Sag om lovligheden af den visitations- og ransagningsordning, som sagsøger er underlagt i Kriminalforsorgens institutioner.
Ret: Retten i Horsens (1. instans)
Faggruppe: Civilsag — Almindelig civil sag
Sagsemner: Forvaltningsret;
Menneskerettigheder;

RETTEN I HORSENS
DOM

afsagt den 8. oktober 2019

Sag BS-34763/2018-HRS

Sagsøger
(advokat Tobias Lundholm Stadarfeld Jensen)

mod

Kriminalforsorgen
(advokat Jens Balle)

Denne afgørelse er truffet af Dommer.

Sagens baggrund og parternes påstande
Denne sag, som er anlagt den 13. april 2018, drejer sig om lovligheden af et visi-
tations- og ransagningsregime, som Sagsøger, som vare-tægtsfængslet var
underlagt i 11 måneder, og som bevirkede, at han dagligt skulle kropsvisiteret og
have ransaget sin celle.

Sagsøger, har fremsat følgende påstande:

Påstand I:

Sagsøgte skal anerkende, at afgørelsen af den 23. juni 2016 og efterfølgende af-
gørelser om at udsætte sagsøger for helt automatiske og daglige kropsvisitatio-ner
og celleransagning er ugyldige.

Påstand II:



2

Sagsøgte skal til sagsøger betale 80.000 kr. med tillæg af procesrente fra sagens
anlæg til betaling sker.

Sagsøgte, Kriminalforsorgen, har påstået frifindelse.

Oplysningerne i sagen
Sagsøger blev den 8. juni 2016 varetægtsfængslet sigtet for blandt andet
overtrædelse af straffelovens § 114 c (hvervning til terror). Sagsøger er ved dom
afsagt af Retten i Aarhus den 4. oktober 2017, stadfæstet af Vestre Landsret den
16. marts 2018, idømt fængsel i 3 år for overtrædelse af straffe-lovens § 114 c, stk.
3, og § 114 d, stk. 3, ved at være rejst til Syrien i sensomme-ren 2013 og ladet sig
hverve af terrororganisationen Islamisk Stat. Ved Vestre Landsrets dom blev
Sagsøger tillige udvist med indrejseforbud for be-standig.

Af Kriminalforsorgens ”Vejledning om risiko- og analysebaseret håndtering af
anholdte og arrestanter mv.” af 30. juni 2016 fremgår blandt andet:

”…
Indledning
Justitsministeriet offentliggjorde den 4. marts 2016 en række tiltag for at
styrke indsatsen mod mobiltelefoner og andre ulovlige genstande i
fængsler og arresthuse. Som led i udmøntningen heraf er det besluttet, at
indføre sikkerhedsvurdering i forbindelse med indsættelse af f.eks.
varetægtsarrestanter i Kriminalforsorgens institutioner.
…”

Det fremgår endvidere af denne vejledning, at der sker en opdeling i sikker-
hedsklasser med visitationsstandarder for de enkelte sikkerhedsklasser. Vedrø-
rende sikkerhedsklasserne er anført blandt andet:

”Med henblik på dynamisk at understøtte korrekte placeringer i sikker-
hedsklasserne er det vigtigt at være opmærksom på flowet af oplysnin-
ger, deres karakter og aktualitet samt løbende at foretage sikkerheds-
mæssige vurderinger. Der bør derfor regelmæssigt med minimum 3-
måneders intervaller gennemføres en formaliseret gennemgang af kli-
enterne, ligesom konkrete situationer som f.eks. disciplinærsager pr. au-
tomatik medfører behov for sikkerhedsvurdering. Det forudsættes, at de
enkelte områder/institutioner nærmere aftaler processen for revur-dering
og opfølgning.

Der er som standard indført en række parametre i skemaet. Ikke alle af
disse parametre vil være relevante for den enkelte klient, og det vil også
kunne vurderes at andre parametre skal indgå i sikkerhedsvurderin-gen.

Der foretages en vurdering nederst i skemaet, hvor de relevante sikker-
hedsmæssige betragtninger skal munde ud i en egnethedsvurdering re-



3

lateret til placering i en af sikkerhedsklasserne 1 til 4. Vurderingen fore-
tages som en samlet vurdering af de ovenstående vurderinger, hvor
skønnet ikke er formaliseret nærmere. Ved vurderingen er det nødven-digt
at være opmærksom på, at klientens status som enten varetægtsar-restant
eller afsoner, sigtelsen og andre enkeltparametre kan have di-rekte
indflydelse på sikkerhedskategorien - lige som der kan skulle iværksættes
særlige sikkerhedsmæssige foranstaltninger - eksempelvis må en
varetægtsarrestant nødvendigvis placeres i et arresthus, uanset at
sikkerhedsvurderingen tilsiger kategori 4 (åbent fængsel). På samme
måde, vil afkrydsning i særlig opmærksomhed i forbindelse med ulov-lig
kommunikation på indsættelsessedlen, indebære placering i sikker-
hedsklasse 2.

