Landsretten stadfæstede byrettens dom i sag om overtrædelse af lov om investeringsforeninger og specialforeninger, samt andre kollektive investeringsordninger m.v.
Ret: Østre Landsret (2. instans)
Faggruppe: Straffesag — Bødesag
Sagsemner: Strafferetlige sanktioner og andre foranstaltninger;

UDSKRIFT
AF

ØSTRE LANDSRETS DOMBOG
____________

D O M

Afsagt den 23. februar 2010 af Østre Landsrets 16. afdeling

(landsdommerne Katja Høegh, M. Lerche og Grethe Jørgensen (kst.)).

16. afd. a.s. nr. S-3234-09:

Anklagemyndigheden

mod

1) Tiltalte 1

(CPR nr. (Født 1944))

(advokat Tyge Trier, besk.)

2) Tiltalte 2

(CPR nr. (Født 1939))

(advokat Tyge Trier, besk.)

3) Tiltalte 3

(CPR nr. (Født 1943) 1)

(advokat Tyge Trier, besk.)

4) Tiltalte 4

(CPR nr. (Født 1943) 2)

(advokat Tyge Trier, besk.)

Københavns Byrets dom af 22. oktober 2009 (SS 4-16580/09) er anket af de tiltalte Tiltalte 1,

Tiltalte 2, Tiltalte 3 og Tiltalte 4 med påstand om frifindelse, subsidiært strafbortfald, mere

subsidiært formildelse. De tiltalte har til støtte for påstanden om strafbortfald henvist til

straffelovens § 83, mens de til støtte for strafnedsættelsespå-standen har henvist til

straffelovens § 82, nr. 4 og nr. 9.



- 2 -

Anklagemyndigheden har påstået skærpelse, således at bøden for de enkelte tiltalte fast-

sættes til 10.000 kr.

Der er for landsretten afgivet supplerende forklaring af de tiltalte Tiltalte 1, Tiltalte 2, Tiltalte

3 og vidnerne finansinspektør Vidne 2, Vidne 1 og Vidne 3, der alle har forklaret i det

væsentlige som for byretten. Der er endvidere afgivet forklaring af Tiltalte 4 og Vidne 4.

Tiltalte 1 har supplerende forklaret blandt andet, at Vidne 1 på et tidligt tidspunkt selv har

nævnt placeringsgrænserne. Det er hans opfattelse, at han overfor Vidne 1 har tilkendegivet,

at investeringsforeningen forudsatte, at placeringsgræn-serne blev overholdt ved bankens

rådgivning. Han og bestyrelsen i foreningen lagde til grund, at Danske Banks forslag til

placering forholdt sig til spørgsmålet om placerings-grænser i e-mail af 19. januar 2007 til

Vidne 1. Kontrollen vedrørende overholdelse af placeringsreglerne på daglig basis, som er

omtalt i beskrivelsen af foreningens forret-ningsgange, skulle udføres af ham selv, da han

varetog den daglige ledelse. Han har ikke foretaget kontrollen. Hver morgen gav han på mail

bestyrelsen oplysninger om sammen-sætningen af blandt andet obligationsbeholdningen.

Han vil ikke bestride, at det relativt let i det således udsendte kunne ses, om beholdningen af

obligationer fra én emittent oversteg 25 %. Det var både bestyrelsens og hans ansvar, at

placeringsgrænserne blev opfyldt. Han kan ikke forklare, hvorfor porteføljen først blev rettet

op den 21. november 2007, selvom han den 1. november 2007 havde oplysninger, der viste et

placeringsproblem.   

Tiltalte 2 har supplerende forklaret blandt andet, at han ikke i byretten har sagt, at foreningen

tidligere havde haft en rådgivningsaftale med Nordea, idet det var Person 1, der havde

aftalen. Han kan endvidere ikke have udtalt sig om ”et kollektivt ansvar” . Det var et centralt

element for Investeringsforening, at placeringsreglerne blev overholdt, hvilket var forudsat i

hans mail af 19. januar 2007 til Vidne 1. Danske Bank var klar over, at Investeringsforening

var en investeringsforening, og banken kendte reglerne for disse. Der var en

rådgivningsaftale med Danske Bank, hvilket ingen bestred. Den daglige kontrol skulle

udføres af direktøren, hvilke ikke skete. Det var bestyrelsens opgave at sørge for, at

kontrollen blev udført, hvilket ikke blev gjort. Han kan bekræfte, at bestyrelsen med jævne

mellemrum har modtaget oplysning om værdi og fordeling af obligationsbeholdningen.



