Sag om, hvorvidt der var bristede forudsætninger for sagsøgers indfrielse af lån kort tid inden samlivsophævelse
Ret: Retten i Aarhus (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Familieret og personlige forhold;

RETTEN I AARHUS
DOM

afsagt den 29. juli 2021

Sag BS-8638/2018-ARH

Sagsøger
(advokat Anette Fløe)

mod

Sagsøgte 1
(advokat Anders Rynkebjerg)

Denne afgørelse er truffet af Dommer.

Sagens baggrund og parternes påstande

Sagen er anlagt den 12. marts 2018. Sagen vedrører ophør af samliv og
betalingskrav i den anledning.

Sagsøger har påstået Sagsøgte 1 dømt til at betale 149.377,00 kr. med tillæg af en
årlig rente svarende til Nationalbankens udlånsrente pr. d. 1. januar og 1. juli i det
pågældende år med et tillæg på 8 % fra sagens anlæg til betaling sker.

Sagsøgeren har subsidiært påstået sagsøgte dømt til at betale et mindre af retten
fastsat beløb med tillæg af en årlig rente svarende til Nationalbankens udlånsrente
pr. d. 1. januar og 1. juli i det pågældende år med et tillæg på 8 % fra sagens anlæg
til betaling sker.

Sagsøgte 1 har påstået frifindelse.



2

Dommen indeholder ikke en fuldstændig sagsfremstilling, jf. retsplejelovens § 218
a.

Oplysningerne i sagen

Det fremgår af sagen, at parterne mødte hinanden i 1997. De er uenige om,
hvornår de flyttede sammen, idet Sagsøger har forklaret, at han flyttede ind hos
Sagsøgte 1 i 1998, hvorimod hun har forklaret, at han først flyttede ind i 2000.
Parterne ophævede samlivet i juni 2016, og Sagsøger fraflyttede boligen den 1.
oktober 2016. Sagsøgte 1 boede i 1997 og indtil 1998 i lejet bolig, hvorefter hun
som eneejer i 1998 købte ejendommen Adresse 1 i By for 867.016 kr. I 2012/2013
op-tog hun et lån, hvor provenuet blev anvendt til installering af solcelleanlæg, og
i januar 2016 optog hun et lån på 398.000 kr. ved underpantsætning af et ejerpan-
tebrev på 450.000 kr. Ejendommen var indtil da belånt med lån på cirka 1 mio. kr.

Den 2. december 2015 fik Sagsøger udbetalt 416.407,99 kr. fra en selvpen-
sioneringskonto, og den 26. januar 2016 indfriede han lånet vedrørende solcel-
lerne, som var nedbragt til 149.407,99 kr.

Parterne havde under samlivet adskilt økonomi. Der er mellem parterne uenig-hed
om, hvorfor Sagsøger ikke var medejer af ejendommen Adresse 1. Han har
forklaret, at han ikke ”kom med på skødet” , idet han havde en skat-tegæld,
hidrørende fra tidligere virksomhed som købmand. Det fremgår af sa-gen, at
Sagsøger løbende under samlivet nedbragte sin skattegæld og ende-lig indfriede
restgælden i januar 2016. Sagsøgte 1 har forklaret, at det aldrig var meningen, at
Sagsøger skulle være medejer. Der er i perioden fra 1998 til 2016 udført flere
renoveringsarbejder på ejendommen. Der er mellem parterne uenighed om, hvor
stor en del af disse arbejder, Sagsøger udførte, ligesom der er uenighed om, hvor
meget han bidrog til den fælles husholdning udover indbetaling af cirka 6500 kr.
månedligt til sagsøgte. Parterne var på flere rejser i perioden 2000 – 2016,
herunder en rejse til Australi-en, som kostede 25.000 kr. pr. person. Der er enighed
om, at Sagsøger betal-te 7000 kr. til denne rejse og i øvrigt ikke betalte for de
øvrige rejser. Der er mel-lem parterne uenighed om, hvor meget han under rejserne
bidrog til mad m.m.

Sagsøgte 1 solgte ejendommen den 6. maj 2021 for 2.388.000 kr.og med et
provenue på cirka 1 mio. kr.

Der er afholdt syn og skøn. I skønserklæring af 9. august 2019 hedder det blandt
andet:

”…



3

Med skønsforretningen ønskes besvaret, om installation af solcelleanlæg,
varmepumpe, udskiftning af tagvindue samt etablering af nyt badeværelse har øget
ejendommens værdi.
…
Hvilken markedsværdi havde ejendommen beliggende Adresse 1, By pr.
01.01.2012 uden a) solcelleanlæg, b) varmepumpe, c) skiftet tag-vindue samt d)
nyt badeværelse?
…
Kr. 1.700.000
…
Hvilken markedsværdi ville ejendommen have pr. 01.01.2012 med a) solcellean-
læg, b) varmepumpe, c) nyt tagvindue samt d) nyt badeværelse?
…
Kr. 1.875.000
…
Hvilken markedsværdi ville ejendommen have d.d. uden a) solcelleanlæg, b)
varmepumpe, c) nyt tagvindue samt d) nyt badeværelse?
…
Kr. 2.050.000
…
Hvilken markedsværdi har ejendommen d.d. med a) solcelleanlæg, b) varme-
pumpe, c) nyt tagvindue samt d) nyt badeværelse?
…
Kr. 2.250.000…”

I supplerende skønserklæring af 23. september 2019 hedder det blandt andet:

