# Europeiska unionens C 71E/2008

| | ISSN 1725-2504 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | C 71E |
| | |
| Svensk utgåva | Meddelanden och upplysningar | 51 årgången18 mars 2008 |

ISSN 1725-2504

Europeiska unionens

officiella tidning

C 71E

Svensk utgåva

Meddelanden och upplysningar

51 årgången18 mars 2008

---

| Informationsnummer | Innehållsförteckning | Sida |
| --- | --- | --- |
| | III   Förberedande rättsakter |
| | RÅDET |
| 2008/C 071E/01 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 3/2008 av den 20 december 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring av direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG, 86/280/EEG och 2000/60/EG | 1 |
| 2008/C 071E/02 | Gemensam ståndpunkt (EG) nr 4/2008 av den 20 december 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall och upphävande av vissa direktiv | 16 |

Informationsnummer

Innehållsförteckning

Sida

III   Förberedande rättsakter

RÅDET

2008/C 071E/01

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 3/2008 av den 20 december 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring av direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG, 86/280/EEG och 2000/60/EG

1

2008/C 071E/02

Gemensam ståndpunkt (EG) nr 4/2008 av den 20 december 2007, antagen av rådet i enlighet med det i artikel 251 i fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen angivna förfarandet, inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall och upphävande av vissa direktiv

16

| SV | |
| --- | --- |

SV

---

III Förberedande rättsakter

RÅDET

| 18.3.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 71/1 |
| --- | --- | --- | --- |

18.3.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 71/1

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 3/2008

antagen av rådet den 20 december 2007

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/.../EG av den ... om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring av direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG, 86/280/EEG och 2000/60/EG

(2008/C 71 E/01)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Kemisk förorening av ytvatten utgör ett hot mot vattenmiljön genom verkningar såsom akut och kronisk toxicitet för vattenorganismer, ackumulering i ekosystemet och förluster av livsmiljöer och biodiversitet, såväl som hot mot människors hälsa. Det är vid själva källan som orsakerna till föroreningar i första hand bör identifieras och utsläppen bekämpas så ekonomiskt och ekologiskt effektivt som möjligt. |
| --- | --- |

(1)

Kemisk förorening av ytvatten utgör ett hot mot vattenmiljön genom verkningar såsom akut och kronisk toxicitet för vattenorganismer, ackumulering i ekosystemet och förluster av livsmiljöer och biodiversitet, såväl som hot mot människors hälsa. Det är vid själva källan som orsakerna till föroreningar i första hand bör identifieras och utsläppen bekämpas så ekonomiskt och ekologiskt effektivt som möjligt.

| (2) | I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3) fastställs att miljö, hälsa och livskvalitet är de huvudsakliga miljömålen i det programmet. I beslutet betonas särskilt behovet att fastställa mer specifik lagstiftning inom vattenpolitikens område. |
| --- | --- |

(2)

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (3) fastställs att miljö, hälsa och livskvalitet är de huvudsakliga miljömålen i det programmet. I beslutet betonas särskilt behovet att fastställa mer specifik lagstiftning inom vattenpolitikens område.

| (3) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (4) fastställs en strategi mot förorening av vatten och krävs kompletterande särskilda åtgärder för reglering av föroreningar och miljökvalitetsnormer. Det här direktivet fastställer miljökvalitetsnormer i enlighet med bestämmelserna och målen i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

(3)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG av den 23 oktober 2000 om upprättande av en ram för gemenskapens åtgärder på vattenpolitikens område (4) fastställs en strategi mot förorening av vatten och krävs kompletterande särskilda åtgärder för reglering av föroreningar och miljökvalitetsnormer. Det här direktivet fastställer miljökvalitetsnormer i enlighet med bestämmelserna och målen i direktiv 2000/60/EG.

| (4) | I enlighet med artikel 4 i direktiv 2000/60/EG bör medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 16.1 och 16.8 i det direktivet, för att gradvis minska förorening från prioriterade ämnen och för att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen ska upphöra eller stegvis elimineras. |
| --- | --- |

(4)

I enlighet med artikel 4 i direktiv 2000/60/EG bör medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder i enlighet med artikel 16.1 och 16.8 i det direktivet, för att gradvis minska förorening från prioriterade ämnen och för att utsläpp och spill av prioriterade farliga ämnen ska upphöra eller stegvis elimineras.

| (5) | Ett stort antal gemenskapsrättsakter har antagits sedan 2000 vilka utgör åtgärder för utsläppsreglering i enlighet med artikel 16 i direktiv 2000/60/EG avseende enskilda prioriterade ämnen. Dessutom ingår många åtgärder för miljöskydd i andra delar av den gällande gemenskapslagstiftningen. Det är därför viktigare att genomföra och se över befintliga instrument än att fastställa nya regleringar. |
| --- | --- |

(5)

Ett stort antal gemenskapsrättsakter har antagits sedan 2000 vilka utgör åtgärder för utsläppsreglering i enlighet med artikel 16 i direktiv 2000/60/EG avseende enskilda prioriterade ämnen. Dessutom ingår många åtgärder för miljöskydd i andra delar av den gällande gemenskapslagstiftningen. Det är därför viktigare att genomföra och se över befintliga instrument än att fastställa nya regleringar.

| (6) | När det gäller utsläppsreglering för prioriterade ämnen från sådana punktkällor och diffusa källor som avses i artikel 16 i direktiv 2000/60/EG, verkar det vara mer kostnadseffektivt och proportionellt för medlemsstaterna att, när det är nödvändigt, utöver genomförandet av annan befintlig gemenskapslagstiftning, inkludera lämpliga regleringsåtgärder enligt artikel 10 i direktiv 2000/60/EG i det åtgärdsprogram som ska upprättas för varje avrinningsdistrikt i enlighet med artikel 11 i det direktivet. |
| --- | --- |

(6)

När det gäller utsläppsreglering för prioriterade ämnen från sådana punktkällor och diffusa källor som avses i artikel 16 i direktiv 2000/60/EG, verkar det vara mer kostnadseffektivt och proportionellt för medlemsstaterna att, när det är nödvändigt, utöver genomförandet av annan befintlig gemenskapslagstiftning, inkludera lämpliga regleringsåtgärder enligt artikel 10 i direktiv 2000/60/EG i det åtgärdsprogram som ska upprättas för varje avrinningsdistrikt i enlighet med artikel 11 i det direktivet.

| (7) | I Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG av den 20 november 2001 om upprättande av en lista över prioriterade ämnen på vattenpolitikens område och om ändring av direktiv 2000/60/EG (5) fastställs en första förteckning över 33 ämnen eller grupper av ämnen som har prioriterats för åtgärder på gemenskapsnivå. Vissa av dessa prioriterade ämnen har definierats som prioriterade farliga ämnen för vilka medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att utsläpp och spill ska upphöra eller stegvis elimineras. Vissa ämnen har varit föremål för granskning och bör omklassificeras. Kommissionen bör fortsätta att granska förteckningen över prioriterade ämnen och därvid prioritera ämnen för vilka åtgärder ska vidtas på grundval av överenskomna kriterier som påvisar risken för, eller via, vattenmiljön i enlighet med den tidsplan som anges i artikel 16 i direktiv 2000/60/EG och bör, beroende på vad som är lämpligt, lägga fram förslag. |
| --- | --- |

(7)

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 2455/2001/EG av den 20 november 2001 om upprättande av en lista över prioriterade ämnen på vattenpolitikens område och om ändring av direktiv 2000/60/EG (5) fastställs en första förteckning över 33 ämnen eller grupper av ämnen som har prioriterats för åtgärder på gemenskapsnivå. Vissa av dessa prioriterade ämnen har definierats som prioriterade farliga ämnen för vilka medlemsstaterna bör vidta nödvändiga åtgärder för att utsläpp och spill ska upphöra eller stegvis elimineras. Vissa ämnen har varit föremål för granskning och bör omklassificeras. Kommissionen bör fortsätta att granska förteckningen över prioriterade ämnen och därvid prioritera ämnen för vilka åtgärder ska vidtas på grundval av överenskomna kriterier som påvisar risken för, eller via, vattenmiljön i enlighet med den tidsplan som anges i artikel 16 i direktiv 2000/60/EG och bör, beroende på vad som är lämpligt, lägga fram förslag.

| (8) | Utifrån gemenskapsintresset och med tanke på en effektivare kontroll av ytvattenskyddet är det lämpligt att miljökvalitetsnormer upprättas på gemenskapsnivå för föroreningar som klassificerats som prioriterade ämnen medan medlemsstaterna, när det är nödvändigt, får fastställa nationella regler för återstående föroreningar, om inte annat följer av relevanta gemenskapsregler. Åtta förorenande ämnen som omfattas av tillämpningsområdet för rådets direktiv 86/280/EEG av den 12 juni 1986 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv 76/464/EEG (6), och som ingår i den grupp av ämnen för vilka medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att uppnå god kemisk status senast 2015, om inte annat följer av artiklarna 2 och 4 i direktiv 2000/60/EG, har dock inte förts upp på förteckningen över prioriterade ämnen. De gemensamma normer som har fastställts för dessa föroreningar visade sig dock vara användbara och det är lämpligt att kontrollen av normerna för dessa föroreningar hålls kvar på gemenskapsnivå. |
| --- | --- |

(8)

Utifrån gemenskapsintresset och med tanke på en effektivare kontroll av ytvattenskyddet är det lämpligt att miljökvalitetsnormer upprättas på gemenskapsnivå för föroreningar som klassificerats som prioriterade ämnen medan medlemsstaterna, när det är nödvändigt, får fastställa nationella regler för återstående föroreningar, om inte annat följer av relevanta gemenskapsregler. Åtta förorenande ämnen som omfattas av tillämpningsområdet för rådets direktiv 86/280/EEG av den 12 juni 1986 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av vissa farliga ämnen som ingår i förteckning 1 i bilagan till direktiv 76/464/EEG (6), och som ingår i den grupp av ämnen för vilka medlemsstaterna bör vidta åtgärder för att uppnå god kemisk status senast 2015, om inte annat följer av artiklarna 2 och 4 i direktiv 2000/60/EG, har dock inte förts upp på förteckningen över prioriterade ämnen. De gemensamma normer som har fastställts för dessa föroreningar visade sig dock vara användbara och det är lämpligt att kontrollen av normerna för dessa föroreningar hålls kvar på gemenskapsnivå.

| (9) | Bestämmelserna rörande aktuella miljökvalitetsnormer i rådets direktiv 82/176/EEG av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin (7), rådets direktiv 83/513/EEG av den 26 september 1983 om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp (8), rådets direktiv 84/156/EEG av den 8 mars 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än klor-alkaliindustrin (9), rådets direktiv 84/491/EEG av den 9 oktober 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan (10) och direktiv 86/280/EEG, blir följaktligen överflödiga och bör utgå. |
| --- | --- |

(9)

Bestämmelserna rörande aktuella miljökvalitetsnormer i rådets direktiv 82/176/EEG av den 22 mars 1982 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från klor-alkaliindustrin (7), rådets direktiv 83/513/EEG av den 26 september 1983 om gränsvärden och kvalitetsmål för kadmiumutsläpp (8), rådets direktiv 84/156/EEG av den 8 mars 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för kvicksilverutsläpp från andra källor än klor-alkaliindustrin (9), rådets direktiv 84/491/EEG av den 9 oktober 1984 om gränsvärden och kvalitetsmål för utsläpp av hexaklorcyklohexan (10) och direktiv 86/280/EEG, blir följaktligen överflödiga och bör utgå.

