erstatningssøgendes erstatningskrav under
denne sag.

Erstatningssøgende skal betale sagens omkostninger.

Dommer