# Официален вестник C 37/2008

| | ISSN 1830-365X |
| --- | --- |
| Официален вестник
  на Европейския съюз | C 37 |
| | |
| Издание на български език | Информация и известия | Година 519 февруари 2008 г. |

ISSN 1830-365X

Официален вестник

на Европейския съюз

C 37

Издание на български език

Информация и известия

Година 519 февруари 2008 г.

---

| Известие No | Съдържание | Страница |
| --- | --- | --- |
| | IV   Информация |
| | ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ И ОРГАНИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ |
| | Съд на Европейските общности |
| 2008/C 037/01 | Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
  ОВ C 22, 26.1.2008 г. | 1 |

Известие No

Съдържание

Страница

IV   Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ И ОРГАНИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейските общности

2008/C 037/01

Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз
  ОВ C 22, 26.1.2008 г.

Официален вестник на Европейския съюз

1

| | V   Обявления |
| --- | --- |
| | СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ |
| | Съд на Европейските общности |
| 2008/C 037/02 | Дело C-481/07 P: Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности | 2 |
| 2008/C 037/03 | Дело C-496/07: Иск, предявен на 14 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република | 3 |
| 2008/C 037/04 | Дело C-500/07 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Комисия на Европейските общности | 3 |
| 2008/C 037/05 | Дело C-501/07 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от S.A.BA.R. SpA срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-176/07, S.A.BA.R. SpA/Комисия на Европейските общности | 4 |
| 2008/C 037/06 | Дело C-505/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 19 ноември 2007 г. — Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA/Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) и Administración del Estado | 5 |
| 2008/C 037/07 | Дело C-506/07: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de La Coruña (Испания) на 20 ноември 2007 г. — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)/Petrogal Española S.A., понастоящем GALP Energía España SAU | 6 |
| 2008/C 037/08 | Дело C-509/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bergamo (Италия) на 21 ноември 2007 г. — Luigi Scarpelli/NEOS Banca SpA | 7 |
| 2008/C 037/09 | Дело C-516/07: Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания | 8 |
| 2008/C 037/10 | Дело C-518/07: Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия | 8 |
| 2008/C 037/11 | Дело C-519/07 P: Жалба, подадена на 22 ноември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (предишно Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV)/Комисия на Европейските общности | 9 |
| 2008/C 037/12 | Дело C-521/07: Иск, предявен на 23 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия | 10 |
| 2008/C 037/13 | Дело C-522/07: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf на 22 ноември 2007 г. — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf | 10 |
| 2008/C 037/14 | Дело C-524/07: Иск, предявен на 26 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия | 11 |
| 2008/C 037/15 | Дело C-525/07 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-249/04, Combescot/Комисия | 12 |
| 2008/C 037/16 | Дело C-526/07 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Combescot/Комисия | 12 |
| 2008/C 037/17 | Дело C-529/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 28 ноември 2007 г. — Chocoladenfabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH | 13 |
| 2008/C 037/18 | Дело C-530/07: Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия | 14 |
| 2008/C 037/19 | Дело C-531/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH | 14 |
| 2008/C 037/20 | Дело C-533/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Falco Privatstiftung и Thomas Rabitsch/Gisela Weller-Lindhorst | 15 |
| 2008/C 037/21 | Дело C-534/07 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH & Co. KG/Комисия на Европейските общности | 16 |
| 2008/C 037/22 | Дело C-538/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 3 декември 2007 г. — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano | 16 |
| 2008/C 037/23 | Дело C-539/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република | 17 |
| 2008/C 037/24 | Дело C-540/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република | 17 |
| 2008/C 037/25 | Дело C-542/07 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от Imagination Technologies Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 20 септември 2007 г. по дело T-461/04, Imagination Technologies Ltd с/у Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП) | 18 |
| 2008/C 037/26 | Дело C-543/07: Иск, предявен на 3 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия | 18 |
| 2008/C 037/27 | Дело C-544/07: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu | 19 |
| 2008/C 037/28 | Дело C-550/07 P: Жалба, подадена на 8 декември 2007 г. от Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd срещу решението, постановено на 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ld and Akcros Chemicals Ltd/Комисия на Европейските общности | 19 |
| 2008/C 037/29 | Дело C-552/07: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 11 декември 2007 г. — Община Sausheim/Pierre Azelvandre | 20 |
| 2008/C 037/30 | Дело C-556/07: Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република | 20 |
| 2008/C 037/31 | Дело C-559/07: Иск, предявен на 17 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция | 21 |
| | Първоинстанционен съд на Европейските общности |
| 2008/C 037/32 | Дело T-133/03: Определение на Първоинстанционния съд от 5 декември 2007 г. — Schering-Plough/Комисия и EMEA (Жалба за отмяна — Частична недопустимост — Правен интерес — Дело, останало без предмет — Липса на основание за постановяване на решение по същество) | 22 |
| 2008/C 037/33 | Дело T-345/05 R III: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — V/Парламент (Обезпечително производство — Снемане на имунитета на член на Европейския парламент — Молба за спиране на изпълнението — Липса на fumus boni juris) | 22 |
| 2008/C 037/34 | Дело T-120/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 октомври 2007 г. — MB Immobilien/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи в новите Länder — Задължение за възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Балансиране на интереси) | 23 |
| 2008/C 037/35 | Дело T-349/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност) | 23 |
| 2008/C 037/36 | Дело T-350/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност) | 23 |
| 2008/C 037/37 | Дело T-429/07: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. — BP Aromatics/Комисия | 24 |
| 2008/C 037/38 | Дело T-431/07: Жалба, подадена на 26 ноември 2007 г. — Gebr. Heller Maschinenfabrik/СХВП — Fernández Martinez (HELLER) | 24 |
| 2008/C 037/39 | Дело T-434/07: Жалба, подадена на 28 ноември 2007 г. — Volvo Trademark Holding/СХВП — Grebenshikova (SOLVO) | 25 |
| 2008/C 037/40 | Дело T-435/07: Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. — New Look Ltd/СХВП | 25 |
| 2008/C 037/41 | Дело T-438/07: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO) | 26 |
| 2008/C 037/42 | Дело T-439/07: Жалба, подадена на 4 декември 2007 г. — Coats Holdings/Комисия | 26 |
| 2008/C 037/43 | Дело T-441/07: Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия | 27 |
| 2008/C 037/44 | Дело T-442/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия | 28 |
| 2008/C 037/45 | Дело T-444/07: Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM)/Комисия на Европейските общности | 29 |
| 2008/C 037/46 | Дело T-445/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Berning & Söhne/Комисия | 30 |
| 2008/C 037/47 | Дело T-446/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Royal Appliance International/СХВП — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx) | 30 |
| 2008/C 037/48 | Дело T-447/07: Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Scovill Fasteners/Комисия | 31 |
| 2008/C 037/49 | Дело T-449/07: Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Rotter/СХВП (EU-BRUZZEL) | 31 |
| 2008/C 037/50 | Дело T-450/07: Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Harwin International/СХВП — Cuadrado (Pickwick) | 32 |
| 2008/C 037/51 | Дело T-451/07: Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ) | 32 |
| 2008/C 037/52 | Дело T-453/07: Жалба, подадена на 11 декември 2007 г. — Dylog Italia/СХВП — GSI Office Management (IP Manager) | 33 |
| 2008/C 037/53 | Дело T-105/04: Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Sandoz/Комисия | 33 |
| 2008/C 037/54 | Дело T-329/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — UPS Europe и UPS Deutschland/Комисия | 33 |
| | Съд на публичната служба на Европейския съюз |
| 2008/C 037/55 | Дело F-57/06: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет (Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2005 г. — Невключване в списъка за повишените длъжностни лица — Нарушение на член 45 от Правилника — Сравнително разглеждане на заслугите — Атестационни доклади, изготвени от различни институции) | 34 |
| 2008/C 037/56 | Дело F-88/07: Жалба, подадена на 29 август 2007 г. — Dominguez Gonzalez/Комисия | 34 |
| 2008/C 037/57 | Дело F-135/07: Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Smadja/Комисия | 35 |

V   Обявления

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд на Европейските общности

2008/C 037/02

Дело C-481/07 P: Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности

2

2008/C 037/03

Дело C-496/07: Иск, предявен на 14 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

3

2008/C 037/04

Дело C-500/07 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Комисия на Европейските общности

3

2008/C 037/05

Дело C-501/07 P: Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от S.A.BA.R. SpA срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-176/07, S.A.BA.R. SpA/Комисия на Европейските общности

4

2008/C 037/06

Дело C-505/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 19 ноември 2007 г. — Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA/Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) и Administración del Estado

5

2008/C 037/07

Дело C-506/07: Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de La Coruña (Испания) на 20 ноември 2007 г. — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)/Petrogal Española S.A., понастоящем GALP Energía España SAU

6

2008/C 037/08

Дело C-509/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bergamo (Италия) на 21 ноември 2007 г. — Luigi Scarpelli/NEOS Banca SpA

7

2008/C 037/09

Дело C-516/07: Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

8

2008/C 037/10

Дело C-518/07: Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

8

2008/C 037/11

Дело C-519/07 P: Жалба, подадена на 22 ноември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (предишно Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV)/Комисия на Европейските общности

9

2008/C 037/12

Дело C-521/07: Иск, предявен на 23 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

10

2008/C 037/13

Дело C-522/07: Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf на 22 ноември 2007 г. — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

10

2008/C 037/14

Дело C-524/07: Иск, предявен на 26 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

11

2008/C 037/15

Дело C-525/07 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-249/04, Combescot/Комисия

12

2008/C 037/16

Дело C-526/07 P: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Combescot/Комисия

12

2008/C 037/17

Дело C-529/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 28 ноември 2007 г. — Chocoladenfabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH

13

2008/C 037/18

Дело C-530/07: Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

14

2008/C 037/19

Дело C-531/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH

14

2008/C 037/20

Дело C-533/07: Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Falco Privatstiftung и Thomas Rabitsch/Gisela Weller-Lindhorst

15

2008/C 037/21

Дело C-534/07 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH & Co. KG/Комисия на Европейските общности

16

2008/C 037/22

Дело C-538/07: Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 3 декември 2007 г. — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

16

2008/C 037/23

Дело C-539/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

17

2008/C 037/24

Дело C-540/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

17

2008/C 037/25

Дело C-542/07 P: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от Imagination Technologies Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 20 септември 2007 г. по дело T-461/04, Imagination Technologies Ltd с/у Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

18

2008/C 037/26

Дело C-543/07: Иск, предявен на 3 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

18

2008/C 037/27

Дело C-544/07: Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

19

2008/C 037/28

Дело C-550/07 P: Жалба, подадена на 8 декември 2007 г. от Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd срещу решението, постановено на 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ld and Akcros Chemicals Ltd/Комисия на Европейските общности

19

2008/C 037/29

Дело C-552/07: Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 11 декември 2007 г. — Община Sausheim/Pierre Azelvandre

20

2008/C 037/30

Дело C-556/07: Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

20

2008/C 037/31

Дело C-559/07: Иск, предявен на 17 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

21

Първоинстанционен съд на Европейските общности

2008/C 037/32

Дело T-133/03: Определение на Първоинстанционния съд от 5 декември 2007 г. — Schering-Plough/Комисия и EMEA (Жалба за отмяна — Частична недопустимост — Правен интерес — Дело, останало без предмет — Липса на основание за постановяване на решение по същество)

22

2008/C 037/33

Дело T-345/05 R III: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — V/Парламент (Обезпечително производство — Снемане на имунитета на член на Европейския парламент — Молба за спиране на изпълнението — Липса на fumus boni juris)

fumus boni juris

22

2008/C 037/34

Дело T-120/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 октомври 2007 г. — MB Immobilien/Комисия (Обезпечително производство — Държавни помощи в новите Länder — Задължение за възстановяване — Молба за спиране на изпълнението — Неотложност — Балансиране на интереси)

23

2008/C 037/35

Дело T-349/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност)

23

2008/C 037/36

Дело T-350/07 R: Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия (Обезпечително производство — Директива 91/414/ЕИО — Искане за спиране на изпълнение — Допустимост — Липса на неотложност)

23

2008/C 037/37

Дело T-429/07: Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. — BP Aromatics/Комисия

24

2008/C 037/38

Дело T-431/07: Жалба, подадена на 26 ноември 2007 г. — Gebr. Heller Maschinenfabrik/СХВП — Fernández Martinez (HELLER)

24

2008/C 037/39

Дело T-434/07: Жалба, подадена на 28 ноември 2007 г. — Volvo Trademark Holding/СХВП — Grebenshikova (SOLVO)

25

2008/C 037/40

Дело T-435/07: Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. — New Look Ltd/СХВП

25

2008/C 037/41

Дело T-438/07: Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO)

26

2008/C 037/42

Дело T-439/07: Жалба, подадена на 4 декември 2007 г. — Coats Holdings/Комисия

26

2008/C 037/43

Дело T-441/07: Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия

27

2008/C 037/44

Дело T-442/07: Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия

28

2008/C 037/45

Дело T-444/07: Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM)/Комисия на Европейските общности

29

2008/C 037/46

Дело T-445/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Berning & Söhne/Комисия

30

2008/C 037/47

Дело T-446/07: Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Royal Appliance International/СХВП — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

30

2008/C 037/48

Дело T-447/07: Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Scovill Fasteners/Комисия

31

2008/C 037/49

Дело T-449/07: Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Rotter/СХВП (EU-BRUZZEL)

31

2008/C 037/50

Дело T-450/07: Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Harwin International/СХВП — Cuadrado (Pickwick)

32

2008/C 037/51

Дело T-451/07: Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ)

32

2008/C 037/52

Дело T-453/07: Жалба, подадена на 11 декември 2007 г. — Dylog Italia/СХВП — GSI Office Management (IP Manager)

33

2008/C 037/53

Дело T-105/04: Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Sandoz/Комисия

33

2008/C 037/54

Дело T-329/07: Определение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — UPS Europe и UPS Deutschland/Комисия

33

Съд на публичната служба на Европейския съюз

2008/C 037/55

Дело F-57/06: Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет (Длъжностни лица — Повишаване — Процедура по повишаване за 2005 г. — Невключване в списъка за повишените длъжностни лица — Нарушение на член 45 от Правилника — Сравнително разглеждане на заслугите — Атестационни доклади, изготвени от различни институции)

34

2008/C 037/56

Дело F-88/07: Жалба, подадена на 29 август 2007 г. — Dominguez Gonzalez/Комисия

34

2008/C 037/57

Дело F-135/07: Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Smadja/Комисия

35

| BG | |
| --- | --- |

BG

---

IV Информация

ИНФОРМАЦИЯ ОТ ИНСТИТУЦИИТЕ И ОРГАНИТЕ НА ЕВРОПЕЙСКИЯ СЪЮЗ

Съд на Европейските общности

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/1

---

(2008/C 37/01)

Последна публикация на Съда в Официален вестник на Европейския съюз

ОВ C 22, 26.1.2008 г.

Предишни публикации

ОВ C 8, 12.1.2008 г.

ОВ C 315, 22.12.2007 г.

ОВ C 297, 8.12.2007 г.

ОВ C 283, 24.11.2007 г.

ОВ C 269, 10.11.2007 г.

ОВ C 247, 20.10.2007 г.

Може да намерите тези текстове на:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Обявления

СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ

Съд на Европейските общности

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/2

---

Жалба, подадена на 2 ноември 2007 г. от SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA срещу определение на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 29 август 2007 г. по дело T-186/05, SELEX Sistemi Inrtegrati SpA/Комисия на Европейските общности

(Дело C-481/07 P)

(2008/C 37/02)

Език на производството: иткалиански

Страни

Жалбоподател: SELEX Sistemi Integrati SpA, предишно Alenia Marconi Systems SpA (представители: F. Sciaudone, R. Sciaudone и A. Neri, avvocati)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 29 август 2007 г. по дело Т-186/05 и да се върне делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените указания от Съда, |
| --- | --- |

—

да се отмени определението на Първоинстанционния съд от 29 август 2007 г. по дело Т-186/05 и да се върне делото на Първоинстанционния съд, за да се произнесе по същество съобразно дадените указания от Съда,

| — | да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящето производство и по производството по дело Т-186/05. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящето производство и по производството по дело Т-186/05.

Правни основания и основни доводи

В подкрепа на исканията си жалбоподателят изтъква:

| а) | погрешно изключване от обхвата на понятието за обезщетими вреди на съдебните разноски направени по дело Т-155/04. Според жалбоподателя Първоинстанционният съд:






  — | погрешно приема иска за обезщетение на вредите като опит да „промени решението за разноските, посочено в съдебното решение“ по дело Т-155/04, |
| --- | --- | --- |

а)

погрешно изключване от обхвата на понятието за обезщетими вреди на съдебните разноски направени по дело Т-155/04. Според жалбоподателя Първоинстанционният съд:

—

погрешно приема иска за обезщетение на вредите като опит да „промени решението за разноските, посочено в съдебното решение“ по дело Т-155/04,

| — | погрешно тълкува член 87 и сл. от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд относно принципите, приложими към обезщетението за вреди, |
| --- | --- |

—

погрешно тълкува член 87 и сл. от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд относно принципите, приложими към обезщетението за вреди,

| — | погрешно счита, че съдебната практика по делото Montorio е приложима към разглеждания случай. |
| --- | --- |

—

погрешно счита, че съдебната практика по делото Montorio е приложима към разглеждания случай.

| б) | грешка на Първоинстанционния съд, че изключва от понятието обезщетими вреди съдебните разноски, направени в рамките на административната процедура, предхождаща съдебното производство. Според жалбоподателя, грешката на Първоинстанционния съд се състои в тълкуването и прилагането на член 87 и сл. от Процедурния правилник във връзка с хипотеза на обезщетяване, която е изцяло извън обхвата на тяхното приложено поле; |
| --- | --- |

б)

грешка на Първоинстанционния съд, че изключва от понятието обезщетими вреди съдебните разноски, направени в рамките на административната процедура, предхождаща съдебното производство. Според жалбоподателя, грешката на Първоинстанционния съд се състои в тълкуването и прилагането на член 87 и сл. от Процедурния правилник във връзка с хипотеза на обезщетяване, която е изцяло извън обхвата на тяхното приложено поле;

| в) | Изопачаване и преиначаване на доказателствата, предоставени от жалбоподателя. Първоинстанционният съд не е анализирал правилно преписката, предоставена от жалбоподателя и приложенията към нея; |
| --- | --- |

в)

Изопачаване и преиначаване на доказателствата, предоставени от жалбоподателя. Първоинстанционният съд не е анализирал правилно преписката, предоставена от жалбоподателя и приложенията към нея;

| г) | нелогични и противоречи мотиви и несъответствие с общностната съдебна практика в областта на обезщетението за вреди. Първоинстанционният съд не е приложил правилно принципите, установени с Решение по делото Mulder (съединени дела С-104/89 и С-37/90) (1) и с Решение по делото Agraz (дело С-243/05 Р) (2); |
| --- | --- |

г)

нелогични и противоречи мотиви и несъответствие с общностната съдебна практика в областта на обезщетението за вреди. Първоинстанционният съд не е приложил правилно принципите, установени с Решение по делото Mulder (съединени дела С-104/89 и С-37/90) (1) и с Решение по делото Agraz (дело С-243/05 Р) (2);

| д) | нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд. Според жалбоподателя, правилното тълкуване на тази разпоредба не изисква исковата молба „непременно“ да съдържа доказателства, а напротив разпоредбата се основа на концепцията за „възможността“, в смисъл че страната следва да бъде задължена да предостави доказателства само когато това е възможно. |
| --- | --- |

д)

нарушение на член 44 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд. Според жалбоподателя, правилното тълкуване на тази разпоредба не изисква исковата молба „непременно“ да съдържа доказателства, а напротив разпоредбата се основа на концепцията за „възможността“, в смисъл че страната следва да бъде задължена да предостави доказателства само когато това е възможно.

| е) | липсата на мотиви относно обезщетението на вредите, претърпени от жалбоподателя вследствие на нарушението на принципа за разумна продължителност на административната процедура. Първоинстанционният съд не мотивирал отхвърлянето на искането за обезщетение във връзка с това конкретно нарушение, твърдяно от жалбоподателя. |
| --- | --- |

е)

липсата на мотиви относно обезщетението на вредите, претърпени от жалбоподателя вследствие на нарушението на принципа за разумна продължителност на административната процедура. Първоинстанционният съд не мотивирал отхвърлянето на искането за обезщетение във връзка с това конкретно нарушение, твърдяно от жалбоподателя.

| ж) | преиначаването на доводите и на доказателствата, както и нелогичните и противоречащи на общностната съдебна практика в областта на обезщетението за неимуществени вреди мотиви. Първоинстанционния съд не е следвало да използва доводи, засягащи единствено изключването или невъзлагането на обществените поръчки за доставка, за да отхвърли искането за обезщетение, свързано с нарушението на принципа за разумната продължителност на административната процедура или нарушението на задължението за бдителност от страна на Комисията. |
| --- | --- |

ж)

преиначаването на доводите и на доказателствата, както и нелогичните и противоречащи на общностната съдебна практика в областта на обезщетението за неимуществени вреди мотиви. Първоинстанционния съд не е следвало да използва доводи, засягащи единствено изключването или невъзлагането на обществените поръчки за доставка, за да отхвърли искането за обезщетение, свързано с нарушението на принципа за разумната продължителност на административната процедура или нарушението на задължението за бдителност от страна на Комисията.

---

(1)  Решение от 27 януари 2000 г., Recueil, стр. I-203.