- 3 -

Bestyrelsen og direktøren i forening havde ansvaret for placering af midlerne i foreningen i

marts - april 2007. Det er hans opfattelse, at Finanstilsynet ikke i fornødent omfang har gjort

opmærksom på betydningen af sammenlægningen af Totalkredit og Nykredit i rela-tion til

placeringsreglerne. Han havde læst om fusionen i avisen, og han var således i for-året 2007

klar over, at den havde fundet sted.

Tiltalte 3 har supplerende forklaret blandt andet, at de i Investeringsforening ikke fo-retog

nogen selvstændig undersøgelse af, om placeringsgrænserne blev overholdt, men forlod sig

på Danske Banks forslag. Formelt set kunne de ikke undlade at påse, at græn-serne blev

overholdt. Tiltalte kan ikke huske, om der skete ændringer i obligationsporte-føljen efter

placeringen blev ændret i marts - april 2007. Det er klart, at der må være sket lidt. I

foreningen forventede de, at Danske Bank i den forbindelse tog højde for placerings-

grænserne. Bestyrelsen har ikke oppebåret honorar siden 2006. Tiltalte deltog vederlagsfrit i

bestyrelsesarbejdet, da han ønskede at hjælpe med til at sikre, at investeringsforeningen

kunne videreføres på grund af dens særlige formål. De var i ledelsen i 2007 meget optaget af

aktieomlægningerne og af at Finanstilsynets krav ved den tidligere undersøgelse. Op-

lysningen om, at Totalkredit og Nykredit var koncernforbundne, var ikke let tilgængelig.

Tiltalte 4 har forklaret blandt andet, at han indtrådte i bestyrelsen for Investeringsforening på

Tiltalte 3s opfordring ca. 1 år før, at Person 1 besluttede ikke at videreføre foreningen.

Investeringspolitikken skulle justeres, således at der blev foretaget færrest mulige transak-

tioner, og administrationen dermed gøres billigere. Han var bekendt med rådgivningsafta-len

med Danske Bank og var overbevist om, at der ved rådgivningsaftalen var taget hånd om

placeringsreglerne. Bestyrelsen havde ansvaret for overholdelse af placeringsreglerne, men

han satte sig ikke ind i reglerne. Han kendte obligationsporteføljen, men dette gav ham ikke

anledning til at overveje, om der var noget galt. Der var meget arbejde i bestyrel-sen, men

han betragtede det som socialt arbejde som følge af det humanitære formål. Han havde læst i

avisen, at Totalkredit og Nykredit havde fusioneret. Det overrasker ham, at Finanstilsynet i

det notat af 1. august 2005 vedrørende obligationer omfattet af 25 %-græn-sen, som er

offentliggjort på tilsynets hjemmeside, ikke har gjort opmærksom på, at Total-kredit og

Nykredit var koncernforbundne.   

Finansinspektør Vidne 2 har supplerende forklaret blandt andet, at det er den enkelte

investeringsforening, der har ansvaret for, at placeringsreglerne overholdes, uanset om den

benytter sig af rådgivning. Ansvaret for den daglige kontrol påhviler direk-



- 4 -

tionen. Bestyrelsen skal føre tilsyn hermed. I det konkrete tilfælde har direktøren aktivt

overtrådt reglerne ved at købe uden at overholde reglerne, og bestyrelsen har ikke fulgt med

i, at reglerne blev overholdt. Bestyrelsen har hver dag fået ”indreværdiberegningen” , hvoraf

fremgår oplysninger om, hvor stor en procentdel, der er placeret i bestemte papirer. Det, som

er beskrevet i Danske Banks brev af 15. marts 2006 til Finanstilsynet, udgør efter hans

opfattelse ikke en egentlig rådgivningsaftale. Der skal således ikke betales honorar, og der er

ikke noget ansvar forbundet med aftalen. Han opfatter den nærmere som en er-klæring om

bistand. Finanstilsynets krav til rådgivningsaftaler fremgår af bekendtgørelsen om

uddelegering af opgaver. Finanstilsynet kan ikke påbyde en forening at have en rådgiv-

ningsaftale. Foreningen ønskede heller ikke at betale for rådgivning. Vidnet er enig i, at

risikoen ved investeringer i realkreditobligationer, er meget lille, men overskridelsen af

grænserne kunne have medført tab. Notatet af 1. august 2005 fra Finanstilsynet har ikke

noget med spredningsreglerne at gøre. Det viser kun hvilke obligationer, der er omfattet af

lov om investeringsforeninger og specialforeninger samt andre kollektive investeringsord-

ninger m.v., § 93, stk. 1, nr. 2.