…

Sikkerhedsklasse: Vurdering af hvilken sikkerhedsklasse en oplysning
skal eller kan indebære.

Med henblik på dynamisk at understøtte korrekte placeringer i sikker-
hedsklasserne er det vigtigt at være opmærksom på flowet af oplysnin-
ger, deres karakter og aktualitet samt løbende at foretage sikkerheds-
mæssige vurderinger. Der bør derfor regelmæssigt med minimum 3-
måneders intervaller gennemføres en formaliseret gennemgang af kli-
enterne, ligesom konkrete situationer som f.eks. disciplinærsager pr. au-
tomatik medfører behov for sikkerhedsvurdering. Det forudsættes, at de
enkelte områder/institutioner nærmere aftaler processen for revur-dering
og opfølgning.

Der er som standard indført en række parametre i skemaet. Ikke alle af
disse parametre vil være relevante for den enkelte klient, og det vil også
kunne vurderes at andre parametre skal indgå i sikkerhedsvurderin-gen.

Der foretages en vurdering nederst i skemaet, hvor de relevante sikker-
hedsmæssige betragtninger skal munde ud i en egnethedsvurdering re-
lateret til placering i en af sikkerhedsklasserne 1 til 4. Vurderingen fore-
tages som en samlet vurdering af de ovenstående vurderinger, hvor
skønnet ikke er formaliseret nærmere. Ved vurderingen er det nødven-digt
at være opmærksom på, at klientens status som enten varetægtsar-restant
eller afsoner, sigtelsen og andre enkeltparametre kan have di-rekte
indflydelse på sikkerhedskategorien - lige som der kan skulle iværksættes
særlige sikkerhedsmæssige foranstaltninger - eksempelvis må en
varetægtsarrestant nødvendigvis placeres i et arresthus, uanset at
sikkerhedsvurderingen tilsiger kategori 4 (åbent fængsel). På samme
måde, vil afkrydsning i særlig opmærksomhed i forbindelse med ulov-lig
kommunikation på indsættelsessedlen, indebære placering i sikker-
hedsklasse 2.

Nærmere om sikkerhedsklasserne
Sikkerhedsklasse 1 (rød): Særligt skærpet regime med høj grad af fy-
sisk/teknisk sikkerhed og høj personalebemanding. Særlige kriterier skal
være opfyldt for at kunne placeres på en afdeling. Antallet af ind-satte i
denne kategori er meget begrænset, ligesom der vil være særlige



4

retningslinjer for hvem der kan træffe aftale om anbringelse.

Sikkerhedsklasse 2 (orange): Særlige pladser målrettet større institutio-
ner, der er sikret særligt mod ulovlig kommunikation og hvor der grun-det
institutionens størrelse er et større personaleberedskab. Negativt stærke
afdelinger og fokusafdelinger, hvor adfærd eller relationer til
rocker/bandegrupperinger er afgørende for placeringen. Vær op-mærksom
på, at der skelnes imellem varetægtsfængslede og afsonere ved placering -
således vil relationen til særlige rocker -/bandegruppe-ringer have
afgørende betydning for, hvor en afsoner placeres, uanset placeringen
under varetægtsperioden og resultatet af risikovurderin-gen.

Sikkerhedsklasse 3 (gul): Almindelige fællesskabs og specialafdelinger i
lukkede fængsler og arresthuse. Størrelsen af institutionerne, den fysi-ske
og tekniske sikkerhed samt personaleressourcerne varierer indenfor
kategorien. Bemærk at varetægtsarrestanter med relation til
rocker-/bandemiljøet vil kunne placeres i denne klasse og ved overgang til
af-soning automatisk rykke op i kategori 2 ved placering på en negativt
stærk afdeling.

Sikkerhedsklasse 4 (grøn): Almindelige åbne fængselsafdelinger …

...

Udgangspunkter for placering af arrestanter
Arrestanter kan alene placeres i sikkerhedsklasse 1-3, hvor udgangs-
punktet for almindelige arrestanter vil være, at der kan foretages ind-
sættelse i sikkerhedsklasse 3.

Arrestanter placeres efter sikkerhedsvurderingen i sikkerhedsklasse 2,
hvis der efter en samlet vurdering er behov for placering i en arresthus-
plads med forhøjet sikkerhed, eller hvis nedenstående betingelser er op-
fyldt.