(2)  Решение от 9 ноември 2006 г., Recueil, стр. I-10833.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/3

---

Иск, предявен на 14 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Чешка република

(Дело C-496/07)

(2008/C 37/03)

Език на производството: чешки

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: G. Rozet и M. Šimerdová)

Ответник: Чешка република

Искания на ищеца

| — | да се установи, че Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 39 от Договора за ЕО, доколкото чешкото национално законодателство предвижда, че длъжността на капитан на плаващ под чешки флаг кораб може да се заема само от лице с чешко гражданство, |
| --- | --- |

—

да се установи, че Чешката република не е изпълнила задълженията си по член 39 от Договора за ЕО, доколкото чешкото национално законодателство предвижда, че длъжността на капитан на плаващ под чешки флаг кораб може да се заема само от лице с чешко гражданство,

| — | да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Чешката република да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

В настоящата искова молба Комисията излага следните правни основания:

Чешкото национално законодателство (Закон No 61/2000) предвижда задължение за оператора на кораб да гарантира, че капитанът на плаващ под чешки флаг кораб е гражданин на Чешката република.

Според Комисията на Европейските общности това ясно и напълно безусловно изискване за наличие на чешко гражданство противоречи на изводите на Съда на Европейските общности по дело C-405/01 (1) и C-47/02 (2). Комисията обръща внимание по-специално на изводите в точка 44 от Решение по дело C-405/01 и в точка 63 от Решение по дело C-47/02. Предвиденото в чешкото законодателство изискване капитанът на кораб да бъде чешки гражданин има абсолютен характер. Релевантните разпоредби на чешкото законодателство не отчитат по какъв начин и до каква степен капитанът на кораб всъщност упражнява предоставени съгласно публичното право правомощия, както се изисква в посочената по-горе практика на Съда на Европейските общности. Самото обстоятелство, че чешкото законодателство предоставя на капитаните на плаващи под чешки флаг кораби правомощия, които попадат в обхвата на предоставените съгласно публичното право правомощия, не е достатъчно, за да оправдае дерогиране на уредената в член 39, параграф 4 от Договора за ЕО свобода на движение на работниците.

Според Комисията на Европейските общности Чешката република е длъжна да съобразява националното си законодателство със съдебната практика на Съда на Европейските общности, въпреки обстоятелството, че (според твърденията на Чешката република) понастоящем няма кораби, които плават под чешки флаг.

---

(1)  Решение по дело Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Espagñola/Administración del Estado, C-405/01, Recueil, стр. I-10391 относно испанското законодателство, което предвижда, че длъжността на капитан и помощник-капитан на плаващ под испански флаг кораб може да се заема само от лица с испанско гражданство.

(2)  Решение по дело Albert Anker, Klaas Ras a Albertus Snoek/Федерална република Германия, C-47/02, Recueil, стр. I-10447 относно германското законодателство, което предвижда, че длъжността на капитан на кораб, плаващ под германски флаг и използван за близко мореплаване („Kleine Seeschiffahrt“), може да се заема само от лица с германско гражданство.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/3

---

Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) срещу определението на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA/Комисия на Европейските общности

(Дело C-500/07 P)

(2008/C 37/04)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (представители: адв. E. Coffrini и адв. F. Tesauro, avvocati)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени и/или измени изцяло определението на Първоинстанционния съд по настоящото дело в производството по обжалване, с произтичащите от това последици |
| --- | --- |

—

да се отмени и/или измени изцяло определението на Първоинстанционния съд по настоящото дело в производството по обжалване, с произтичащите от това последици

| — | да се уважат вече отхвърлените в първоинстанционното производство искания. |
| --- | --- |

—

да се уважат вече отхвърлените в първоинстанционното производство искания.

Правни основания и основни доводи

С Решение на Комисията от 5 юни 2002 г. (1) във връзка с „държавната помощ относно данъчни освобождавания и заеми при облекчени условия в полза на предоставящи обществени услуги предприятия, в чийто капитал преобладава държавното участие“, е обявен за „държавна помощ, несъвместима с общия пазар“ режимът за данъчни освобождавания, въведен с член 3, параграф 70 от Закон No 549/1995, с член 66, параграф 14, от Наредба-закон No 331/1993, адаптирана и изменена в полза на предоставящите обществени услуги на местно ниво акционерни дружества, в чийто капитал преобладава държавното участие. Решението на Комисията не се отнася до особен вид дружества, а обхваща учредените съгласно член 22 от Закон 241/1990 дружества с предимно държавно участие в капитала. Решението не посочва по-специално отделните адресати и никое дружество (включително жалбоподателя) не е уведомено за него. Посредством Наредба–закон No 10 от 15 февруари 2007 г. Италианската държава изпълнява посоченото по-горе решение, като възлага на Agenzie delle Entrate [агенции по приходите] задачата по възстановяване на помощите. Вследствие на това, на 29 март 2007 г., териториалната агенция по приходите в Mantova изпраща на дружеството жалбоподател искане за плащане на следната сума, състояща се от главница 1 748 289,75 EUR и лихви 912 180,64 EUR.

Според жалбоподателя, тъй като капиталът на дружеството жалбоподател не е с предимно държавно участие, а е 100 % държавен, следователно „съображенията на Комисията и нейното решение“ не могат да се отнасят до него.

На дружеството жалбоподател е възложено посредством договор „in house“ предоставянето на обществени услуги на местно ниво, първоначално отдадени за управление от Comune di Mantova на общинското предприятие (ASM), преобразувано по смисъла на Закон 127/97 в дружеството жалбоподател.

Посоченото дружество управлява обществените услуги изцяло на местно ниво като частноправен субект, без да може да оказва влияние върху свободната конкуренция, която е немислима без наличието на пазар.

Според жалбоподателя, едно дружество със 100 % държавен капитал е образувание, създадено по косвен път от общините съдружници, които са действителните получатели на фискалната помощ, която Комисията оспорва.

Следователно, поради обективни и субективни причини предоставянето на данъчно освобождаване на жалбоподателя не можело да се квалифицира като неправомерно отпусната държавна помощ в противоречие с разпоредбите на член 87 от Договора.

Поради изложените причини жалбоподателят подава жалба пред Първоинстанционния съд срещу посоченото по-горе Решение на Комисията, заведена под номер T-175/07, делото по която е възложено на четвърти състав и е приключено с Определение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. за недопустимост, обоснована с неспазване на срока по член 230, параграф 5 от Договора за ЕО, съгласно който жалбата за отмяна е трябвало да бъде подадена в двумесечен срок считано съответно от публикуването на оспорения акт, от уведомяването на жалбоподателя за него, или при липса на такова, от деня, в който жалбоподателят е узнал за акта съгласно член 102, параграф 1 от Процедурния правилник на Съда.

Според жалбоподателя подобна теза била неоснователна и в светлината на Решение от 17 септември 1980 г. (730/79) (2); Решение от 14 ноември 1984 г. (323/82) (3); Решение от 12 декември 1996 г. (T-358/94) (4) и преди всичко Решение на трети състав от 23 февруари 2006 г. по дело C-346/03 (5), чието изменение се иска с настоящата жалба.

Жалбата пред Първоинстанционния съд всъщност е подадена веднага щом дружеството жалбоподател е узнало, че е сред адресатите на решението на Комисията, а именно когато е получил искането за плащане от агенцията по приходите.

Като основание за обжалване жалбоподателят навежда също неправилно прилагане от страна на Първоинстанционния съд на член 225 от Договора.

Според него жалбата за отмяна на решението на Комисията следвало впрочем да се счита за неразривно свързана с искането да се счита, че решението не сe отнася до жалбоподателя, като съответно се иска да се измени определението, прието в първоинстанционното производство, и на основание на обявената липса на компетентност ratione materiae на Първоинстанционния съд.

---

(1)  ОВ 2003 г., L 77, p. 21.

(2)  Recueil 1980, стp. 2671.

(3)  Recueil 1984, стp. 3809.

(4)  Recueil 1996, стp. II-2109.

(5)  Recueil 2005, стp. I-6159.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/4

---

Жалба, подадена на 19 ноември 2007 г. от S.A.BA.R. SpA срещу Определение на Първоинстанционния съд (четвърти състав) от 17 септември 2007 г. по дело T-176/07, S.A.BA.R. SpA/Комисия на Европейските общности

(Дело C-501/07 P)

(2008/C 37/05)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: S.A.BA.R. SpA (представители: E. Coffrini и F. Tesauro, avvocati)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени и/или измени изцяло обжалваното определение на Първоинстанционния съд, с произтичащите от това последици, |
| --- | --- |

—

да се отмени и/или измени изцяло обжалваното определение на Първоинстанционния съд, с произтичащите от това последици,

| — | да се уважат исканията, отправени пред първата инстанция. |
| --- | --- |

—

да се уважат исканията, отправени пред първата инстанция.

Правни основания и основни доводи

С Решение на Комисията от 5 юни 2002 г. (1)„относно държавна помощ [...] под формата на освобождаване от данък и заеми при облекчени условия в полза на предприятия, предоставящи обществени услуги с преобладаващо публично участие в капитала“ схемата за освобождаване от данък, предвидена в член 3, параграф 70 от Закон No 549/1995 и член 66, параграф 14 от Декрет-закон No 331/1993, преработен и изменен, в полза на акционерни дружества с преобладаващо публично участие в капитала, предоставящи обществени услуги на местно ниво, е обявен за държавна помощ несъвместима с общия пазар. Решението на Комисията не се отнася до конкретни дружества, а общо до дружествата с преобладаващо публично участие, учредени при условията на член 22 от Закон No 241/1990. По тази причина за решението не е уведомено нито едно дружество (нито жалбоподателя), тъй като в него не са посочени конкретни адресати. С Декрет-закон No 10 от 15 февруари 2007 г. Италианската държава привежда в изпълнение горепосоченото решение, като поверява на Agenzie delle Entrate [агенции по приходите] задачата за възстановяване на предоставените помощи. Съответно на 20 март 2007 г. агенцията по приходите в Guastalla изпраща на дружеството жалбоподател следните искания за плащане: искане за плащане No 3796 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 1 912 128,47 EUR и лихви в размер на 2 192 225 EUR; искане за плащане No 3799 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 815 406,94 EUR и лихви в размер на 783 529 EUR и искане за плащане No 3800 от 15 март 2007 г. за главница в размер на 439 549,29 EUR и лихви в размер на 712 588 EUR.

Дружеството жалбоподател обаче, не е дружество с преобладаващо публично участие в капитала, а е по-скоро изцяло публично, поради което „заключенията на Комисията и нейното решение“ са неприложими към него.

Дружеството жалбоподател изпълнява обществени услуги на местно ниво въз основа на договор „in house“ в полза на осемте сдружени общини и е било учредено специално за тази цел в съответствие със законоустановените разпоредби.

Дружеството жалбоподател управлява обществените услуги като частноправен субект, предимно на местно ниво, без да може да влияе върху свободната конкуренция, която е немислима, тъй като няма пазар.

Дружество, чийто капитал е изцяло публична собственост, не е нищо друго освен непряк орган на сдружените общини, които са истинските получатели на данъчната помощ, оспорвана от Комисията.

Следователно, по обективни и субективни причини освобождаването от данък, предоставено на жалбоподателя, не може да се квалифицира като неправомерно отпусната държавна помощ, противоречаща на изискванията на член 87 ЕО.

По изложените съображения, пред Първоинстанционния съд е заведена жалба срещу гореспоменатото решение на Комисията. Тя е регистрирана като дело Т-176/07 и е разпределена на Четвърти състав. Делото е приключено с определение за недопустимост на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. на основание неспазване на срока, предвиден в член 230, параграф 5 ЕО, като съгласно тази разпоредба жалбите за отмяна трябва да бъдат заведени в срок от два месеца, считано, в зависимост от случая, от публикуването на акта, от неговото съобщаване на жалбоподателя или, при липса на уведомяване, от деня, в който той е узнал за него, в съответствие с член 102, параграф 1 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.

Твърди се, че това заключение е неоснователно и предвид Решение от 17 септември 1980 г. по дело Philip Morris Holland, 730/79 (2), Решение от 14 ноември 1984 г. по дело Intermills, 323/82 (3), Решение от 12 декември 1996 г. по дело Air France, T-358/94 (4) и преди всичко Решение на Трети състав на Съда от 23 февруари 2006 г. по дело Atzeni и др., C-346/03 (5), поради което с настоящата жалба се иска Решението на Първоинстанционния съд да бъде изменено.

Жалбата пред Първоинстанционния съд е заведена веднага след като дружеството жалбоподател е узнало, че е един от адресатите на решението на Комисията, тоест когото е било уведомено за исканията за плащане, издадени от Агенцията по приходите.

Определението на Първоинстанционния съд се обжалва и на основание погрешно приложение на член 225 ЕО.

Искането за отмяна на Решението на Комисията следва да се разглежда като иманентно свързано с молбата на жалбоподателя да не бъде третиран като субект на това решение. На това основание е поискано първоинстанционното определение да бъде изменено също и в частта, в която установява липса на компетентност ratione materiae на Първоинстанционния съд.

---

(1)  ОВ L 77, 2003 г., стр. 21.

(2)  Recueil, 1980 г., стр. 2671.

(3)  Recueil, 1984 г., стр. 3809.

(4)  Recueil, 1996 г., стр. II-2109.

(5)  Recueil, 2006 г., стр. I-1875.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/5

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunal Supremo (Испания) на 19 ноември 2007 г. — Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA/Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) и Administración del Estado

(Дело C-505/07)

(2008/C 37/06)

Език на производството: испански

Препращаща юрисдикция

Tribunal Supremo

Страни в главното производство

Ищец: Compañía Española de Comercialización de Aceite, SA

Ответници: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) и Administración del Estado

Преюдициални въпроси

| 1) | Позволява ли член 12а от Регламент No 136/66/ЕИО (1) на Съвета от 22 септември 1966 година относно създаването на обща организация на пазара на мазнини и масла, изменен с Регламент 1638/98 (2), в „органите“, които са оправомощени да сключват договори за съхранение на зехтин да се включи акционерно дружество, чиито акционери в по-голямата си част са производители, маслобойни и кооперации на маслинопроизводители, както и финансови институции? Може ли акционерно дружество с такива характеристики да се счита за еквивалентно на обединенията и сдруженията на производителите, признати в съответствие с Регламент (ЕО) 952/97 (3)? |
| --- | --- |

1)

Позволява ли член 12а от Регламент No 136/66/ЕИО (1) на Съвета от 22 септември 1966 година относно създаването на обща организация на пазара на мазнини и масла, изменен с Регламент 1638/98 (2), в „органите“, които са оправомощени да сключват договори за съхранение на зехтин да се включи акционерно дружество, чиито акционери в по-голямата си част са производители, маслобойни и кооперации на маслинопроизводители, както и финансови институции? Може ли акционерно дружество с такива характеристики да се счита за еквивалентно на обединенията и сдруженията на производителите, признати в съответствие с Регламент (ЕО) 952/97 (3)?

| 2) | В хипотезата, в която дружеството може да се включи в „органите“, оправомощени да извършват дейности по съхранение, може ли „одобрението от държавата“, с което тези организми трябва да разполагат в съответствие с член 12а от Регламент 136/66 да бъде получено в рамките на молба за специално освобождаване („оправомощаване“), подадено до националните органи за защита на конкуренцията? |
| --- | --- |

2)

В хипотезата, в която дружеството може да се включи в „органите“, оправомощени да извършват дейности по съхранение, може ли „одобрението от държавата“, с което тези организми трябва да разполагат в съответствие с член 12а от Регламент 136/66 да бъде получено в рамките на молба за специално освобождаване („оправомощаване“), подадено до националните органи за защита на конкуренцията?

| 3) | Изисква ли член 12а от Регламент 136/66 задължително във всеки случай Комисията да оправомощава за частното съхранение на зехтин или обратно, съвместим ли е този член със съществуването на частно финансиран механизъм, договорен между производителите за закупуване и съхраняване на въпросния зехтин, който механизъм се задейства само при същите условия и предпоставки като тези, които задействат частното съхранение, финансирано от Общността, за да допълни и направи по-ефективно това съхранение, финансирано от Общността, без да се превишават границите му? |
| --- | --- |

3)

Изисква ли член 12а от Регламент 136/66 задължително във всеки случай Комисията да оправомощава за частното съхранение на зехтин или обратно, съвместим ли е този член със съществуването на частно финансиран механизъм, договорен между производителите за закупуване и съхраняване на въпросния зехтин, който механизъм се задейства само при същите условия и предпоставки като тези, които задействат частното съхранение, финансирано от Общността, за да допълни и направи по-ефективно това съхранение, финансирано от Общността, без да се превишават границите му?

| 4) | Може ли установената от Съда практика в решението му от 9 септември 2003 г. по дело Milk Mark, C-137/00, относно прилагането от националните органи на национални правила в областта на защитата на конкуренцията спрямо споразумения между производители, които споразумения по принцип могат да попаднат в приложното поле на член 2 от Регламент 26 на Съвета (4) (относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти) да се разпростре спрямо споразумения, които според характеристиките си и характеристиките на съответния сектор, могат да засегнат общностния пазар на зехтин в неговата цялост? |
| --- | --- |

4)

Може ли установената от Съда практика в решението му от 9 септември 2003 г. по дело Milk Mark, C-137/00, относно прилагането от националните органи на национални правила в областта на защитата на конкуренцията спрямо споразумения между производители, които споразумения по принцип могат да попаднат в приложното поле на член 2 от Регламент 26 на Съвета (4) (относно прилагане на някои правила за конкуренция при производство и търговия със селскостопански продукти) да се разпростре спрямо споразумения, които според характеристиките си и характеристиките на съответния сектор, могат да засегнат общностния пазар на зехтин в неговата цялост?

| 5) | В случай, че националните органи в областта на конкуренцията са оправомощени да прилагат националните правила спрямо посочените споразумения, които могат да засегнат общата организация на пазара на масла, може ли въпросните органи да откажат категорично на дружество като ищеца възможността да използва механизми за съхранение на зехтин включително в случай на „сериозно нарушаване“ по смисъла на член 12а от Регламент 136/66? |
| --- | --- |

5)

В случай, че националните органи в областта на конкуренцията са оправомощени да прилагат националните правила спрямо посочените споразумения, които могат да засегнат общата организация на пазара на масла, може ли въпросните органи да откажат категорично на дружество като ищеца възможността да използва механизми за съхранение на зехтин включително в случай на „сериозно нарушаване“ по смисъла на член 12а от Регламент 136/66?

---

(1)  ОВ 172, стр. 3025.

(2)  Регламент (EО) No 1638/98 на Съвета от 20 юли 1998 година за изменение на Регламент No 136/66/ЕИО относно създаване на обща организация на пазара на масла и мазнини, ОВ L 210, стр. 32.

(3)  Регламент (EО) No 952/97 на Съвета от 20 май 1997 година относно обединенията и сдруженията на производителите, ОВ L 142, стр. 30.

(4)  ОВ 30 от 1962 г., стр. 993.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/6

---

Преюдициално запитване, отправено от Audiencia Provincial de La Coruña (Испания) на 20 ноември 2007 г. — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)/Petrogal Española S.A., понастоящем „GALP Energía España SAU“

(Дело C-506/07)

(2008/C 37/07)

Език на производството: испански

Препращаща юрисдикция

Audiencia Provincial de La Coruña

Страни в главното производство

Ищец: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)

Ответник: Petrogal Española S.A., понастоящем „GALP Energía España SAU“

Преюдициални въпроси

| 1) | Дали член [81] от Договора е при всяко положение изключен, ако подписаният между „Lubricarga S.L.“ и „Petrogal S.A.“ договор е de minimis, или, въпреки посочената квалификация, тази разпоредба ще се приложи към договора, ако на собственика на бензиностанцията се налага задължение за спазване на определената от доставчика крайна цена за продажба на потребителите и/или когато задълженията за изключително закупуване и забраните за извършване на конкурентна дейност са наложени на дистрибутора, без да са обект на времевите ограничения, установени в Регламент (ЕИО) No 1984/83 на Комисията (1) и Регламент (ЕО) No 2790/99 на Комисията (2)? |
| --- | --- |

1)

Дали член [81] от Договора е при всяко положение изключен, ако подписаният между „Lubricarga S.L.“ и „Petrogal S.A.“ договор е de minimis, или, въпреки посочената квалификация, тази разпоредба ще се приложи към договора, ако на собственика на бензиностанцията се налага задължение за спазване на определената от доставчика крайна цена за продажба на потребителите и/или когато задълженията за изключително закупуване и забраните за извършване на конкурентна дейност са наложени на дистрибутора, без да са обект на времевите ограничения, установени в Регламент (ЕИО) No 1984/83 на Комисията (1) и Регламент (ЕО) No 2790/99 на Комисията (2)?

| 2) | Когато Регламент No 1984/83, ако е приложим, забранява сключването за неопределено време или за повече от десет години на вертикални споразумения за изключителност относно бензиностанции, при предвиденото в член 12, параграф 2 изключение, че „когато споразумението се отнася до бензиностанция, която доставчикът е предоставил под наем на дистрибутора, или която му е разрешил да ползва на друго фактическо или правно основание, на дистрибутора могат да бъдат налагани предвидените в настоящия раздел задължения за изключително закупуване и забраните за извършване на конкурентна дейност за целия период, през който той фактически използва помещенията“ [неофициален превод], дали в това изключение се включва случай като разглеждания, при който според частния договор от 27 юли 1990 г. и официално заверения акт от 10 октомври 1995 г. собственикът на терен Lubricarga е прехвърлило на Galp право на строеж за срок от 25 години, като Galp се е задължило да построи бензиностанцията при условие, че след завършването на строежа инсталациите ще бъдат предоставени за стопанисване на Lubricarga за същия период от време със задължението да придобива всички моторни и други горива изключително от петролната компания? |
| --- | --- |

2)

Когато Регламент No 1984/83, ако е приложим, забранява сключването за неопределено време или за повече от десет години на вертикални споразумения за изключителност относно бензиностанции, при предвиденото в член 12, параграф 2 изключение, че „когато споразумението се отнася до бензиностанция, която доставчикът е предоставил под наем на дистрибутора, или която му е разрешил да ползва на друго фактическо или правно основание, на дистрибутора могат да бъдат налагани предвидените в настоящия раздел задължения за изключително закупуване и забраните за извършване на конкурентна дейност за целия период, през който той фактически използва помещенията“ [неофициален превод], дали в това изключение се включва случай като разглеждания, при който според частния договор от 27 юли 1990 г. и официално заверения акт от 10 октомври 1995 г. собственикът на терен Lubricarga е прехвърлило на Galp право на строеж за срок от 25 години, като Galp се е задължило да построи бензиностанцията при условие, че след завършването на строежа инсталациите ще бъдат предоставени за стопанисване на Lubricarga за същия период от време със задължението да придобива всички моторни и други горива изключително от петролната компания?