| (10) | Vattenmiljön kan utsättas för kemisk förorening på både kort och lång sikt och därför bör data om både akuta och kroniska verkningar användas som grund när miljökvalitetsnormer fastställs. I syfte att trygga ett tillräckligt skydd för vattenmiljön och människors hälsa bör miljökvalitetsnormer uttryckta som ett medelvärde på årsnivå fastställas på en nivå som ger skydd mot långtidsexponering och kvalitetsnormer med högsta tillåtna koncentrationer fastställas på en nivå som ger skydd mot korttidsexponering. |
| --- | --- |

(10)

Vattenmiljön kan utsättas för kemisk förorening på både kort och lång sikt och därför bör data om både akuta och kroniska verkningar användas som grund när miljökvalitetsnormer fastställs. I syfte att trygga ett tillräckligt skydd för vattenmiljön och människors hälsa bör miljökvalitetsnormer uttryckta som ett medelvärde på årsnivå fastställas på en nivå som ger skydd mot långtidsexponering och kvalitetsnormer med högsta tillåtna koncentrationer fastställas på en nivå som ger skydd mot korttidsexponering.

| (11) | I enlighet med bestämmelserna i avsnitt 1.3.4 i bilaga V till direktiv 2000/60/EG får medlemsstaterna vid övervakningen av efterlevnaden av miljökvalitetsnormerna, inklusive de normer som är angivna som högsta tillåtna koncentrationer, införa statistiska metoder, t.ex. percentilberäkning, för att hantera avvikande värden (extrema avvikelser från medelvärdet) och felaktiga avläsningar för att se till att en godtagbar konfidens- och precisionsnivå uppnås. För att medlemsstaternas övervakning ska kunna jämföras med varandra, är det lämpligt att föreskriva om fastställande av detaljerade regler för sådana statistiska metoder genom kommittéförfarandet. |
| --- | --- |

(11)

I enlighet med bestämmelserna i avsnitt 1.3.4 i bilaga V till direktiv 2000/60/EG får medlemsstaterna vid övervakningen av efterlevnaden av miljökvalitetsnormerna, inklusive de normer som är angivna som högsta tillåtna koncentrationer, införa statistiska metoder, t.ex. percentilberäkning, för att hantera avvikande värden (extrema avvikelser från medelvärdet) och felaktiga avläsningar för att se till att en godtagbar konfidens- och precisionsnivå uppnås. För att medlemsstaternas övervakning ska kunna jämföras med varandra, är det lämpligt att föreskriva om fastställande av detaljerade regler för sådana statistiska metoder genom kommittéförfarandet.

| (12) | Fastställandet av värden för miljökvalitetsnormer på gemenskapsnivå bör för närvarande och för de flesta ämnen begränsas till ytvatten. Vad gäller hexaklorbensen, hexaklorbutadien och kvicksilver kan skydd mot indirekta verkningar och sekundär förgiftning dock inte tryggas enbart genom miljökvalitetsnormer för ytvatten på gemenskapsnivå. Det är därför lämpligt att fastställa miljökvalitetsnormer för biota på gemenskapsnivå för dessa tre ämnen. För att ge medlemsstaterna flexibilitet beroende på övervakningsstrategi bör medlemsstaterna kunna välja mellan att övervaka och tillämpa dessa miljökvalitetsnormer när det gäller biota eller att fastställa strängare miljökvalitetsnormer för ytvatten som ger samma skyddsnivå. |
| --- | --- |

(12)

Fastställandet av värden för miljökvalitetsnormer på gemenskapsnivå bör för närvarande och för de flesta ämnen begränsas till ytvatten. Vad gäller hexaklorbensen, hexaklorbutadien och kvicksilver kan skydd mot indirekta verkningar och sekundär förgiftning dock inte tryggas enbart genom miljökvalitetsnormer för ytvatten på gemenskapsnivå. Det är därför lämpligt att fastställa miljökvalitetsnormer för biota på gemenskapsnivå för dessa tre ämnen. För att ge medlemsstaterna flexibilitet beroende på övervakningsstrategi bör medlemsstaterna kunna välja mellan att övervaka och tillämpa dessa miljökvalitetsnormer när det gäller biota eller att fastställa strängare miljökvalitetsnormer för ytvatten som ger samma skyddsnivå.

| (13) | Medlemsstaterna bör dessutom kunna fastställa miljökvalitetsnormer för sediment och/eller biota på nationell nivå och tillämpa dessa normer i stället för de miljökvalitetsnormer för vatten som anges i detta direktiv. Sådana miljökvalietetsnormer bör fastställas genom ett öppet förfarande med meddelanden till kommissionen och andra medlemsstater för att trygga en skyddsnivå likvärdig med miljöskyddsnormer för vatten på gemenskapsnivå. Kommissionen bör sammanfatta dessa meddelanden i sina rapporter om genomförandet av direktiv 2000/60/EG. Eftersom sediment och biota förblir viktiga medel när det gäller medlemsstaternas övervakning av vissa ämnen i syfte att bedöma långsiktsverkningarna av antropogen aktivitet och trender, bör medlemsstaterna dessutom vidta åtgärder, om inte annat följer av artikel 4 i direktiv 2000/60/EG, för att se till att de befintliga nivåerna av förorening i biota och sediment inte avsevärt ökar. |
| --- | --- |

(13)

Medlemsstaterna bör dessutom kunna fastställa miljökvalitetsnormer för sediment och/eller biota på nationell nivå och tillämpa dessa normer i stället för de miljökvalitetsnormer för vatten som anges i detta direktiv. Sådana miljökvalietetsnormer bör fastställas genom ett öppet förfarande med meddelanden till kommissionen och andra medlemsstater för att trygga en skyddsnivå likvärdig med miljöskyddsnormer för vatten på gemenskapsnivå. Kommissionen bör sammanfatta dessa meddelanden i sina rapporter om genomförandet av direktiv 2000/60/EG. Eftersom sediment och biota förblir viktiga medel när det gäller medlemsstaternas övervakning av vissa ämnen i syfte att bedöma långsiktsverkningarna av antropogen aktivitet och trender, bör medlemsstaterna dessutom vidta åtgärder, om inte annat följer av artikel 4 i direktiv 2000/60/EG, för att se till att de befintliga nivåerna av förorening i biota och sediment inte avsevärt ökar.

| (14) | Medlemsstaterna måste uppfylla rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (11) och reglera ytvatten som används för uttag av dricksvatten i enlighet med artikel 7 i direktiv 2000/60/EG. Det här direktivet bör därför genomföras utan att det påverkar eventuella befintliga krav om strängare normer. |
| --- | --- |

(14)

Medlemsstaterna måste uppfylla rådets direktiv 98/83/EG av den 3 november 1998 om kvaliteten på dricksvatten (11) och reglera ytvatten som används för uttag av dricksvatten i enlighet med artikel 7 i direktiv 2000/60/EG. Det här direktivet bör därför genomföras utan att det påverkar eventuella befintliga krav om strängare normer.

| (15) | I närheten av utsläpp från punktkällor är föroreningskoncentrationerna i regel högre än miljökoncentrationerna i vatten. Därför bör medlemsstaterna ha möjlighet att använda blandningszoner så länge detta inte hindrar att relevanta miljökvalitetsnormer uppfylls i de övriga delarna av ytvattenförekomsten. Blandningszonernas omfattning bör vara begränsad till området i närheten av utsläppspunkten och vara proportionell. |
| --- | --- |

(15)

I närheten av utsläpp från punktkällor är föroreningskoncentrationerna i regel högre än miljökoncentrationerna i vatten. Därför bör medlemsstaterna ha möjlighet att använda blandningszoner så länge detta inte hindrar att relevanta miljökvalitetsnormer uppfylls i de övriga delarna av ytvattenförekomsten. Blandningszonernas omfattning bör vara begränsad till området i närheten av utsläppspunkten och vara proportionell.

| (16) | Det är nödvändigt att kontrollera att målen för upphörande, stegvis eliminering och minskning enligt det som anges i artikel 4.1 a i direktiv 2000/60/EG uppfylls, och att bedömningen av hur dessa skyldigheter uppfylls görs öppen, särskilt när det gäller bedömning av betydande utsläpp och spill från mänsklig verksamhet. En tidtabell för minskning och upphörande eller stegvis eliminering måste relateras till ett register över föroreningar. Det bör också vara möjligt att bedöma tillämpningen av artikel 4.4–7 i direktiv 2000/60/EG. Likaså behövs ett lämpligt verktyg för kvantifieringen av ämnesspill som inträffar på naturlig väg eller som följer av naturliga processer, i vilket fall det är omöjligt att uppnå fullständigt upphörande eller stegvis eliminering från alla potentiella källor. För att svara mot dessa behov bör varje medlemsstat upprätta ett register över utsläpp och spill för varje avrinningsdistrikt eller del av ett avrinningsdistrikt inom sitt territorium. |
| --- | --- |

(16)

Det är nödvändigt att kontrollera att målen för upphörande, stegvis eliminering och minskning enligt det som anges i artikel 4.1 a i direktiv 2000/60/EG uppfylls, och att bedömningen av hur dessa skyldigheter uppfylls görs öppen, särskilt när det gäller bedömning av betydande utsläpp och spill från mänsklig verksamhet. En tidtabell för minskning och upphörande eller stegvis eliminering måste relateras till ett register över föroreningar. Det bör också vara möjligt att bedöma tillämpningen av artikel 4.4–7 i direktiv 2000/60/EG. Likaså behövs ett lämpligt verktyg för kvantifieringen av ämnesspill som inträffar på naturlig väg eller som följer av naturliga processer, i vilket fall det är omöjligt att uppnå fullständigt upphörande eller stegvis eliminering från alla potentiella källor. För att svara mot dessa behov bör varje medlemsstat upprätta ett register över utsläpp och spill för varje avrinningsdistrikt eller del av ett avrinningsdistrikt inom sitt territorium.

| (17) | För att undvika dubbelarbete när registren upprättas och säkerställa att registren stämmer överens med andra befintliga verktyg inom området ytvattenskydd, bör medlemsstaterna använda information som har samlats in enligt direktiv 2000/60/EG och enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 av den 18 januari 2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar (12). |
| --- | --- |

(17)

För att undvika dubbelarbete när registren upprättas och säkerställa att registren stämmer överens med andra befintliga verktyg inom området ytvattenskydd, bör medlemsstaterna använda information som har samlats in enligt direktiv 2000/60/EG och enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 av den 18 januari 2006 om upprättande av ett europeiskt register över utsläpp och överföringar av föroreningar (12).

| (18) | Medlemsstaterna bör ges möjlighet att enligt egna behov välja en lämplig referensperiod på ett år för att mäta grundvärden för registret. Hänsyn bör dock tas till det faktum att spill från applicering av bekämpningsmedel kan variera kraftigt från år till år på grund av varierande appliceringsmängder, t.ex. på grund av olika väderleksförhållanden. Medlemsstaterna bör därför ges möjlighet att välja en referensperiod på tre år för vissa ämnen som omfattas av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (13). |
| --- | --- |

(18)

Medlemsstaterna bör ges möjlighet att enligt egna behov välja en lämplig referensperiod på ett år för att mäta grundvärden för registret. Hänsyn bör dock tas till det faktum att spill från applicering av bekämpningsmedel kan variera kraftigt från år till år på grund av varierande appliceringsmängder, t.ex. på grund av olika väderleksförhållanden. Medlemsstaterna bör därför ges möjlighet att välja en referensperiod på tre år för vissa ämnen som omfattas av rådets direktiv 91/414/EEG av den 15 juli 1991 om utsläppande av växtskyddsmedel på marknaden (13).

| (19) | För en optimal användning av registret är det lämpligt att fastställa en tidsgräns för kommissionens kontroll av att registrets värden för utsläpp och spill innebär en förbättring av efterlevnaden av de mål som anges i artikel 4.1 a i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