”…
Spørgsmål SS IA: Hvilken markedsværdi har ejendommen i dag som den
fremstår med solcelleanlæg, varmepumpe, tagvindue og badeværelse – alt til-ført
ejendommen i 2012?
Svar på spørgsmål SS IA: Kr. 2.250.000

Spørgsmål SS IB: Det fremgår af skønsmandens besvarelse af spørgsmål 1, at
markedsværdien for ejendommen i 2012 uden solcelleanlæg, varmepumpe, skiftet
tagvindue samt nyt badeværelse var kr. 1.700.000. Det fremgår af skøns-mandens
besvarelse af spørgsmål 2, at markedsværdien for ejendommen i 2012 med
solcelleanlæg, varmepumpe, skiftet tagvindue samt nyt badeværelse var kr.
1.875.000, dvs. en værdiforøgelse med kr. 175.000. Det fremgår af skøns-mandens
besvarelse af spørgsmål 3, at markedsværdien for ejendommen i 2019 uden
solcelleanlæg, varmepumpe, skiftet tagvindue samt nyt badeværelse var kr.
2.050.000. Det fremgår af skønsmandens besvarelse af spørgsmål 4, at mar-
kedsværdien for ejendommen i 2012 med solcelleanlæg, varmepumpe, skiftet
tagvindue samt nyt badeværelse var kr. 2.250.000, dvs. en værdiforøgelse med



4

kr. 200.000, og på baggrund af skønsmandens besvarelse af spørgsmål SS IA kan
udledes, at det er en værdiansættelse med det solcelleanlæg, varmepumpe samt nyt
badeværelse der blev installeret i 2012 samt tagvinduet der blev skiftet i 2012.
Skønsmanden bedes redegøre for, på hvilken baggrund han når frem til, at
solcelleanlæg, varmepumpe, skiftet tagvindue samt nyt badeværelse efter at være
blevet brugt i 7 år repræsenterer en værdiforøgelse af ejendommen med kr.
200.000, når værdiforøgelsen, da alt dette var nyt, udgjorde kr. 175.000.

Svar på spørgsmål SS IB: På samme måde som en ”brugt villa” sædvanligvis
stiger i værdi i Aarhus SYD, således kan også ”brugt tilbehør” stige i værdi
såfremt der opleves stigende efterspørgsel efter netop dette ”tilbehør” . I dette
tilfælde er der tale om delvis energibesparende tiltag som tillægges endnu
større værdi i 2019 pga. forbrugernes - og dermed også boligkøbernes - større
fokus på klima, miljø m.m.
Herudover er el-prisen gennemsnitligt steget med ca. 4,5 % i perioden juni
2012 – marts 2019 jf. elprisstatistik fra Forsyningstilsynet (bilag C) fra 214,29
øre/kw til 224,01 øre/kw De økonomiske fordele ved at have et solcelleanlæg
er således stigende. Bl.a. Dansk Energi forudser stigende – om end moderate
– priser på el i de kommende 15 år jf. artikel af d. 7. marts 2018 (bilag D).
Pri-sen på fjernvarme i Aarhus er faldet i perioden 2012 - 2019 hvorfor
fordelen ved en varmepumpe er neutral. Det er således solcelleanlægget som
betyder mest for værdiforøgelsen idet varmepumpen opleves som en grøn og
klima-venlig installation uden større økonomisk gevinst. Badeværelse samt
tagvin-due opleves som værende moderne og i absolut god vedligehold. Det
vurde-res, at slitagen har været minimal og at holdbarheden vil overstige <10
år. Dermed vil forbruger – en potentiel boligkøber – opleve badeværelse samt
tagvindue som en kvalitet ved boligen… ”

Forklaringer

Der er afgivet forklaring af Sagsøger, Sagsøgte 1, og Vidne.

Sagsøger har forklaret, at han arbejder på lageret ved Coop. Han bor i en lejebolig
By. Han cykler på arbejde. Han har ingen formue. De 60.000 kr., som han havde i
2016 var alt, han havde. Han har ikke længere gæld til SKAT. Han mødte Sagsøgte
1 i efteråret 1996 ved en privat fest. De begyndte at gå ud sammen i april 1997. De
er ikke enige om, hvornår de flyttede sammen. Han var meget hos hende, men
havde sin egen bolig. Han mener, han flyttede ind hos hende i 1997 på Adresse 2.
Han beholdt sin lejlighed. I 1998 overtog hans moster lejemålet. Så flyttede hans
fætter ind i 1998. Han selv boede sammen med Sagsøgte 1 og hendes to børn. Han
betalte til hende. Han hu-sker ikke hvor meget. Sagsøgte 1 ville gerne købe en
ejendom. De begyndte allerede