| 3) | Когато Регламент 2790/1999, ако е приложим, предвижда в своя член 5, че „[с]рокът от пет години [...] не се прилага, когато договорните стоки или услуги се продават от купувача на производствени обекти или терени, собственост на доставчика, или наети от доставчика от трети страни, който не е свързан с купувача [да се чете: „които не са свързани с купувача“], при условие че продължителността на задължението за въздържане от конкуренция не надвишава периода, през който производствените обекти и терени се заемат от купувача“, дали в това изключение се включва случай като разглеждания, при който според частния договор от 27 юли 1990 г. и официално заверения акт от 10 октомври 1995 г. собственикът на терен Lubricarga е прехвърлило на Galp право на строеж за срок от 25 години, като Galp се е задължило да построи бензиностанция при условие, че след като тя бъде построена, инсталациите ще бъдат предоставени за стопанисване на Lubricarga за същия период от време със задължението да придобива всички моторни и други горива изключително от петролната компания? |
| --- | --- |

3)

Когато Регламент 2790/1999, ако е приложим, предвижда в своя член 5, че „[с]рокът от пет години [...] не се прилага, когато договорните стоки или услуги се продават от купувача на производствени обекти или терени, собственост на доставчика, или наети от доставчика от трети страни, който не е свързан с купувача [да се чете: „които не са свързани с купувача“], при условие че продължителността на задължението за въздържане от конкуренция не надвишава периода, през който производствените обекти и терени се заемат от купувача“, дали в това изключение се включва случай като разглеждания, при който според частния договор от 27 юли 1990 г. и официално заверения акт от 10 октомври 1995 г. собственикът на терен Lubricarga е прехвърлило на Galp право на строеж за срок от 25 години, като Galp се е задължило да построи бензиностанция при условие, че след като тя бъде построена, инсталациите ще бъдат предоставени за стопанисване на Lubricarga за същия период от време със задължението да придобива всички моторни и други горива изключително от петролната компания?

| 4) | Когато член [81], параграф 1, буква а) от Договора за ЕИО предвижда забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и Регламент (ЕИО) No 1984/83 на Комисията в своето осмо съображение сочи, че „с настоящия Регламент не могат да бъдат допуснати други ограничителни задължения, и в частност такива, с които се ограничава изборът на клиенти от дистрибутора или свободата на последния да определя своите цени и условия на продажба“ [неофициален превод], дали това можа да се приложи към договор като разглеждания, чиито член 10 и приложение I се отнасят до осигуряване на конкурентни цени и гласят, че „предоставените на собственика намаления няма да бъдат по-малки от средната стойност на комисионните, получени от операторите на трите предприятия с най-голям оборот, които упражняват дейност в географския район на бензиностанцията“, тъй като посоченият договор може при всяко положение да ограничи правото на купувача да определя продажната цена? |
| --- | --- |

4)

Когато член [81], параграф 1, буква а) от Договора за ЕИО предвижда забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и Регламент (ЕИО) No 1984/83 на Комисията в своето осмо съображение сочи, че „с настоящия Регламент не могат да бъдат допуснати други ограничителни задължения, и в частност такива, с които се ограничава изборът на клиенти от дистрибутора или свободата на последния да определя своите цени и условия на продажба“ [неофициален превод], дали това можа да се приложи към договор като разглеждания, чиито член 10 и приложение I се отнасят до осигуряване на конкурентни цени и гласят, че „предоставените на собственика намаления няма да бъдат по-малки от средната стойност на комисионните, получени от операторите на трите предприятия с най-голям оборот, които упражняват дейност в географския район на бензиностанцията“, тъй като посоченият договор може при всяко положение да ограничи правото на купувача да определя продажната цена?

| 5) | Когато член [81], параграф 1, буква а) от Договора за ЕИО предвижда забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и Регламент (ЕИО) 2790/99 от 22 ноември включва в особено сериозните ограничения на конкуренцията поддържането на цената за препродажба, дали това може да се приложи към договор като разглеждания, чиито член 10 и приложение I се отнасят до осигуряване на конкурентни цени и гласят, че „предоставените на собственика намаления няма да бъдат по-малки от средната стойност на комисионните, получени от операторите на трите предприятия с най-голям оборот, които упражняват дейност в географския район на бензиностанцията“, тъй като посоченият договор може при всяко положение да ограничи правото на купувача да определя продажната цена? |
| --- | --- |

5)

Когато член [81], параграф 1, буква а) от Договора за ЕИО предвижда забрана за косвено определяне на покупни или продажни цени и Регламент (ЕИО) 2790/99 от 22 ноември включва в особено сериозните ограничения на конкуренцията поддържането на цената за препродажба, дали това може да се приложи към договор като разглеждания, чиито член 10 и приложение I се отнасят до осигуряване на конкурентни цени и гласят, че „предоставените на собственика намаления няма да бъдат по-малки от средната стойност на комисионните, получени от операторите на трите предприятия с най-голям оборот, които упражняват дейност в географския район на бензиностанцията“, тъй като посоченият договор може при всяко положение да ограничи правото на купувача да определя продажната цена?

---

(1)  Регламент (ЕИО) No 1984/83 на Комисията от 22 юни 1983 година за прилагане на член 85, алинея 3 от Договора към категории споразумения за изключителни покупки (ОВ L 173, стр. 5).

(2)  Регламент (ЕО) No 2790/99 на Комисията от 22 декември 1999 година за прилагането на член 81, параграф 3 от Договора за категориите вертикални споразумения и съгласувани практики (ОВ L 336, стр. 21; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 66).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/7

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale di Bergamo (Италия) на 21 ноември 2007 г. — Luigi Scarpelli/NEOS Banca SpA

(Дело C-509/07)

(2008/C 37/08)

Език на производството: италиански

Препращаща юрисдикция

Tribunale di Bergamo

Страни в главното производство

Ищец: Luigi Scarpelli

Ответник: NEOS Banca SpA

Преюдициален въпрос

„Дали член 11, параграф 2 от Директива 87/102/ЕИО (1) следва да се тълкува в смисъл, че договорът между доставчик и източник на финансиране, по силата на който кредитът се отпуска изключително от този кредитор на клиенти на този доставчик, е необходимо условие за правото на потребителя да предяви претенции срещу кредитора — в случай на неизпълнение от доставчика — дори когато това право е: а) само правото за разваляне на договора за финансиране, или б) правото за разваляне и за последващо възстановяване на сумите, платени на източника на финансиране“.

---

(1)  ОВ L 42, стр. 48; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 1, стр. 252.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/8

---

Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Испания

(Дело C-516/07)

(2008/C 37/09)

Език на производството: испански

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: S. Pardo Quintillán)

Ответник: Кралство Испания

Искания на ищеца

| — | Да се установи, че като:






  — | не е определило съответните компетентни органи за прилагането на нормите на Директива 2000/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграфи 2 и 7 от Директивата, |
| --- | --- | --- |

—

Да се установи, че като:

—

не е определило съответните компетентни органи за прилагането на нормите на Директива 2000/60/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграфи 2 и 7 от Директивата,

| — | не е предоставило на Комисията списък на всичките си компетентни органи, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 8 от Директива 2000/60/ЕО, |
| --- | --- |

—

не е предоставило на Комисията списък на всичките си компетентни органи, Кралство Испания не е изпълнило задълженията си по член 3, параграф 8 от Директива 2000/60/ЕО,

| — | да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Кралство Испания да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Искът на Комисията се основава на член 3 от Директива 2000/60/ЕО на Европейския парламент и на Съвета от 23 октомври 2000 година за установяване на рамка за действията на Общността в областта на политиката за водите.

Според параграфи 2, 7 и 8 от този член държавите-членки трябва да определят компетентните органи за прилагането на нормите на Директива 2000/60/ЕО и да предоставят на Комисията списък на компетентните си органи в определен срок.

---

(1)  ОВ L 327, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 6, стр. 193.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/8

---

Иск, предявен на 22 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Федерална република Германия

(Дело C-518/07)

(2008/C 37/10)

Език на производството: немски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: C. Docksey и C. Ladenburger)

Ответник: Федерална република Германия

Искания на ищеца

Ищецът моли Съда:

| — | да установи, че Федерална република Германия е нарушила своите задължения по член 28, параграф 1, второ изречение от Директива 95/46/ЕО (1), като подлага на държавен контрол компетентните да контролират обработката на данни в непубличния сектор надзорни органи в провинциите Баден-Вюртемберг, Бавария, Берлин, Бранденбург, Бремен, Хамбург, Хесен, Мекленбург — Западна Померания, Долна Саксония, Северен Рейн — Вестфалия, Рейнланд — Пфалц, Саарланд, Саксония, Саксония — Анхалт, Шлезвиг — Холщайн и Тюрингия и по този начин неправилно транспонира изискването за „пълна независимост“ на контролния орган по защита на данните; |
| --- | --- |

—

да установи, че Федерална република Германия е нарушила своите задължения по член 28, параграф 1, второ изречение от Директива 95/46/ЕО (1), като подлага на държавен контрол компетентните да контролират обработката на данни в непубличния сектор надзорни органи в провинциите Баден-Вюртемберг, Бавария, Берлин, Бранденбург, Бремен, Хамбург, Хесен, Мекленбург — Западна Померания, Долна Саксония, Северен Рейн — Вестфалия, Рейнланд — Пфалц, Саарланд, Саксония, Саксония — Анхалт, Шлезвиг — Холщайн и Тюрингия и по този начин неправилно транспонира изискването за „пълна независимост“ на контролния орган по защита на данните;

| — | да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да осъди Федерална република Германия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Член 28, параграф 1, първо изречение от Директива 95/46/ЕО на Европейския парламент и на Съвета задължава държавите-членки да възложат на „един или повече държавни органи“ да контролират „прилагането на разпоредбите, приети от държавите-членки, съгласно настоящата директива“, тоест правните разпоредби за защита на данните. Член 28, параграф 1, второ изречение от директивата изисква „пълна независимост“ на отговорните надзорни органи. От текста било видно, че надзорните органи не трябва да са подложени на въздействие нито от други административни органи, нито от източници извън държавната администрация, следователно било необходимо правната уредба на държавите-членки да изключва външно въздействие върху решенията на надзорните органи и върху тяхното изпълнение. Изразът „пълна“ независимост предполагал, че не трябва да съществува зависимост не само от нито един субект, но и в нито едно отношение.

Следователно член 28, параграф 1, второ изречение от директивата не допускал компетентните да контролират обработката на данни в непубличния сектор надзорни органи да се подчиняват на фактически, юридически или служебен контрол от страна на държавата, както ставало във всичките 16 провинции на Федерална република Германия. Като подчинил надзорния орган на различни комбинации от тези три способа за контрол, законът на всяка от провинциите обосновавал нарушение от страна на Федерална република Германия на задължението по член 28, параграф 1, второ изречение от директивата да гарантира „пълната независимост“ на надзорните органи. Независимо от разликата между юридически, фактически и служебен контрол, всички тези способи за контрол представлявали нарушение на изискваната от директивата независимост.

От телеологическа гледна точка общностният законодател счел пълната независимост за необходима, за да може контролният орган ефективно да изпълнява своите функции по член 28 от директивата. Концепцията за „пълна независимост“ се изяснява по-нататък и в контекста на историята на възникване на разпоредбата. От систематическа гледна точка също така изискването за „пълна независимост“ на надзорните органи в държавите-членки се вписвало в съществуващата нормативна уредба на Общността в областта на правото на защита на данните. Освен това член 8 от Хартата на основните права на Европейския съюз също изисквал спазването на разпоредбите относно защитата на личните данни да „подлежи на контрол от независим орган“.

Поддържаната от Федерална република Германия теза за относителна независимост, тоест независимост на надзорния орган единствено от обектите на надзора, не съответствала на недвусмислената, всеобхватна формулировка на директивата, която изисква „пълна“ независимост. Освен това при такова тълкуване второто изречение на член 28, параграф 1 би било изцяло лишено от съдържание. Трябвало да се отхвърли и доводът, според който член 95 ЕО като релевантно правно основание на директивата, както и принципът на субсидиарността и принципът на пропорционалността предполагали стеснително тълкуване на изискването за „пълна независимост“. Съдът вече се е произнесъл, че директивата е издадена при спазване на изискванията за компетентността и че се изключва стеснително тълкуване на нейните разпоредби при обстоятелства с нестопански характер. Освен това разглежданата разпоредба не надхвърляла необходимото за постигането на целите, които директивата преследва в съответствие с член 95 ЕО и с принципа на субсидиарността.

---

(1)  ОВ L 281, стр. 31; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 17, стр. 10.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/9

---

Жалба, подадена на 22 ноември 2007 г. от Комисията на Европейските общности срещу решението на Първоинстанционния съд, постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (предишно Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV)/Комисия на Европейските общности

(Дело C-519/07 P)

(2008/C 37/11)

Език на производството: нидерландски

Страни

Жалбоподател: Комисия на Европейските общности (представители: H. van Vliet и S. Noë)

Друга страна в производството: Koninklijke Friesland Foods NV, предишно Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени обжалваното съдебно решение, да се отхвърли жалбата за отмяна на решението (1) и да се осъди Koninklijke Friesland Foods NV (KFF) да заплати съдебните разноски по производството пред Първоинстанционния съд и по настоящото производство по обжалване, |
| --- | --- |

—

да се отмени обжалваното съдебно решение, да се отхвърли жалбата за отмяна на решението (1) и да се осъди Koninklijke Friesland Foods NV (KFF) да заплати съдебните разноски по производството пред Първоинстанционния съд и по настоящото производство по обжалване,

| — | при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното съдебно решение, доколкото то предоставя определени права на други участници на пазара освен Koninklijke Friesland Foods N, което на 11 юли 2001 г. е подало пред нидерландската данъчна администрация молба за прилагане на съответния режим на помощи и да се отхвърли жалбата за отмяна на решението, доколкото то предоставя други права на други участници на пазара освен KFF, което на 11 юли 2001 г. е подало молба за прилагане на разглеждания режим на помощи. |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да се отмени обжалваното съдебно решение, доколкото то предоставя определени права на други участници на пазара освен Koninklijke Friesland Foods N, което на 11 юли 2001 г. е подало пред нидерландската данъчна администрация молба за прилагане на съответния режим на помощи и да се отхвърли жалбата за отмяна на решението, доколкото то предоставя други права на други участници на пазара освен KFF, което на 11 юли 2001 г. е подало молба за прилагане на разглеждания режим на помощи.

Правни основания и основни доводи

Комисията счита, че Първоинстанционният съд е нарушил общностното право:

| (i) | като приема, че KFF е било заинтересовано от производството, защото ако жалбата му бъде уважена, то може да подаде за разглеждане от нидерландските органи молба относно режима CFA (обжалвано решение точки 58-73), |
| --- | --- |

(i)

като приема, че KFF е било заинтересовано от производството, защото ако жалбата му бъде уважена, то може да подаде за разглеждане от нидерландските органи молба относно режима CFA (обжалвано решение точки 58-73),

| (ii) | като приема, че KFF е лично и пряко засегнато от решението (обжалвано решение, точки 93-101); |
| --- | --- |

(ii)

като приема, че KFF е лично и пряко засегнато от решението (обжалвано решение, точки 93-101);

| (iii) | като отменя решението въз основа на обстоятелства, които не са били известни на Комисията, и които не е следвало да са й известни към момента на постановяване на нейното решение, а именно конкретното положение на KFF (обжалвано решение, точки 141-143); |
| --- | --- |

(iii)

като отменя решението въз основа на обстоятелства, които не са били известни на Комисията, и които не е следвало да са й известни към момента на постановяване на нейното решение, а именно конкретното положение на KFF (обжалвано решение, точки 141-143);

| (iv) | част 1: като неоснователно приема за неоспорено и следователно доказано обстоятелство от съществено значение за преценката на Първоинстанционния съд (като неправилно установява, че Комисията не е оспорила, че жалбоподателят е приел счетоводни мерки и финансови и икономически решения, които не са могли да бъдат изменени в срок от петнадесет месеца, обжалвано решение, точка 137);
  част 2: като приема, че едно предприятие, което само е подало молба, за да му бъде предоставено правото да се ползва от режим на помощи, може да се позовава на оправдани правни очаквания (обжалвано решение, точки 125-140); |
| --- | --- |

(iv)

част 1: като неоснователно приема за неоспорено и следователно доказано обстоятелство от съществено значение за преценката на Първоинстанционния съд (като неправилно установява, че Комисията не е оспорила, че жалбоподателят е приел счетоводни мерки и финансови и икономически решения, които не са могли да бъдат изменени в срок от петнадесет месеца, обжалвано решение, точка 137);

част 2: като приема, че едно предприятие, което само е подало молба, за да му бъде предоставено правото да се ползва от режим на помощи, може да се позовава на оправдани правни очаквания (обжалвано решение, точки 125-140);

| (v) | като приема, че KFF може основателно да се позовава на принципа за равенство (обжалвано решение, точки 149 и 150); |
| --- | --- |

(v)

като приема, че KFF може основателно да се позовава на принципа за равенство (обжалвано решение, точки 149 и 150);

| (vi) | при условията на евентуалност: като отменя обжалваното решение, доколкото то предоставя права на други участници на пазара освен KFF (обжалвано решение, точка 1). |
| --- | --- |

(vi)

при условията на евентуалност: като отменя обжалваното решение, доколкото то предоставя права на други участници на пазара освен KFF (обжалвано решение, точка 1).

---

(1)  Решение 2003/515/ЕО на Комисията от 17 февруари 2003 г. относно режима на помощи, приведен в изпълнение от Нидерландия за международните операции по финансиране.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/10

---

Иск, предявен на 23 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Нидерландия

(Дело C-521/07)

(2008/C 37/12)

Език на производството: нидерландски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: P. van Nuffel и R. Lyal)

Ответник: Кралство Нидерландия

Искания на ищеца

| — | да се установи, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по член 40 от Споразумението за ЕИП, като не е освободило изплатените на установени в Норвегия или Исландия дружества дивиденти от удържане на данък върху дивидентите при същите условия като дивидентите, изплатени на нидерландски дружества, |
| --- | --- |

—

да се установи, че Кралство Нидерландия е нарушило задълженията си по член 40 от Споразумението за ЕИП, като не е освободило изплатените на установени в Норвегия или Исландия дружества дивиденти от удържане на данък върху дивидентите при същите условия като дивидентите, изплатени на нидерландски дружества,

| — | да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Кралство Нидерландия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Съгласно нидерландското данъчно законодателство не се удържа данък върху дивидентите, когато нидерландско дружество изплаща дивидент на друго установено в Нидерландия дружество, притежаващо най-малко 5 % от дяловете на дружеството, което изплаща дивидентите; в замяна на това данъкът, върху дивидентите се удържа, когато дружеството, което получава дивидента, е установено в Норвегия или в Исландия, освен ако то не притежава най-малко 25 % (Норвегия) или 10 % (Нидерландия) от дяловете в нидерландското дружество, което изплаща дивидентите.

Комисията е на мнение, че по този начин нидерландското данъчно законодателство води до дискриминация на дружествата, които са установени в Норвегия или Исландия, в сравнение с установените в Нидерландия дружества. Това представлява пречка за свободното движение на капитали между Нидерландия и Норвегия и Исландия, която е в нарушение на член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (1) (Споразумение за ЕИП) относно свободното движение на капитали, разпоредба, която по същество съвпада с член 46 ЕО. Положението на норвежките и исландските дружества, които притежават дял от капитала на нидерландско дружество, е обективно сравнимо с положението на нидерландско дружество със същото участие. Нидерландската разпоредба не може да бъде обоснована. Държавите-членки наистина могат да приемат мерки, за да предотвратяват злоупотреби, но те трябва да са пропорционални по отношение на преследваната цел, което в конкретния случай не е налице.

---

(1)  ОВ L 1, 3.1.1994 г.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/10

---

Преюдициално запитване, отправено от Finanzgericht Düsseldorf на 22 ноември 2007 г. — Dinter GmbH/Hauptzollamt Düsseldorf

(Дело C-522/07)

(2008/C 37/13)

Език на производството: немски

Препращаща юрисдикция

Finanzgericht Düsseldorf

Страни в главното производство

Ищец: Dinter GmbH

Ответник: Hauptzollamt Düsseldorf

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли да се тълкува допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура (1) в смисъл, че с понятието плодови сокове с прибавена захар се има предвид също така плодови сокове, в които в действителност не е прибавена захар, но чието съдържание на прибавена захар е изчислено според допълнителна забележка 5 а) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли да се тълкува допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура (1) в смисъл, че с понятието плодови сокове с прибавена захар се има предвид също така плодови сокове, в които в действителност не е прибавена захар, но чието съдържание на прибавена захар е изчислено според допълнителна забележка 5 а) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура?

| 2) | Трябва ли да се тълкува допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура в смисъл, че посочените в нея „натурални плодови сокове“ са единствено по-добре разяснени чрез формулировката „получени от плодове или чрез разреждане на концентрирани плодови сокове“, но в действителност тя се прилага спрямо всички плодови сокове (неферментирали и без прибавена захар) към съответното им съдържание при представянето им на митническите органи? |
| --- | --- |

2)

Трябва ли да се тълкува допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура в смисъл, че посочените в нея „натурални плодови сокове“ са единствено по-добре разяснени чрез формулировката „получени от плодове или чрез разреждане на концентрирани плодови сокове“, но в действителност тя се прилага спрямо всички плодови сокове (неферментирали и без прибавена захар) към съответното им съдържание при представянето им на митническите органи?

| 3) | При положителен отговор на посочените по-горе въпроси валидна ли е допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура? |
| --- | --- |

3)

При положителен отговор на посочените по-горе въпроси валидна ли е допълнителната забележка 5 б) към раздел 20 от Комбинираната номенклатура?