Vidne 1 har supplerende forklaret blandt andet, at Person 3 havde bedt ham stille sig til

rådighed for Investeringsforening. Når han fik en mail fra Tiltalte 1, fik han opgi-vet et beløb

og blev spurgt, om han kunne anbefale bestemte papirer. Han har så orienteret om bankens

generelle anbefalinger. Han skulle ikke i øvrigt udføre rådgivning, herunder om

placeringsregler. Forudsætningen for et rådgivningssamarbejde mellem Investeringsforening

og Danske Bank ville blandt andet have været, at banken havde sikkerhed for, at værdierne

var til stede, dvs. at depotet lå hos banken. I den foreliggende situation fik han kun excel-

regneark med oplysninger om værdipapirer. Det var ikke meningen, at foreningen blot kunne

investere som anført i hans mail af 13. februar 2007. Han havde ikke nogen forvent-ning om,

at man fra foreningens side kunne tro, at hans oversigt opfyldte placeringsgræn-serne. Hvis

foreningen havde anvendt samme fordeling som i Danske Invest Dannebrog, ville den

opfylde placeringsgrænserne. Han udfærdigede opstillingen i e-mail af 1. novem-ber 2007,

efter at han var blevet bedt om at undersøge, om foreningen opfyldte placerings-grænserne.

Vidne 4 har forklaret blandt andet, at hun var erhvervskundechef hos Danske Bank i 2006 og

2007. Hendes rolle i forhold til Investeringsforening var at få etableret det tilstræbte

kundeforhold, herunder oprettelse af depot mv. Der blev aldrig etableret et kun-deforhold.

Hun har tidligere set teksten, som fremgår af Danske banks brev af 15. marts



- 5 -

2006 til Finanstilsynet. Det er en del af teksten ind i hendes e-mail af 16. februar 2006, som

er kopieret ind. De gebyrvilkår, der fremgår hendes e-mail af 30. april 2007 til Tiltalte 1, er

ikke alle standardvilkår, idet blandt andet ”Market Maker ordningen” er et individuelt vilkår.

Foreningen ønskede en billig og effektiv administration, hvilket var baggrunden for den

skitserede kundeaftale. Foreningen ønskede herunder ikke at betale for en egentlig

rådgivningsaftale. Hun har ikke fået alle mails fra foreningen til Vidne 1. Hun har ikke

nødvendigvis fået faglige mails om investeringer.   

Vidne 3 har supplerende forklaret blandt andet, at Investeringsforening henvendte sig med

henblik på at blive kunde i Finanscentret i Danske Bank. Foreningen ønskede ikke den dyre

rådgivningsaftale, Danske Capital tilbød. Den aftale, som er omtalt i brev af 15. marts 2006

til Finanstilsynet, blev aldrig underskrevet. Danske Bank gik ikke ind og sty-rede

Investeringsforenings portefølje. Banken påtog sig ikke ved aftalen nogen ansvar for,

hvordan foreningens fordeling af aktiverne skulle være. Det fremgår af aftalen, at foreningen

selv er ansvarlig for køb og salg. Den 31. oktober 2006 sendte Vidne 1 en e-mail til

Investeringsforening, hvori han gjorde opmærksom på, at foreningen ved fremtidige handler

skulle undgå en bestemt kreditforenings obligationer, idet foreningen allerede havde placeret

24 % af værdien af obligationsporteføljen i disse. Vidne 1 gjorde endvidere foreningen op-

mærksom på, at Nykredit og Totalkredit tilhørte samme koncern. Danske Bank gik langt i

besvarelsen af e-mails fra Investeringsforening, selvom der ikke var nogen aftale om

nærmere råd-givning eller noget kundeforhold i øvrigt og dermed ikke blev betalt for

bankens ydelser.   

Landsrettens begrundelse og resultat

Af de grunde, der er anført i dommen, og idet reglerne i lov om investeringsforeninger og

specialforeninger samt andre kollektive investeringsordninger m.v., § 93, stk. 1, nr. 2, til-

sigter at begrænse risikoen for tab, findes de tiltalte også efter bevisførelsen for landsretten

skyldige efter anklageskriftet.

Straffen, der tillige fastsættes i medfør af tidligere gældende lov om investeringsforeninger

og specialforeninger samt andre kollektive investeringsordninger m.v. § 132, stk. 6, findes

passende.

Landsretten stadfæster derfor dommen.



- 6 -

T h i  k e n d e s  f o r  r e t :

Byrettens dom i sagen mod Tiltalte 1, Tiltalte 2, Tiltalte 3 og Tiltalte 4 stadfæstes.

De tiltalte skal betale sagens omkostninger for landsretten.