5

at se på huse i 1997. De var ude at se på 8-10 huse, og det var meningen, at de
skulle bo sammen. Han kom ikke med på skødet på grund af skattegælden. Han
var med til et møde i Nordea Bank. Sagsøgte 1 var kernekunde i Nykredit. Han var
også med til at ordne lejligheden, som de fraflyttede, da de overtog huset.
Sagsøgte 1 fik nøglerne den 1. december 1998. Hans familie hjalp med at rykke
lofter ned, og hans fætter hjalp ham med at sætte gipslofter op. Han betalte 2946
kr. og 3500 kr. hver måned til Sagsøgte 1. Der var ikke aftalt noget om, at han
skulle betale til ferier. Det har han i hvert fald aldrig opfattet. Han betalte det, der
ved-rørte ham. Det var cirka 6.000 kr. om måneden. Han har ikke brugt meget på
sig selv. Han har hævet kontanter, og de er gået til køb til dem begge. Han har ikke
lavet opsparing eller købt større ting til sig selv. De satte to værelser i stand i
kælderen, og hun kunne så udleje disse. Det fik hun 2500 kr. for månedligt. Hans
fætter fraflyttede lejligheden i 2007. Han selv flyttede sin folkeregiste-radresse ud
til Sagsøgte 1 efter 2007. Han ved ikke, hvorfor Sagsøgte 1 siger 2004. Der blev
lagt stikledninger ind og etableret fjernvarme. Han selv savede de gamle rør ned
og fjernede olietønde og oliefyr. Der var et læbælte på grunden, og det gravede
han op, og han satte et gærde og planerede haven ud og kørte sand. Det var nok
220 gange med trillebør. Det var et større arbejde. Han fjernede og-så en trappe,
og der blev lagt gulv til et walk in closet. Han og Sagsøgte 1's bror brækkede
væggen ned fik lavet hul til 1. sal, så en trappe kunne sættes op, lige-som han
lavede gips på en væg. Han opsatte også fliser, isolerede vægge, ud-skiftede
vægge, udskiftede vinduer. Ejendommen blev løbende renoveret, og han lavede en
stor del af det. I 2012/13 blev der etableret solceller, fordi Sagsøgte 1's bror
anbefalede det. De fik et tilbud på 132.000 kr. De fik derefter et andet til-bud på
137.000 kr. Sagsøgte 1 var med på det, og de var enige om det. Der blev op-taget
et realkreditlån. Der skulle også etableres en varmepumpe, der kostede 27.000 kr.
Han ved ikke, hvor lånet blev indsat. Han ved, at han er medunder-skriver på
lånet. Etableringen af solcelleanlægget og varmepumpe stod firmaet for. Han
lavede ikke selv noget i den forbindelse. Han lagde gulv i badeværel-set, men
etablerede ikke toilettet. De kunne se, at solcellerne gav besparelser på strømmen.
De rejste en del, og det var aldrig på tale, at han skulle betale, ud-over den sidste
rejse, hvor han betalte 7.000 kr. kontant. Efter rejsen blev samli-vet ophævet den
28. juni. Han havde i januar 2016 indfriet lånet på 149.000 kr., fordi de så kunne
spare en masse penge. Han kom også af med sin skattegæld. Han erfarede først om
samlivsophævelsen den 28. juni. De har altid sagt ”os” om huset. Hvis han havde
vidst, at forholdet ophørte, havde han ikke indfriet det lån. Han ville også gerne
have haft betaling for al det arbejde, han har lavet, det ville have været rimeligt.
Han kunne ikke få fri proces. Han udtog alligevel stævning, fordi Sagsøgte 1 ikke
er berettiget til de 149.000 kr. Han har ikke fået nog-le penge fra de lån, der er
optaget. Han ved ikke, hvad Sagsøgte 1 har brugt pengene til. Sagsøgte 1 sagde
ind imellem, at de havde penge i overskud, som hun satte ind på ”feriekontoen” .
Han betalte også for mad på ferierne. Han betalte derudover for sine egne udgifter,
herunder fagforening. Sagsøgte 1 stod for gennemførelsen af indfrielsen af lån.
Sagsøgte 1 har fået, hvad hun forlangte. Det er ham, der har været



6

primus motor for det, der blev lavet på ejendommen, men det er noget, de talte
om. Han tog mest sine egne ting med fra ejendommen, da han rejste. Han fik lov
til at tage en seng med og nogle småting.

Hans skattegæld hidrørte fra hans tid som købmand. De talte ikke om, at han
skulle blive medejer af huset. De oprettede ikke testamente eller sikrede hinan-den
på anden vis. Beløbet på 6.000 kr., som han indbetalte hver måned, beslut-tede de i
fællesskab. Han betalte også mere, hvilket han kan se af sine hævnin-ger. De
aftalte 6500 kr., for det var det, han kunne betale og det dækkede om-
kostningerne. Det var husleje og til dels mad, men han betalte også for mad ud-
over det. De begyndte at rejse i 2000. De har været mange steder. Det var aldrig på
tale, at han skulle betale, udover den sidste rejse. Han ved ikke, hvor meget det
løber op i. Den sidste rejse kostede 25.000 kr. De var fælles om at ville rejse.
Sagsøgte 1 fandt noget familie i Canada, som hun ville besøge. Han ville ikke
have haft råd til at betale for rejserne. De bidrog lige meget til de daglige udgifter.
Han bidrog med mad fra købmandsbutikken. Sagsøgte 1 har også betalt. Han har
betalt for hovedparten. Han betalte 2.000 kr. månedligt til SKAT i 1998, og det
blev forhøjet til cirka 2800 kr. Han indfriede lånet i 2016. Han betalte til Danica
med 1800 kr. i kvartalet, det steg vist lidt senere. Pensionen blev overført til PFA. I
1979 havde han en pension på 20.000 kr. som de investerede med, og det gik så
godt, at han i 2016 havde 400.000 kr. Der blev ikke betalt til det i mellem-tiden.
Det var Sagsøgte 1's bror, der foreslog, at de skulle sætte solceller op. De fik et
tilbud på 137.000 kr. eller 237.000 kr. Han er i tvivl om beløbet. Lånet var til brug
for solceller og varmepumpe. Han betalte lånet ud med cirka 149.000 kr. De talte
om, at han ville hæve de penge, og så skulle de blandt andet gå til beta-ling af det
lån, for så blev det billigere for dem. Han betalte lånet. Han havde ingen
forventning om, at samlivet skulle ophæves. Der blev ikke lavet nogen aftale eller
gældsbrev. De var i Tyskland, og han havde flere gange foreslået, at de skulle gå
til en parterapeut. Det var før 2016. De rejste i februar 2016 til Au-stralien. Efter
ferien og indtil den 28. juni kørte det stille og roligt, men så be-gyndte hendes
arbejdsgiver at lave forskellige ting, uden de havde talt om det. De var ikke
uvenner. Samlivet blev ophævet, og Sagsøgte 1 sagde, at hun ikke gad bo sammen
med ham mere. De havde holdt fest for ham den 25. juni, da han fyldte 60 år den
29. juni. Sagsøgte 1 havde fødselsdag den 26. juni.