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1810/2004 на Комисията от 7 септември 2004 година за изменение на Приложение I към Регламент (ЕИО) No 2658/87 на Съвета относно тарифната и статистическа номенклатура и Общата митническа тарифа (ОВ L 327, стр. 1).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/11

---

Иск, предявен на 26 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Австрия

(Дело C-524/07)

(2008/C 37/14)

Език на производството: немски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: B. Schima)

Ответник: Република Австрия

Искания на ищеца

| — | Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО, като по принцип не предоставя регистрация на внесените употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, но не отговарящи на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация. |
| --- | --- |

—

Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО, като по принцип не предоставя регистрация на внесените употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, но не отговарящи на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация.

| — | да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Република Австрия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Съгласно член 28 ЕО количествените ограничения върху вноса и всички мерки, имащи равностоен ефект се забраняват между държавите-членки. При това всяка нормативна уредба или мярка на държава-членка, които могат да попречат пряко или непряко, фактически или потенциално на вътреобщностната търговия, представляват мярка с равностоен ефект, както и количествено ограничение.

Според разпоредбите на австрийския Kraftfahrgesetz [Закон за движението по пътищата] по принцип не се предоставя регистрация на внесени употребявани превозни средства, регистрирани в други държави-членки, които не отговарят на определени австрийски разпоредби относно отработените газове и шума, въпреки че равностойни на тях в техническо отношение, регистрирани вече в страната превозни средства са освободени от тези изисквания при нова регистрация. По този начин Република Австрия е нарушила задълженията си по членове 28 и 30 ЕО.

Национална правна уредба, която подчинява първата регистрация в страната на регистрирани преди това в друга държава-членка превозни средства на спазването на определени пределни стойности за шума и отработените газове, може да възпрепятства вътреобщностната търговия. Освен това, ограничението на търговията дискриминира чуждестранните стоки, тъй като по-строгите пределни стойности не трябва да бъдат изпълнени от местните превозни средства, които при смяна на притежателя следва отново да се регистрират. Австрийските разпоредби на предвиждат също така изваждане от движение на регистрирани превозни средства, когато те не отговарят на изискванията относно стойностите за отработени газове и шум, които се прилагат при единичното одобрение на внесено превозно средство.

Приложимостта на разпоредбите на Договора за свободно движение на стоките в конкретния случай не се изключва от други особени разпоредби. На първо място, разпоредбите на Директива 93/59/ЕИО и на Директива 92/97/ЕИО, които установяват определени норми за емисии и стойности на шума и към които разпоредби препраща австрийското право във връзка с пределно допустимите стойности, които трябва да се спазят, не се прилага спрямо превозни средства, които вече са били въведени в експлоатация в държава-членка преди определен в директивата период. На второ място, не може да се прави позоваване на точка 1 от Приложение II към Споразумението за ЕИП, за да се преценят факти и обстоятелства, които се уреждат изключително от общностното право, какъвто е вносът на моторно превозно средство от друга държава-членка в Австрия към момент, когато както Австрия, така и другата държава-членка принадлежат към Общността.

Ограничения върху вътреобщностното движение на стоки могат да се обосноват с изрично посочените в член 30 ЕО или други съображения от обществен интерес. При това, тази правна уредба трябва да е подходяща, необходима и съразмерна, ограниченията не могат да представляват нито средство за произволна дискриминация нито прикрито ограничение на търговията между държавите-членки.

За посочените ограничения върху търговията обаче липсва такова обосноваване. Не е възможно да се посочат съображения за защита на здравето или околната среда, поради това че се отказва регистрация на внесени превозни средства, докато новата регистрация на употребявани превозни средства, които разполагат вече с национална регистрация, не се отказва въз основа на Употребявани превозни средства тези съображения. Освен това, според Комисията разполага с по-малко ограничителни мерки, за да се осигури преходът към превозни средства с по-благоприятни на норми на емисиите и стойности на шума. Осъществяването на целите за защита на здравето и околната среда изключително за сметка на внесените превозни средства не съответства на принципите на свободното движение на стоки.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/12

---

Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-249/04, Combescot/Комисия

(Дело C-525/07 P)

(2008/C 37/15)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: A. Maritati и V. Messa, avvocati)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | Като измени решението, постановено от Първоинстанционния съд на 12 септември 2007 г. по дело Т-249/04, Съдът да установи незаконосъобразния характер на доклада относно развитието на кариерата, съставен от г-н М., въпреки неговата абсолютна несъвместимост по отношение на изпълнението на действително изпълняваната от него роля на пряк ръководител, на когото е възложено да оцени професионализма на г-н Combescot. Несъвместимостта произтича от наличието на дълбока и непреодолима неприязън между жалбоподателя и неговия ръководител, която самият г-н М. в крайна сметка е признал; и като последица от това да се признае правото на г-н Combescot на обезщетение за претърпените вреди, както от нематериален характер и по отношение на физическото и психическото здраве, така и в професионален план и по отношение на кариерата, като тези вреди следва да бъдат определени в размер не по-малък от 100 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Като измени решението, постановено от Първоинстанционния съд на 12 септември 2007 г. по дело Т-249/04, Съдът да установи незаконосъобразния характер на доклада относно развитието на кариерата, съставен от г-н М., въпреки неговата абсолютна несъвместимост по отношение на изпълнението на действително изпълняваната от него роля на пряк ръководител, на когото е възложено да оцени професионализма на г-н Combescot. Несъвместимостта произтича от наличието на дълбока и непреодолима неприязън между жалбоподателя и неговия ръководител, която самият г-н М. в крайна сметка е признал; и като последица от това да се признае правото на г-н Combescot на обезщетение за претърпените вреди, както от нематериален характер и по отношение на физическото и психическото здраве, така и в професионален план и по отношение на кариерата, като тези вреди следва да бъдат определени в размер не по-малък от 100 000 EUR.

| — | Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

Да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Спорът се отнася до приетото за законосъобразно съставяне на доклада относно развитие на кариерата за периода 1 юли 2001 г.-31 декември 2002 г. (наричан по-нататък ДРК). Жалбоподателят оспорва заключенията, до които е достигнал Първоинстанционният съд, доколкото счита, че ДРК е незаконосъобразен, защото е съставен от г-н М. — лице, ръководено от дълбока неприязън в отношенията си с г-н Combescot, тъй като последният подал оплаквания за много сериозни нередности в управлението, извършени от самия г-н М. в делегацията в Гватемала. Вследствие на тези оплаквания институцията действително изпратила инспекционна комисия в Гватемала и по-късно, след жалба от страна на г-н Combescot, на 20 септември 2004 г. OLAF решила да започне разследване, приключило с окончателен доклад на 30 май 2006 г. (наричан по-нататък „доклада на OLAF“), приложен към преписката по настоящото производство заедно с доклада на изпратената през 2002 г. инспекционна комисия. С настоящата жалба защитниците на г-н Combescot искат Съдът да измени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която се приема, че ДРК не е незаконосъобразен и като последица от това се отрича правото на жалбоподателя на поисканото обезщетение за вреди. С жалбата поради това се иска от Съда на Европейските общности да приеме и потвърди, че в резултат на пристрастното и поради това неправилно и във всички случаи незаконосъобразно съставяне на ДРК г-н Philippe Combescot е претърпял много сериозни вреди по отношение на кариерата, както и на професионалния си престиж; и че във всички случаи оценката, отразена в ДРК, поставена в по-широкия контекст на превишаване на власт и унизително поведение от страна на преките ръководители, е обусловила страдание и вътрешно терзание, довело впоследствие до тежко депресивно състояние, отразено в документите и преди всичко потвърдено от самата институция посредством нейни доверени медицински специалисти. Във всички случаи жалбоподателят иска Съдът да подложи на комплексна преценка характерните за случая фактически обстоятелства, като приеме, че всички те са релевантни с оглед установяване на незаконосъобразността на ДРК, и като последица от това да потвърди правото на жалбоподателя на обезщетение за претърпените вреди.

Жалбоподателят оспорва непоследователността на решението на Първоинстанционния съд, в което се твърди, че целите на независимост и честност следва да се считат обвързващи във всеки случай, когато длъжностно лице, което трябва да изрази становище по отношение на определена практика, и поради това не трябва да се намира в лично положение, в което независимо от безпристрастността и действителната правилност на преценката, в очите на трети лица може да изглежда лишено от безпристрастност и обективност; като въпреки това Първоинстанционният съд достига в случая с г-н М. до изцяло неразбираеми изводи. Освен това се оспорва непоследователността на решението в частта, в която се признава, че предприетите инициативи от г-н Combescot, след като заел поста на съветник в Гватемала, са довели най-малкото до положение, което е неблагоприятно за г-н М., но въпреки това приема, че това положение не е от естество да постави г-н М. в условие на пълна несъвместимост по отношение на задачата да извърши оценка в съответствие с принципите на безпристрастност и неутралност. Жалбоподателят подчертава, че съставянето на ДРК е израз на дискреционна преценка, така че всяко съображение по същество по отношение на самата преценка няма никаква определяща стойност и не е от естество да потвърди и/или опровергае фактическото обстоятелство на пристрастност, т.е., че г-н М. е направил оценката, отразена в ДРК, въпреки че се намира в положение на очевидна и сериозна вражда с г-н Combescot. В тази връзка се подчертава освен това, че не може да се изтъква като решаващо обстоятелство, че в оценката участва и лице, което изобщо не участва в отношенията между г-н Combescot и г-н М. По-нататък подробно се разглежда темата относно съдържанието на ДРК. Настоява се да се уважат исканията за събиране на доказателства.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/12

---

Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. от Philippe Combescot срещу Решение на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Combescot/Комисия

(Дело C-526/07 P)

(2008/C 37/16)

Език на производството: италиански

Страни

Жалбоподател: Philippe Combescot (представители: A. Maritati и V. Messa, avvocati)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | Като измени постановеното от Първоинстанционния съд решение от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Съдът да установи съществуването на професионални и здравни вреди в резултат на незаконосъобразното изключване на заявлението на Combescot от конкурса за възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия; както и да определи по различен начин неимуществената вреда с произтичащо от това съответно определяне на дължимото обезщетение; за тази цел да приеме исканията, които вече са направени в първоинстанционното производство и се потвърждават тук: „да се признае, че г-н Combescot е претърпял вреди по отношение на престижа и професионализма си с тежки последици върху психологическото му равновесие, причинени от неговото незаконосъобразно изключване от конкурса; да присъди на г-н Combescot сумата от 100 000 евро като обезщетение за вредите“. |
| --- | --- |

—

Като измени постановеното от Първоинстанционния съд решение от 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, Съдът да установи съществуването на професионални и здравни вреди в резултат на незаконосъобразното изключване на заявлението на Combescot от конкурса за възлагане на поста на ръководител на делегация в Колумбия; както и да определи по различен начин неимуществената вреда с произтичащо от това съответно определяне на дължимото обезщетение; за тази цел да приеме исканията, които вече са направени в първоинстанционното производство и се потвърждават тук: „да се признае, че г-н Combescot е претърпял вреди по отношение на престижа и професионализма си с тежки последици върху психологическото му равновесие, причинени от неговото незаконосъобразно изключване от конкурса; да присъди на г-н Combescot сумата от 100 000 евро като обезщетение за вредите“.

| — | Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

Да се осъди Комисията да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Обжалването е насочено срещу решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности (втори състав), постановено на 12 септември 2007 г. по дело T-250/04, заведено по жалбата на длъжностното лице Philippe Combescot срещу Комисията на Европейските общности.

Жалбата се отнася до изключването на Philippe Combescot, по това време постоянен съветник в Гватемала, от конкурс COM/091/03 за заемане на поста на ръководител на делегация в Колумбия (наричано по-нататък „решението за изключване“).

Първоинстанционният съд приема решението за незаконосъобразно и следователно годно да обоснове направеното от жалбоподателя искане за обезщетение на вредите, като обаче изключва съществуването на професионална вреда и вреда за здравето и се ограничава да признае една установена по не по-добър начин неимуществена вреда, за която присъжда сумата от 3 000 евро в полза на длъжностното лице.

С настоящото обжалване защитниците на Combescot искат Съдът да измени решението на Първоинстанционния съд на Европейските общности в частта, в която изключва наличието на професионална вреда и вреда за здравето и затова определя обезщетението, като приема за съществуваща единствено споменатата неимуществена вреда; следователно да потвърди, че вследствие на незаконосъобразното изключване от конкурса длъжностното лице е претърпяло очевидни вреди за кариерата, както и за професионалния си престиж; също и че решението за изключване във всеки случай е обусловило вътрешно страдание и вълнение, което впоследствие е причинило тежко депресивно състояние, удостоверено в документи и преди всичко установено от институцията посредством нейни доверени специалисти. Ето защо се иска Съдът да оцени комплексно фактическите обстоятелства, които са оказали отражение върху случая, преценявайки всички тях като релевантни с оглед да оценят — така че да бъде справедливо — неимуществената вреда на значително по-висока сума, пряко пропорционална както на перспективите за кариера, които решението за изключване е отнело на длъжностното лице, така и на предвидимите тежки последици, които то е обусловило.

Следователно настоява се върху искането за обезщетение на вредата, така както е определена тя в исканията, изброени в жалбата по настоящото производство.

Оспорват се изводите, до които достига Първоинстанционният съд във връзка с липсата на конкретни данни за професионалната вреда, като от друга страна се изтъква, че на жалбоподателя никога не е била изпратена информация относно критериите за селекция, приложени от Комисията за избиране на ръководителя на делегация в Колумбия.

Що се отнася до обезщетението за физическата вреда, доказателството за въздействието на незаконосъобразното поведение върху здравословното състояние на Combescot произлиза от времевата връзка помежду им. Изключването от конкурса впрочем е последната от серия угнетяващи постъпки на Комисията по отношение на длъжностното лице. На последно място, при определянето на неимуществената вреда се иска адекватна оценка на тази вреда въз основа на принципа за определяне на вредата по справедливост, като се държи сметка за вредоносните последици, изразяващи се в тревога, стрес, но също и в претърпените от длъжностното лице затруднения вследствие на изключването му от конкурса.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/13

---

Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 28 ноември 2007 г. — Chocoladenfabriken Lindt & Sprüngli AG/Franz Hauswirth GmbH

(Дело C-529/07)

(2008/C 37/17)

Език на производството: немски

Препращаща юрисдикция

Oberster Gerichtshof.

Страни в главното производство

Ищец: Chocoladenfabriken Lindt & Sprüngli AG.

Ответник: Franz Hauswirth GmbH.

Преюдициални въпроси

| 1) | Трябва ли член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че заявител на марка на Общността следва да се счита за недобросъвестен, когато при подаване на заявката той знае, че в (поне) една държава-членка негов конкурент използва еднакъв или объркващо сходен знак за същите или сходни стоки или услуги и заявява марката, за да може да попречи на конкурента си да използва по-нататък знака? |
| --- | --- |

1)

Трябва ли член 51, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (1) да се тълкува в смисъл, че заявител на марка на Общността следва да се счита за недобросъвестен, когато при подаване на заявката той знае, че в (поне) една държава-членка негов конкурент използва еднакъв или объркващо сходен знак за същите или сходни стоки или услуги и заявява марката, за да може да попречи на конкурента си да използва по-нататък знака?

| 2) | При отрицателен отговор на първия въпрос:
  Следва ли заявителят да се счита за недобросъвестен, когато заявява марката, за да може да попречи на свой конкурент да използва по-нататък знака, въпреки че при подаване на заявката знае или е трябвало да знае, че чрез използването на същия или подобен знак за същите или объркващо сходни стоки или услуги неговият конкурент вече е придобил „ценен актив“? |
| --- | --- |

2)

При отрицателен отговор на първия въпрос:

Следва ли заявителят да се счита за недобросъвестен, когато заявява марката, за да може да попречи на свой конкурент да използва по-нататък знака, въпреки че при подаване на заявката знае или е трябвало да знае, че чрез използването на същия или подобен знак за същите или объркващо сходни стоки или услуги неговият конкурент вече е придобил „ценен актив“?

| 3) | При утвърдителен отговор на първия или втория въпрос:
  Следва ли да се изключи наличието на недобросъвестност, когато заявителят вече е получил известност в търговския оборот за своя знак и по този начин и закрила от правото за защита на конкуренцията? |
| --- | --- |

3)

При утвърдителен отговор на първия или втория въпрос:

Следва ли да се изключи наличието на недобросъвестност, когато заявителят вече е получил известност в търговския оборот за своя знак и по този начин и закрила от правото за защита на конкуренцията?

---

(1)  ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/14

---

Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Португалия

(Дело C-530/07)

(2008/C 37/18)

Език на производството: португалски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: S. Pardo Quintillán и G. Braga da Cruz)

Ответник: Република Португалия

Искания на ищеца

Да се установи, че:

| — | a) | като не е оборудвала с канализационни системи в сроковете, предвидени в член 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1), агломерациите на Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — град, Vila Real и |
| --- | --- | --- |

—

a)

като не е оборудвала с канализационни системи в сроковете, предвидени в член 3 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води (1), агломерациите на Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — град, Vila Real и

| б) | като не е подложила на вторично пречистване или на друга равностойна обработка в сроковете, предвидени в член 4 от споменатата директива, градските отпадъчни води от агломерациите Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — град, Vila Franca de Xira, Vila Real, |
| --- | --- |

б)

като не е подложила на вторично пречистване или на друга равностойна обработка в сроковете, предвидени в член 4 от споменатата директива, градските отпадъчни води от агломерациите Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — град, Vila Franca de Xira, Vila Real,

Република Португалия не е изпълнила задълженията си по членове 3 и 4 от Директива 91/271/ЕИО на Съвета от 21 май 1991 година за пречистването на градските отпадъчни води.

| — | да се осъди Република Португалия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Република Португалия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Държавите-членки трябва да следят за това, всички агломерации да бъдат съоръжени с канализационни системи за градски отпадъчни води най-късно до 31 декември 2000 г. за тези, чийто еквивалент жители (ЕЖ) е над 15 000 и най-късно до 31 декември 2005 г. за тези, чийто ЕЖ е между 2 000 и 15 000.

От своя страна, член 4 от Директивата гласи:

„1.   Държавите-членки следят за това, градските отпадъчни води, които влизат в канализационните системи, преди заустването им да бъдат подложени на вторично пречистване или на друга равностойна обработка при следните условия и ред:

| — | най-късно до 31 декември 2000 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с ЕЖ над 15 000, |
| --- | --- |

—

най-късно до 31 декември 2000 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с ЕЖ над 15 000,

| — | най-късно до 31 декември 2005 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с ЕЖ между 10 000 и 15 000, |
| --- | --- |

—

най-късно до 31 декември 2005 г. за всички зауствания, произлизащи от агломерации с ЕЖ между 10 000 и 15 000,

| — | най-късно до 31 декември 2005 г. за зауствания в сладки води и устия, произлизащи от агломерации с ЕЖ между 2 000 и 10 000. |
| --- | --- |

—

най-късно до 31 декември 2005 г. за зауствания в сладки води и устия, произлизащи от агломерации с ЕЖ между 2 000 и 10 000.

[...]“.

---

(1)  ОВ L 135, стр. 40; Специално издание на български език, 2007 г., глава 2, том 12, стр. 43).

1

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/14

---

Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft/LIBRO Handelsgesellschaft mbH

(Дело C-531/07)

(2008/C 37/19)

Език на производството: немски

Препращаща юрисдикция

Oberster Gerichtshof

Страни в главното производство

Ищец: Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft

Ответник: LIBRO Handelsgesellschaft mbH

Преюдициални въпроси

| 1. | Трябва ли член 28 EО да се тълкува в смисъл, че той сам по себе си не допуска прилагането на национална правна уредба, която задължава само вносителите на немскоезични книги по отношение на внесените такива в страната да определят и да обозначават обвързваща крайния продавач цена, при което вносителите нямат право да определят такава, която след приспадане на съдържащия се в покупната цена данък върху оборота, е по-ниска от установената от издателя за страната по издаване или препоръчаната от същия крайна продажна цена, или от определената за страната от издател със седалище извън държава, участваща в Споразумението за Европейското икономическо пространство, като по изключение по-ниска цена може да определя вносител, който купува книгите в участваща в ЕИП държава на по-ниска цена, отклоняваща се от обичайната покупна цена, определена или препоръчана от издателя за страната, участник в споразумението, а в случай на реимпорт — по отношение на полученото търговско предимство? |
| --- | --- |

1.

Трябва ли член 28 EО да се тълкува в смисъл, че той сам по себе си не допуска прилагането на национална правна уредба, която задължава само вносителите на немскоезични книги по отношение на внесените такива в страната да определят и да обозначават обвързваща крайния продавач цена, при което вносителите нямат право да определят такава, която след приспадане на съдържащия се в покупната цена данък върху оборота, е по-ниска от установената от издателя за страната по издаване или препоръчаната от същия крайна продажна цена, или от определената за страната от издател със седалище извън държава, участваща в Споразумението за Европейското икономическо пространство, като по изключение по-ниска цена може да определя вносител, който купува книгите в участваща в ЕИП държава на по-ниска цена, отклоняваща се от обичайната покупна цена, определена или препоръчана от издателя за страната, участник в споразумението, а в случай на реимпорт — по отношение на полученото търговско предимство?

| 2. | При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1.:
  На фона на обществения интерес от насърчаване на издаването на книги, на разнообразието на заглавия на регулирани цени както и на многообразието на търговци на книги и въпреки липсата на емпирични данни, които биха могли да докажат, че мярката „задължение за налагане на идентични цени“ е подходяща за постигане на поставената цел, обосновано ли е според член 30 или член 151 EО съдържащото се в национална правна уредба задължение за определяне на идентични цени (вж. точка 1), противоречащо само по себе си на член 28 ЕО, преди всичко поради засягащо свободното движение на стоки условие на продажба, като целта на задължението е описана общо чрез позоваване на „книгата като културна ценност, на интересите на потребителите от наличие на адекватни цени на книгите и на икономическите условия на търговията с книги“? |
| --- | --- |

2.