(19)

För en optimal användning av registret är det lämpligt att fastställa en tidsgräns för kommissionens kontroll av att registrets värden för utsläpp och spill innebär en förbättring av efterlevnaden av de mål som anges i artikel 4.1 a i direktiv 2000/60/EG.

| (20) | Flera medlemsstater påverkas av föroreningar med ursprung utanför den nationella jurisdiktionen. Det är därför lämpligt att klargöra att en medlemsstat inte ska anses ha underlåtit att uppfylla sina skydligheter enligt detta direktiv till följd av att en miljökvalitetsnorm har överskridits beroende på sådana gränsöverskridande föroreningar, förutsatt att vissa villkor har uppfyllts och att medlemsstaten på lämpligt sätt har utnyttjat de relevanta bestämmelserna i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

(20)

Flera medlemsstater påverkas av föroreningar med ursprung utanför den nationella jurisdiktionen. Det är därför lämpligt att klargöra att en medlemsstat inte ska anses ha underlåtit att uppfylla sina skydligheter enligt detta direktiv till följd av att en miljökvalitetsnorm har överskridits beroende på sådana gränsöverskridande föroreningar, förutsatt att vissa villkor har uppfyllts och att medlemsstaten på lämpligt sätt har utnyttjat de relevanta bestämmelserna i direktiv 2000/60/EG.

| (21) | Kommissionen bör på grundval av rapporter från medlemsstaterna se över behovet av ytterligare specifika åtgärder på gemenskapsnivå och, när så är lämpligt, lämna relevanta förslag. |
| --- | --- |

(21)

Kommissionen bör på grundval av rapporter från medlemsstaterna se över behovet av ytterligare specifika åtgärder på gemenskapsnivå och, när så är lämpligt, lämna relevanta förslag.

| (22) | Kriterierna för identifiering av ämnen som är svårnedbrytbara, bioackumulerande och toxiska samt ämnen med andra motsvarande egenskaper, särskilt ämnen som är mycket svårnedbrytbara och mycket bioackumulerande enligt direktiv 2000/60/EG, fastställs i det tekniska vägledningsdokumentet för riskutvärdering till stöd för kommissionens direktiv 93/67/EEG av den 20 juli 1993 om principer för bedömning av risker för människor och miljön med ämnen som anmälts enligt rådets direktiv 67/548/EEG (14), kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 av den 28 juni 1994 om principer för bedömningen av risker för människor och miljö av existerande ämnen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (15) och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (16). I syfte att säkerställa samstämmigheten i gemenskapslagstiftningen ska endast dessa kriterier tillämpas på de ämnen som är föremål för granskning enligt beslut nr 2455/2001/EG, och bilaga X till direktiv 2000/60/EG bör ersättas i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(22)

Kriterierna för identifiering av ämnen som är svårnedbrytbara, bioackumulerande och toxiska samt ämnen med andra motsvarande egenskaper, särskilt ämnen som är mycket svårnedbrytbara och mycket bioackumulerande enligt direktiv 2000/60/EG, fastställs i det tekniska vägledningsdokumentet för riskutvärdering till stöd för kommissionens direktiv 93/67/EEG av den 20 juli 1993 om principer för bedömning av risker för människor och miljön med ämnen som anmälts enligt rådets direktiv 67/548/EEG (14), kommissionens förordning (EG) nr 1488/94 av den 28 juni 1994 om principer för bedömningen av risker för människor och miljö av existerande ämnen i enlighet med rådets förordning (EEG) nr 793/93 (15) och Europaparlamentets och rådets direktiv 98/8/EG av den 16 februari 1998 om utsläppande av biocidprodukter på marknaden (16). I syfte att säkerställa samstämmigheten i gemenskapslagstiftningen ska endast dessa kriterier tillämpas på de ämnen som är föremål för granskning enligt beslut nr 2455/2001/EG, och bilaga X till direktiv 2000/60/EG bör ersättas i enlighet med detta.

| (23) | De skyldigheter som fastställs i de direktiv som uppräknas i bilaga IX till direktiv 2000/60/EG införlivades redan i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (17) och i direktiv 2000/60/EG, och minst samma nivå av skydd garanteras om miljökvalitetsnormerna bibehålls eller ses över. I syfte att säkerställa enhetliga principer när det gäller kemisk förorening av ytvatten och för att förenkla och förtydliga den gällande gemenskapslagstiftningen inom området är det lämpligt att i enlighet med direktiv 2000/60/EG, med verkan från den 22 december 2012, upphäva direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG. |
| --- | --- |

(23)

De skyldigheter som fastställs i de direktiv som uppräknas i bilaga IX till direktiv 2000/60/EG införlivades redan i rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (17) och i direktiv 2000/60/EG, och minst samma nivå av skydd garanteras om miljökvalitetsnormerna bibehålls eller ses över. I syfte att säkerställa enhetliga principer när det gäller kemisk förorening av ytvatten och för att förenkla och förtydliga den gällande gemenskapslagstiftningen inom området är det lämpligt att i enlighet med direktiv 2000/60/EG, med verkan från den 22 december 2012, upphäva direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG.

| (24) | De rekommendationer som anges i direktiv 2000/60/EG, särskilt de från vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, har beaktats. |
| --- | --- |

(24)

De rekommendationer som anges i direktiv 2000/60/EG, särskilt de från vetenskapliga kommittén för toxicitet, ekotoxicitet och miljö, har beaktats.

| (25) | I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (18) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. |
| --- | --- |

(25)

I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (18) uppmuntras medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som såvitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

| (26) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att uppnå en god kemisk ytvattenstatus genom att fastställa miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför, för att samma skyddsnivå för ytvatten ska kunna upprätthållas i hela gemenskapen, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(26)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att uppnå en god kemisk ytvattenstatus genom att fastställa miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, och det därför, för att samma skyddsnivå för ytvatten ska kunna upprätthållas i hela gemenskapen, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, kan gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (27) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (19). |
| --- | --- |

(27)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (19).

| (28) | Kommissionen bör särskilt ges behörighet att ändra del B punkt 3 i bilaga I. Eftersom denna åtgärd har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv eller att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste den antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen bör särskilt ges behörighet att ändra del B punkt 3 i bilaga I. Eftersom denna åtgärd har en allmän räckvidd och avser att ändra icke väsentliga delar av detta direktiv eller att komplettera det med nya icke väsentliga delar, måste den antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

I syfte att uppnå en god kemisk ytvattenstatus och i enlighet med mål och bestämmelser i artikel 4 i direktiv 2000/60/EG fastställs i detta direktiv miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen enligt artikel 16 i direktiv 2000/60/EG.

Artikel 2

Definitioner

Definitionerna i direktiv 2000/60/EG ska gälla i detta direktiv.

Artikel 3

Miljökvalitetsnormer

1.   I enlighet med artikel 1 i detta direktiv och artikel 4 i direktiv 2000/60/EG ska medlemsstaterna på ytvattenförekomster tillämpa de miljökvalitetsnormer som fastställts i del A i bilaga I till det här direktivet.

Medlemsstaterna ska tillämpa miljökvalitetsnormerna på ytvattenförekomster i enlighet med de krav som anges i bilaga I del B.

2.   Medlemsstaterna får välja att tillämpa miljökvalitetsnormer för sediment och/eller biota i stället för dem som anges i bilaga I del A för vissa kategorier av ytvattenförekomster. De medlemsstater som väljer denna möjlighet ska

| a) | tillämpa en miljökvalitetsnorm för kvicksilver och dess föreningar på 20 μg/kg och/eller en miljökvalitetsnorm för hexaklorbensen på 10 μg/kg och/eller en miljökvalitetsnorm för hexaklorbutadien på 55 μg/kg; dessa miljökvalitetsnormer gäller djurvävnad (våt vikt) med val av den lämpligaste indikatorn bland fisk, mollusker, skaldjur och annan biota, |
| --- | --- |

a)

tillämpa en miljökvalitetsnorm för kvicksilver och dess föreningar på 20 μg/kg och/eller en miljökvalitetsnorm för hexaklorbensen på 10 μg/kg och/eller en miljökvalitetsnorm för hexaklorbutadien på 55 μg/kg; dessa miljökvalitetsnormer gäller djurvävnad (våt vikt) med val av den lämpligaste indikatorn bland fisk, mollusker, skaldjur och annan biota,

| b) | fastställa och tillämpa andra miljökvalitetsnormer än dem som avses i a för sediment och/eller biota för specificerade ämnen. Dessa miljökvalitetsnormer ska erbjuda minst samma skyddsnivå som miljökvalitetsnormerna för vatten enligt bilaga I del A, |
| --- | --- |

b)

fastställa och tillämpa andra miljökvalitetsnormer än dem som avses i a för sediment och/eller biota för specificerade ämnen. Dessa miljökvalitetsnormer ska erbjuda minst samma skyddsnivå som miljökvalitetsnormerna för vatten enligt bilaga I del A,

| c) | bestämma, för de ämnen som anges i led a och b, övervakningsfrekvensen för biota och/eller sediment. Övervakning ska dock ske minst en gång om året, såvida inte tekniska kunskaper och expertbedömning motiverar ett annat intervall, och |
| --- | --- |

c)

bestämma, för de ämnen som anges i led a och b, övervakningsfrekvensen för biota och/eller sediment. Övervakning ska dock ske minst en gång om året, såvida inte tekniska kunskaper och expertbedömning motiverar ett annat intervall, och

| d) | underrätta kommissionen och andra medlemsstater, genom den kommitté som avses i artikel 21 i direktiv 2000/60/EG, om de ämnen för vilka miljökvalitetsnormer har fastställts i enlighet med punkt b, skälen och grunden för att använda detta tillvägagångssätt, de fastställda alternativa miljökvalitetsnormerna, inklusive de uppgifter och den metod som använts för att få fram dem, de kategorier av ytvatten som de skulle tillämpas på och planerad övervakningsfrekvens tillsammans med motiveringen till denna frekvens. |
| --- | --- |

d)

underrätta kommissionen och andra medlemsstater, genom den kommitté som avses i artikel 21 i direktiv 2000/60/EG, om de ämnen för vilka miljökvalitetsnormer har fastställts i enlighet med punkt b, skälen och grunden för att använda detta tillvägagångssätt, de fastställda alternativa miljökvalitetsnormerna, inklusive de uppgifter och den metod som använts för att få fram dem, de kategorier av ytvatten som de skulle tillämpas på och planerad övervakningsfrekvens tillsammans med motiveringen till denna frekvens.

Kommissionen ska inkludera en sammanfattning av underrättelser enligt led d ovan och not viii till bilaga I, del A, i rapporterna som offentliggörs i enlighet med artikel 18 i direktiv 2000/60/EG.

3.   Medlemsstaterna ska se till att det företas analyser av den långsiktiga utvecklingen av koncentrationen av de prioriterade ämnen i bilaga I del A som tenderar att ackumuleras i sediment och/eller biota (med särskilt beaktande av ämnena nr 2, 5, 6, 7, 12, 15, 16, 17, 18, 20, 21, 26, 28 och 30) på grundval av övervakning av vattenstatus som utförts i enlighet med artikel 8 i direktiv 2000/60/EG. De ska vidta åtgärder som syftar till att sådana koncentrationer inte ökar signifikant i sediment och/eller relevant biota om inte annat följer av artikel 4 i direktiv 2000/60/EG.

Medlemsstaterna ska bestämma övervakningsfrekvensen för sediment och/eller biota för att få fram tillräckligt med uppgifter för en tillförlitlig långsiktig trendanalys. Som riktlinje bör övervakning ske vart tredje år, såvida inte teknisk kunskap och expertutlåtande motiverar ett annat intervall.