Arrestanter placeres i sikkerhedsklasse 1, hvis de formelle betingelser for
placeringen er opfyldt og sikkerhedsvurderingen understøtter dette.

Arrestanter i samme sag: Hvis det af sagen fremgår, at et antal arrestan-ter
er varetægtsfængsel i samme sag, skal disse som udgangspunkt pla-ceres
adskilt fra hinanden. Efter drøftelse med politiet kan placering fin-de sted
sammen, såfremt politiets accept heraf foreligger.

Særlig risiko for ulovlig kommunikation: Hvis der er foretaget afkryds-
ning i rubrikken "Særlige forholdsregler m.h.p. at undgå ulovlig kom-
munikation" vil udgangspunktet være en placering i sikkerhedsklasse 2.
Såfremt placering i sikkerhedsklasse 2 ikke er praktisk muligt, skal der
iværksættes andre foranstaltninger for at imødegå risikoen for ulov-lig
kommunikation.

Hvis afkrydsningen ikke opretholdes på fristforlængelsessedlerne vil
arrestanten - hvis ikke andet i sikkerhedsvurderingen understøtter fort-



5

sat placering i sikkerhedsklasse 2 - være egnet til placering i sikkerheds-
klasse 3.

Terrorsigtede: Hvis arrestanten er sigtet for overtrædelse af bestemmel-ser
i straffelovens kapitel 12 og 13 skal denne som udgangspunkt place-res i
sikkerhedsklasse 2. Hvis dette ikke er muligt foretages placering i
sikkerhedsklasse 3. Arrestanten skal i alle tilfælde efter konkret beslut-
ning fra Koncern Sikkerhed underkastes forholdsordren om særlig
skærpet opmærksomhed. Beslutning herom træffes af direktoratet, der
underrettes ved modtagelsen af terrorsigtede. Orientering foretages af
institutionen pr. mail (…) med genpart til områdekontoret, hvorefter di-
rektoratet hurtigst muligt træffer beslutning om eventuel iværksættelse af
forholdsordren. Indtil beslutning herom er truffet fører institutionen et
skærpet tilsyn med arrestanten. Såfremt terrorsigtelsen frafaldes,
kontaktes Koncern Sikkerhed med henblik på beslutning om for-
holdsordrens opretholdelse.

…”

Det er oplyst, at Sagsøger har været placeret i ”Sikkerhedsklasse 2 (oran-ge)” .

Af vejledning af 20. maj 2016, udstedt af Direktoratet for Kriminalforsorgen,
vedrørende ”Håndtering af klienter med særlig skærpet opmærksomhed” fremgår:

”...

· Klienten skal dagligt underkastes personvisitation (med afklæd-
ning) i medfør af sfbl. § 60, stk. 1, cellevisitation og detektering
med ComStop mobildetekteringsenhed.

· Der skal ske daglig visitation af de opholdsrum – herunder toilet og
badefaciliteter – som den pågældende klient benytter.

· Klienten skal personvisiteres (med afklædning) i medfør af sfbl. §
60, st. 1 og detekteres dagligt efter endte aktiviteter uden for afde-
lingen.

…”

I perioden fra den 23. juni 2016 til den 22. maj 2017 har Sagsøger været
underkastet forholdsordre om særlig skærpet opmærksomhed efter beslutning fra
Kriminalforsorgen.

Af beslutningen fremgår følgende:

” Forholdsordre vedrørende klienten Sagsøger CPR nr. (Født 1991):



6

På grund af stor risiko for ulovlig kommunikation og at klienten er ind-sat
jf. § 114, er det besluttet, at ovennævnte klient skal underkastes for-
holdsordre om særlig skærpet opmærksomhed. Beslutningen er truffet af
Koncern SIK og Områdekontoret Midt- og Nordjylland, sikkerhed.

Klienten skal dagligt personundersøges, celleundersøges og detekteres
med COMSTOP.

Dokumentationen sker i personjournalen l klientsystemet under hoved-
stikordet: Særlig skærpet opmærksomhed.

Kopi af personjournalen med dokumentation for undersøgelserne, ind-
sendes ved mail til Områdekontoret hver fredag inden kl. 10.

Forholdsordren træder i kraft fra og med d.d. og gælder ind til videre i 3
måneder.”

Sagsøger modtog ikke ved udløbet af 3 måneders fristen - eller senere - skriftlig
underretning om opretholdelse af forholdsordren.