Sagsøgte 1 har forklaret, at hun og Sagsøger blev kærester sidst i 90´erne. De
flyttede sammen, men Sagsøger har aldrig boet i nr. 51. Han flyttede nok ind i
2000. Hun købte ejendommen i november 1998. Det var hendes beslutning at købe
ejendommen. Hun havde et godt job hos TDC og havde nogle aktier, som hun
solgte. Hun var blevet skilt i 1995 og boede derefter i lejebolig. Sagsøger blev ikke
medejer, og det var ikke på tale. Det var hendes beslutning at købe ejendom-men.
Hun og hendes to børn boede der. Sagsøger har ikke haft en farrolle overfor
børnene. Hendes økonomi var stabil. Hun fik omkring 22.000 kr. udbetalt må-
nedligt. Hun og Sagsøger havde adskilt økonomi. Huset og bilen var hendes.
Sagsøger



7

brugte bilen. Hun betalte forsikringer, også for Sagsøger, og hun havde gode
ordnin-ger gennem TDC. De 6.000 kr., Sagsøger betalte til hende, dækkede
huslejen, bil og forsikringer. Hun betalte for rejserne, og hun har nok brugt mellem
300.000 – 500.000 kr. Sagsøger betalte ikke. De var glade for at rejse. De deltes
om madudgifter, når de var ude at spise. Hendes børn var med på nogle af rejserne.
Hun havde fået en erstatning for et fald. Hun fik i 2006 200.000 kr. og arvede
cirka 300.000 kr. Årsagen til solcelleanlægget var oprindeligt Persons ide. Hun var
ikke så vild med det, men Sagsøger og Person syntes, det var en god ide. Hun
synes ikke, det er det kønneste på et tag. Det har ikke forhøjet ejendommens
værdi. Det blev finansieret med et lån på 250.000 kr. Hun nedbragte gælden med
cirka 100.000 kr., så da det blev indfriet, var det på 149.000 kr. De hæftede begge
for lånet, og Sagsøger havde også fradrag for renterne. De ophævede samlivet i
sommeren 2016. Det var hendes beslutning, fordi det havde kørt ”ad h t” i mange
år. Hun havde talt med ham om det tidligere, og de skændtes på turen til Tyskland
i 2014. Det var et emne i mange år. Hun havde ikke i januar 2016 besluttet sig for
at ophæ-ve samlivet. Det hele blev imidlertid for meget. De var på ferie i februar
2016. De var sammen med hendes søster og svoger. Hun husker det ikke, men hun
vil ikke afvise, at Sagsøger betalte 7.000 kr. til denne rejse. De har aldrig talt om
ægte-skab eller om at oprette testamente. Sagsøger tog mad med hjem fra arbejdet,
men hun købte mad udover det, da det sjældent var kød, han kom med. Sagsøger
havde goder ved Coop, herunder rabatter. Hendes udgifter var cirka 23.000 kr. om
måneden, og det vedrørte hende, børnene og Sagsøger, blandt andet licens og bil.
Hun cyklede på arbejde, og han kørte i bilen. Der blev lavet en omprioritering i
2016, men ikke optaget nye lån. Ejendommen blev solgt i maj 2021.

Hun mener ikke, de havde en fælles konto. Hun husker det ikke. Han er nok
kommet med, fordi hun ikke selv kunne oprette lånet. Sagsøger må jo selv kunne
fremlægge bilag omkring lånet. Hun har siden skiftet bank. Fri værdi kontoen er
nok den konto, hvor lånet blev sat ind. Da Sagsøger indfriede lånet, sagde han, at
han havde fået nogle penge udbetalt, og derfor ville han indfri lånet. Hun syn-tes,
det var en god gestus, fordi hun havde betalt meget, herunder rejserne. De havde
talt om, at det ikke kun var hende, der skulle betale. Hun opfattede det som en
tilbagebetaling. Når hun betalte rejserne, sagde hun ikke, at det var et lån. Hun har
tidligere sagt, at det var urimeligt, at hun skulle betale selv. Provenuet for salget af
ejendommen er knap 2 mio. kr. Når gælden er betalt, er der knap 2 mio. kr.
Sagsøger har også arbejdet i ejendommen, men de arbejdede beg-ge, og han
vidste, at det var hendes ejendom. Det, han betalte om måneden, svarede ikke til at
have ham boende. Hun betalte for alle materialer, herunder døre og vinduer. Det,
at han arbejdede, var at hjælpe hinanden, når man bor sammen. Sagsøger boede
der billigt.