При утвърдителен отговор на въпроса по точка 1.:

На фона на обществения интерес от насърчаване на издаването на книги, на разнообразието на заглавия на регулирани цени както и на многообразието на търговци на книги и въпреки липсата на емпирични данни, които биха могли да докажат, че мярката „задължение за налагане на идентични цени“ е подходяща за постигане на поставената цел, обосновано ли е според член 30 или член 151 EО съдържащото се в национална правна уредба задължение за определяне на идентични цени (вж. точка 1), противоречащо само по себе си на член 28 ЕО, преди всичко поради засягащо свободното движение на стоки условие на продажба, като целта на задължението е описана общо чрез позоваване на „книгата като културна ценност, на интересите на потребителите от наличие на адекватни цени на книгите и на икономическите условия на търговията с книги“?

| 3. | При отрицателен отговор на въпроса по точка 1.:
  Съвместимо ли е описаното в точка 1 задължение по силата на националното право задължение за определяне на идентични цени с член 3, параграф 1, буква ж, с член 10 и с член 81 ЕО, макар че от гледна точка на действие във времето и на предметен обхват то е непосредствено продължение на предходното договорно обвързване на търговците на книги с определените от издателите цени на издадените печатни произведения (системата „Sammelreverssystem“ от 1993 г.) и че то замества договорната система? |
| --- | --- |

3.

При отрицателен отговор на въпроса по точка 1.:

Съвместимо ли е описаното в точка 1 задължение по силата на националното право задължение за определяне на идентични цени с член 3, параграф 1, буква ж, с член 10 и с член 81 ЕО, макар че от гледна точка на действие във времето и на предметен обхват то е непосредствено продължение на предходното договорно обвързване на търговците на книги с определените от издателите цени на издадените печатни произведения (системата „Sammelreverssystem“ от 1993 г.) и че то замества договорната система?

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/15

---

Преюдициално запитване, отправено от Oberster Gerichtshof (Австрия) на 29 ноември 2007 г. — Falco Privatstiftung и Thomas Rabitsch/Gisela Weller-Lindhorst

(Дело C-533/07)

(2008/C 37/20)

Език на производството: немски

Препращаща юрисдикция

Oberster Gerichtshof

Страни в главното производство

Ищец: Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch

Ответник: Gisela Weller-Lindhorst

Преюдициални въпроси

| 1. | Дали договор, с който притежателят на право на интелектуална собственост дава право на своя съдоговорител да използва това право (лицензионен договор), е договор за „предоставяне на услуги“ по смисъла на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (регламент Брюксел I) (1)? |
| --- | --- |

1.

Дали договор, с който притежателят на право на интелектуална собственост дава право на своя съдоговорител да използва това право (лицензионен договор), е договор за „предоставяне на услуги“ по смисъла на член 5, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 44/2001 на Съвета от 22 декември 2000 година относно компетентността, признаването и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (регламент Брюксел I) (1)?

| 2. | При положителен отговор на първия въпрос:






  2.1. | Дали услугата се предоставя във всяко място в държава-членка, в което се допуска използването на това право и също така то действително се осъществява? |
| --- | --- | --- |

2.

При положителен отговор на първия въпрос:

2.1.

Дали услугата се предоставя във всяко място в държава-членка, в което се допуска използването на това право и също така то действително се осъществява?

| 2.2. | Или услугата се предоставя в седалището или в централното управление на лицензодателя? |
| --- | --- |

2.2.

Или услугата се предоставя в седалището или в централното управление на лицензодателя?

| 2.3. | При положителен отговор на въпрос 2.1 или на въпрос 2.2, дали компетентният съд може да се произнесе и по лицензионни възнаграждения, дължими поради използването на правото в друга държава-членка или в трета държава? |
| --- | --- |

2.3.

При положителен отговор на въпрос 2.1 или на въпрос 2.2, дали компетентният съд може да се произнесе и по лицензионни възнаграждения, дължими поради използването на правото в друга държава-членка или в трета държава?

| 3. | При отрицателен отговор на въпрос 1 или на въпроси 2.1 и 2.2: дали компетентността, по отношение на плащането на лицензионни възнаграждения, въз основа на член 5, параграф 1, букви а) и в) от Регламента Брюксел I, трябва да продължава да се определя съгласно принципите, изведени от практиката на Съда по член 5, параграф 1 от Конвенцията от 27 септември 1968 година за компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (Брюкселска конвенция)? |
| --- | --- |

3.

При отрицателен отговор на въпрос 1 или на въпроси 2.1 и 2.2: дали компетентността, по отношение на плащането на лицензионни възнаграждения, въз основа на член 5, параграф 1, букви а) и в) от Регламента Брюксел I, трябва да продължава да се определя съгласно принципите, изведени от практиката на Съда по член 5, параграф 1 от Конвенцията от 27 септември 1968 година за компетентността и изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела (Брюкселска конвенция)?

---

(1)  ОВ 2001 г., L 12, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 19, том 3, стр. 74.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/16

---

Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH срещу решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH & Co. KG/Комисия на Европейските общности

(Дело C-534/07 P)

(2008/C 37/21)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподатели: William Prym GmbH & Co. KG и Prym Consumer GmbH (представители: адв. H.-J. Niemeyer и адв. Ch. Herrmann)

Друга страна в производството: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателите

| 1. | Да се отмени решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-30/05, доколкото с него сe засягат жалбоподателите, |
| --- | --- |

1.

Да се отмени решението на Първоинстанционния съд (втори състав) от 12 септември 2007 г. по дело T-30/05, доколкото с него сe засягат жалбоподателите,

| 2. | да се отмени Решение C(2004)4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г. (дело COMP/F-1/38.338 — PO/Игли), доколкото то е свързано с жалбоподателите,

  при условията на евентуалност, да се отмени наложената на жалбоподателите съгласно член 2 от това решение глоба или да се намали размерът й, |
| --- | --- |

2.

да се отмени Решение C(2004)4221 окончателен на Комисията от 26 октомври 2004 г. (дело COMP/F-1/38.338 — PO/Игли), доколкото то е свързано с жалбоподателите,

при условията на евентуалност, да се отмени наложената на жалбоподателите съгласно член 2 от това решение глоба или да се намали размерът й,

| 3. | при условията на евентуалност спрямо точка 2 от исканията, делото да се върне на Първоинстанционния съд за ново разглеждане, |
| --- | --- |

3.

при условията на евентуалност спрямо точка 2 от исканията, делото да се върне на Първоинстанционния съд за ново разглеждане,

| 4. | да се осъди ответникът в производството по обжалване да заплати всички съдебни разноски. |
| --- | --- |

4.

да се осъди ответникът в производството по обжалване да заплати всички съдебни разноски.

Правни основания и основни доводи

| — | Първоинстанционният съд неправилно приема, че разделянето на първоначално единното производство „Галантерийни стоки“ на две (отделни) производства „Галантерийни стоки: игли“ и „Галантерийни стоки: закопчалки“, без да се изложат основанията за това разделяне, не накърнява правото на защита на жалбоподателите, и по-специално тяхното право на изслушване. |
| --- | --- |

—

Първоинстанционният съд неправилно приема, че разделянето на първоначално единното производство „Галантерийни стоки“ на две (отделни) производства „Галантерийни стоки: игли“ и „Галантерийни стоки: закопчалки“, без да се изложат основанията за това разделяне, не накърнява правото на защита на жалбоподателите, и по-специално тяхното право на изслушване.

| — | Като е отказал да провери дали разделянето на производството „Галантерийни стоки“ е незаконосъобразно поради факта, че въпросното нарушение е било налице само едно нарушение, което е продължавано, Първоинстанционният съд е нарушил забраната за отказ от правосъдие и основното право на ефективна съдебна защита. |
| --- | --- |

—

Като е отказал да провери дали разделянето на производството „Галантерийни стоки“ е незаконосъобразно поради факта, че въпросното нарушение е било налице само едно нарушение, което е продължавано, Първоинстанционният съд е нарушил забраната за отказ от правосъдие и основното право на ефективна съдебна защита.

| — | Първоинстанционният съд неправилно е приел, че не е налице нарушение на задължението за излагане на мотиви съгласно член 253 EО. Той е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че непълният по съдържание анализ на Комисията относно размера на пазарите, приети за релевантни пазари на разглежданите продукти, както и относно конкретните последици от нарушението за пазара, нямат правно значение. |
| --- | --- |

—

Първоинстанционният съд неправилно е приел, че не е налице нарушение на задължението за излагане на мотиви съгласно член 253 EО. Той е допуснал грешка при прилагане на правото като е приел, че непълният по съдържание анализ на Комисията относно размера на пазарите, приети за релевантни пазари на разглежданите продукти, както и относно конкретните последици от нарушението за пазара, нямат правно значение.

| — | Първоинстанционният съд е нарушил Насоките за определяне на размера на глобите. Той е определил тежестта на нарушението, като взема предвид единствено абстрактната форма на нарушението и разглежда най-ниския размер от определена категория за тежест като минимален размер, под който не може да се слезе. Освен това той отказва да отчете доброволното прекратяване на нарушението като смекчаващо обстоятелство и по този начин е нарушил принципите на правовата държава и на равно третиране. |
| --- | --- |

—

Първоинстанционният съд е нарушил Насоките за определяне на размера на глобите. Той е определил тежестта на нарушението, като взема предвид единствено абстрактната форма на нарушението и разглежда най-ниския размер от определена категория за тежест като минимален размер, под който не може да се слезе. Освен това той отказва да отчете доброволното прекратяване на нарушението като смекчаващо обстоятелство и по този начин е нарушил принципите на правовата държава и на равно третиране.

| — | На последно място, Първоинстанционният съд е нарушил принципа на пропорционалност. При установяване на тежестта на нарушението той е приложил Насоките за определяне на размера на глобите също така формалистично и едностранчиво във вреда на жалбоподателите, както това е направил и ответникът в производството по обжалване. В допълнение, той не е направил обща преценка, която отчита едновременно всички релевантни обстоятелства по делото, както се изисква от принципа на пропорционалност, а просто е проверил пропорционалността на глобата спрямо отделни критерии, разглеждани поотделно. |
| --- | --- |

—

На последно място, Първоинстанционният съд е нарушил принципа на пропорционалност. При установяване на тежестта на нарушението той е приложил Насоките за определяне на размера на глобите също така формалистично и едностранчиво във вреда на жалбоподателите, както това е направил и ответникът в производството по обжалване. В допълнение, той не е направил обща преценка, която отчита едновременно всички релевантни обстоятелства по делото, както се изисква от принципа на пропорционалност, а просто е проверил пропорционалността на глобата спрямо отделни критерии, разглеждани поотделно.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/16

---

Преюдициално запитване, отправено от Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Италия) на 3 декември 2007 г. — Assitur Srl/Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

(Дело C-538/07)

(2008/C 37/22)

Език на производството: италиански

Препращаща юрисдикция

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Страни в главното производство

Ищец: Assitur Srl

Ответник: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

Преюдициални въпроси

Като предвижда седем случая на изключване от участие в обществени поръчки за услуги, съдържа ли член 29 от Директива 92/50 ЕИО (1) изчерпателен списък на случаите на изключване и следователно възпрепятства ли той установяването на забраната по член 10, алинея 1 bis от Закон No 109/94 (понастоящем заменен с член 34, алинея последна от Законодателен указ No 136/86) за едновременно участие в процедура за възлагане на обществени поръчки за предприятията, които се намират в отношение на контрол помежду си?

---

(1)  ОВ L 209, стр. 1, Специално издание на български език, 2007 г., глава 6, том 2, стр. 50.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/17

---

Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

(Дело C-539/07)

(2008/C 37/23)

Език на производството: италиански

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: E. Montaguti и A. Nijenhuis)

Ответник: Италианска република

Искания на ищеца

| — | да се установи, че като не предоставя, при всички повиквания към единния европейски номер за спешни повиквания „112“, на службите за спешни повиквания информация за местоположението на този, който осъществява повикването, доколкото това е технически възможно, Италианската република не е изпълнила задължението си по член 26, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО (1), |
| --- | --- |

—

да се установи, че като не предоставя, при всички повиквания към единния европейски номер за спешни повиквания „112“, на службите за спешни повиквания информация за местоположението на този, който осъществява повикването, доколкото това е технически възможно, Италианската република не е изпълнила задължението си по член 26, параграф 3 от Директива 2002/22/ЕО (1),

| — | да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Срокът за транспониране на Директива 2002/22/ЕО е изтекъл на 24 юли 2003 година.

---

(1)  Директива на Европейския парламент и на Съвета от 7 март 2002 година относно универсалната услуга и правата на потребителите във връзка с електронните съобщителни мрежи и услуги (ОВ L 108, стр. 51; Специално издание на български език, 2007 г., глава 13, том 35, стр. 213).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/17

---

Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Италианска република

(Дело C-540/07)

(2008/C 37/24)

Език на производството: италиански

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: R. Lyal и A. Aresu)

Ответник: Италианска република

Искания на ищеца

| — | Да се установи, че като е оставила в сила данъчен режим, съгласно който данъкът върху дивидентите, изплащани на дружества, установени в други държави-членки и в държави — страни по Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, е по-висок отколкото съгласно режима, прилаган за изплащаните в страната дивиденти, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 56 ЕО и член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство относно свободното движение на капитали между държавите-членки и между страните по посоченото споразумение, както и задълженията си по член 31 от същото споразумение във връзка със свободата на установяване между държавите — страни по това споразумение; |
| --- | --- |

—

Да се установи, че като е оставила в сила данъчен режим, съгласно който данъкът върху дивидентите, изплащани на дружества, установени в други държави-членки и в държави — страни по Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство, е по-висок отколкото съгласно режима, прилаган за изплащаните в страната дивиденти, Италианската република не е изпълнила задълженията си по членове 56 ЕО и член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство относно свободното движение на капитали между държавите-членки и между страните по посоченото споразумение, както и задълженията си по член 31 от същото споразумение във връзка със свободата на установяване между държавите — страни по това споразумение;

| — | да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Италианската република да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Европейската комисия се позовава на действащото италианско законодателство в тази област, включително на основаното на договори, подлагащо разпределянето на дивиденти на дружества, които не са италиански (т.нар. дивиденти, изплащани в чужбина), на значително по-неблагоприятно данъчно третиране отколкото прилаганото по отношение на разпределянето на дивиденти на италиански дружества (т.нар. дивиденти, изплащани в страната).

Според Европейската комисия това законодателство, което все пак е в процес на изменение от страна на италианското правителство, е в противоречие с принципа на свободното движение на капитали, доколкото има неблагоприятни последици по отношение на печалбите и на решенията за инвестиране от страна на чуждестранни лица, съдружници в италиански дружества, като същевременно затруднява самите италиански дружества да набират капитал в чужбина. Поради това следва да се установи, че е налице явно нарушение на член 56 ЕО, който забранява всички ограничения върху движението на капитали между държавите-членки, и на член 40 от Споразумението за създаване на Европейското икономическо пространство (Споразумение ЕИП), който урежда по подобен начин тази свобода между държавите — страни по споразумението.

Освен това, според Европейската комисия, това законодателство може да е в противоречие с правото на установяване, уредено в член 31 от Споразумението ЕИП, доколкото може да се прилага и по отношение на контролни участия в италиански дружества на дружества, установени в държави — страни по споразумението, по отношение на които участия не се прилага хармонизираният режим в областта на данъците, установен с Директива 90/435/ЕИО на Общността (1).

В хода на процедурата за установяване на неизпълнение Европейската комисия е имала възможност да разгледа доводите, които Италианската република е представила в своя защита, за да обоснове въпросното законодателство, и не ги е счела за подходящи за постигане на поставената цел. Наскоро италианското правителство обаче е заявило волята си да измени посоченото законодателство, за да го приведе в съответствие с общностното право: настоящият иск може да ускори действията по изменение.

---

(1)  ОВ L 225, стр. 6.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/18

---

Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. от Imagination Technologies Ltd срещу решението на Първоинстанционния съд (трети състав), постановено на 20 септември 2007 г. по дело T-461/04, Imagination Technologies Ltd с/у Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) (СХВП)

(Дело C-542/07 P)

(2008/C 37/25)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Imagination Technologies Ltd (представител: M. Edenborough, Barrister)

Друга страна в производството: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Искания на жалбоподателя

| — | да отмени решението на Първоинстанционния съд, |
| --- | --- |

—

да отмени решението на Първоинстанционния съд,

| — | да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени както по обжалването пред Съда на Европейските общности и така и пред Първоинстанционния съд. |
| --- | --- |

—

да осъди СХВП да заплати съдебните разноски, направени както по обжалването пред Съда на Европейските общности и така и пред Първоинстанционния съд.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят твърди, че заявката за регистрация на марка на Общността No 2396075 за словната марка PURE DIGITAL (наричана по-нататък „заявката“) не противоречи нито на член 7, параграф 1, буква б), нито на член 7, параграф 1, буква в) от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета относно марката на Общността, доколкото посочената марка е придобила отличителен характер след подаването на заявката за регистрация. Той поддържа, че Първоинстанционният съд прави погрешен анализ относно приложимото право; в частност той допуснал грешка като не приел, че използването на марката след датата на подаване на заявката имало значение при преценката на придобития отличителен характер.

Следователно Първоинстанционният съд погрешно отхвърлил жалбата, с която бил сезиран. Ето защо тази жалба срещу решението на Първоинстанционния съд следва да се уважи и обжалваното решение да се отмени. Жалбоподателят иска също възстановяване на неговите съдебни разноски по настоящото дело и направените такива в производството пред Първоинстанционния съд.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/18

---

Иск, предявен на 3 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Кралство Белгия

(Дело C-543/07)

(2008/C 37/26)

Език на производството: нидерландски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представител: M. van Beek)

Ответник: Кралство Белгия

Искания на ищеца

| — | Да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/73/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа на равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива. |
| --- | --- |

—

Да се установи, че като не е приело необходимите законови, подзаконови и административни разпоредби, за да се съобрази с Директива 2002/73/ЕО (1) на Европейския парламент и на Съвета от 23 септември 2002 година за изменение на Директива 76/207/ЕИО на Съвета за прилагането на принципа на равно третиране на мъжете и жените по отношение на достъпа до заетост, професионално обучение и повишаване, и условията на труд, или във всеки случай като не е уведомило Комисията за тях, Кралство Белгия не е изпълнило задълженията си по посочената директива.

| — | Да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

Да се осъди Кралство Белгия да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Срокът за транспониране на директивата във вътрешното право е изтекъл на 5 октомври 2005 г.

---

(1)  ОВ L 269, стр. 15.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/19

---

Преюдициално запитване, отправено от Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Република Полша) на 4 декември 2007 г. — Uve Rüffler/Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

(Дело C-544/07)

(2008/C 37/27)

Език на производството: полски

Препращаща юрисдикция

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Страни в главното производство

Жалбоподател: Uve Rüffler

Ответник: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

Преюдициален въпрос

Трябва ли член 12, алинея 1 и член 39, параграфи 1 и 2 от Договора за създаване на Европейската общност да се тълкуват в смисъл, че те не допускат предвидената в член 27б от Закона от 26 юли 1991 г. за данък върху доходите (ustawa o podatku dochodowym od osób fizycznych) национална разпоредба, с която правото размерът на вноските за задължително здравно осигуряване да се приспада oт размера на данъка върху доходите се ограничава до изплатените съгласно разпоредбите на националното право вноски, когато дадено местно лице плаща в друга държава-членка вноски за задължително здравно осигуряване, приспадани от обложените с данък в Полша доходи?

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/19

---

Жалба, подадена на 8 декември 2007 г. от Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd срещу решението, постановено на 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ld and Akcros Chemicals Ltd/Комисия на Европейските общности

(Дело C-550/07 P)

(2008/C 37/28)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподатели: Akzo Nobel Chemicals Ltd, Akcros Chemicals Ltd (представители: C. Swaak, advocaat, M. Mollica и M. van der Woude, avocats)

Други страни в производството: Комисия на Европейските общности, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association

Искания на жалбоподателите

Жалбоподателите искат от Съда:

| — | да отмени Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, доколкото с него се отхвърля искането за прилагане на принципа за защита на професионалната тайна към обмяната на съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel; |
| --- | --- |

—

да отмени Решение на Първоинстанционния съд от 17 септември 2007 г. по дело T-253/03, доколкото с него се отхвърля искането за прилагане на принципа за защита на професионалната тайна към обмяната на съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel;

| — | да отмени решението за отказ от 8 май 2003 г. на Комисията, доколкото с него се отказва връщане на кореспонденцията от електронни съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel (част от серия Б на документите); |
| --- | --- |

—

да отмени решението за отказ от 8 май 2003 г. на Комисията, доколкото с него се отказва връщане на кореспонденцията от електронни съобщения с юрисконсулта на Akzo Nobel (част от серия Б на документите);

| — | да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Първоинстанционния съд, доколкото те са свързани с посочените в настоящото дело правни основания. |
| --- | --- |

—

да осъди Комисията да заплати съдебните разноски по настоящото производство и по производството пред Първоинстанционния съд, доколкото те са свързани с посочените в настоящото дело правни основания.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателите поддържат, че с отхвърлянето на жалбата Първоинстанционният съд е нарушил общностното право. В частност жалбоподателите твърдят, че като прави стриктно частично и буквално тълкуване на няколко точки от решението по дело AM&S Europe/Комисия (1), Първоинстанционният съд:

| 1. | дал неточно тълкуване на принципа за защита на професионалната тайна, както той бил признат в решението по дело AM&S и по този начин нарушава принципа за равенство (раздел Б) |
| --- | --- |

1.