Den 20. februar 2017 klagede Sagsøgers advokat over visitationsregimet til
Kriminalforsorgen. I klagen var blandt andet anført følgende:

”  Min klient oplyser, at han dagligt bliver visiteret, og at han dagligt får
sin celle visiteret. Han fortæller blandt andet, at han skal klæde sig helt
nøgen under disse visitationer - herunder at han skal have alt tøjet af på en
gang. Videre fortæller han, at han - afhængig af hvem fra personalet der
gennemfører visitationen - beordres til at sætte eller stille sig i ned-
værdigende stillinger. Min klient oplyser videre, at dette er pågået si-den
indsættelsen i sommeren 2016. I den første tid sad han i Aarhus Ar-rest.

Jeg skal på vegne af min klient hermed klage over dette.

(…)

Regelmæssige visitationer af indsatte kan være i strid med EMRK arti-kel
3 og /eller artikel 8. Den adfærd der udvises over for min klient kan
således være ulovlig.”

Ved brev af den 3. marts 2017 svarede Kriminalforsorgen blandt andet følgen-de:

”Kriminalforsorgen har af sikkerhedsmæssige årsager besluttet at
iværksætte initiativer over for indsatte, som er sigtet eller dømt for sær-lig
kriminalitet.

Opmærksomheden skal i den anledning henledes på, at der i medfør af
bestemmelsen kan gennemføres undersøgelser af den indsattes person,
hvis dette er nødvendigt for at sikre, at ordensbestemmelser overholdes
eller sikkerhedshensyn iagttages. Dette gælder også for din klient, idet



7

han er varetægtsfængslet efter straffuldbyrdelseslovens § 114 C (terro-
risme/hvervning).

Personer, herunder arrestanter og afsonere, som er indsat efter denne
bestemmelse eller lignende underkastes efter konkret vurdering særlig
skærpet opmærksomhed med fokus på uautoriseret kommunikation og
brud på eventuelt besøgs- og brevkontrol. Heri ligger blandt andet, at din
klient anmodes om at afføre sig sit tøj, jf. undersøgelsesvejlednin-gens
punkt 2, og at din klients celle visiteres dagligt.

(...)

Endvidere kan vi oplyse, at visitationerne i henhold til straffuldbyrdel-
seslovens § 60, stk. 1, ikke indebærer berøring af de indsatte. Personalet
undersøger den indsatte visuelt, og kan i den forbindelse anmode klien-
ten om at medvirke ved for eksempel at løfte håret eller sætte sig på hug.
Visitationerne udføres endvidere af personer af samme køn, med mindre
der er tale om sundhedspersonale, jf. straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 5.

Hvis der findes at være behov for en nærmere undersøgelse af den ind-
sattes person, sker dette efter reglerne i straffuldbyrdelseslovens § 60, stk.
2 og 6, og undersøgelsesbekendtgørelsen. Endelig finder vi, at visi-
tationerne er udført i overensstemmelse med proportionalprincippet i
straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 3.

På baggrund af sagens samlede omstændigheder, herunder din klients
iagttagelser, og idet at vi finder, at proportionalprincippet er imøde-
kommet, giver det brev os ikke anledning til at ændre forholdene for din
klient på nuværende tidspunkt. ”

Kriminalforsorgen har i et brev af 8. maj 2018 beskrevet det visitationsregime,
Sagsøger var underlagt, på følgende måde:

”Forholdsordren foreskriver, at han dagligt skal visiteres med afklæd-
ning, der skal foretages cellevisitation og detekteres med mobilfinder.

Endvidere kan det oplyses, at Sagsøger er bekymringsindberettet for
radikalisering og dermed placeret i "Sikkerhedsklasse 2". Dette inde-
bærer, at han personvisiteres med afklædning før og efter hvert besøg,
udgang, transport, tilbagekomst fra arbejdsplads, ved konkret mistanke og
ved cellevisitationer.

Sagsøger vil derfor skulle personvisiteres med afklædning mini-mum en
gang om dagen.

Niveauet for den enkelte personvisitation med afklædning foretages ud
fra et konkret skøn og vil derfor kunne variere. Selve visitationen vil al-
tid indeholde en anmodning til den indsatte om i personalets påsyn at
aftage beklædning. Efter de konkrete omstændigheder vil indsatte blive
anmodet om at dreje sig rundt, stå med spredte ben og/ eller gå ned i
hugsiddende stilling og eventuelt blive anmodet om at "sprede" balder-



8

ne. Indsatte vil ligeledes skulle løfte op i håret, hvis den indsatte har langt
hår.

Det er således, blandt andre, et led i visitationsproceduren, at persona-let
skal undersøge, om indsatte skjuler noget i mellem balderne. Under-
søgelse heraf sker alt afhængig af situationen for at imødekomme både
proportionalitets- og skånsomhedsprincippet, jf. straffuldbyrdelseslo-
vens§ 60, stk. 4 og 5. ”

Sagsøger er ikke i perioden blevet fundet i besiddelse af kontrabande.