4.   Kommissionen ska granska den vetenskapliga och tekniska utvecklingen, inbegripet slutsatserna från riskbedömningarna enligt artikel 16.2 a och b i direktiv 2000/60/EG och information hämtad från registrering av ämnen offentliggjord enligt artikel 119 i förordning (EG) nr 1907/2006 och, om nödvändigt, föreslå att de miljökvalitetsnormer som anges i del A i bilaga I till det här direktivet revideras i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget i linje med den tidtabell som föreskrivs i artikel 16.4 i direktiv 2000/60/EG.

5.   Punkt 3 i del B i bilaga I till det här direktivet kan ändras i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

Artikel 4

Blandningszoner

1.   Medlemsstaterna får ange blandningszoner nära utsläppspunkter. Koncentrationerna av en eller flera föroreningar inom sådana blandningszoner får överskrida gällande miljökvalitetsnormer om detta inte hindrar att normerna uppfylls i de övriga delarna av ytvattenförekomsten.

2.   Medlemsstater som anger blandningszoner ska inkludera en beskrivning av de tillvägagångssätt och metoder som använts för att härleda sådana zoner i de förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt som utarbetas i enlighet med artikel 13 i direktiv 2000/60/EG.

3.   Medlemsstater som anger blandningszoner ska se till att utsträckningen av varje sådan zon

| a) | är begränsad till området i närheten av utsläppspunkten, |
| --- | --- |

a)

är begränsad till området i närheten av utsläppspunkten,

| b) | är proportionerlig, med hänsyn till koncentrationen av förorenande ämnen vid utsläppspunkten och till de villkor för utsläpp av förorenande ämnen som fastställts i tidigare förordningar, såsom godkännanden och/eller tillstånd, som avses i artikel 11.3 g i direktiv 2000/60/EG och all annan tillämplig gemenskapslagstiftning i överensstämmelse med principen om användning av bästa tillgängliga teknik och med artikel 10 i direktiv 2000/60/EG, särskilt efter det att dessa tidigare förordningar reviderats. |
| --- | --- |

b)

är proportionerlig, med hänsyn till koncentrationen av förorenande ämnen vid utsläppspunkten och till de villkor för utsläpp av förorenande ämnen som fastställts i tidigare förordningar, såsom godkännanden och/eller tillstånd, som avses i artikel 11.3 g i direktiv 2000/60/EG och all annan tillämplig gemenskapslagstiftning i överensstämmelse med principen om användning av bästa tillgängliga teknik och med artikel 10 i direktiv 2000/60/EG, särskilt efter det att dessa tidigare förordningar reviderats.

Artikel 5

Register över utsläpp och spill

1.   Genom att använda den information som har insamlats i enlighet med artiklarna 5 och 8 i direktiv 2000/60/EG och i enlighet med förordning (EG) nr 166/2006 ska medlemsstaterna upprätta ett register över utsläpp och spill för alla de prioriterade ämnen och förorenande ämnen som uppräknas i del A i bilaga I till det här direktivet, för varje avrinningsdistrikt eller del av ett avrinningsdistrikt inom medlemsstatens territorium.

2.   Referensperioden för beräkning av de föroreningsvärden som förs in i de register som anges i punkt 1 ska vara ett år mellan 2008 och 2010.

För prioriterade ämnen och föroreningar som omfattas av direktiv 91/414/EEG får värdena för registret dock beräknas som medelvärden för åren 2008, 2009 och 2010.

3.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de register som upprättats i enlighet med punkt 1, inbegripet respektive referensperiod, i enlighet med rapporteringsskyldigheterna i artikel 15.1 i direktiv 2000/60/EG.

4.   Medlemsstaterna ska uppdatera sina register som en del av översynen av analyserna enligt artikel 5.2 i direktiv 2000/60/EG.

Referensperioden för fastställandet av värden i det uppdaterade registret ska vara det år som föregår analysens slutförande. För prioriterade ämnen och förorenande ämnen som omfattas av direktiv 91/414/EEG får värdena beräknas som medelvärden för de tre år som föregår slutförandet av analysen i fråga.

Medlemsstaterna ska offentliggöra de uppdaterade registren i sina uppdaterade förvaltningsplaner för avrinningsdistrikt enligt vad som anges i artikel 13.7 i direktiv 2000/60/EG.

5.   Kommissionen ska senast 2025 kontrollera att registrets värden för utsläpp och spill innebär framsteg mot efterlevnad av de mål rörande minskning eller upphörande som anges i artikel 4.1 a iv i direktiv 2000/60/EG, med förbehåll för artikel 4.4 och 4.5 i det direktivet.

Artikel 6

Gränsöverskridande föroreningar

1.   En medlemsstat ska inte anses ha underlåtit att uppfylla sina skyldigheter enligt detta direktiv till följd av att miljökvalitetsnormerna överskridits, om medlemsstaten kan visa att

| a) | överskridandet av normerna berodde på en föroreningskälla utanför medlemsstatens nationella jurisdiktion, |
| --- | --- |

a)

överskridandet av normerna berodde på en föroreningskälla utanför medlemsstatens nationella jurisdiktion,

| b) | medlemsstaten på grund av sådana gränsöverskridande föroreningar inte kunde vidta effektiva åtgärder för efterlevnad av de tillämpliga miljökvalitetsnormerna, och |
| --- | --- |

b)

medlemsstaten på grund av sådana gränsöverskridande föroreningar inte kunde vidta effektiva åtgärder för efterlevnad av de tillämpliga miljökvalitetsnormerna, och

| c) | medlemsstaten hade tillämpat de samordningsmekanismer som anges i artikel 3 i direktiv 2000/60/EG och i tillämpliga fall utnyttjat bestämmelserna i artikel 4.4, 4.5 och 4.6 i det direktivet för de vattenförekomster som utsatts för gränsöverskridande förorening. |
| --- | --- |

c)

medlemsstaten hade tillämpat de samordningsmekanismer som anges i artikel 3 i direktiv 2000/60/EG och i tillämpliga fall utnyttjat bestämmelserna i artikel 4.4, 4.5 och 4.6 i det direktivet för de vattenförekomster som utsatts för gränsöverskridande förorening.

2.   Medlemsstaterna ska använda den mekanism som anges i artikel 12 i direktiv 2000/60/EG för att ge nödvändig information till kommissionen vid sådana situationer som avses i punkt 1 i den här artikeln och lämna en sammanfattning av vidtagna åtgärder i samband med gränsöverskridande föroreningar i förvaltningsplanen för det berörda avrinningsdistriktet i enlighet med rapporteringsskyldigheterna i artikel 15.1 i direktiv 2000/60/EG.

Artikel 7

Översyn

På grundval av rapporter från medlemsstaterna, inklusive rapporter enligt artikel 12 i direktiv 2000/60/EG och särskilt de rapporter som avser gränsöverskridande föroreningar, ska kommissionen pröva om det finns behov av ytterligare särskilda gemenskapsåtgärder, t.ex. utsläppskontroller. Kommissionen ska rapportera sina slutsatser till Europaparlamentet och rådet inom ramen för den rapport som ska utarbetas i enlighet med artikel 18.1 i direktiv 2000/60/EG, och, i förekommande fall, låta denna åtföljas av tillämpliga förslag.

Artikel 8

Ändring av direktiv 2000/60/EG

Bilaga X till direktiv 2000/60/EG ska ersättas med texten i bilaga II till det här direktivet.

Artikel 9

Ändring av direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG

1.   Bilaga II till direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG och 84/491/EEG ska utgå.

2.   Avdelning B i avsnitten I–XI i bilaga II till direktiv 86/280/EEG ska utgå.

Artikel 10

Upphävande av direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG

1.   Direktiven 82/176/EEG, 83/513/EEG, 84/156/EEG, 84/491/EEG och 86/280/EEG ska upphöra att gälla den 22 december 2012.

2.   Före den 22 december 2012 får medlemsstaterna utföra övervakning och rapportering i enlighet med artiklarna 5, 8 och 15 i direktiv 2000/60/EG i stället för i enlighet med de direktiv som uppräknas i punkt 1 i den här artikeln.

Artikel 11

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (20).

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 12

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 13

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 97, 28.4.2007, s. 3.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 22 maj 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 december 2007 och Europaparlamentets ståndpunkt av den ... (ännu ej offentliggjord i EUT).

2

(3)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

3

(4)  EGT L 327, 22.12.2000, s. 1. Direktivet ändrat genom beslut nr 2455/2001/EG (EGT L 331, 15.12.2001, s. 1).

4

(5)  EGT L 331, 15.12.2001, s. 1.

5

(6)  EGT L 181, 4.7.1986, s. 16. Direktivet senast ändrat genom direktiv 91/692/EEG (EGT L 377, 31.12.1991, s. 48).

6

(7)  EGT L 81, 27.3.1982, s. 29. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG.

7

(8)  EGT L 291, 24.10.1983, s. 1. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG.

8

(9)  EGT L 74, 17.3.1984, s. 49. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG.

9

(10)  EGT L 274, 17.10.1984, s. 11. Direktivet ändrat genom direktiv 91/692/EEG.

10

(11)  EGT L 330, 5.12.1998, s. 32. Direktivet senast ändrat genom 2005 års anslutningsakt.

11

(12)  EUT L 33, 4.2.2006, s. 1.

12

(13)  EGT L 230, 19.8.1991, s. 1. Direktivet senast ändrat genom kommissionens direktiv 2007/50/EG (EUT L 202, 3.8.2007, s. 15).

13

(14)  EGT L 227, 8.9.1993, s. 9.

14

(15)  EGT L 161, 29.6.1994, s. 3.

15

(16)  EGT L 123, 24.4.1998, s. 1.

16

(17)  EGT L 257, 10.10.1996, s. 26.

17

(18)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

18

(19)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

19

(20)  18 månader efter det att direktivet har trätt i kraft.

20

---

BILAGA I

Miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra förorenande ämnen

DEL A: MILJÖKVALITETSNORMER (MKN)

AA: årsmedelvärde

MAC: maximal tillåten koncentration

Enhet: [μg/l]

| Nr | Ämnets namn | CAS-nummer (1) | AA-MKN (2)

  Inlands-ytvatten (3) | AA-MKN (2)

  Andra ytvatten | MAC-MKN (4)

  Inlands-ytvatten (3) | MAC-MKN (4)

  Andra ytvatten |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | (2) | (3) | (4) | (5) | (6) | (7) |
| (1) | Alaklor | 15972-60-8 | 0,3 | 0,3 | 0,7 | 0,7 |
| (2) | Antracen | 120-12-7 | 0,1 | 0,1 | 0,4 | 0,4 |
| (3) | Atrasin | 1912-24-9 | 0,6 | 0,6 | 2,0 | 2,0 |
| (4) | Bensen | 71-43-2 | 10 | 8 | 50 | 50 |
| (5) | Bromerade difenyletrar (5) | 32534-81-9 | 0,0005 | 0,0002 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (6) | Kadmium och kadmiumföreningar
  (beroende på vattenhårdhets-klass) (6) | 7440-43-9 | ≤ 0,08 (klass 1)
  0,08 (klass 2)
  0,09 (klass 3)
  0,15 (klass 4)
  0,25 (klass 5) | 0,2 | ≤ 0,45 (klass 1)
  0,45 (klass 2)
  0,6 (klass 3)
  0,9 (klass 4)
  1,5 (klass 5) | |
| (6a) | Koltetra-klorid (7) | 56-23-5 | 12 | 12 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (7) | C10-13 Kloralkaner | 85535-84-8 | 0,4 | 0,4 | 1,4 | 1,4 |
| (8) | Klorfenvinfos | 470-90-6 | 0,1 | 0,1 | 0,3 | 0,3 |
| (9) | Klorpyrifos (Klorpyrifosetyl) | 2921-88-2 | 0,03 | 0,03 | 0,1 | 0,1 |
| (9a) | Cyklodiena bekämpningsmedel:
  Aldrin (7)