дал неточно тълкуване на принципа за защита на професионалната тайна, както той бил признат в решението по дело AM&S и по този начин нарушава принципа за равенство (раздел Б)

| 2. | евентуално, нарушил общите принципи за закрила на правата на защита и за правна сигурност с отказа си да тълкува принципа за защита на професионалната тайна в светлината на настъпилото значително развитие в сферата на правото (раздел В); и |
| --- | --- |

2.

евентуално, нарушил общите принципи за закрила на правата на защита и за правна сигурност с отказа си да тълкува принципа за защита на професионалната тайна в светлината на настъпилото значително развитие в сферата на правото (раздел В); и

| 3. | при по-голяма евентуалност, нарушил член 5 ЕО (принцип на предоставяне на компетентност) и принципа за национална процесуална автономия (раздел Г). |
| --- | --- |

3.

при по-голяма евентуалност, нарушил член 5 ЕО (принцип на предоставяне на компетентност) и принципа за национална процесуална автономия (раздел Г).

---

(1)  Дело 155/79, 1982 г., стр. 1575.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/20

---

Преюдициално запитване, отправено от Conseil d'Etat (Франция) на 11 декември 2007 г. — Община Sausheim/Pierre Azelvandre

(Дело C-552/07)

(2008/C 37/29)

Език на производството: френски

Препращаща юрисдикция

Conseil d'Etat

Страни в главното производство

Ищец: Община Sausheim

Ответник: Pierre Azelvandre

Преюдициално запитване

| 1. | „Mястото, където освобождаването на генетично модифицираните организми ще се осъществи“, което не може, съгласно член 19 от Директива на Съвета 90/220/EИО (1) от 23 април 1990 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, да остане поверително, трябва ли да се разбира като кадастралния парцел или като по-широка географска територия, отговаряща или на общината, на територията на която съзнателното освобождаване се осъществява, или като още по-широка територия (кантон, департамент)? |
| --- | --- |

1.

„Mястото, където освобождаването на генетично модифицираните организми ще се осъществи“, което не може, съгласно член 19 от Директива на Съвета 90/220/EИО (1) от 23 април 1990 г. относно съзнателното освобождаване на генетично модифицирани организми в околната среда, да остане поверително, трябва ли да се разбира като кадастралния парцел или като по-широка географска територия, отговаряща или на общината, на територията на която съзнателното освобождаване се осъществява, или като още по-широка територия (кантон, департамент)?

| 2. | В случай, че мястото трябва да се разбира като означаващо кадастралния парцел, може ли резерва, основана на опазване на обществения ред или на други защитени от закона тайни, да бъде противопоставена на съобщаването на кадастралните данни на мястото на освобождаването, въз основа на член 95 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност, сега Европейска общност, или на Директива 2003/4/EО (2) от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда, или на общ принцип на общностното право? |
| --- | --- |

2.

В случай, че мястото трябва да се разбира като означаващо кадастралния парцел, може ли резерва, основана на опазване на обществения ред или на други защитени от закона тайни, да бъде противопоставена на съобщаването на кадастралните данни на мястото на освобождаването, въз основа на член 95 от Договора за създаване на Европейската икономическа общност, сега Европейска общност, или на Директива 2003/4/EО (2) от 28 януари 2003 г. относно обществения достъп до информация за околната среда, или на общ принцип на общностното право?

---

(1)  OВ L 117, стp. 1.

(2)  Директива 2003/4/EО на Европейския парламент и на Съвета от 28 януари 2003 г., относно обществения достъп до информация за околната среда, и за отмяна на Директива 90/313/EИО на Съвета (OВ L 41, стp. 26; Специално издание на български език, 2007 г., глава 15, том 9, стр. 200).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/20

---

Иск, предявен на 13 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Френска република

(Дело C-556/07)

(2008/C 37/30)

Език на производството: френски

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Nolin, M. van Heezik)

Ответник: Френска република

Искания на ищеца

| — | да се установи, че като се въздържа да контролира, да инспектира и да наблюдава по задоволителен начин осъществяването на риболова, по-специално от гледна точка на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и като не следи да бъдат взети подходящи мерки срещу виновните за нарушенията на общностната правна уредба относно използването на плаващите хрилни мрежи, Френската република не изпълнява задълженията си по член 2 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент 2847/1993 (1) и на член 23, параграфи 1 и 2, член 24 и член 25, параграфи 1 и 2 от Регламент 2371/2002 (2), |
| --- | --- |

—

да се установи, че като се въздържа да контролира, да инспектира и да наблюдава по задоволителен начин осъществяването на риболова, по-специално от гледна точка на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и като не следи да бъдат взети подходящи мерки срещу виновните за нарушенията на общностната правна уредба относно използването на плаващите хрилни мрежи, Френската република не изпълнява задълженията си по член 2 и член 31, параграфи 1 и 2 от Регламент 2847/1993 (1) и на член 23, параграфи 1 и 2, член 24 и член 25, параграфи 1 и 2 от Регламент 2371/2002 (2),

| — | да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Френската република да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

С иска си, Комисията упреква ответника, че прилага неправилно общностната правна уредба относно риболова. Това неправилно прилагане се изразява от една страна във факта, че френските власти не считат мрежата за риба тон (thonaille) за плаваща хрилна мрежа, при положение, че благодарение на техническите си характеристики, мрежата за риба тон (thonaille) действително представлява такава мрежа, забранена от общностната правна уредба. Обстоятелството, че мрежата за риба тон (thonaille) може да се укрепи с помощта на плаваща котва е, от тази гледна точка, без значение, доколкото това укрепване не предполага мрежата за риба тон (thonaille) да не може да се бъде носена от морските течения или от вятъра, а само, че тя се поддържа от шамандури и от тежести, за да се оптимизира нейната ефективност и за да се избегне възможността тя да се разположи хоризонтално, непосредствено под повърхността.

Неизпълнението се изразява, от друга страна, в липсата на система за ефикасен контрол с оглед осигуряване спазване на забраната на плаващите хрилни мрежи за улов на някои видове и в липсата на проследяване на преследването на установените нарушения. Контролът се отнася само до спазването на националното законодателство, не така строго като общностното законодателство, и санкциите, наложени в случай на нарушаване на това законодателство, са леки и слабо възпиращи.

---

(1)  Регламент (EИО) No 2847/93 на Съвета, от 12 октомври 1993 г. относно установяването на система за контрол, приложима към общата политика в областта на рибарството (OВ L 261, стp. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 2, стр. 109).

(2)  Регламент (ЕО) No 2371/2002 на Съвета от 20 декември 2002 г. относно опазването и устойчивата експлоатация на рибните ресурси в рамките на общата политика в областта на рибарството (OВ L 358, стp. 59; Специално издание на български език, 2007 г., глава 4, том 6, стр. 237).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/21

---

Иск, предявен на 17 декември 2007 г. — Комисия на Европейските общности/Република Гърция

(Дело C-559/07)

(2008/C 37/31)

Език на производството: гръцки

Страни

Ищец: Комисия на Европейските общности (представители: M. Patakia и M. van Beek)

Ответник: Република Гърция

Искания на ищеца

| — | да се установи, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж по отношение на мъжете и на жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО; |
| --- | --- |

—

да се установи, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж по отношение на мъжете и на жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО;

| — | да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Република Гърция да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

| 1. | След като разглежда действуващите разпоредби от гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Комисията установява, че съгласно тези разпоредби жените придобиват право на пенсия на възраст, различна от тази на мъжете и при условия, различни по отношение на изисквания минимален трудов стаж. |
| --- | --- |

1.

След като разглежда действуващите разпоредби от гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Комисията установява, че съгласно тези разпоредби жените придобиват право на пенсия на възраст, различна от тази на мъжете и при условия, различни по отношение на изисквания минимален трудов стаж.

| 2. | В светлината на практиката на Съда Комисията преценява, че посочените пенсии, които се изплащат от работодателя на бивш служител като последица от трудовоправните им отношения, представлява заплащане по смисъла на член 141 ЕО. Освен това, като се има пред вид особеният характер на разглежданите пенсионни режими, според които пенсията е обвързана с продължителността на службата, както и със заплатата на работника, получавана преди неговото излизане в пенсия, пенсионерите-бенефициенти представляват, според Комисията, „особена категория работници“, докато методът за финансиране и управлението на пенсионната система не представлява определящ фактор за прилагането на член 141ЕО. |
| --- | --- |

2.

В светлината на практиката на Съда Комисията преценява, че посочените пенсии, които се изплащат от работодателя на бивш служител като последица от трудовоправните им отношения, представлява заплащане по смисъла на член 141 ЕО. Освен това, като се има пред вид особеният характер на разглежданите пенсионни режими, според които пенсията е обвързана с продължителността на службата, както и със заплатата на работника, получавана преди неговото излизане в пенсия, пенсионерите-бенефициенти представляват, според Комисията, „особена категория работници“, докато методът за финансиране и управлението на пенсионната система не представлява определящ фактор за прилагането на член 141ЕО.

| 3. | Също така според Комисията, условията за прилагане на член 141, параграф 4 ЕО относно предвиждането на специфични придобивки за улеснение на упражняването на професионална дейност от недостатъчно представения, не са изпълнени.
  В конкретния случай разглежданите разпоредби не благоприятствуват за поправяне на проблемите, пред които могат да бъдат изправени жените в своята професионална кариера, а обратно, благоприятствуват за тяхното оттегляне от пазара на труда. |
| --- | --- |

3.

Също така според Комисията, условията за прилагане на член 141, параграф 4 ЕО относно предвиждането на специфични придобивки за улеснение на упражняването на професионална дейност от недостатъчно представения, не са изпълнени.

В конкретния случай разглежданите разпоредби не благоприятствуват за поправяне на проблемите, пред които могат да бъдат изправени жените в своята професионална кариера, а обратно, благоприятствуват за тяхното оттегляне от пазара на труда.

| 4. | Освен това, изтъкнатата обосновка, основаваща се на неправилното функциониране, предизвикано в рамките на държавната администрация и на преходните разпоредби, които поради този факт предстои да бъдат предвидени, според Комисията не е убедителна, щом като от една страна, финансовите последици, които могат да се породят от това за една държава-членка, не оправдават като такива ограничаването във времето на прилагането на нормите на общностното право, и щом като, от друга страна, Република Гърция не е доказала по същество съществуването и съдържанието на изтъкнатото неправилно функциониране. |
| --- | --- |

4.

Освен това, изтъкнатата обосновка, основаваща се на неправилното функциониране, предизвикано в рамките на държавната администрация и на преходните разпоредби, които поради този факт предстои да бъдат предвидени, според Комисията не е убедителна, щом като от една страна, финансовите последици, които могат да се породят от това за една държава-членка, не оправдават като такива ограничаването във времето на прилагането на нормите на общностното право, и щом като, от друга страна, Република Гърция не е доказала по същество съществуването и съдържанието на изтъкнатото неправилно функциониране.

| 5. | В резултат на това Комисията преценява, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж за мъжете и за жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО. |
| --- | --- |

5.

В резултат на това Комисията преценява, че като е запазила в сила разпоредби за различна пенсионна възраст и различни изисквания в областта на минималния трудов стаж за мъжете и за жените в гръцкия Кодекс за гражданските и военните пенсии, Република Гърция не е изпълнила задълженията си по член 141 ЕО.

---

Първоинстанционен съд на Европейските общности

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/22

---

Определение на Първоинстанционния съд от 5 декември 2007 г. — Schering-Plough/Комисия и EMEA

(Дело T-133/03) (1)

(Жалба за отмяна - Частична недопустимост - Правен интерес - Дело, останало без предмет - Липса на основание за постановяване на решение по същество)

(2008/C 37/32)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Schering-Plough Ltd (Брюксел, Белгия) (представители: G. Berrisch и P. Bogaert, avocats)

Ответници: Комисия на Европейските общности (представители: H. Støvlbæk и M. Shotter) и Европейската агенция за оценка на лекарствените продукти (EMEA) (представители: първоначално N. Khan, подпомаган от C. Sherliker, solicitor, впоследствие C. Sherliker и T. Eicke, barrister)

Встъпила страна в подкрепа на жалбоподателя: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Женева, Швейцария) (представители: N Rampal, U. Zinsmeister и D. Waelbroeck, avocats)

Предмет

Молба за отмяна на акта от 14 февруари 2003 г. на EMEA за отказ да извърши изменение „тип I“ на наименованието на фармацевтичната форма „перорален лиофилизат“ от „Allex 5 mg перорален лиофилизат“ на „Allex Reditabs 5 mg перорален лиофилизат“.

Диспозитив

| 1) | Настоящата жалба се отхвърля като недопустима в частта, в която е насочена срещу Европейската агенция за оценка на лекарствените продукти (EMEA). |
| --- | --- |

1)

Настоящата жалба се отхвърля като недопустима в частта, в която е насочена срещу Европейската агенция за оценка на лекарствените продукти (EMEA).

| 2) | Не е налице основание за постановяване на решение по същество по жалбата в частта, в която е насочена срещу Комисията. |
| --- | --- |

2)

Не е налице основание за постановяване на решение по същество по жалбата в частта, в която е насочена срещу Комисията.

| 3) | EMEA следва да понесе направените от нея съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

EMEA следва да понесе направените от нея съдебни разноски.

| 4) | Schering-Plough Ltd следва да понесе както направените от него съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от Комисията. |
| --- | --- |

4)

Schering-Plough Ltd следва да понесе както направените от него съдебни разноски, така и съдебните разноски, направени от Комисията.

---

(1)  ОВ C 171, 19.7.2003 г.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/22

---

Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 22 ноември 2007 г. — V/Парламент

(Дело T-345/05 R III)

(Обезпечително производство - Снемане на имунитета на член на Европейския парламент - Молба за спиране на изпълнението - Липса на fumus boni juris)

(2008/C 37/33)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: V (представители: J. Lofthouse, C. Hayes, barristers, и M. Monan, solicitor)

Ответник: Европейски парламент (представители: H. Krück, D. Moore и M. Windisch)

Предмет

Молба за преразглеждане на първата и на втората молба на жалбоподателя за допускане на обезпечение, отхвърлени с определения на председателя на Първоинстанционния съд от 16 март и от 27 юни 2007 г., V/Парламент, съответно T-345/05 R и T-345/05 R II, непубликувани в Recueil.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

| 2) | Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/23

---

Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 октомври 2007 г. — MB Immobilien/Комисия

(Дело T-120/07 R)

(Обезпечително производство - Държавни помощи в новите Länder - Задължение за възстановяване - Молба за спиране на изпълнението - Неотложност - Балансиране на интереси)

(2008/C 37/34)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Германия) (представител: G. Brüggen, avocat)

Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: K. Gross и T. Scharf)

Предмет

Молба за спиране на изпълнението на Решение 2007/492/ЕО на Комисията от 24 януари 2007 г. относно държавна помощ C 38/2005 (ex NN 52/2004), предоставена от Германия на групата Biria (ОВ L 183, стр. 27)

Диспозитив

| 1) | Отхвърля молбата за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля молбата за допускане на обезпечение.

| 2) | Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/23

---

Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия

(Дело T-349/07 R)

(Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Искане за спиране на изпълнение - Допустимост - Липса на неотложност)

(2008/C 37/35)

Език на производството: английски

Страни

Ищци: FMC Chemical SPRL (Брюксел, Белгия); Satec Handelsgesellschaft mbH (Elmshorn, Германия); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Белгия); FMC Foret SA (Sant Cugat de Valles, Испания); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Братислава, Словакия); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o., (Прага, Чешка република); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша); и FMC Corp. (Филаделфия, Пенсилвания, Съединени Щати) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)

Предмет

Искане за спиране на изпълнението на Решение 2007/415/ЕО на Комисията от 13 юни 2007 година относно невключване на карбосулфан в Приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за оттегляне на разрешенията за продукти за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 156, стр. 28) до постановяване на съдебното решение по главното искане.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля искането за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

| 2) | Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски. |
| --- | --- |

2)

Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/23

---

Определение на председателя на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — FMC Chemical и др./Комисия

(Дело T-350/07 R)

(Обезпечително производство - Директива 91/414/ЕИО - Искане за спиране на изпълнение - Допустимост - Липса на неотложност)

(2008/C 37/36)

Език на производството: английски

Страни

Ищци: FMC Chemical (Брюксел, Белгия); Arysta Lifescience SAS (Noguères, Франция); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Белгия); FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Испания); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Братислава, Словакия); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o. (Прага, Чешка република); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Варшава, Полша); и FMC Corp. (Филаделфия, Пенсилвания, Съединени американски щати) (представители: C. Mereu и K. Van Maldegem, avocats)

Ответник: Комисия на Европейските общности (представители: L. Parpala и B. Doherty)

Предмет

Искане за спиране на изпълнението на Решение 2007/416/ЕО на Комисията от 13 юни 2007 г. относно невключване на карбофуран в приложение I към Директива 91/414/ЕИО на Съвета и за оттегляне на разрешенията за продуктите за растителна защита, съдържащи това вещество (ОВ L 156, стр. 30) до постановяване на съдебното решение по главното искане.

Диспозитив

| 1) | Отхвърля искането за допускане на обезпечение. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля искането за допускане на обезпечение.

| 2) | Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски |
| --- | --- |

2)

Първоинстанционният съд не се произнася по съдебните разноски

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/24

---

Жалба, подадена на 27 ноември 2007 г. — BP Aromatics/Комисия

(Дело T-429/07)

(2008/C 37/37)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: BP Aromatics Ltd (Sunbury on Thames, Обединеното кралство) (представители: A. Renshaw и G. Bushell, Solicitors)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени обжалваното решение; |
| --- | --- |

—

да се отмени обжалваното решение;

| — | ответникът и допуснатите да встъпят в делото страни да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски; и |
| --- | --- |

—

ответникът и допуснатите да встъпят в делото страни да бъдат осъдени да заплатят съдебните разноски; и

| — | Първоинстанционният съд да предприеме други действия, каквито прецени за необходимо. |
| --- | --- |

—

Първоинстанционният съд да предприеме други действия, каквито прецени за необходимо.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят иска отмяната на Решение на Комисията С(2007)3202 окончателен от 10 юли 2007 г., с което съгласно член 87, параграф 3, буква а) ЕО Комисията обявява за съвместима с общия пазар нотифицираната от португалските органи държавна помощ в полза на Artensa (Artenius) за строителството на нов завод за производство на химически продукти.

В подкрепа на жалбата жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила членове 87 и 88 ЕО, правилата за прилагането им, някои съществени процесуални изисквания и редица принципи на общностното право, като:

| — | неправилно е тълкувала и приложила многосекторната рамка за регионалната помощ за големи инвестиционни проекти за 2002 г. (1), която изисква анализ, основаващ се на пазара в ЕИП, а не на световния пазар; |
| --- | --- |

—

неправилно е тълкувала и приложила многосекторната рамка за регионалната помощ за големи инвестиционни проекти за 2002 г. (1), която изисква анализ, основаващ се на пазара в ЕИП, а не на световния пазар;

| — | е допуснала явна грешка в преценката, приемайки, че съответният пазар за пречистена терефталова киселина е световният, докато според жалбоподателя съответен пазар е пазарът в ЕИП, и |
| --- | --- |

—

е допуснала явна грешка в преценката, приемайки, че съответният пазар за пречистена терефталова киселина е световният, докато според жалбоподателя съответен пазар е пазарът в ЕИП, и

| — | е допуснала явна грешка в преценката, приемайки, че съответният дял на продажбите на Artensa ще бъде под 25 %, докато в действителност той ще надхвърля 25 % на базата на пазара в ЕИП. |
| --- | --- |

—

е допуснала явна грешка в преценката, приемайки, че съответният дял на продажбите на Artensa ще бъде под 25 %, докато в действителност той ще надхвърля 25 % на базата на пазара в ЕИП.

Жалбоподателят твърди, че ако Комисията беше провела подробно и точно изследване на пазара за пречистена терефталова киселина в ЕИП, тя би срещнала сериозни трудности да определи дали помощта е съвместима с общия пазар, което би довело до необходимостта от започване на официалната процедура по разследване съгласно член 88, параграф 2 ЕО.

Според жалбоподателя обстоятелството, че Комисията е имала сериозни трудности при преценката на помощта по време на предварителното разследване и че следователно тя е трябвало да започне официалната процедура по реда на член 88, параграф 2 ЕО, се потвърждава от продължителността на времето, изтекло между нотифицирането от португалските власти и приемането на обжалваното решение.

Освен това жалбоподателят изтъква, че са били нарушени неговите процесуални права, доколкото Комисията не е открила официално разследване по реда на член 88, параграф 2 ЕО, както е трябвало да направи.

В заключение жалбоподателят твърди, че Комисията е нарушила своето задължение за мотивиране в съответствие с член 253 ЕО.

---

(1)  Съобщение на Комисията — Многосекторна рамка за регионалната помощ за големи инвестиционни проекти (нотифицирано под номер С(2002)315) (ОВ 2002 г. С 70, стр. 8).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/24

---

Жалба, подадена на 26 ноември 2007 г. — Gebr. Heller Maschinenfabrik/СХВП — Fernández Martinez (HELLER)

(Дело T-431/07)

(2008/C 37/38)

Език, на който е изготвена жалбата: немски

Страни

Жалбоподател: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH (Nürtingen, Германия) (представители: адв. W. Kessler и адв. S. Baur)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Manuel Fernández Martinez (Аликанте, Испания)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2007 г. по преписка No R 974/2006-2, |
| --- | --- |

—

Да се отмени решението на втори апелативен състав на СХВП от 11 септември 2007 г. по преписка No R 974/2006-2,

| — | Да се отхвърли възражението на другата страна в производството пред втори апелативен състав Manuel Fernández Martinez, |
| --- | --- |

—

Да се отхвърли възражението на другата страна в производството пред втори апелативен състав Manuel Fernández Martinez,

| — | Да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав Manuel Fernández Martinez да заплати всички такси и разноски за производството пред отдела по споровете и апелативния състав на СХВП, както и за това производство. |
| --- | --- |

—

Да се осъди другата страна в производството пред апелативния състав Manuel Fernández Martinez да заплати всички такси и разноски за производството пред отдела по споровете и апелативния състав на СХВП, както и за това производство.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „HELLER“ за стоки и услуги от класове 7, 37 и 40 (заявка No 3 306 602).