Der har i sagen været fremlagt personjournal for perioden 26. januar 2017 til den
19. april 2017. Heraf fremgår blandt andet, at der stort set dagligt er angi-vet, at
Sagsøger er ”undersøgt på person” , ligesom hans opholdsrum er undersøgt, og at
dette er sket uden bemærkninger.

Af personjournalen fremgår endvidere, at Sagsøger den 14. marts 2017 har nægtet
at aflægge urinprøve, at han den 4. april 2017 har fået en bøde pga. manglende
efterkommelse af personalets anvisninger vedrørende upassende sprogbrug, og at
han den 18. april 2017 har fået en advarsel pga. tilsidesættelse af interne regler
vedrørende slukning af lys.

Forklaringer
Sagsøger har forklaret, at han i den periode, sagen omhandler, dagligt og nogle
gange flere gange om dagen blev kropsvisiteret. Omfanget af visitationer-ne
varierede. Den ”lette” kropsvisitation forgik ved, at han skulle afklædes og udføre
en piruette, hvorefter han ventede på, at hans celle blev visiteret. Hvis det var en
værre kropsvisitation, kunne den foregå ved, at han skulle gå ned i hug, hoste, bøje
sig forover og sprede ballerne eller stå på ét ben skiftevis. Nog-le af
fængselsbetjentene havde deres egne metoder, og en af betjentene benytte-de et
spejl, der kunne trækkes ud, og spejlet blev herefter sat ind mellem hans ben, mens
der samtidig blev lyst med en lommelygte. Han husker ikke, om det var den
betjent, der benyttede et spejl, der også bad ham bukke sig ned; men det var der
andre fængselsbetjente, der gjorde. Han blev i så fald bedt om at bukke sig forover
og sprede ballerne. Det var lige før, at det var en rektalunder-søgelse, men de rørte
ikke ved ham. Han er ikke klar over, hvor mange gange han har skullet bukke sig
forover, men det var mange, mange gange. De fandt aldrig noget mellem hans
baller. De gjorde også samtidig grin med ham – navn-lig to af betjentene. Det
foregik dels ved, at betjenten for at være sjov smækkede med handsken, idet
betjenten trak ud i handsken på sin hånd og gav slip igen lige foran ham. Der var
også en anden betjent, der kommenterede størrelsen på hans bagdel med en spydig
kommentar, idet betjenten sagde noget om, at der kunne ”være meget deroppe” .



9

Han blev anholdt den 7. juni 2016 og fremstillet i retten den 8. juni 2016, hvor han
blev varetægtsfængslet. Han blev herefter bragt til Køge Arrest, hvor han i 14 dage
var isoleret og dagligt blev kropsvisiteret. Efter de 14 dage kom han til Aarhus
Arrest og forventede, at dette ville betyde bedre forhold med færre visi-tationer,
men det blev i stedet værre. I Aarhus Arrest blev han derfor på sin stue, idet han
troede, at han i så fald ville undgå kropsvisitationerne, men det var ikke tilfældet,
idet han alligevel dagligt blev kropsvisiteret. I forbindelse med straffesagen var
han til retspsykiatrisk undersøgelse, og han blev derfor kropsvisiteret, idet han
forlod afdelingen. Kropsvisitationerne bevirkede, at han blev deprimeret og gav
ham en følelse af vrede og afmagt, idet han ikke kunne gøre noget ved situationen.

Parternes synspunkter
Sagsøger har anført navnlig, at den etablerede nøgenvisitationsordning med
inspektion af anus blev gennemført automatisk og på daglig basis i hele den
periode, sagen omhandler – og endda også forud herfor. Nøgenvisitationen blev
gennemført uden konkret mistanke, selvom han visse dage ikke forlod sin celle, og
selvom han ikke blev fundet i besiddelse af kontrabande.

Selv om det må antages, at der også med hjemmel i straffuldbyrdelseslovens § 60,
stk. 1, som er meget bredt formuleret, kan foretages nøgenvisitationer, er grænsen
for, hvornår disse med hjemmel i denne bestemmelse kan finde sted, overskredet i
nærværende sag. Der skal således udvises særlig varsomhed med at gennemføre
rutinemæssige daglige visitationer, når der i forvejen foretages visitationer efter
besøg og gårdtur mv. Der bør derfor ske en kvalificering af in-dikationskravet.
Den etablerede nøgenvisitationsordning blev derfor iværksat og opretholdt uden
tilstrækkelig klar og præcis lovhjemmel, og afgørelsen her-om er derfor ugyldig.