Vidne har forklaret, at han er Sagsøgers fætter. Han har boet i Sagsøgers lejlighed i
Vesterbrogade. Han ved, han boede der i 1999. Han mener, han flyttede ind i 1998.
Da han flyttede ind, havde Sagsøger og hans søster stadig nogle ting i lejlighe-



8

den, og de blev stillet i et af værelserne. Ellers disponerede han over lejlighe-den.
Sagsøger kom i lejligheden for at få huslejen, eller også var han ude ved Sagsøger
og betale. Det var ude i nærheden af Virksomhed. Sagsøger boede hos Sagsøgte 1.
Han boede i lejligheden indtil 2007. Han og hans hustru købte derefter hus.
Sagsøgte 1 og Sagsøger kom og fortalte, at de havde købt et hus. Sådan erindrer
han det. Han ved, at der blev renoveret i ejendommen. Sagsøgte 1 viste, at de
havde lavet kælder og noget ved trappen. Men han kom der ikke. Men han ved, de
har lavet noget ved huset. Han er maskinmester. Hans far er murer, og det har altid
været naturligt selv at lave noget. Han har ikke hjulpet Sagsøger med arbejde i
huset, men talt med ham og rådgivet ham i forbindelse med arbejder i huset, f.eks
hvor Sagsøger kunne købe materialer.

Der var ikke nogen reel lejekontrakt mellem ham og Sagsøger. Han manglede
halvandet år på sin uddannelse, og det var nemmere at bo i lejligheden. Der var et
værelse med møbler, der hidrørte fra Sagsøgers mor. Det var en fremleje, de
aftalte. Sagsøger beholdt sin folkeregisteradresse, fordi han havde en skattegæld
dengang. Det var vidnet, der disponerede over lejligheden. Han boede der. Han
husker ikke, hvad han betalte i leje. Han mener, at han betalte alle udgifter, der var
for-bundet med lejligheden.

Parternes synspunkter

Parterne har i det væsentlige gentaget de anbringender, der er gengivet i
påstandsdokumenterne.

Sagsøger har i sit påstandsdokument anført følgende:

Det gøres gældende, at sagsøger ved sin indfrielse af et fælles lån har krav på
tilbagebetaling af det fulde beløb, først og fremmest da der foreligger bristede
forudsætninger for sagsøgers betaling af lånet, da samlivet af sagsøgte ophæves 5
måneder efter sagsøgers betaling, og det måtte da stå Sagsøgte 1 klart, at
Sagsøgers forudsætning for betaling af lånet har været en klar forvent-ning om at
parterne var et samlevende par, at lånet, som Sagsøger indfriede med kr.
149.377,00 hovedsageligt blev anvendt til etablering af solceller på ejendommen
Adresse 1, By, som Sagsøgte 1 er enee-jer af, jf. bilag 1 at ejendommen er steget i
værdi som følge af investeringen af det pågældende lån, ved etablering af
solcelleanlægget, jf. syns-og skønserklæ-ringen konkret og bilag 4 generelt, at
Sagsøgte 1 ved Sagsøgers ind-frielse af lånet har opnået en ugrundet berigelse,
dels i form af værdiforøgelse af ejendommen dels i form af nedskrivning af gæld,
som hun ville være forplig-tet til at tilbagebetale, at Sagsøger i øvrigt har betalt
husleje siden 1999 med gennemsnitligt kr. 5.605,- pr. md. jf. bilag 2 sammenholdt
med bilag B, hvorefter faste/variable udgifter på ejendommen (ejd.skat,
realkreditlån, affaldvarme, østjysk energi, vand og licens månedligt ikke overstiger
5.000,- og at der i dette