  Dieldrin (7)

  Endrin (7)

  Isodrin (7) | 309-00-2
  60-57-1
  72-20-8
  465-73-6 | Σ = 0,01 | Σ = 0,005 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (9b) | DDT total (8)
   (7) | Ej tillämpligt | 0,025 | 0,025 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Para-para-DDT (7) | 50-29-3 | 0,01 | 0,01 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (10) | 1,2-dikloretan | 107-06-2 | 10 | 10 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (11) | Diklormetan | 75-09-2 | 20 | 20 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (12) | Di(2-etylhexyl)ftalat (DEHP) | 117-81-7 | 1,3 | 1,3 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (13) | Diuron | 330-54-1 | 0,2 | 0,2 | 1,8 | 1,8 |
| (14) | Endosulfan | 115-29-7 | 0,005 | 0,0005 | 0,01 | 0,004 |
| (15) | Fluoranten | 206-44-0 | 0,1 | 0,1 | 1 | 1 |
| (16) | Hexaklorbensen | 118-74-1 | 0,01 (9) | 0,01 (9) | 0,05 | 0,05 |
| (17) | Hexaklor-butadien | 87-68-3 | 0,1 (9) | 0,1 (9) | 0,6 | 0,6 |
| (18) | Hexaklor-cyklohexan | 608-73-1 | 0,02 | 0,002 | 0,04 | 0,02 |
| (19) | Isoproturon | 34123-59-6 | 0,3 | 0,3 | 1,0 | 1,0 |
| (20) | Bly och blyföreningar | 7439-92-1 | 7,2 | 7,2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (21) | Kvicksilver och kvicksilverföreningar | 7439-97-6 | 0,05 (9) | 0,05 (9) | 0,07 | 0,07 |
| (22) | Naftalen | 91-20-3 | 2,4 | 1,2 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (23) | Nickel och nickelföreningar | 7440-02-0 | 20 | 20 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (24) | Nonylfenol
  (4-nonylfenol) | 104-40-5 | 0,3 | 0,3 | 2,0 | 2,0 |
| (25) | Oktylfenol
  (4-(1,1',3,3'-tetrametyl-butylfenol)) | 140-66-9 | 0,1 | 0,01 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (26) | Pentaklorbensen | 608-93-5 | 0,007 | 0,0007 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (27) | Pentaklorfenol | 87-86-5 | 0,4 | 0,4 | 1 | 1 |
| (28) | Polyaromatiska kolväten (PAH) (10) | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Benso(a)pyren | 50-32-8 | 0,05 | 0,05 | 0,1 | 0,1 |
| Benso(b)fluoranten | 205-99-2 | Σ = 0,03 | Σ = 0,03 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Benso(k)fluoranten | 207-08-9 |
| Benso(g,h,i)perylen | 191-24-2 | Σ = 0,002 | Σ = 0,002 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| Indeno(1,2,3-cd)pyren | 193-39-5 |
| (29) | Simazin | 122-34-9 | 1 | 1 | 4 | 4 |
| (29a) | Tetrakloretylen (7) | 127-18-4 | 10 | 10 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (29b) | Trikloretylen (7) | 79-01-6 | 10 | 10 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (30) | Tributyltennföreningar (Tributyltenn-katjon) | 36643-28-4 | 0,0002 | 0,0002 | 0,0015 | 0,0015 |
| (31) | Triklorbensener | 12002-48-1 | 0,4 | 0,4 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (32) | Triklormetan | 67-66-3 | 2,5 | 2,5 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |
| (33) | Trifluralin | 1582-09-8 | 0,03 | 0,03 | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt |

Nr

Ämnets namn

CAS-nummer (1)

AA-MKN (2)

Inlands-ytvatten (3)

AA-MKN (2)

Andra ytvatten

MAC-MKN (4)

Inlands-ytvatten (3)

MAC-MKN (4)

Andra ytvatten

(1)

(2)

(3)

(4)

(5)

(6)

(7)

(1)

Alaklor

15972-60-8

0,3

0,3

0,7

0,7

(2)

Antracen

120-12-7

0,1

0,1

0,4

0,4

(3)

Atrasin

1912-24-9

0,6

0,6

2,0

2,0

(4)

Bensen

71-43-2

10

8

50

50

(5)

Bromerade difenyletrar (5)

32534-81-9

0,0005

0,0002

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(6)

Kadmium och kadmiumföreningar

(beroende på vattenhårdhets-klass) (6)

7440-43-9

≤ 0,08 (klass 1)

0,08 (klass 2)

0,09 (klass 3)

0,15 (klass 4)

0,25 (klass 5)

0,2

≤ 0,45 (klass 1)

0,45 (klass 2)

0,6 (klass 3)

0,9 (klass 4)

1,5 (klass 5)

(6a)

Koltetra-klorid (7)

56-23-5

12

12

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(7)

C10-13 Kloralkaner

85535-84-8

0,4

0,4

1,4

1,4

(8)

Klorfenvinfos

470-90-6

0,1

0,1

0,3

0,3

(9)

Klorpyrifos (Klorpyrifosetyl)

2921-88-2

0,03

0,03

0,1

0,1

(9a)

Cyklodiena bekämpningsmedel:

Aldrin (7)

Dieldrin (7)

Endrin (7)

Isodrin (7)

309-00-2

60-57-1

72-20-8

465-73-6

Σ = 0,01

Σ = 0,005

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(9b)

DDT total (8)
   (7)

Ej tillämpligt

0,025

0,025

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Para-para-DDT (7)

50-29-3

0,01

0,01

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(10)

1,2-dikloretan

107-06-2

10

10

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(11)

Diklormetan

75-09-2

20

20

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(12)

Di(2-etylhexyl)ftalat (DEHP)

117-81-7

1,3

1,3

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(13)

Diuron

330-54-1

0,2

0,2

1,8

1,8

(14)

Endosulfan

115-29-7

0,005

0,0005

0,01

0,004

(15)

Fluoranten

206-44-0

0,1

0,1

1

1

(16)

Hexaklorbensen

118-74-1

0,01 (9)

0,01 (9)

0,05

0,05

(17)

Hexaklor-butadien

87-68-3

0,1 (9)

0,1 (9)

0,6

0,6

(18)

Hexaklor-cyklohexan

608-73-1

0,02

0,002

0,04

0,02

(19)

Isoproturon

34123-59-6

0,3

0,3

1,0

1,0

(20)

Bly och blyföreningar

7439-92-1

7,2

7,2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(21)

Kvicksilver och kvicksilverföreningar

7439-97-6

0,05 (9)

0,05 (9)

0,07

0,07

(22)

Naftalen

91-20-3

2,4

1,2

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(23)

Nickel och nickelföreningar

7440-02-0

20

20

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(24)

Nonylfenol

(4-nonylfenol)

104-40-5

0,3

0,3

2,0

2,0

(25)

Oktylfenol

(4-(1,1',3,3'-tetrametyl-butylfenol))

140-66-9

0,1

0,01

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(26)

Pentaklorbensen

608-93-5

0,007

0,0007

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(27)

Pentaklorfenol

87-86-5

0,4

0,4

1

1

(28)

Polyaromatiska kolväten (PAH) (10)

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Benso(a)pyren

50-32-8

0,05

0,05

0,1

0,1

Benso(b)fluoranten

205-99-2

Σ = 0,03

Σ = 0,03

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Benso(k)fluoranten

207-08-9

Benso(g,h,i)perylen

191-24-2

Σ = 0,002

Σ = 0,002

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Indeno(1,2,3-cd)pyren

193-39-5

(29)

Simazin

122-34-9

1

1

4

4

(29a)

Tetrakloretylen (7)

127-18-4

10

10

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(29b)

Trikloretylen (7)

79-01-6

10

10

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(30)

Tributyltennföreningar (Tributyltenn-katjon)

36643-28-4

0,0002

0,0002

0,0015

0,0015

(31)

Triklorbensener

12002-48-1

0,4

0,4

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(32)

Triklormetan

67-66-3

2,5

2,5

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

(33)

Trifluralin

1582-09-8

0,03

0,03

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

DEL B: TILLÄMPNING AV DE MILJÖKVALITETSNORMER SOM AVSES I DEL A

| 1. | Kolumnerna 4 och 5 i tabellen: Vid tillämpning av AA-MKN på en ytvattenförekomst får, för varje representativ övervakningspunkt inom vattenförekomsten, det aritmetiska medelvärdet av de koncentrationer som uppmäts vid olika tidpunkter under året inte överstiga normens värde.
  Beräkningen av det aritmetiska medelvärdet och den analytiska metod som tillämpas måste följa kommissionens beslut .../... av den ... om antagande av tekniska specifikationer för kemisk övervakning och kvaliteten på analytiska resultat i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (11), inbegripet hur en miljökvalitetsnorm ska tillämpas när det inte finns någon lämplig analytisk metod som tillgodoser minimikriterierna. |
| --- | --- |

1.

Kolumnerna 4 och 5 i tabellen: Vid tillämpning av AA-MKN på en ytvattenförekomst får, för varje representativ övervakningspunkt inom vattenförekomsten, det aritmetiska medelvärdet av de koncentrationer som uppmäts vid olika tidpunkter under året inte överstiga normens värde.

Beräkningen av det aritmetiska medelvärdet och den analytiska metod som tillämpas måste följa kommissionens beslut .../... av den ... om antagande av tekniska specifikationer för kemisk övervakning och kvaliteten på analytiska resultat i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/60/EG (11), inbegripet hur en miljökvalitetsnorm ska tillämpas när det inte finns någon lämplig analytisk metod som tillgodoser minimikriterierna.

| 2. | Kolumnerna 6 och 7 i tabellen: Vid tillämpning av MAC-MKN på en ytvattenförekomst får den uppmätta koncentrationen vid de representativa övervakningspunkterna inom vattenförekomsten inte överskrida normens värde.
  I enlighet med avsnitt 1.3.4 i bilaga V till direktiv 2000/60/EG får dock medlemsstaterna införa statistiska metoder, som percentilberäkning, för att säkerställa en godtagbar konfidensnivå och noggrannhet för bestämning av efterlevnaden av MAC-MKN. Om de gör detta måste de statistiska metoderna följa de detaljerade regler som fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 21.2 i direktiv 2000/60/EG. |
| --- | --- |

2.

Kolumnerna 6 och 7 i tabellen: Vid tillämpning av MAC-MKN på en ytvattenförekomst får den uppmätta koncentrationen vid de representativa övervakningspunkterna inom vattenförekomsten inte överskrida normens värde.

I enlighet med avsnitt 1.3.4 i bilaga V till direktiv 2000/60/EG får dock medlemsstaterna införa statistiska metoder, som percentilberäkning, för att säkerställa en godtagbar konfidensnivå och noggrannhet för bestämning av efterlevnaden av MAC-MKN. Om de gör detta måste de statistiska metoderna följa de detaljerade regler som fastställts i enlighet med förfarandet i artikel 21.2 i direktiv 2000/60/EG.

| 3. | Med undantag av kadmium, bly, kvicksilver och nickel (nedan ”metaller”) uttrycks de miljökvalitetsnormer som fastställs i denna bilaga som totala koncentrationer i hela vattenprovet. I fråga om metaller jämförs miljökvalitetsnormens värde med upplöst koncentration, dvs. den upplösta fasen i ett vattenprov som erhållits genom filtrering genom ett 0,45 μm-filter eller motsvarande förbehandling.
  Medlemsstaterna får vid utvärdering av övervakningsresultaten i jämförelse med miljökvalitetsnormen ta hänsyn till






  a) | den naturliga bakgrundskoncentrationen för metaller och deras föreningar, om den hindrar efterlevnad av miljökvalitetsnormer, och |
| --- | --- | --- |

3.