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Manuel Fernández Martinez.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Испанска фигуративна марка „HELLER“ за стоки от клас 7 (No 2 520 584).

Решение на отдела по споровете: Уважава възражението и отхвърля заявката.

Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като не съществува вероятност от объркване между противопоставените марки.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, 1994 г., стр. 1).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/25

---

Жалба, подадена на 28 ноември 2007 г. — Volvo Trademark Holding/СХВП — Grebenshikova (SOLVO)

(Дело T-434/07)

(2008/C 37/39)

Език, на който е подадена жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Volvo Trademark Holding AB (Gothenburg, Швеция) (представители: T. Dolde, V. von Bomhard, A. Renck, lawyers)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Elena Grebenshikova (Санкт Петерсбург, Русия)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 2 август 2007 г. по преписка No R 1240/2006-2; и |
| --- | --- |

—

да се отмени Решението на втори апелативен състав на Службата за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни) от 2 август 2007 г. по преписка No R 1240/2006-2; и

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Elena Grebenshikova

Марка на Общността, предмет на спора: Фигуративна марка „SOLVO“ за стоки и услуги от класове 9, 39, и 42 — заявка No 3 555 422

Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Марка на Общността и национална словна и фигуративна марка „VOLVO“ за, inter alia, стоки и услуги от класове 9 и 42

Решение на отдела по споровете: изцяло отхвърля възражението.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата

Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и параграф 5 от Регламент на Съвета No 40/94, тъй като въпросните търговски марки са подобни във визуално и фонетично отношение и, тъй като апелативният състав не е взел предвид всички относими обстоятелства, включително идентичността на съответните стоки и реномето на VOLVO.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/25

---

Жалба, подадена на 29 ноември 2007 г. — New Look Ltd/СХВП

(Дело T-435/07)

(2008/C 37/40)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: New Look Ltd (Weymouth, Обединено кралство) (представители: S. Malynicz, Barrister и M. Blair и K. Gilbert, Solicitors)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решение от 3 септември 2007 г. на втори апелативен състав по преписка R 670/2007-2. |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение от 3 септември 2007 г. на втори апелативен състав по преписка R 670/2007-2.

| — | да се осъди СХВП да понесе направените от нея разноски, както и да заплати направените от жалбоподателя разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да понесе направените от нея разноски, както и да заплати направените от жалбоподателя разноски.

Правни основания и основни доводи

Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „NEW LOOK“ за стоки и услуги от класове 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 и 35 — заявка No 2 932 606

Решение на проверителя: Отхвърля заявката

Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата

Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 3 от Регламент на Съвета No 40/94, тъй като апелативният състав: i) неправилно е изисквал от жалбоподателя да докаже отличителния характер, придобит в държава-членка, различна от Обединеното Кралство и Ирландия; ii) неправилно е приел, че доказателството на жалбоподателя за ползването на „NEW LOOK“ в стилизирана форма или съвместно с отличителен фигуративен елемент не е в състояние да придаде отличителен характер на марката и iii) не е придал достатъчно тежест като цяло на доказателството на жалбоподателя за ползване в Обединеното кралство и Ирландия.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/26

---

Жалба, подадена на 30 ноември 2007 г. — Spa Monopole/СХВП — De Francesco Import (SpagO)

(Дело T-438/07)

(2008/C 37/41)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Белгия) (представители: L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse и D. Moreau, lawyers)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Германия)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата от 13 септември 2007 г., прието по преписка R 1285/2006-2, и |
| --- | --- |

—

Да се отмени Решение на втори апелативен състав на Службата от 13 септември 2007 г., прието по преписка R 1285/2006-2, и

| — | да се осъди Службата да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди Службата да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: De Francesco Import GmbH

Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „SpagO“ за стоки в клас 33 — Заявка No 2 320 844

Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: Жалбоподателят

Марка или знак, на който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словни и фигуративни марки на Общността, и словни и фигуративни национални и международни марки „SPA“, „SPA Citron“ и „SPA Orange“ за стоки в клас 32

Решение на отдела по споровете: Уважава възражението в неговата цялост

Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете и отхвърля възражението

Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 5 от Регламент No 40/94 на Съвета, тъй като апелативният състав не отдава достатъчно значение на реномето на марката „SPA“ в държавите от Бенелюкс и не взема в достатъчна степен предвид следните фактори:

| — | словесните и визуални прилики между разглежданите марки, |
| --- | --- |

—

словесните и визуални прилики между разглежданите марки,

| — | обстоятелството, че с използването на марката „SpagO“ за алкохолни напитки ще се накърни репутацията на минералната вода „SPA“ — репутация, изградена въз основа на високото й качество, чистотата и полезното действие за здравето, |
| --- | --- |

—

обстоятелството, че с използването на марката „SpagO“ за алкохолни напитки ще се накърни репутацията на минералната вода „SPA“ — репутация, изградена въз основа на високото й качество, чистотата и полезното действие за здравето,

| — | обстоятелството, че използването на марката „SpagO“ за напитки ще доведе до несправедливо възползване от реномето на марката „SPA“ и от създаваната от нея представа за качество и чистота. |
| --- | --- |

—

обстоятелството, че използването на марката „SpagO“ за напитки ще доведе до несправедливо възползване от реномето на марката „SPA“ и от създаваната от нея представа за качество и чистота.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/26

---

Жалба, подадена на 4 декември 2007 г. — Coats Holdings/Комисия

(Дело T-439/07)

(2008/C 37/42)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Coats Holdings Ltd (представители: W. Sibree и C. Jeffs, Solicitors)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отменят член 1, параграф 4 и член 2, параграф 4 от Решението, доколкото се отнасят до Coats, |
| --- | --- |

—

да се отменят член 1, параграф 4 и член 2, параграф 4 от Решението, доколкото се отнасят до Coats,

| — | при условията на евентуалност, да се отмени или намали глобата, наложена на Coats с член 2, параграф 4 от Решението, и |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да се отмени или намали глобата, наложена на Coats с член 2, параграф 4 от Решението, и

| — | да се осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Coats. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да понесе направените от нея съдебни разноски и да заплати съдебните разноски, направени от Coats.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията C (2007) 4257 окончателен от 19 септември 2007 г. по преписка COMP/E-1/39.168 — PO/Метални и пластмасови галантерийни артикули: Закопчалки, с което Комисията установява, че жалбоподателят, заедно с други предприятия, е нарушил член 81 ЕО, включително като е обменял информация за цените, като е фиксирал минимални цени и е разпределял пазари.

В подкрепа на своята жалба жалбоподателят изтъква, че извършената от Комисията преценка на доказателствата като цяло е опорочена от явна грешка в преценката. Според жалбоподателя Комисията не е доказала надлежно, че жалбоподателят е бил страна по двустранно споразумение с Prym за разпределяне на пазара между януари 1977 г. и юли 1998 г.

При условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията не е доказала каквото и да е нарушение, продължило след 19 септември 1997 г. или не е доказала едно-единствено продължавано нарушение за периода до 15 юли 1998 г., което да дава възможност на Комисията да наложи на жалбоподателя глоба за нарушение, продължаващо 21 Formula години.

По-нататък при условията на евентуалност жалбоподателят изтъква, че Комисията е нарушила предвидените в член 6, параграф 3, буква г) от Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи основни процесуални права на жалбоподателя да участва в разпита или да изисква разпит на свидетелите в производство от наказателно естество.

На последно място при условията на евентуалност жалбоподателят твърди, че Комисията е допуснала грешка като е приложила механично към основната сума на глобата коефициент от 215 % за продължителност от 21 Formula години, вместо да упражни правото си преценка, с което разполага по силата на приложимите насоки при определянето на глобите.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/27

---

Иск, предявен на 29 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия

(Дело T-441/07)

(2008/C 37/43)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) [представител: E. Vahida, lawyer]

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на ищеца

| — | на основание на член 232 ЕО да се установи, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие, като не се е произнесла по жалбата на ищеца, подадена пред Комисията на 3 ноември 2005 г. и последвана от писмена покана за представяне на становище от 2 август 2007 г., |
| --- | --- |

—

на основание на член 232 ЕО да се установи, че Комисията е допуснала неправомерно бездействие, като не се е произнесла по жалбата на ищеца, подадена пред Комисията на 3 ноември 2005 г. и последвана от писмена покана за представяне на становище от 2 август 2007 г.,

| — | Комисията да бъде осъдена да заплати всички съдебни разноски, включително разноските на ищеца по настоящото производство, дори в случай че след предявяването на иска Комисията предприеме действия, които по преценка на Съда премахват необходимостта от постановяване на решение, или в случай че Съдът отхвърли иска като недопустим, и |
| --- | --- |

—

Комисията да бъде осъдена да заплати всички съдебни разноски, включително разноските на ищеца по настоящото производство, дори в случай че след предявяването на иска Комисията предприеме действия, които по преценка на Съда премахват необходимостта от постановяване на решение, или в случай че Съдът отхвърли иска като недопустим, и

| — | Съдът да предприеме други подходящи действия по своя преценка. |
| --- | --- |

—

Съдът да предприеме други подходящи действия по своя преценка.

Правни основания и основни доводи

Ищецът изтъква в главното си правно основание, че Комисията неправомерно е пропуснала да извърши надлежна и безпристрастна проверка на подадената от ищеца жалба, според която италианската държава е отпуснала незаконна помощ на Volare под формата на предимства, предоставени чрез опрощаването на около 20 милиона евро дългове на Volare към италиански летища и чрез отстъпки в летищните такси и в разходите за гориво. Като евентуално правно основание ищецът изтъква, че Комисията неправомерно е пропуснала да се произнесе по жалбата на ищеца, твърдяща наличието на антиконкурентна дискриминация и следователно на нарушение на член 82 ЕО.

Ищецът твърди, че мерките, предмет на жалбата му, представляват държавна помощ, тъй като изпълняват всички условия по член 87, параграф 1 ЕО. Освен това ищецът поддържа, че ако Съдът установи, че някои от предоставените на Volare предимства не са предоставени от държавата, тъй като италианските летища могат самостоятелно да определят своите такси, подобни предимства биха представлявали антиконкурентна дискриминация, която не може да бъде обоснована с обективни причини и следователно нарушава член 82 ЕО.

По-нататък ищецът изтъква, че Комисията е била длъжна съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (1) и Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията (2) внимателно да разгледа фактическите и правни доказателства, предложени на вниманието й от жалбоподателя, и в разумен срок да вземе решение дали да образува производство за установяване на нарушение или да отхвърли жалбата. Комисията не взема никакво решение след получаването на жалбата, нито за потвърждаване на нарушението, нито за отхвърляне на жалбата след информиране на ищеца съгласно член 7 от Регламент (ЕО) No 773/2004, нито накрая издава напълно мотивирано решение да не предприема действия по жалбата поради липса на интерес за Общността.

В резултат ищецът твърди, че е налице prima facie нарушение на правото в областта на конкуренцията и че Комисията е трябвало да успее да стигне до този извод и съответно да образува производство за по-малко от 21 месеца. Продължителността на бездействието на Комисията следователно надхвърля разумните срокове.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (ОВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

(2)  Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (ОВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/28

---

Иск, предявен на 30 ноември 2007 г. — Ryanair/Комисия

(Дело T-442/07)

(2008/C 37/44)

Език на производството: английски

Страни

Ищец: Ryanair Ltd (Дъблин, Ирландия) (представител: E. Vahida, lawyer)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на ищеца

| — | да се постанови, че Комисията не се е произнесла съгласно задълженията си по Договора за ЕО, по-специално по член 232 ЕО, в отговор на жалбите на ищеца от 3 ноември и 13 декември 2005 г., 16 юни и 10 ноември 2006 г. и неговата писмена покана от 2 август 2007 г., |
| --- | --- |

—

да се постанови, че Комисията не се е произнесла съгласно задълженията си по Договора за ЕО, по-специално по член 232 ЕО, в отговор на жалбите на ищеца от 3 ноември и 13 декември 2005 г., 16 юни и 10 ноември 2006 г. и неговата писмена покана от 2 август 2007 г.,

| — | да се осъди Комисията да заплати всички разноски, включително съдебните разноски на ищеца, дори ако вследствие на предявяването на настоящия иск Комисията предприеме действия, които според Съда премахват необходимостта от постановяване на решение или ако Съдът отхвърли исковата молба като недопустима, и |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да заплати всички разноски, включително съдебните разноски на ищеца, дори ако вследствие на предявяването на настоящия иск Комисията предприеме действия, които според Съда премахват необходимостта от постановяване на решение или ако Съдът отхвърли исковата молба като недопустима, и

| — | да се приемат такива допълнителни мерки, каквито Съдът счита за подходящи. |
| --- | --- |

—

да се приемат такива допълнителни мерки, каквито Съдът счита за подходящи.

Правни основания и основни доводи

С настоящата искова молба ищецът предявява иск по член 232 ЕО, като твърди, че Комисията не се е произнесла по жалбите, подадени от него на 3 ноември 2005 г., 13 декември 2005 г., 16 юни 2006 г. и 10 ноември 2006 г., последвани от писмена покана от 2 август 2007 г.

Като главно правно основание се изтъква, че Комисията не е провела и довела докрай внимателно и безпристрастно разглеждане на подадените от ищеца жалби, които съдържат твърдения за предоставяне на незаконосъобразна помощ под формата на предимства, предоставени от Италианската държава на авиокомпаниите Alitalia, Air One и Meridiana. При условията на евентуалност, ищецът твърди, че Комисията не се е произнесла по жалбите на ищеца, които съдържат твърдения за дискриминация, насочена против конкуренцията, и следователно за нарушение на член 82 ЕО.

Ищецът твърди, че мерките, които са предмет на жалбата му — а именно, (i) изплащане на Alitalia на помощ, състояща се от „обезщетение на 9/11“, (ii) благоприятни условия за прехвърляне на Alitalia Servizi на Fintecna, (iii) липсата на искане от страна на Италианската държава за изплащане на дълговете на Alitalia към италианските летища, (iv) държавно финансиране на обезщетенията, изплащани от Alitalia при прекратяване на трудови правоотношения, (v) отстъпки от цените на горивото, (vi) намаления на летищните такси на италианските възлови летища, (vii) прехвърляне на повече от 100 служители на Alitalia към Meridiana и Air One и (viii) дискриминационни ограничения на дейността на ищеца на регионални летища, включително летище Ciampino — могат да бъдат отдадени на Италианската държава, водят до загуба на приходи за Ryanair и облагодетелстват конкретно Alitalia, като някои от посочените мерки облагодетелстват и Air one и Meridiana. Според ищеца тези мерки представляват държавна помощ, която отговаря на всички условия по член 87, параграф 1 ЕО.

При условията на евентуалност, ищецът твърди, че неуспехът на италианските летища да получат изплащане на дълговете на Alitalia, намаленията на летищните такси на италианските възлови летища, отстъпките от цените на горивото и дискриминационните ограничения на дейността на ищеца на регионални летища, представляват нарушение на правото на конкуренцията. Във връзка с това ищецът твърди, че ако Съдът приеме, че някои от предоставените на Alitalia, Air One и Meridiana предимства не могат да бъдат отдадени на държавата поради това, че италианските летища и доставчиците на гориво, които са предоставили посочените предимства, са действали автономно, такива предимства били равносилни на дискриминация, насочена против конкуренцията, която не може да бъде оправдана с обективни причини, и следователно нарушавали член 82 ЕО.

Освен това ищецът поддържа, че има законен интерес да подаде такова оплакване както като потребител на летищни услуги и авиационно гориво, така и като конкурент на Alitalia, Air One и Meridiana.

Ищецът твърди още, че Комисията е била длъжна да действа, съгласно разпоредбите на Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета (1), Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета (2) и Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията (3). Комисията обаче не е предприела никакви действия след получаването на жалбите, нито се е произнесла след получаването на писмената покана на ищеца.

В резултат на това ищецът твърди, че е съществувало prima facie нарушение на правото на конкуренцията и че прекалено дългият период от 9 до 21 месеца, в зависимост от предмета на жалбата, изтекъл между получаването от Комисията на писмената покана и бездействието на Комисията, представлява бездействие по смисъла на член 232 ЕО.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 659/1999 на Съвета от 22 март 1999 година за установяване на подробни правила за прилагането на член 93 от Договора за ЕО (OВ L 83, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 41).

(2)  Регламент (ЕО) No 1/2003 на Съвета от 16 декември 2002 година относно изпълнението на правилата за конкуренция, предвидени в членове 81 и 82 от Договора (текст от значение за ЕИП) (OВ L 1, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167).

(3)  Регламент (ЕО) No 773/2004 на Комисията от 7 април 2004 година относно водените от Комисията производства съгласно членове 81 и 82 от Договора за ЕО (текст от значение за ЕИП) (OВ L 123, стр. 18; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 242).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/29

---

Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM)/Комисия на Европейските общности

(Дело T-444/07)

(2008/C 37/45)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (Марсилия, Франция) (представител: адв.C. Bonnefoi, avocate)

Ответник по жалбата: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да бъде отменено Решение на Комисията No C (2007) 4645 от 4 октомври 2007 г., с което е премахната помощта, отпусната от Европейския социален фонд за финансирането на една субсидия ЕСФ във Франция (CPEM) с Решение No C(1999) 2645 от 17 август 1999 г., |
| --- | --- |

—

да бъде отменено Решение на Комисията No C (2007) 4645 от 4 октомври 2007 г., с което е премахната помощта, отпусната от Европейския социален фонд за финансирането на една субсидия ЕСФ във Франция (CPEM) с Решение No C(1999) 2645 от 17 август 1999 г.,

| — | да бъде признато право на обезщетение за публично засягане на репутацията на организация, действаща в изпълнения на мисия от общ интерес (оцененa на 100 000 EUR), |
| --- | --- |

—

да бъде признато право на обезщетение за публично засягане на репутацията на организация, действаща в изпълнения на мисия от общ интерес (оцененa на 100 000 EUR),

| — | да бъде признато право на индивидуално обезщетение на персонала на CPEM от „символичното евро“ за засягане на спокойствието в работата им (заплаха за бъдещето на структурата, която ги наема и следователно, на тяхната работа, тъй като плащането на милион евро означава закриване на CPEM и на MSD), |
| --- | --- |

—

да бъде признато право на индивидуално обезщетение на персонала на CPEM от „символичното евро“ за засягане на спокойствието в работата им (заплаха за бъдещето на структурата, която ги наема и следователно, на тяхната работа, тъй като плащането на милион евро означава закриване на CPEM и на MSD),

| — | да бъдат заплатени разноските за адвокат и за правна помощ, станали необходими, за които може да бъде представен оправдателен документ. |
| --- | --- |

—

да бъдат заплатени разноските за адвокат и за правна помощ, станали необходими, за които може да бъде представен оправдателен документ.

Правни основания и основни доводи

С настоящата жалба жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията No C (2007) 4645, от 4 октомври 2007 г., с което е премахната, въз основа на доклада на OLAF, помощта отпусната от Европейския социален фонд (1), за финансиране под формата на цялостна субсидия на пилотен проект изпълняван от жалбоподателя.

В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят сочи две групи правни основания, първите относно начина, по който е проведена от OLAF, процедурата на следствието и на разследването, довела до обжалваното решение, изведени от нарушаването на правото на защита, като другите правни основания се отнасят до съществото на обжалваното решение.

От една страна, жалбоподателят изтъква,,че в хода на воденото от OLAF разследване от формална страна са нарушени няколко принципа на общностното право и на почтеното разследване, като принципът на презумпцията за невиновност и правото всеки да бъде запознат с реалното и точно съдържание на обвиненията, съдържащи се в оплакванията, дали повод за процедурата. Той поддържа, освен това, че OLAF смесва процедурите предвидени в Регламент No 2185/96 (2), с тези относно разследванията въз основа на Регламент No 2988/95 (3). От друга страна, жалбоподателят упреква OLAF, че основава изводите си, които го обвиняват върху различни и променящи се издания на „Наръчник на предприемача“.

По същество, жалбоподателят упреква Комисията, че основава решението си на изводите от доклада на OLAF, която пренебрегва грубо понятията на френското право за „организация с нестопанска цел“ и за „поставяне на разположение“. Освен това, той изтъква, че OLAF противопоставя на жалбоподателя становището си, че един „Наръчник на предприемача“ се ползва с предимство пред съдържанието на регламент на Общността. Той поддържа също, че Комисията е била в течение и даже е разрешила действията, за които жалбоподателят е обвинен от OLAF и в обжалваното решение. И накрая, жалбоподателят сочи правно основание състоящо се в неприложимостта и непротивопоставимостта на Регламент No 1605/2002 (4), на който е основана част от логическата обосновка на OLAF и на обжалваното решение.

---

(1)  Решение на Комисията No C(1999)2645, от 17 август 1999 г., изменено с Решение No C (2001) 2144 от 18 септември 2001 г.

(2)  Регламент (Евратом, EО) No 2185/96 на Съвета от 11 ноември 1996 г., относно контрола и проверките на място, извършвани от Комисията за защита на финансовите интереси на Европейските общности срещу измами и други нередности (OВ L 292, стp. 2, Специално издание на български език глава 9, том 2, стр. 24).

(3)  Регламент (EО, Евратом) No 2988/95 на Съвета от 18 декември 1995 г., относно защитата на финансовите интереси на Европейските общности (OВ L 312, стp. 1).