9

beløb tillige er afdrag til enten realkreditlån eller solcellelån med over kr. 2.000,-
pr.md. at de faste udgifter efter optagelse af solcellelånet iht. bilag B betalings-
oversigt for september 2013 fastholdes, idet der herefter alene betales renter og
bidrag på det oprindelige realkreditlån, at der i den af Sagsøger betalte hus-leje
således også har været plads til betaling for ferierejser og andet forbrug, at det
fremlagte bilag B udover udgifter til ejendommen kr. 5.000,- indeholder Sagsøgte
1's og hendes tre børns egne udgifter til afdrag på billån, lotto-betalinger,
sygeforsikringer for sagsøgte og hendes tre børn, A-kasse og fagfor-ening,
efterlønsbidrag, bilforsikring og vægtafgift, TDC, briller, betalinger til kreditkort
med køb til hus og private udgifter og at disse udgifter langt oversti-ger faste
udgifter til ejendommen og fælles forbrug, herunder Sagsøgte 1's børns, at
Sagsøger via sin ansættelse ved COOP har betalt en stor del af familiens, inklusive
Sagsøgte 1's børns, husholdningsudgifter, at den solidariske hæftelse for lånet ikke
ændrer ved det faktum, at Sagsøgte 1 har opnået hele værditilførslen, herunder
såvel værdiforbedringen på ejendommen, herunder et væsentligt reduceret forbrug
samt skattefradrag for renter ved Sagsøgers betaling,
Det bestrides, idet det bemærkes, at sagsøger ikke har nedlagt påstand om at der
foreligger sameje eller betaling af kompensationsbeløb, at indfrielsen af lå-net er
bidrag til det fælles underhold, set i lyset af både beløbets størrelse og sagsøgers
almindelige formueforhold, men også da Sagsøger løbende har betalt en stor del af
parrets husholdningsudgifter, jf. bilag 2 og B samt hver må-ned har overført
huslejebetaling til Sagsøgte 1 med gennemsnitligt 5.605 kr. pr. m, til dækning af
de faste/variable udgifter på ejendommen, som på intet tidspunkt overstiger kr.
6.000,- månedligt i gennemsnit, at Sagsøgte 1 har afholdt private udgifter for
Sagsøger, idet parterne har haft adskilte økonomier og i øvrigt hver især har
afholdt egne udgifter, jf. bilag 2 og bilag B, at betaling af udgifter til fælles
ferierejser – som er en almindelig udgift i et samlivsforhold, berettiger til
tilbagebetaling eller er genstand for udligning i forhold til tilbagebetaling af det
påstævnte beløb, og at Sagsøgers huslejebe-talinger i øvrigt har indeholdt betaling
også til andre udgifter, herunder ferie, at de af Sagsøgte 1 afholdte udgifter til
installationer på hendes egen ejendom, jvf bilagene D-P i alt kr. 67.848 over en
ejerperiode på 17 år medfører grundlag for, at hun ikke skal refundere det lån
Sagsøger angiveligt har indfriet og som hun alene har opnået værdien af, og det
bemærkes i den for-bindelse at påstandsbeløbet alene relaterer sig til det lån der
blev optaget til be-taling af udgifter for på ejendommen, at de fremlagte bilag for
en stor del alene er beskedne materialeudgifter, som har krævet yderligere
arbejdsindsats blandt andet fra sagsøger, der har lagt gulvet på badeværelset og
monteret de pågæl-dende elementer, og i øvrigt stod for en voldsom stor del af det
fysiske arbejde på ejendommen, herunder forberedelse til at autoriserede
håndværkere udførte de nødvendige arbejder vedrørende fx VVS og el, og da
sagsøger selv eller sammen med sin familie/kammerater i øvrigt har forestået vi-
der-føring af fald-stamme gennem etageadskillelse, opsætning af elementer på
såvel badeværel-



10

ser som i køkken, opsætning af fliser, lægning af gulve på badeværelserne, her-
under udgravning til gulvvarme i badeværelse i kælder, isolering af vægge,
udskiftning af døre og vinduer, lægning af trægulve, fjernelse af gamle rør og
olietank i forbindelse med overgang til fjernvarme, lagt dræn, renset tag for al-ger,
opsat hegn, lagt udendørsfliser og meget andet.
Det bestrides, at der foreligger passivitet fra tidspunktet for parternes samlivs-
ophævelse medio 2016 til sagsanlæg 12. marts 2018. Sagsøgers indkomst var
marginalt over indtægtsgrænsen for fri proces og der skulle derfor søges iht.
undtagelsesbestemmelserne, hvilket med klage tog tid, og da sagsøgte ingen
berettiget grund har haft til at tro at sagsøger havde opgivet sit krav.

Sagsøgte 1 har i sit påstandsdokument anført følgen-de:

Sagsøger og sagsøgte havde kendt hinanden siden 1998 og indledte et forhold i ca.
2000-2001. Sagsøgte overtog ejendommen den 9. februar 1999, og således forud
for sagsøger og sagsøgte indledte et samlivsforhold. I 2004 flyttede sagsøger ind i
sagsøgtes ejendom, Adresse 1, By, hvor par-terne boede sammen, indtil de gik
hver til sit i sommeren 2016. Sagsøger og sagsøgte indgik aldrig ægteskab. Det
gøres indledningsvist gældende, at det aldrig har været på tale, at sagsøger skulle
være medejer af Adresse 1, By. I 2012 ønskede sagsøger at få etableret et
solcelleanlæg på sagsøgtes ejendom, hvilket sagsøgte accepterede. I forbindelse
hermed optog parterne et fælleslån på kr. 250.000, og som de således hæftede
solidarisk for. At der var tale om et fælles lån understøttes af, at både sagsøger og
sagsøgtes står som ”kunde” på indfrielseskvitteringen fra Nykredit, dateret den 29.
januar 2016, sagens Bilag A. Det gøres gældende, at låneprovenuet på intet
tidspunkt har været anvendt til forbedringer af sagsøgtes ejendom i form af
etablering af varmepumpe, udskiftning af tagvindue samt nyt badeværelse.
Udgifterne hertil på sammenlagt kr. 42.349,12 har alene været afholdt af sagsøgte
og skal således under alle omstændigheder reduceres i sagsøgers krav, idet
sagsøgers på-standsbeløb omfatter udgifter til modernisering afholdt af sagsøgte.
Låneprovenuet blev ene og alene anvendt til betaling af etablering af solcellean-
læg. I den forbindelse bemærkes, at det foretagne syn og skøn ikke forholder sig til
hvor meget solcelleanlægget isoleret set måtte have forøget ejendommens værdi –
om noget overhovedet, hvorfor sagsøger ikke har løftet bevisbyrden for, at han har
medvirket til forøgelse af ejendommens værdi.
I løbet af de efterfølgende fire år, blev gælden nedbragt til ca. kr. 150.000. Det
gøres gældende, at nedbringelse af gælden med ca. kr. 100.000 udelukkende er
afholdt af sagsøgte, der således, har nedbragt sagsøgers andel med ca. kr. 50.000. I
forlængelse heraf gøres det gældende, at der ikke er grundlag for, at sagsøger kan
rette et krav mod sagsøgte for den del af gælden, der vedrører sagsøgers egen
andel af gælden i inter parters forholdet. Sagsøgers indfrielse af restgælden, vil
som følger af den solidariske hæftelse, vedrøre hans egen for-