Med undantag av kadmium, bly, kvicksilver och nickel (nedan ”metaller”) uttrycks de miljökvalitetsnormer som fastställs i denna bilaga som totala koncentrationer i hela vattenprovet. I fråga om metaller jämförs miljökvalitetsnormens värde med upplöst koncentration, dvs. den upplösta fasen i ett vattenprov som erhållits genom filtrering genom ett 0,45 μm-filter eller motsvarande förbehandling.

Medlemsstaterna får vid utvärdering av övervakningsresultaten i jämförelse med miljökvalitetsnormen ta hänsyn till

a)

den naturliga bakgrundskoncentrationen för metaller och deras föreningar, om den hindrar efterlevnad av miljökvalitetsnormer, och

| b) | vattnets hårdhet, dess pH-värde eller andra parametrar för vattenkvalitet som påverkar en metalls biotillgänglighet. |
| --- | --- |

b)

vattnets hårdhet, dess pH-värde eller andra parametrar för vattenkvalitet som påverkar en metalls biotillgänglighet.

---

(1)  CAS: Chemical Abstracts service.

(2)  Denna parameter är miljökvalitetsnormen uttryckt som ett medelvärde på årsnivå (AA-MKN). Om inte annat anges gäller den för den totala koncentrationen av alla isomerer.

(3)  Inlandsytvatten omfattar floder och sjöar och därmed sammanhängande konstgjorda eller kraftigt modifierade vattenförekomster.

(4)  Denna parameter är miljökvalitetsnormen uttryckt som maximal tillåten koncentration (MAC-MKN). Där MAC-MKN anges som ”ej tillämpligt” anses värdena på AA-MKN utgöra skydd mot kortvariga föroreningstoppar vid kontinuerliga utsläpp eftersom de är avsevärt lägre än de värden som härletts utifrån akut toxicitet.

(5)  För den grupp av prioriterade ämnen som utgörs av bromerade difenyletrar (nr 5) i listan i beslut nr 2455/2001/EG fastställs miljökvalitetsnormer endast för pentabromdifenyleter (kongener med numren 28, 47, 99, 100, 153 och 154).

(6)  För kadmium och dess föreningar (nr 6) varierar miljökvalitetsnormvärdet beroende på vattnets hårdhetsklass (klass 1: < 40 mg CaCO3/l, klass 2: 40 till < 50 mg CaCO3/l, klass 3: 50 till < 100 mg CaCO3/l, klass 4: 100 till < 200 mg CaCO3/l och klass 5: ≥ 200 mg CaCO3/l).

(7)  Detta ämne utgör inte ett prioriterat ämne men ett av övriga förorenande ämnen för vilka värdet för MKN är lika med de värden som är fastställda i den lagstiftning som gällde innan detta direktiv trädde i kraft.

(8)  DDT totalt består av summan av isomererna 1,1,1-triklor-2,2-bis(p-klorfenyl)etan (CAS-nummer 50-29-3), EU-nummer 200-024-3); 1,1,1-triklor-2(o-klorfenyl) -2-(p-klorfenyl)etan (CAS-nummer 789-02-6), EU-nummer 212-332-5); 1,1-diklor-2,2-bis(p-klorfenyl)etylen (CAS-nummer 72-55-9) EU-nummer 200-784-6); och 1,1-diklor-2,2-bis(p-klorfenyl)etan (CAS-nummer 7254-8). EU-nummer 200-783-0).

(9)  Om medlemsstaterna inte tillämpar miljökvalitetsnormer för biota, ska de införa striktare miljökvalitetsnormer för vatten för att nå samma skyddsnivå som miljökvalitetsnormen för biota enligt artikel 3.2. De ska underrätta kommissionen och andra medlemsstater, genom den kommitté som avses i artikel 21 i direktiv 2000/60/EG, om skälen och grunderna för att använda detta tillvägagångssätt, de fastställda alternativa miljökvalitetsnormerna för vatten, inklusive de uppgifter och den metod som använts för att få fram dem, och de kategorier av ytvatten som de skulle tillämpas på.

(10)  För den grupp prioriterade ämnen som utgörs av polyaromatiska kolväten (PAH) (nr 28) är varje enskilt miljökvalitetsnormvärde tillämpligt, dvs. värdet för benso(a)pyren och värdet för summan av benso(b)fluoranten och benso(k)fluoranten och värdet för summan av benso(g,h,i)perylen och indeno(1,2,3-cd)pyren måste respekteras.

(11)  EUT L ...

---

BILAGA II

Bilaga X till direktiv 2000/60/EG ska ersättas med följande:

”BILAGA X

Förteckning över prioriterade ämnen inom vattenpolitikens område

| Nummer | CAS number (1) | EU number (2) | Det prioriterade ämnets namn (3) | Identifierat som prioriterat farligt ämne |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| (1) | 15972-60-8 | 240-110-8 | Alaklor | |
| (2) | 120-12-7 | 204-371-1 | Antracen | X |
| (3) | 1912-24-9 | 217-617-8 | Atrazin | |
| (4) | 71-43-2 | 200-753-7 | Bensen | |
| (5) | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Bromerade difenyletrar (4) | X (5) |
| | 32534-81-9 | Ej tillämpligt | Pentabromodifenyleter (kongener med numren 28, 47, 99, 100, 153 och 154) (3) | |
| (6) | 7440-43-9 | 231-152-8 | Kadmium och kadmiumföreningar | X |
| (7) | 85535-84-8 | 287-476-5 | Kloralkaner, C10-13
   (4) | X |
| (8) | 470-90-6 | 207-432-0 | Klorfenvinfos | |
| (9) | 2921-88-2 | 220-864-4 | Klorpyrifos
  (Klorpyrifosetyl) | |
| (10) | 107-06-2 | 203-458-1 | 1,2-dikloretan | |
| (11) | 75-09-2 | 200-838-9 | Diklormetan | |
| (12) | 117-81-7 | 204-211-0 | Di(2-etylhexyl)ftalat (DEHP) | |
| (13) | 330-54-1 | 206-354-4 | Diuron | |
| (14) | 115-29-7 | 204-079-4 | Endosulfan | X |
| (15) | 206-44-0 | 205-912-4 | Fluoranten (6) | |
| (16) | 118-74-1 | 204-273-9 | Hexaklorbensen | X |
| (17) | 87-68-3 | 201-765-5 | Hexaklorbutadien | X |
| (18) | 608-73-1 | 210-158-9 | Hexaklorcyklohexan | X |
| (19) | 34123-59-6 | 251-835-4 | Isoproturon | |
| (20) | 7439-92-1 | 231-100-4 | Bly och blyföreningar | |
| (21) | 7439-97-6 | 231-106-7 | Kvicksilver och kvicksilverföreningar | X |
| (22) | 91-20-3 | 202-049-5 | Naftalen | |
| (23) | 7440-02-0 | 231-111-14 | Nickel och nickelföreningar | |
| (24) | 25154-52-3 | 246-672-0 | Nonylfenol | X |
| | 104-40-5 | 203-199-4 | (4-nonylfenol) (3) | X |
| (25) | 1806-26-4 | 217-302-5 | Oktylfenol | |
| | 140-66-9 | Ej tillämpligt | 4-(1,1',3,3'-tetrametylbutyl-fenol) (3) | |
| (26) | 608-93-5 | 210-172-5 | Pentaklorbensen | X |
| (27) | 87-86-5 | 231-152-8 | Pentaklorfenol | |
| (28) | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Polyaromatiska kolväten | X |
| | 50-32-8 | 200-028-5 | Benso(a)pyren | X |
| | 205-99-2 | 205-911-9 | (Benso(b)fluoranten) | X |
| | 191-24-2 | 205-883-8 | (Benso(g,h,i)perylen) | X |
| | 207-08-9 | 205-916-6 | (Benso(k)fluoranten) | X |
| | 193-39-5 | 205-893-2 | Indeno(1,2,3-cd)pyren | X |
| (29) | 122-34-9 | 204-535-2 | Simazin | |
| (30) | Ej tillämpligt | Ej tillämpligt | Tributyltennföreningar | X |
| | 36643-28-4 | Ej tillämpligt | Tributyltenn-katjon | X |
| (31) | 12002-48-1 | 234-413-4 | Triklorbensen | |
| (32) | 67-66-3 | 200-663-8 | Triklormetan (kloroform) | |
| (33) | 1582-09-8 | 216-428-8 | Trifluralin | |

Nummer

CAS number (1)

EU number (2)

Det prioriterade ämnets namn (3)

Identifierat som prioriterat farligt ämne

(1)

15972-60-8

240-110-8

Alaklor

(2)

120-12-7

204-371-1

Antracen

X

(3)

1912-24-9

217-617-8

Atrazin

(4)

71-43-2

200-753-7

Bensen

(5)

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Bromerade difenyletrar (4)

X (5)

32534-81-9

Ej tillämpligt

Pentabromodifenyleter (kongener med numren 28, 47, 99, 100, 153 och 154) (3)

(6)

7440-43-9

231-152-8

Kadmium och kadmiumföreningar

X

(7)

85535-84-8

287-476-5

Kloralkaner, C10-13
   (4)

X

(8)

470-90-6

207-432-0

Klorfenvinfos

(9)

2921-88-2

220-864-4

Klorpyrifos

(Klorpyrifosetyl)

(10)

107-06-2

203-458-1

1,2-dikloretan

(11)

75-09-2

200-838-9

Diklormetan

(12)

117-81-7

204-211-0

Di(2-etylhexyl)ftalat (DEHP)

(13)

330-54-1

206-354-4

Diuron

(14)

115-29-7

204-079-4

Endosulfan

X

(15)

206-44-0

205-912-4

Fluoranten (6)

(16)

118-74-1

204-273-9

Hexaklorbensen

X

(17)

87-68-3

201-765-5

Hexaklorbutadien

X

(18)

608-73-1

210-158-9

Hexaklorcyklohexan

X

(19)

34123-59-6

251-835-4

Isoproturon

(20)

7439-92-1

231-100-4

Bly och blyföreningar

(21)

7439-97-6

231-106-7

Kvicksilver och kvicksilverföreningar

X

(22)

91-20-3

202-049-5

Naftalen

(23)

7440-02-0

231-111-14

Nickel och nickelföreningar

(24)

25154-52-3

246-672-0

Nonylfenol

X

104-40-5

203-199-4

(4-nonylfenol) (3)

X

(25)

1806-26-4

217-302-5

Oktylfenol

140-66-9

Ej tillämpligt

4-(1,1',3,3'-tetrametylbutyl-fenol) (3)

(26)

608-93-5

210-172-5

Pentaklorbensen

X

(27)

87-86-5

231-152-8

Pentaklorfenol

(28)

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Polyaromatiska kolväten

X

50-32-8

200-028-5

Benso(a)pyren

X

205-99-2

205-911-9

(Benso(b)fluoranten)

X

191-24-2

205-883-8

(Benso(g,h,i)perylen)

X

207-08-9

205-916-6

(Benso(k)fluoranten)

X

193-39-5

205-893-2

Indeno(1,2,3-cd)pyren

X

(29)

122-34-9

204-535-2

Simazin

(30)

Ej tillämpligt

Ej tillämpligt

Tributyltennföreningar

X

36643-28-4

Ej tillämpligt

Tributyltenn-katjon

X

(31)

12002-48-1

234-413-4

Triklorbensen

(32)

67-66-3

200-663-8

Triklormetan (kloroform)

(33)

1582-09-8

216-428-8

Trifluralin

---

(1)  CAS: Chemical Abstracts Services.