(4)  Регламент (EО, Евратом) No 1605/2002 на Съвета от 25 юни 2002 г. относно Финансовия регламент, приложим за общия бюджет на Европейските общности (OВ L 248, стp. 1).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/30

---

Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Berning & Söhne/Комисия

(Дело T-445/07)

(2008/C 37/46)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Германия) (представители: P. Niggemann и K. Gaßner, Rechtsanwälte)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени решението на Комисията C(2007) 4257 окончателен от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168 — Галантерийни стоки: закопчалки); |
| --- | --- |

—

Да се отмени решението на Комисията C(2007) 4257 окончателен от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168 — Галантерийни стоки: закопчалки);

| — | при условията на евентуалност, наложената с обжалваното решение глоба на жалбоподателя да се намали до символичен размер, или при всички случаи размерът й да бъде подходящо намален; |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, наложената с обжалваното решение глоба на жалбоподателя да се намали до символичен размер, или при всички случаи размерът й да бъде подходящо намален;

| — | ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

ответникът да се осъди да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят оспорва Решение C(2007) 4257 окончателен на Комисията от 19 септември 2007 г. (преписка COMP/E-1/39.168 — Галантерийни стоки: закопчалки). В обжалваното решение на жалбоподателя и на други предприятия е наложена глоба за нарушение на член 81 ЕО. Според Комисията жалбоподателят е участвал в координиране на ценови увеличения, в обмен на поверителна информация относно цени, както и в извършване на ценови увеличения на пазарите на „други закопчалки“ и машини за поставяне.

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят изтъква четири правни основания.

На първо място, според жалбоподателя обжалваното решение накърнява правото му да бъде изслушан, тъй като не е имал възможност да вземе отношение във връзка с редица срещи, проведени в рамките на т.нар. „Базелски кръг“ и „кръг Wuppertal“, на които Комисията основава твърдението си за нарушение за координиране на ценови увеличения, в обмен на поверителна информация относно цени, както и в извършване на ценови увеличения.

На второ място, жалбоподателят изтъква, че възможността той да бъде обвинен за участие във въпросния картел е погасена по давност, тъй като е прекратил участието си в „Базелски кръг“ и „кръг Wuppertal“ още от пролетта на 1997 г.

Освен това, жалбоподателят твърди, че не е налице нарушение на член 81, параграф 1 ЕО, тъй като Комисията не е привела необходимото доказателство за участието му в евентуални споразумения.

На последно място, жалбоподателят изтъква, че глобата е фактически неправилно изчислена. В това отношение по-конкретно се изтъква неправилността на констатациите на ответника във връзка с продължителността на твърдяното нарушение, което обвързва отговорността на жалбоподателя, и във връзка с тежестта на това нарушение, както и несъразмерният размер на глобата.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/30

---

Жалба, подадена на 7 декември 2007 г. — Royal Appliance International/СХВП — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

(Дело T-446/07)

(2008/C 37/47)

Език, на който е изготвена жалбата: немски

Страни

Жалбоподател: Royal Appliance International GmbH (Hilden, Германия) (представители: адв. K.-J. Michaeli и адв. M. Schork)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (Мюнхен, Германия)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация от 3 октомври 2007 г. по преписка No R 572/2006-4, |
| --- | --- |

—

Да се отмени решението на четвърти апелативен състав на Службата за хармонизация от 3 октомври 2007 г. по преписка No R 572/2006-4,

| — | да се осъди ответната служба да заплати разноските на жалбоподателя и разноските по производството. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответната служба да заплати разноските на жалбоподателя и разноските по производството.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „Centrixx“ за стоки от клас 7 (заявка No 3 016 227).

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: германска словна марка „sensixx“ за стоки от клас 7 (No 30 244 090).

Решение на отдела по споровете: Отхвърля възражението.

Решение на апелативния състав: Отменя решението на отдела по споровете и отказва регистрацията.

Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като апелативният състав не е приложил правилно развитите от общностните съдилища принципи за проверка на вероятността от объркване.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/31

---

Жалба, подадена на 5 декември 2007 г. — Scovill Fasteners/Комисия

(Дело T-447/07)

(2008/C 37/48)

Език на производството: английски

Страни

Жалбоподател: Scovill Fasteners, Inc. (Clarkеsville, Съединени американски щати) (представител: O. Dugardyn, laywer)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решение на Комисията от 19 септември 2007 г. относно производство съгласно член 81 от Договора за ЕО (преписка COMP/E-1/39.168 — Метални и пластмасови галантерийни изделия: ципове), |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение на Комисията от 19 септември 2007 г. относно производство съгласно член 81 от Договора за ЕО (преписка COMP/E-1/39.168 — Метални и пластмасови галантерийни изделия: ципове),

| — | при условията на евентуалност, да се отмени или намали глобата, наложена на жалбоподателя, |
| --- | --- |

—

при условията на евентуалност, да се отмени или намали глобата, наложена на жалбоподателя,

| — | да се осъди Комисията да понесе собствените си съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

да се осъди Комисията да понесе собствените си съдебни разноски и тези, направени от жалбоподателя.

Правни основания и основни доводи

Жалбоподателят иска отмяна на Решение на Комисията C(2007) 4257 окончателен от 19 септември 2007 г. по преписка COMP/E-1/39.168 — Метални и пластмасови галантерийни изделия: ципове, с което Комисията приема, че дъщерното дружество на жалбоподателя, заедно с други предприятия, е нарушило член 81 ЕО като се е споразумяло за съгласувани увеличения на цените и е обменило поверителна информация за цените и за осъществяването на увеличения на цените.

В подкрепа на жалбата си жалбоподателят твърди, че Комисията погрешно е приела, че той образува с дъщерното си дружество един единствен стопански субект и счита, че той не следва да бъде солидарно отговорен за плащането на глобата, наложена на дъщерното му дружество за нарушенията, които се твърди, че то е допуснало.

Освен това жалбоподателят твърди, че Комисията не е привела достатъчно доказателства за това, че дъщерното му дружество е участвало в картела след 1997 г.

При условията на евентуалност, жалбоподателят твърди, че Комисията:

| — | е допуснала явни грешки при изчисляването на глобата, |
| --- | --- |

—

е допуснала явни грешки при изчисляването на глобата,

| — | не е взела под внимание всички релевантни обстоятелства при преценката на продължителността и сериозността на нарушенията, и |
| --- | --- |

—

не е взела под внимание всички релевантни обстоятелства при преценката на продължителността и сериозността на нарушенията, и

| — | не е преценила смекчаващите обстоятелства, като незначителната роля, която е играло дъщерното дружество на жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

не е преценила смекчаващите обстоятелства, като незначителната роля, която е играло дъщерното дружество на жалбоподателя.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/31

---

Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Rotter/СХВП (EU-BRUZZEL)

(Дело T-449/07)

(2008/C 37/49)

Език на производството: немски

Страни

Жалбоподател: Thomas Rotter (Мюнхен, Германия) (представител: адв. M. Müller)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени Решение No R 1415/2006-4 от 27 септември 2007 г. на четвърти апелативен състав на СХВП, |
| --- | --- |

—

Да се отмени Решение No R 1415/2006-4 от 27 септември 2007 г. на четвърти апелативен състав на СХВП,

| — | да се осъди СХВП да заплати разноските, включително тези, направени в рамките на производството пред апелативния състав. |
| --- | --- |

—

да се осъди СХВП да заплати разноските, включително тези, направени в рамките на производството пред апелативния състав.

Правни основания и основни доводи

Марка на Общността, предмет на спора: Триизмерна марка „EU-BRUZZEL“ за стоки и услуги от класове 29, 30 и 43 (заявка No 4 346 185).

Решение на проверителя: Частичен отказ за регистрация.

Решение на апелативния състав: Отхвърляне на жалбата.

Изложени правни основания: Нарушение на член 7, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като заявената марка притежава отличителни белези по отношение на колбасите, които продължават да бъдат предмет на спор.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/32

---

Жалба, подадена на 3 декември 2007 г. — Harwin International/СХВП — Cuadrado (Pickwick)

(Дело T-450/07)

(2008/C 37/50)

Език на жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Harwin International LLC (Albany, Съединени Щати) (представител: D. Przedborski, lawyer)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Cuadrado SA (Paterna, Испания)

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени Решение No R 1245/2006-2 на Втори апелативен състав на СХВП от 10 септември 2007 г., |
| --- | --- |

—

да се отмени Решение No R 1245/2006-2 на Втори апелативен състав на СХВП от 10 септември 2007 г.,

| — | да се осъдят ответникът и Cuadrado SA да заплатят направените от тях съдебни разноски и да възстановят съдебните разноски, направени от жалбоподателя. |
| --- | --- |

—

да се осъдят ответникът и Cuadrado SA да заплатят направените от тях съдебни разноски и да възстановят съдебните разноски, направени от жалбоподателя.

Правни основания и основни доводи

Регистрирана марка на Общността, предмет на искането за обявяване на недействителност: фигуративна марка, съдържаща словните елементи „PICKWICK COLOUR GROUP“, за стоки и услуги от клас 25 — заявка No 826669.

Притежател на марката на Общността: Harwin International LLC.

Страна, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: Cuadrado SA.

Право върху марката на страната, която иска обявяване на недействителността на марката на Общността: по-ранна национална словна марка „PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA“ и фигуративната марка, съдържаща словните елементи „Pick Ouic“, за стоки от клас 25.

Решение на отдела по заличаването: обявява заявената марка за изцяло недействителна.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: нарушение на член 8, параграф 1, буква б) и на член 56, параграфи 2 и 3 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.

Жалбоподателят твърди, че констатацията на апелативния състав относно липсата на разглеждане от отдела по заличаването на доказателствата, представени от Cuadrado, е непоследователна и незаконосъобразна. Освен това жалбоподателят посочва, че не съществува вероятност от объркване между посочените марки.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/32

---

Жалба, подадена на 10 декември 2007 г. — WellBiz/СХВП — Wild (WELLBIZ)

(Дело T-451/07)

(2008/C 37/51)

Език, на който е изготвена жалбата: немски

Страни

Жалбоподател: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Лихтенщайн) (представител: адв. M. Schnetzer)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайни)

Друга страна в производството пред апелативния състав: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Германия)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени решението на първи апелативен състав от 2 октомври 2007 г. по преписка R 1575/2006-1, |
| --- | --- |

—

Да се отмени решението на първи апелативен състав от 2 октомври 2007 г. по преписка R 1575/2006-1,

| — | Да се отхвърли възражението на възразяващия от 9 март 2005 г. No В 809 394, |
| --- | --- |

—

Да се отхвърли възражението на възразяващия от 9 март 2005 г. No В 809 394,

| — | да се осъди ответната служба и възразяващият да заплатят разноските по настоящото производство, както и разноските, направени в процедурата по възражение и в производството пред апелативния състав на СХВП. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответната служба и възразяващият да заплатят разноските по настоящото производство, както и разноските, направени в процедурата по възражение и в производството пред апелативния състав на СХВП.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: Жалбоподателят.

Марка на Общността, предмет на спора: Словна марка „WELLBIZ“ за услуги от класове 35 и 41 (заявка No 3 844 479).

Притежател на марката или знака, на която/който е направено позоваване в процедурата по възражението: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.

Марка или знак, на която/който е направено позоваване в подкрепа на възражението: Словна марка „WILD.BIZ“ за услуги от класове 38, 41 и 42 (марка на Общността No 2 225 175), като възражението се позовава на част от услугите от клас 41.

Решение на отдела по споровете: Уважава възражението за всички оспорени услуги от клас 41.

Решение на апелативния състав: Отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: Нарушение на член 8, параграф 1, буква б) от Регламент (ЕО) No 40/94 (1), тъй като марките, предмет на спора, са различни по звучене, по начин на изписване и изобразяване и по използваните понятия и марката, на която е направено позоваване в подкрепа на възражението няма особено висока степен на известност и поради това няма голям отличителен характер.

---

(1)  Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета от 20 декември 1993 година относно марката на Общността (ОВ L 11, стр. 1; Специално издание на български език, 2007 г., глава 17, том 1, стр. 146).

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/33

---

Жалба, подадена на 11 декември 2007 г. — Dylog Italia/СХВП — GSI Office Management (IP Manager)

(Дело T-453/07)

(2008/C 37/52)

Език, на който е изготвена жалбата: английски

Страни

Жалбоподател: Dylog Italia SpA (Торино, Италия) (представител: A. Ruo, lawyer)

Ответник: Служба за хармонизация във вътрешния пазар (марки и дизайн)

Друга страна в производството пред апелативния състав: GSI Office Management GmbH (Planegg, Германия)

Искания на жалбоподателя

| — | Да се отмени Решение No R 982/2005-4 на Първи апелативен състав на СХВП от 27 септември 2007 г., доколкото с него апелативният състав приема, че не съществува вероятност от объркване по отношение на всички услуги, за които се иска регистрация в класове 35 и 38, както и за услугите от клас 42, които са счетени за сходни със стоките, обхванати от по-ранната италианска марка; и при условията на евентуалност |
| --- | --- |

—

Да се отмени Решение No R 982/2005-4 на Първи апелативен състав на СХВП от 27 септември 2007 г., доколкото с него апелативният състав приема, че не съществува вероятност от объркване по отношение на всички услуги, за които се иска регистрация в класове 35 и 38, както и за услугите от клас 42, които са счетени за сходни със стоките, обхванати от по-ранната италианска марка; и при условията на евентуалност

| — | да се отмени оспорваното решение, доколкото апелативният състав приема, че не съществува вероятност от объркване по отношение на всички услуги от клас 38 и на услугите от клас 42, които са счетени за сходни със стоките, обхванати от по-ранната италианска марка; |
| --- | --- |

—

да се отмени оспорваното решение, доколкото апелативният състав приема, че не съществува вероятност от объркване по отношение на всички услуги от клас 38 и на услугите от клас 42, които са счетени за сходни със стоките, обхванати от по-ранната италианска марка;

| — | да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) да заплати съдебните разноски на жалбоподателя съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд. |
| --- | --- |

—

да се осъди Службата за хармонизация във вътрешния пазар (СХВП) да заплати съдебните разноски на жалбоподателя съгласно член 87, параграф 2 от Процедурния правилник на Първоинстанционния съд.

Правни основания и основни доводи

Заявител на марката на Общността: GSI Office Management GmbH.

Марка на Общността, предмет на спора: словна марка на Общността „IP MANAGER“ за стоки и услуги от класове 35, 36, 38, 41 и 42 — заявка No 2 177 277.

Притежател на марката или знака, на който е направено позоваване в процедурата по възражението: жалбоподателят.

Марка или знак, на който е направено позоваване: по-ранни национална и международна словни марки „MANAGER“ за стоки от класове 9, 16, 35, 37, 39, 41 и 42, както и националната словна марка „HOTEL MANAGER“ за стоки и услуги от класове 9 и 42.

Решение на отдела по споровете: отхвърля възражението в неговата цялост.

Решение на апелативния състав: отхвърля жалбата.

Изложени правни основания: нарушение на член 8 от Регламент (ЕО) No 40/94 на Съвета.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/33

---

Определение на Първоинстанционния съд от 12 декември 2007 г. — Sandoz/Комисия

(Дело T-105/04) (1)

(2008/C 37/53)

Език на производството: английски

Председателят на шести състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 106, 30.4.2004 г.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/33

---

Определение на Първоинстанционния съд от 11 декември 2007 г. — UPS Europe и UPS Deutschland/Комисия

(Дело T-329/07) (1)

(2008/C 37/54)

Език на производството: английски

Председателят на първи състав разпореди делото да бъде заличено от регистъра.

---

(1)  ОВ C 247, 20.10.2007 г.

---

Съд на публичната служба на Европейския съюз

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/34

---

Решение на Съда на публичната служба (трети състав) от 7 ноември 2007 г. — Hinderyckx/Съвет

(Дело F-57/06) (1)

(Длъжностни лица - Повишаване - Процедура по повишаване за 2005 г. - Невключване в списъка за повишените длъжностни лица - Нарушение на член 45 от Правилника - Сравнително разглеждане на заслугите - Атестационни доклади, изготвени от различни институции)

(2008/C 37/55)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Jacques Hinderyckx (Брюксел, Белгия) (представител: адв. J. Martin)

Ответник: Съвет на Европейския съюз (представители: M. Simm и M. Bauer)

Предмет

От една страна, отмяна на решението за жалбоподателя да не бъде повишен в степен B*8 в рамките на процедурата за повишаване за 2005 г., и от друга страна, искане за обезщетение

Диспозитив

| 1) | Отхвърля жалбата. |
| --- | --- |

1)

Отхвърля жалбата.

| 2) | Съветът на Европейския съюз понася, наред със собствените съдебни разноски, и една трета от тези на г-н Hinderyckx. |
| --- | --- |

2)

Съветът на Европейския съюз понася, наред със собствените съдебни разноски, и една трета от тези на г-н Hinderyckx.

| 3) | Г-н Hinderyckx понася две трети от своите съдебни разноски. |
| --- | --- |

3)

Г-н Hinderyckx понася две трети от своите съдебни разноски.

---

(1)  ОВ C 178, 29.7.2006 г., стр. 34.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/34

---

Жалба, подадена на 29 август 2007 г. — Dominguez Gonzalez/Комисия

(Дело F-88/07)

(2008/C 37/56)

Език на производството: испански

Страни

Жалбоподател: Juan Dominguez Gonzalez (Girona, Испания) (представител: R. Nicolazzi Angelats, abogado)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Искания на ищеца

| — | Да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за нанесени вреди и пропуснати ползи сумата 20 310,68 евро, без да се включват материалните и нематериалните вреди и съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

Да се осъди ответникът да заплати на жалбоподателя като обезщетение за нанесени вреди и пропуснати ползи сумата 20 310,68 евро, без да се включват материалните и нематериалните вреди и съдебните разноски.

| — | Да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

Да се осъди Комисията на Европейските общности да заплати съдебните разноски.

Правни основания и основни доводи

Настоящата жалба има за предмет обезщетение за вредите, които жалбоподателят твърди, че е претърпял вследствие на Решение на Комисията от 20 юли 1999 г., с което се разваля договорът му със Службата за хуманитарна помощ на Европейската общност (ECHO), подписан от жалбоподателя на 1 юли 1999 г., след като е преминал предвидения в този договор медицински преглед.

В подкрепа на жалбата си, жалбоподателят твърди главно, че:

| — | развалянето на договора се основавало на преглед на неговите здравословни проблеми, без да се използват актуални изследвания и поради това без да се вземе предвид действителното му здравословно състояние, |
| --- | --- |

—

развалянето на договора се основавало на преглед на неговите здравословни проблеми, без да се използват актуални изследвания и поради това без да се вземе предвид действителното му здравословно състояние,

| — | той не е получил отговор на последващите писма, изпратени от него до отговорните лица в ECHO, за да бъде поправена предишната грешка, |
| --- | --- |

—

той не е получил отговор на последващите писма, изпратени от него до отговорните лица в ECHO, за да бъде поправена предишната грешка,

| — | Комисията не е изпълнила разпоредбите от договора, които предвиждат, че той може да влезе в сила, след положителна оценка на здравословното състояние на служителя, |
| --- | --- |

—

Комисията не е изпълнила разпоредбите от договора, които предвиждат, че той може да влезе в сила, след положителна оценка на здравословното състояние на служителя,

| — | е нарушено правото му на защита. |
| --- | --- |

—

е нарушено правото му на защита.

---

| 9.2.2008 | BG | Официален вестник на Европейския съюз | C 37/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

BG

Официален вестник на Европейския съюз

C 37/35

---

Жалба, подадена на 30 октомври 2007 г. — Smadja/Комисия

(Дело F-135/07)

(2008/C 37/57)

Език на производството: френски

Страни

Жалбоподател: Daniele Smadja (New Delhi, Индия) (представител: E. Boigelot, адвокат)

Ответник: Комисия на Европейските общности

Предмет и описание на спора

Отмяна на решението на Комисията за назначаването на жалбоподателя като длъжностно лице, първоначално класирано в степен A*15, стъпка 4, тъй като при повторното му назначаване на поста Директор на Дирекция „Външни отношения.B“, след като е отменено първото му назначаване, с посоченото решение жалбоподателят се класира в степен A*15, стъпка 1. Искане за обезщетение за имуществени и неимуществени вреди.

Искания на жалбоподателя

| — | да се отмени актът за назначаването на жалбоподателя от 21 декември 2006 г. в частта, отнасяща се до класирането му в качеството на директор в степен A*15, стъпка 1, и до определянето на неговата степен по старшинство към 1 ноември 2005 г. в резултат на повторното му назначаване на 15 ноември 2005 г. на поста Директор на Дирекция „Многостранни отношения и права на човека“, като повторното назначаване е направено вследствие на отмяната на първото му назначаване на същия пост с Решение на Първоинстанционния съд от 29 септември 2005 г. по делото Napoli Buzzanca/Комисия, T-218/02; |
| --- | --- |

—

да се отмени актът за назначаването на жалбоподателя от 21 декември 2006 г. в частта, отнасяща се до класирането му в качеството на директор в степен A*15, стъпка 1, и до определянето на неговата степен по старшинство към 1 ноември 2005 г. в резултат на повторното му назначаване на 15 ноември 2005 г. на поста Директор на Дирекция „Многостранни отношения и права на човека“, като повторното назначаване е направено вследствие на отмяната на първото му назначаване на същия пост с Решение на Първоинстанционния съд от 29 септември 2005 г. по делото Napoli Buzzanca/Комисия, T-218/02;

| — | да се осъди ответникът да заплати обезщетение за имуществени и неимуществени вреди и за накърняване на служебното развитие на жалбоподателя на стойност от 25 000 EUR; |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати обезщетение за имуществени и неимуществени вреди и за накърняване на служебното развитие на жалбоподателя на стойност от 25 000 EUR;

| — | да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски. |
| --- | --- |

—

да се осъди ответникът да заплати съдебните разноски.

---