Ved de foretagne nøgenvisitationer foreligger der endvidere en krænkelse af Den
Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 3, subsidiært artikel 8. Der
kan henvises til Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols dom af 4. fe-bruar
2003 i sag nr. 52750/1999 (Lorsé mod Holland), særligt præmis 70-74, og dom af
4. februar 2003 i sag nr. 50901/1999 (Van der Ven mod Holland). Endvi-dere blev
der i forbindelse med nøgenvisitationerne fremsat nedgørende kom-mentarer,
hvilket er en åbenbar overtrædelse af Den Europæiske Menneskeret-
tighedskonventions artikel 3, jf. Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols
dom af 15. november 2001 i sag nr. 25196/1994 (Iwanczuk mod Polen) samt dom
af 12. juni 2007 i sag nr. 70204/2001 (Frerot mod Frankrig). Omstændigheder i
sidstnævnte afgørelse ligner til forveksling denne sag, og det blev ved denne af-
gørelse slået fast, at der ved de foretagne visitationer, som blev iværksat helt
automatisk og uden konkret mistanke, forelå en krænkelse af Den Europæiske
Menneskerettighedskonventions artikel 3. Dette blev på tilsvarende vis fastslået i
Højesterets dom af 10. september 2019.



10

Som følge af ovennævnte skal Kriminalforsorgen betale en godtgørelse, som skal
udmåles på baggrund af et skøn over krænkelsernes karakter, herunder an-tal og
periodens længde, og under hensyntagen til Menneskerettighedsdomsto-lens
praksis, jf. princippet i erstatningsansvarslovens § 26 sammenholdt med Den
Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 13 og artikel 41. Godt-
gørelsen kan herefter skønsmæssigt udmåles til 80.000 kr.

Kriminalforsorgen har anført navnlig, at den etablerede nøgenvisitationsord-ning
har hjemmel i straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1, og den er ikke i strid med Den
Europæiske Menneskerettighedskonvention artikel 3 eller artikel 8. Beslutningen
herom og opretholdelsen heraf er derfor gyldig.

Sagsøger blev på baggrund af en konkret vurdering - og navnlig som føl-ge af, at
han var terrorsigtet - indplaceret i ”sikkerhedsklasse 2” , hvorefter han dagligt
skulle undergives nøgenvisitation. Nøgenvisitationerne var nødvendige for at
imødegå risikoen for indsmugling af kontrabande med indhold, der kun-ne bruges
i radikaliseringsøjemed.

Visitationsregimet blev kun opretholdt så længe, det var nødvendigt, og det skal i
den forbindelse tillægges vægt, at Sagsøger var sigtet for terroris-me og i en række
tilfælde blev indberettet for overtrædelse af ordensreglemen-tet.

Idet nøgenvisitationerne således havde hjemmel, ligesom de var sagligt begrun-
dede og blev iværksat efter en konkret vurdering og endvidere var proportio-nale,
idet de blev bragt til standsning efter 11 måneder, indebar visitationsregi-met ikke
en krænkelse af hverken Den Europæiske Menneskerettighedskonven-tions artikel
3 eller artikel 8, idet en forudsætning herfor i øvrigt er, at nøgenvi-sitationerne
gennemføres på en arbitrær og nedværdigende måde, hvilket ikke er tilfældet i
denne sag. De sager, hvor Den Europæiske Menneskerettigheds-domstol har
statueret krænkelse af konventionen, er således grovere end der er tale om i denne
sag, ligesom visitationerne er foregået over en væsentlig længe-re periode. Der
skal være et sikkert grundlag for at tilsidesætte myndighedens skøn, hvilket ikke er
tilfældet.

Selv i det tilfælde, at retten måtte nå frem til, at der foreligger en krænkelse af Den
Europæiske Menneskerettighedskonvention, er det ikke ensbetydende med, at der
skal udbetales en godtgørelse, idet anerkendelsen af krænkelsen i sig selv kan
være tilstrækkelig kompensation. Subsidiært skal godtgørelsen fastsættes til et
væsentlig lavere beløb end påstået. Der kan i den forbindelse til-lige henvises til
Højesterets dom i U 2017.2929 H og U 2017.1314 H.