1

(2)  EU-nummer: Europeiska inventeringen för befintliga kemiska ämnen (EINECS) eller Europeiska förteckningen över anmälda kemiska ämnen (ELNICS).

2

(3)  Om grupper av ämnen har valts ut, anges i förteckningen typiska enskilda representanter som indikatorer (inom parentes och utan nummer). För dessa grupper av ämnen måste den vägledande parametern definieras med en analytisk metod.

3

(4)  Dessa grupper av ämnen inbegriper normalt ett stort antal enskilda föreningar. För närvarande kan lämpliga vägledande parametrar inte ges.

4

(5)  Endast pentabromdifenyleter (CAS-nummer 32534-81-9).

5

(6)  Fluoranten anges i förteckningen som vägledning för andra, farligare polyaromatiska kolväten.”

6

---

RÅDETS MOTIVERING

I   INLEDNING

Kommissionen antog sitt förslag till direktiv om miljökvalitetsnormer inom vattenpolitikens område och ändring av direktiv 2000/60/EG i juli 2006.

Europaparlamentet antog sitt yttrande vid första behandlingen i maj 2007.

Ekonomiska och sociala kommittén antog sitt yttrande i april 2007 (1). Regionkommittén har inte avgett något yttrande.

Rådet antog den 20 december 2007 sin gemensamma ståndpunkt.

II   SYFTE

Förslaget till direktiv avser att fastställa miljökvalitetsnormer för prioriterade ämnen och vissa andra föroreningar enligt artikel 16 i direktiv 2000/60/EG (ramdirektivet om vatten).

III   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Den gemensamma ståndpunkten införlivar flera av Europaparlamentets ändringar vid första behandlingen, antingen ordagrant, delvis eller i fråga om andemeningen. Den avspeglar dock inte flertalet ändringar, eftersom rådet är enigt med kommissionen om att de är onödiga och/eller icke önskvärda.

Den gemensamma ståndpunkten inkluderar också ett antal ändringar utöver de som avses i Europaparlamentets yttrande vid första behandlingen. Följande avdelningar beskriver ändringarna i sak. Därutöver förekommer ändringar av lydelsen för att göra texten klarare eller för att sörja för den genomgående konsekvensen i direktivet.

2.   Syfte och definitioner (artiklarna 1 och 2)

Artikel 1 är delvis i linje med ändring 20, då det klargörs att det i direktivet fastställs miljökvalitetsnormer i syfte att uppnå en god kemisk status i enlighet med bestämmelser och mål i ramdirektivet om vatten. Den gemensamma ståndpunkten innehåller en ny artikel 2 för att klargöra att definitionerna i ramdirektivet om vatten ska tillämpas.

3.   Miljökvalitetsnormer (artikel 3 och bilaga I)

Artikel 3 är delvis i linje med ändringarna 21 och 66, då dess koppling till ramdirektivet om vatten klargörs i punkt 1. Artikeln är också delvis i linje med ändring 26, eftersom den nya punkt 2 skulle ge medlemsstaterna möjlighet att på vissa villkor genomföra övervakning i biota eller sediment.

I artikel 3.3 klargörs att medlemsstaterna utöver att tillämpa miljökvalitetsnormer bör genomföra analyser av den långsiktiga utvecklingen av de prioriterade ämnen som tenderar att ackumuleras i sediment och/eller biota.

Artikel 3.4 innehåller en hänvisning till REACH-förordningen och är därför fullt förenlig med ändring 29.

I artikel 3.5 anges att föreskrivande förfarande med kontroll ska användas, eftersom ändringar i detaljreglerna om övervakning av metaller skulle utgöra en ändring i direktivets huvuddel.

Bilaga I del A är i linje med målsättningen för ändringarna 50 och 51 i så måtto att tabellen med miljökvalitetsnormer för andra föroreningar kombineras med tabellen för prioriterade ämnen. Där klargörs emellertid att de andra föroreningarna inte omklassificeras som prioriterade ämnen i och med att tabellerna kombineras, annars skulle de klassifikationer som Europaparlamentet och rådet enades om genom beslut nr 2455/2001/EG omintetgöras.

Bilaga I del B är delvis i linje med målsättningen för ändring 30 och i stora drag i linje med målsättningen för ändring 52 genom att vidga räckvidden för beaktande av bakgrundskoncentrationerna av metaller, och att dessa regler kan ändras genom kommittéförfarande. Den innehåller också en förklaring av de analytiska och statistiska metoder som ska användas.

4.   Blandningszoner (artikel 4)

Artikel 4 är delvis i linje med målsättningen för ändringarna 35 och 36, då det klargörs att blandningszonernas omfattning måste vara proportionell och regelbundet ses över. I den gemensamma ståndpunkten används den kortare och tydligare termen ”blandningszoner” i stället för ”övergångsområden för överskridande av normerna”.

Den gemensamma ståndpunkten innehåller inga föreskrifter om användning av kommittéförfarande. Kommissionen kommer i stället att utfärda riktlinjer för artikelns genomförande.

5.   Register över utsläpp och spill (artikel 5)

Artikel 5 har delvis införlivat ändring 40. Rådet kan inte godta övriga ändringsförslag rörande registret med tanke på att de i alltför hög grad skulle innebära onödiga administrativa bördor för medlemsstaterna, skulle vara oförenliga med ramdirektivet om vatten, eller är överflödiga.

Den gemensamma ståndpunkten innehåller, återigen, inga föreskrifter om användning av kommittéförfarande. Kommissionen kommer i stället att utfärda riktlinjer för artikelns genomförande.

6.   Gränsöverskridande föroreningar (artikel 6)

Den gemensamma ståndpunkten innehåller en ny artikel för att klargöra medlemsstaternas skyldigheter när det gäller gränsöverskridande föroreningar. Den är delvis i linje med ändringarna 24 och 47.

7.   Översyn (artikel 7)

Den nya artikel 7 innehåller kravet på att kommissionen ska pröva om det finns behov av ytterligare särskilda åtgärder i hela gemenskapen. Detta är delvis eller i princip i linje med ändringarna 20, 32, 33 och 45.

8.   Bilaga II – ändringar i bilaga X till ramdirektivet om vatten

Rådet kan inte godta ändringarna 53-63 och 70, vilka skulle innebära att flera prioriterade ämnen och andra föroreningar klassificeras som prioriterade farliga ämnen. Inte heller kan rådet godta ändring 65, som skulle innebära tillägg till ramdirektivet om vatten av en förteckning över ämnen som är föremål för översyn för att eventuellt identifieras som ”prioriterade ämnen” eller ”prioriterade farliga ämnen”. Enligt artikel 16 i ramdirektivet om vatten föreskrivs redan nu att bilaga X ska bli föremål för en regelbunden översyn. Rådet är enigt med kommissionen om att denna översyn endast bör bygga på vetenskapliga överväganden.

En översyn av förteckningen över prioriterade ämnen, inklusive räckvidden för tilläggsämnen och kriterierna för prioritering, sker för närvarande enligt den gemensamma genomförandestrategin for ramdirektivet om vatten, med syfte att kommissionen ska lämna förslag för lämplig ändring av förteckningen i enlighet med tidsplanen för översynen i artikel 16.4 i ramdirektivet om vatten.

9.   Övrigt

Dessutom

| — | innehåller den gemensamma ståndpunkten text om jämförelsetabeller som är i linje med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning, |
| --- | --- |

—

innehåller den gemensamma ståndpunkten text om jämförelsetabeller som är i linje med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning,

| — | inkluderar den gemensamma ståndpunkten följdändringar i skälen och införlivar ändringarna 1, 4, 7 (del), 14 (i princip) och 73 (del). |
| --- | --- |

—

inkluderar den gemensamma ståndpunkten följdändringar i skälen och införlivar ändringarna 1, 4, 7 (del), 14 (i princip) och 73 (del).

IV   SLUTSATS

Rådet anser att den gemensamma ståndpunkten utgör ett balanserat paket som skulle komma att respektera bestämmelser och mål i ramdirektivet om vatten. Rådet ser fram mot konstruktiva diskussioner med Europaparlamentet för att snabbt kunna anta direktivet.

---

(1)  EUT C 97, 28.4.2007, s. 3.

---

| 18.3.2008 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | CE 71/16 |
| --- | --- | --- | --- |

18.3.2008

SV

Europeiska unionens officiella tidning

CE 71/16

---

GEMENSAM STÅNDPUNKT (EG) nr 4/2008

antagen av rådet den 20 december 2007

inför antagandet av Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/.../EG av den ... om avfall och upphävande av vissa direktiv

(2008/C 71 E/02)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 175.1,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

med beaktande av Regionkommitténs yttrande (2),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (3), och

av följande skäl:

| (1) | I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 om avfall (4) fastställs de rättsliga ramarna för hantering av avfall i gemenskapen. Där definieras centrala begrepp som avfall, återvinning och bortskaffande och dessutom fastställs grundläggande krav för hantering av avfall, i synnerhet skyldigheten för en verksamhetsutövare som hanterar avfall att inneha ett tillstånd eller vara registrerad och skyldigheten för medlemsstaterna att utarbeta avfallsplaner. Det fastställer även en rad viktiga principer, såsom skyldigheten att hantera avfall på ett sådant sätt att det inte har någon negativ inverkan på miljön och människors hälsa, uppmuntran att tillämpa avfallshierarki och principen att förorenaren ska betala, dvs. ett krav att innehavaren eller tidigare innehavare av avfall eller tillverkarna av den produkt från vilken avfallet härrör ska bära kostnaderna för att det bortskaffas. |
| --- | --- |

(1)

I Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/12/EG av den 5 april 2006 om avfall (4) fastställs de rättsliga ramarna för hantering av avfall i gemenskapen. Där definieras centrala begrepp som avfall, återvinning och bortskaffande och dessutom fastställs grundläggande krav för hantering av avfall, i synnerhet skyldigheten för en verksamhetsutövare som hanterar avfall att inneha ett tillstånd eller vara registrerad och skyldigheten för medlemsstaterna att utarbeta avfallsplaner. Det fastställer även en rad viktiga principer, såsom skyldigheten att hantera avfall på ett sådant sätt att det inte har någon negativ inverkan på miljön och människors hälsa, uppmuntran att tillämpa avfallshierarki och principen att förorenaren ska betala, dvs. ett krav att innehavaren eller tidigare innehavare av avfall eller tillverkarna av den produkt från vilken avfallet härrör ska bära kostnaderna för att det bortskaffas.

| (2) | I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) efterlyses utveckling eller översyn av avfallslagstiftningen, bland annat ett klargörande av skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall och åtgärder för att förebygga avfall. |
| --- | --- |

(2)

I Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram (5) efterlyses utveckling eller översyn av avfallslagstiftningen, bland annat ett klargörande av skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall och åtgärder för att förebygga avfall.

| (3) | I kommissionens meddelande av den 27 maj 2003 med titeln ”Mot en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall” konstateras att det finns behov av att utvärdera de nuvarande definitionerna av återvinning och bortskaffande och att det behövs en allmänt tillämplig definition av materialåtervinning och en debatt om definitionen av avfall. |
| --- | --- |

(3)

I kommissionens meddelande av den 27 maj 2003 med titeln ”Mot en temainriktad strategi för förebyggande och återvinning av avfall” konstateras att det finns behov av att utvärdera de nuvarande definitionerna av återvinning och bortskaffande och att det behövs en allmänt tillämplig definition av materialåtervinning och en debatt om definitionen av avfall.