11

pligtelse for halvdelen, hvorfor der ikke er grundlag for at rette et krav på kr.
149.377 mod sagsøgte. At sagsøgte i 2016 valgte at behæfte ejendommen via
underpantsætning af et ejerpantebrev på kr. 450.000 med kr. 398.000, er sagsø-ger
uvedkommende. Det gøres gældende, at sagsøgte kan råde over sin ejen-dom, som
hun ejer 100%, som hun måtte finde bedst. I forlængelse heraf gøres det gældende,
at sagsøger hverken direkte eller indirekte har medvirket til at betaling af gæld på
ejendommen eller forøgelse af ejendommens værdi. Det gøres i forlængelse heraf
gældende, at parterne under samlivet indrettede sig på en sådan måde, at hver part
bidrog økonomisk efter evne. Sagsøger hav-de ingen økonomisk evne til
tilnærmelsesvist at bidrage i samme økonomiske omfang som sagsøgte, særligt på
grund af sagsøgers skattegæld. Sagsøger over-førte hver måned til sagsøgte ca. kr.
6.000, som var betaling for husleje (inkl. el, vand, varme), bil, ejerafgift, benzin,
rejser, ulykkes- og indboforsikring, telefon mv. Det gøres gældende, at den
månedlige overførsel af kr. 6.000 under parter-nes ca. 12- årige samliv, på ingen
måde dækkede udgifter, der direkte relatere-de sig til sagsøger eller parternes
fælles leveomkostninger. Sagsøger havde der-imod evne til at bidrage og har
gennem parrets samliv afholdt den væsentligste del af parrets leveomkostninger.
Sagsøgtes mulighed herfor skyldtes hendes faste løn på ca. kr. 30.000 før skat,
men også på grund af udbetaling af erstat-ning i 2006. Det gøres gældende, at
sagsøgte i gennemsnit hver måned i løbet af parrets 12-årige forhold afholdt
løbende udgifter på kr. 23.181. Der henvises i den forbindelse til Bilag B. Hertil
kommer indkøb til mad, diverse samt rej-seudgifter. Sagsøgte modtog i 2004 arv
på kr. 300.000, som sagsøgte ligeledes brugte på leveomkostninger/ rejser, hvorfor
det sammenfattende gøres gælden-de, at sagsøgte betalte hovedparten af parternes
omkostninger. Det gøres gæl-dende, at sagsøgers indkomst på ingen måde kunne
dække parternes månedli-ge udgifter; særligt henset til sagsøgers manglende evne
til at bidrage til fælles-økonomien, hvorfor sagsøgte var nødsaget til at supplere
med arv og erstat-ning. Under samlivet nedbragte sagsøger sin skattegæld fra ca.
kr. 700.000 til kr. 214.188, og sagsøger indfriede restgælden til Skat den 4. januar
2016. Årsagen til at sagsøger kun i et meget beskedent omfang kunne bidrage til
parternes fælles leveomkostninger, rejseudgifter mv. var, at sagsøger løbende hver
måned betal-te kr. 2.850 til nedbringelse af skattegælden. Det gøres gældende, at
sagsøgte hermed indirekte har været med til at betale for nedbringelsen af
sagsøgers skattegæld, idet sagsøger uden den månedlige betaling på kr. 2.850
kunne have bidraget med knap 50% mere til parternes fælles leveomkostninger.
Sagsøger indbetalte ligeledes under samlivet til sin selvpensioneringskonto. I
forlængelse heraf gøres det gældende, at såfremt sagsøger havde undladt at
indbetale til sin pension/selvpensionskonto, kunne sagsøger have haft mulig-hed
for at bidrage med tilsvarende beløb til fællesøkonomien. Sagsøgte har så-ledes
indirekte været medvirkende til, at sagsøger kunne opspare pension – den samme
pension som sagsøger anvendte til indfrielse af restgælden på det fælles lån.
Foruden de almindelige leveomkostninger, betalte sagsøgte ligeledes alle parrets
fælles rejser, hvilket var en betydelig omkostning, henset til omfanget