11

Rettens begrundelse og resultat
Omfanget af kropsvisitationerne og celleransagningerne
Efter bevisførelsen, herunder navnlig Sagsøgers forklaring, journaltil-førslerne
samt Kriminalforsorgens beskrivelse af det visitationsregime, som Sagsøger var
underlagt, lægger retten til grund, at Sagsøger i den pe-riode, sagen omhandler,
dagligt blev kropsvisiteret og fik ransaget sin celle. Retten lægger på baggrund
heraf endvidere til grund, at kropsvisitationerne in-debar, at Sagsøger blev afklædt,
og at den nærmere fremgangsmåde va-rierede, idet han enten skulle dreje sig rundt
eller stå på ét ben, eller også blev han bedt om eksempelvis at sætte sig på hug og
eventuelt hoste eller at bøje sig forover og ”sprede ballerne” . Det præcise antal
kropsvisitationer med anven-delse af de enkelte fremgangsmåder er uoplyst.
Sagsøger har forklaret, at det var ”mange, mange gange” , han blev bedt om at
bøje sig forover og ”sprede ballerne” , og på baggrund heraf lægger retten til
grund, at der jævnligt blev be-nyttet en sådan fremgangsmåde.

Retten lægger efter bevisførelsen til grund, at Sagsøger blev kropsvisite-ret før og
efter besøg, udgang og transport og før og efter gårdtur mv., og at der herudover i
11 måneder rutinemæssigt og uden konkret mistanke dagligt blev foretaget
kropsvisitationer, således at disse som minimum fandt sted én gang dagligt. Det er
oplyst, at der ikke blev fundet kontrabande i forbindelse med kropsvisitationer og
celleransagninger.

Straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1
Det følger af straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1, at Kriminalforsorgen uden
retskendelse kan undersøge, hvilke effekter en indsat har i sin besiddelse i sit
opholdsrum eller på sin person, hvis en sådan undersøgelse er nødvendig for at
sikre, at ordensbestemmelser overholdes eller sikkerhedshensyn iagttages, her-
under 1) når den indsattes indsættes i institutionen, 2) hvis den indsatte mistænkes
for uretmæssig besiddelse af effekter, 3) før og efter besøg eller 4) før og efter
fravær fra institutionen eller opholdsafdelingen.

Det fremgår af forarbejderne til bestemmelsen, at straffuldbyrdelseslovens § 60,
stk. 1, ikke er udtømmende, og retten finder, at en beslutning om daglige krops-
visitationer og celleransagninger – uden at der foreligger en af de i nr. 1 – 4 an-
givne situationer, kan finde sted med hjemmel denne bestemmelse. Som følge
heraf er selve etableringen af visitationsregimer og indplacering i sikkerheds-
klasser, med dermed angivne retningslinjer for omfanget af blandt andet visita-
tioner, ikke i strid med straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1, ligesom retten fin-der,
at en forholdsordre, som den i sagen omhandlede, herunder afgørelsen om, at der
skal ske daglige kropsvisitationer, kan udstedes med hjemmel i straffuld-
byrdelseslovens § 60, stk. 1.



12

Den Europæiske Menneskerettighedskonvention
Retten lægger efter bevisførelsen, herunder navnlig Sagsøgers forklaring, til
grund, at de daglige kropsvisitationer, som beskrevet ovenfor, jævnligt inde-bar, at
Sagsøger i forbindelse med kropsvisitationerne skulle indtage yd-mygende
stillinger. Rutinemæssige daglige kropsvisitationer er, selv om disse foretages
afklædt og ved indtagelse af ydmygende stillinger, ikke nødvendigvis i strid med
Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 3 eller arti-kel 8, idet
kropsvisitationerne kan være nødvendige for at opretholde sikkerhe-den og
forebygge forbrydelser.

Afgørelsen af 23. juni 2016
Efter en samlet vurdering af omstændighederne i sagen, herunder karakteren af
den kriminalitet, Sagsøger var sigtet for at have begået, og som ca. 14 da-ge
forinden havde begrundet en varetægtsfængsling, finder retten, at Direktora-tet for
Kriminalforsorgens afgørelse af 23. juni 2016, hvor Kriminalforsorgen skønnede,
at der var stor risiko for ulovlig kommunikation, og hvorefter Sagsøger blev
underkastet forholdsordre om skærpet opmærksomhed i en fore-løbig periode på 3
måneder, har hjemmel i straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1.

Med samme begrundelse finder retten, at afgørelsen vedrørende kropsvisitatio-
nerne ikke indebærer en overtrædelse af Den Europæiske Menneskerettigheds-
konventions artikel 3 og artikel 8. Retten har i den forbindelse navnlig lagt vægt
på kriminalitetens karakter, og at der således på daværende tidspunkt var tale om
en foreløbig periode på 3 måneder. Den bemærkes, at den omstændighed, at
Sagsøger har forklaret, at der i forbindelse med kropsvisitationerne blev gjort grin
med ham ved, at en af betjentene hev ud i handsken og slap igen, og at en anden
kommenterede størrelsen på hans bagdel, ikke i sig selv kan be-virke, at Den
Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 3 er overtrå-dt.

Retten bemærker for så vidt angår celleransagningerne, at der ikke foreligger
nærmere oplysninger om, at disse skulle være foregået på en måde, der skulle
indebære en krænkelse af Den Europæiske Menneskerettighedskonvention

Som følge heraf, og idet retten ikke finder, at afgørelsen er i strid med propor-
tionalitetsprincippet, er der ikke grundlag for at tilsidesætte afgørelsen af 23. ju-ni
2016 som ugyldig.

De efterfølgende afgørelser
Retten lægger efter oplysningerne i sagen til grund, at forholdsordren blev for-
længet den 23. september 2016, den 23. december 2016 og den 23. marts 2017 og
ophørte den 22. maj 2017. Der foreligger ikke skriftligt materiale herom – bort-set
fra Kriminalforsorgens brev af 3. marts 2017, hvor en klage besvares.



13

Efter karakteren af kropsvisitationerne, herunder at disse foregik uden konkret
mistanke, og idet der tillige fandt kropsvisitationer sted før og efter såvel besøg
som gårdture mv., og den omstændighed, at kropsvisitationerne ikke i de første tre
måneder, hvor Sagsøger var underlagt visitationsregimet, bevirkede fund af
kontrabande, finder retten, at Kriminalforsorgen ikke har godtgjort, at det var
nødvendigt at opretholde de daglige kropsvisitationer den 23. septem-ber 2016 og
senere. De daglige rutinemæssige kropsvisitationer er derfor fra dette tidspunkt
sket i strid med straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1. Den om-stændighed, at det af
personjournalen fremgår, at Sagsøger i tre tilfælde er idømt hhv. bøde og advarsel
for overtrædelse af ordensbestemmelser, kan ik-ke føre til et andet resultat.

Efter det ovenfor angivne om karakteren af kropsvisitationerne, som jævnligt
indebar ydmygende stillinger og undersøgelse af intime steder på kroppen i en
periode, der efter de første 3 måneder, fortsatte i yderligere 8 måneder, finder
retten, at kropsvisitationerne fra den 23. september 2016 til den 22. maj 2017 un-
der disse omstændigheder jævnligt indebar en nedværdigende behandling af
Sagsøger i strid med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel. 3.

Daglige celleransagninger vil, som ovenfor angivet, kunne finde sted med
hjemmel i straffuldbyrdelseslovens § 60, stk. 1. Der foreligger ikke nærmere op-
lysninger om, hvordan ransagningen er foregået, og der er således heller ikke for
så vidt angår de efterfølgende afgørelser oplysninger om, at celleransagnin-gerne
skulle være foretaget på en måde, der skulle indebære en krænkelse af Den
Europæiske Menneskerettighedskonvention. Som følge heraf, og efter ka-rakteren
af indgrebene, er det ikke godtgjort, at der er grundlag for at tilside-sætte det skøn,
Kriminalforsorgen i forbindelse med afgørelserne har udøvet, og hvor det er
vurderet, at daglige celleransagninger var nødvendige. Der er derfor ikke grundlag
for at tilsidesætte den del af Kriminalforsorgens afgørel-ser, der vedrører
celleransagninger, som ugyldig.

Godtgørelse for tort
Retten finder, at Sagsøger har krav på godtgørelse efter princippet i er-
statningsansvarslovens § 26 sammenholdt med Den Europæiske Menneskeret-
tighedskonventions artikel 13 for de krænkelser, der er sket ved, at han fra den 23.
september 2016 og de følgende 8 måneder dagligt var udsat for kropsvisita-tioner,
der jævnligt indebar en nedværdigende behandling ved indtagelse af ydmygende
stillinger og undersøgelse af intime steder på kroppen. Godtgørel-sen fastsættes
efter et skøn over sagens samlede omstændigheder, herunder navnlig
krænkelsernes karakter og formodede antal, og længden af den perio-de, de er
foregået under, og under hensyn til Menneskerettighedskonventio-nens praksis, jf.
konventionens artikel 41.



14

På den baggrund fastsætter retten godtgørelsen til 25.000 kr.

Sagsomkostninger
Efter sagens resultat skal ingen af parterne betale sagsomkostninger til den an-den
part eller til statskassen.

T H I  K E N D E S  F O R  R E T :

Kriminalforsorgen skal anerkende, at afgørelsen af den 23. september 2016 og
efterfølgende afgørelser om at udsætte Sagsøger for helt automatiske og daglige
kropsvisitationer er ugyldige.

Kriminalforsorgen skal til Sagsøger inden 14 dage betale 25.000 kr. med tillæg af
procesrente fra den 13. april 2018.

Ingen af parterne betaler sagsomkostninger til den anden part.