12

samt destinationerne på rejserne. Efter sagsøger havde indfriet det fælles lån, tog
parterne på rundrejse til Australien i 3 uger fra den 7. februar 2016. Udgif-terne
hertil androg ca. 25.000 pr. person, som sagsøgte afholdte alene. Den 27. juni 2016
besluttede parterne i fællesskab at ophæve samlivet, og det gøres gældende, at det
således ikke er en beslutning, der ene og alene blev truffet af sagsøgte. Det gøres
afslutningsvist gældende, at sagsøger ikke har noget tilgo-dehavende hos sagsøgte
som følge af indfrielsen af parternes fælles lån – hver-ken for det hele eller for det
halve. Sagsøger havde kun i et stærkt begrænset omfang evnen til løbende at
bidrage til parternes leveomkostninger, men sagsøger kompenserede, dog alene
delvist, for sit efterslæb, da han fik udbetalt sin pension og således med et
engangsbeløb. Et forslag der blev bragt af sagsø-ger selv. Det forhold om der
bidrages løbende efter evne eller med et større be-løb, når evnen til at bidrage
opstår, har ingen betydning, og det sidste giver ik-ke mere ret til et krav mod den
anden part end det første, forudsat at engangs-beløbet ikke størrelsesmæssigt
overstiger, hvad sagsøgte har bidraget med un-der livet – hvilket ikke er tilfældet.
Det gøres gældende, at sagsøgers bidrag via et engangsbeløb hverken var et lån
eller et beløb, der skulle tilbagebetales, hvil-ket understøttes af, at der ikke i
forbindelse med indfrielsen af lånet blev opret-tet et gældsbrev. Aftalen mellem
parterne understøttes ligeledes ved, at sagsø-ger indfriede det fælles lån i direkte
forlængelse af, at han fik frigivet sin selv-pensioneringskonto. Der er således
heller ikke tale om en uberettiget berigelse af sagsøgte ved sagsøgers indfrielse af
lånet. Endeligt gøres det gældende, at sagsøger har udvist retsfortabende
passivitet, og dermed mistet sin adgang til at fremkomme med sit krav. Sagsøger
fremsattes sit krav over for sagsøgtes tid-ligere advokat, hvorefter dette blev
bestridt den 26. august 2016. På trods af at kravet blev afvist, udtog sagsøger først
stævning den 27. februar 2018 – mere end 1 ½ år efter, den reaktionskrævende
omstændighed der ligger i sagsøgtes bestridelse af sagsøgers krav. Ad
rentepåstanden gøres det gældende, at et eventuelt krav mod sagsøgte udelukkende
forrentes med procesrente fra sagens anlæg.
De af sagsøger fremførte anbringender bestrides i øvrigt i deres helhed.

Rettens begrundelse og resultat

Efter de afgivne forklaringer, der ikke er helt samstemmende, lægger retten til
grund, at parterne har kendt hinanden siden 1998 og har boet sammen i sagsøg-tes
ejendom i hvert fald siden 2000 og indtil samlivsophævelsen i 2016, og at
sagsøgtes to børn var en del af husstanden. I perioden har sagsøgte haft den største
indtjening og afholdt størstedelen af udgifterne til husstanden. Sagsøge-ren har i
den periode betalt 6.000 – 6500 kr. månedligt til sagsøgte, hvilket har skullet
dække husleje med mere. Efter de afgivne forklaringer lægger retten til grund, at
sagsøgeren herudover har bidraget til mad, ligesom han i hele perio-den i et ikke
opgjort omfang har bidraget med arbejder i huset. Der er ikke mel-lem parterne
oprettet nogen aftale om lån eller andet, og retten finder efter be-



13

visførelsen ikke, at sagsøgte kunne have en berettiget forventning om, at udgif-
terne til ferieafholdelse var ydet som lån til sagsøgeren. Det forhold, at parterne
ikke har bidraget lige meget til udgifterne, kan ikke alene bevirke, at der kan
kræves refusion, medmindre der foreligger en aftale herom.

Lånet, som sagsøgeren indfriede i januar 2016, var i det væsentlige optaget til
etablering af solcelleanlæg på sagsøgtes ejendom. Efter skønserklæringen læg-ger
retten til grund, at ejendommen blandt andet på grund af etableringen af
solcelleanlægget, fik en værdistigning som anført i skønserklæringen.

Der foreligger ingen aftale omkring sagsøgerens indfrielse af lånet i januar 2016,
og det må have stået sagsøgte klart, at sagsøgeren ikke havde nogen forvent-ning
om, at hun ville ophæve samlivet 5 måneder senere. Der foreligger derfor bristede
forudsætninger for sagsøgerens betaling af lånet, og sagsøgte har ved betalingen
opnået en ugrundet berigelse, da ejendommen har opnået en værdi-stigning,
ligesom gælden er nedskrevet. Det forhold, at sagsøgeren var medun-derskriver på
lånet, kan ikke føre til andet resultat, henset til den berigelse, sagsøgte har opnået
ved indfrielsen.

Samlivet ophørte, og sagsøgeren udtog stævning den 12. marts 2018. I den mel-
lemliggende periode har der været drøftelser mellem parterne, og det blev en-delig
afklaret i februar 2017, at en aftale mellem parterne ikke var mulig. Sagsø-geren
søgte herefter om fri proces, hvilket der blev meddelt afslag på i oktober 2017.
Efter en samlet vurdering, herunder at der 4 måneder senere blev udtaget
stævning, finder retten ikke, at sagsøgeren har udvist passivitet, der kan be-grunde
bortfald af kravet.

Som følge heraf tages sagsøgerens påstand til følge som nedenfor bestemt.

Kravet forrentes fra sagens anlæg med sædvanlig procesrente, idet der ikke fra
sagsøgeren er anført begrundelse for anden rentetilskrivning.

Sagsomkostningerne er efter sagens værdi, forløb og udfald fastsat til dækning af
advokatudgift, udgift til skønsmand med 18.000 kr. og retsafgift med 3880 kr.
Sagsøger er ikke momsregistreret.

THI KENDES FOR RET:

Sagsøgte 1 skal til Sagsøger betale 149.377,00 kr. med tillæg af sædvanlig
procesrente fra den 12. marts 2018.

Sagsøgte 1 skal til Sagsøger betale sagsomkostninger med 52.000 kr.



14

Beløbene skal betales inden 14 dage.

Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.