| (4) | I Europaparlamentets resolution av den 20 april 2004 om ovan nämnda meddelande (6) uppmanas kommissionen att överväga att utvidga rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (7) till hela avfallssektorn. Kommissionen uppmanas också att tydligt skilja mellan återvinning och bortskaffande och att klargöra skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall. |
| --- | --- |

(4)

I Europaparlamentets resolution av den 20 april 2004 om ovan nämnda meddelande (6) uppmanas kommissionen att överväga att utvidga rådets direktiv 96/61/EG av den 24 september 1996 om samordnade åtgärder för att förebygga och begränsa föroreningar (7) till hela avfallssektorn. Kommissionen uppmanas också att tydligt skilja mellan återvinning och bortskaffande och att klargöra skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall.

| (5) | I rådets slutsatser av den 1 juli 2004 uppmanas kommissionen att lägga fram ett förslag till översyn av vissa aspekter av direktiv 75/442/EEG, upphävt och ersatt av direktiv 2006/12/EG, för att klargöra skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall och skillnaden mellan återvinning och bortskaffande. |
| --- | --- |

(5)

I rådets slutsatser av den 1 juli 2004 uppmanas kommissionen att lägga fram ett förslag till översyn av vissa aspekter av direktiv 75/442/EEG, upphävt och ersatt av direktiv 2006/12/EG, för att klargöra skillnaden mellan avfall och sådant som inte är avfall och skillnaden mellan återvinning och bortskaffande.

| (6) | Det är därför nödvändigt att se över direktiv 2006/12/EG för att klargöra centrala begrepp såsom definitionerna av avfall, återvinning och bortskaffande, skärpa de åtgärder som måste vidtas för att förebygga avfall, införa ett tillvägagångssätt som tar hänsyn till produkters och materials hela livscykel och inte enbart till avfallsfasen samt att koncentrera insatserna på att minska miljöpåverkan vid generering och hantering av avfall, så att avfallets ekonomiska värde ökas. Vidare bör återvinning av avfall och användning av återvunnet material uppmuntras för att bevara naturresurser. För tydlighetens skull och för att texten ska bli mer lättläst bör direktiv 2006/12/EG upphävas och ersättas av ett nytt direktiv. |
| --- | --- |

(6)

Det är därför nödvändigt att se över direktiv 2006/12/EG för att klargöra centrala begrepp såsom definitionerna av avfall, återvinning och bortskaffande, skärpa de åtgärder som måste vidtas för att förebygga avfall, införa ett tillvägagångssätt som tar hänsyn till produkters och materials hela livscykel och inte enbart till avfallsfasen samt att koncentrera insatserna på att minska miljöpåverkan vid generering och hantering av avfall, så att avfallets ekonomiska värde ökas. Vidare bör återvinning av avfall och användning av återvunnet material uppmuntras för att bevara naturresurser. För tydlighetens skull och för att texten ska bli mer lättläst bör direktiv 2006/12/EG upphävas och ersättas av ett nytt direktiv.

| (7) | Eftersom de flesta viktiga förfaranden för avfallshantering nu omfattas av gemenskapens miljölagstiftning, är det viktigt att detta direktiv anpassas till ett sådant tillvägagångssätt. Genom att betona de miljömål som fastställs i artikel 174 i fördraget, skulle det vara möjligt att starkare fokusera på miljöpåverkan vid generering och hantering av avfall under resursernas hela livscykel. Den rättsliga grunden för detta direktiv bör därför vara artikel 175. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom de flesta viktiga förfaranden för avfallshantering nu omfattas av gemenskapens miljölagstiftning, är det viktigt att detta direktiv anpassas till ett sådant tillvägagångssätt. Genom att betona de miljömål som fastställs i artikel 174 i fördraget, skulle det vara möjligt att starkare fokusera på miljöpåverkan vid generering och hantering av avfall under resursernas hela livscykel. Den rättsliga grunden för detta direktiv bör därför vara artikel 175.

| (8) | Effektiva och enhetliga regler för avfallshantering bör med vissa undantag gälla för lös egendom som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med. |
| --- | --- |

(8)

Effektiva och enhetliga regler för avfallshantering bör med vissa undantag gälla för lös egendom som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med.

| (9) | Frågan huruvida icke förorenad jord från utgrävningar och andra naturligt förekommande material som används på andra platser än där grävningen utfördes är avfall eller inte bör avgöras i enlighet med definitionen av avfall och bestämmelserna om biprodukter eller om när avfall upphör att vara avfall enligt detta direktiv. |
| --- | --- |

(9)

Frågan huruvida icke förorenad jord från utgrävningar och andra naturligt förekommande material som används på andra platser än där grävningen utfördes är avfall eller inte bör avgöras i enlighet med definitionen av avfall och bestämmelserna om biprodukter eller om när avfall upphör att vara avfall enligt detta direktiv.

| (10) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (8) föreskrivs det bland annat att det ska företas proportionerliga kontroller av insamling, transport, bearbetning, användning och bortskaffande av alla animaliska biprodukter, inbegripet avfall av animaliskt ursprung, så att ingen risk för djurs eller människors hälsa uppstår. Därför bör kopplingen till den förordningen klargöras, så att man kan undvika duplicering av bestämmelser genom att från detta direktiv undanta animaliska biprodukter som är avsedda för sådan användning som inte anses vara avfallshantering. |
| --- | --- |

(10)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1774/2002 av den 3 oktober 2002 om hälsobestämmelser för animaliska biprodukter som inte är avsedda att användas som livsmedel (8) föreskrivs det bland annat att det ska företas proportionerliga kontroller av insamling, transport, bearbetning, användning och bortskaffande av alla animaliska biprodukter, inbegripet avfall av animaliskt ursprung, så att ingen risk för djurs eller människors hälsa uppstår. Därför bör kopplingen till den förordningen klargöras, så att man kan undvika duplicering av bestämmelser genom att från detta direktiv undanta animaliska biprodukter som är avsedda för sådan användning som inte anses vara avfallshantering.

| (11) | På grundval av erfarenheterna från tillämpningen av förordning (EG) nr 1774/2002 är det lämpligt att förtydliga tillämpningsområdet för avfallslagstiftningen och dess bestämmelser om farligt avfall när det gäller animaliska biprodukter som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002. Om animaliska biprodukter utgör en potentiell hälsorisk är förordning (EG) nr 1774/2002 lämpligt rättsligt instrument för att ta itu med sådana risker och onödig överlappning med avfallslagstiftningen bör undvikas. |
| --- | --- |

(11)

På grundval av erfarenheterna från tillämpningen av förordning (EG) nr 1774/2002 är det lämpligt att förtydliga tillämpningsområdet för avfallslagstiftningen och dess bestämmelser om farligt avfall när det gäller animaliska biprodukter som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002. Om animaliska biprodukter utgör en potentiell hälsorisk är förordning (EG) nr 1774/2002 lämpligt rättsligt instrument för att ta itu med sådana risker och onödig överlappning med avfallslagstiftningen bör undvikas.

| (12) | Klassificeringen av avfall som farligt avfall bör bland annat grundas på gemenskapslagstiftningen om kemikalier, framför allt klassificeringen av beredningar som farliga, inbegripet de haltgränsvärden som används för detta. Det är vidare nödvändigt att behålla det system genom vilket avfall och farligt avfall har klassificerats i enlighet med den förteckning över avfall som senast upprättades genom kommissionens beslut 2000/532/EG (9), för att uppmuntra en harmoniserad klassificering av avfallstyper och säkerställa att fastställandet av vad som är farligt avfall sker på ett harmoniserat sätt i gemenskapen. |
| --- | --- |

(12)

Klassificeringen av avfall som farligt avfall bör bland annat grundas på gemenskapslagstiftningen om kemikalier, framför allt klassificeringen av beredningar som farliga, inbegripet de haltgränsvärden som används för detta. Det är vidare nödvändigt att behålla det system genom vilket avfall och farligt avfall har klassificerats i enlighet med den förteckning över avfall som senast upprättades genom kommissionens beslut 2000/532/EG (9), för att uppmuntra en harmoniserad klassificering av avfallstyper och säkerställa att fastställandet av vad som är farligt avfall sker på ett harmoniserat sätt i gemenskapen.

| (13) | Det är nödvändigt att skilja mellan tillfällig lagring av avfall i väntan på insamling, insamling av avfall och lagring av avfall i väntan på behandling. Verksamhetsutövare som producerar avfall i sin verksamhet bör inte anses syssla med avfallshantering och omfattas av krav på tillstånd för lagring av avfallet i väntan på dess insamling. |
| --- | --- |

(13)

Det är nödvändigt att skilja mellan tillfällig lagring av avfall i väntan på insamling, insamling av avfall och lagring av avfall i väntan på behandling. Verksamhetsutövare som producerar avfall i sin verksamhet bör inte anses syssla med avfallshantering och omfattas av krav på tillstånd för lagring av avfallet i väntan på dess insamling.

| (14) | Tillfällig lagring av avfall enligt definitionen av insamling ska tolkas som lagring i väntan på insamling i anläggningar där avfall omlastas för att beredas för vidare transport för återvinning eller bortskaffande på annan plats. Man bör med tanke på detta direktivs syfte göra åtskillnad mellan tillfällig lagring av avfall i väntan på insamling och lagring av avfall i väntan på behandling utifrån typen av avfall, omfånget och lagringstiden samt syftet med insamlingen. Denna åtskillnad bör göras av medlemsstaterna. Lagring av avfall för återvinning under tre år eller mer och lagring av avfall före bortskaffande under ett år eller mer omfattas av rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall. (10) |
| --- | --- |

(14)

Tillfällig lagring av avfall enligt definitionen av insamling ska tolkas som lagring i väntan på insamling i anläggningar där avfall omlastas för att beredas för vidare transport för återvinning eller bortskaffande på annan plats. Man bör med tanke på detta direktivs syfte göra åtskillnad mellan tillfällig lagring av avfall i väntan på insamling och lagring av avfall i väntan på behandling utifrån typen av avfall, omfånget och lagringstiden samt syftet med insamlingen. Denna åtskillnad bör göras av medlemsstaterna. Lagring av avfall för återvinning under tre år eller mer och lagring av avfall före bortskaffande under ett år eller mer omfattas av rådets direktiv 1999/31/EG av den 26 april 1999 om deponering av avfall. (10)

| (15) | System för sådan insamling av avfall som inte sker yrkesmässigt bör inte bli föremål för registrering, eftersom de utgör en lägre risk och bidrar till en separat avfallsinsamling. Exempel på sådana system är apotekens insamling av läkemedelsavfall, affärers system för återtagning av konsumtionsvaror och kollektiva system i skolor. |
| --- | --- |

(15)

System för sådan insamling av avfall som inte sker yrkesmässigt bör inte bli föremål för registrering, eftersom de utgör en lägre risk och bidrar till en separat avfallsinsamling. Exempel på sådana system är apotekens insamling av läkemedelsavfall, affärers system för återtagning av konsumtionsvaror och kollektiva system i skolor.

| (16) | Definitioner av förebyggande, återanvändning, förberedande för återanvändning, behandling och materialåtervinning bör läggas till i detta direktiv, så att dessa begrepps omfattning klargörs. |
| --- | --- |

(16)

Definitioner av förebyggande, återanvändning, förberedande för återanvändning, behandling och materialåtervinning bör läggas till i detta direktiv, så att dessa begrepps omfattning klargörs.

| (17) | Definitionerna av återvinning och bortskaffande behöver ändras, så att en klar åtskillnad görs mellan dessa båda begrepp, på grundval av att dessa förfaranden har helt olika inverkan på miljön genom ersättandet av naturresurser i ekonomin och med erkännande av de potentiella fördelarna för miljön och människors hälsa av att avfall används som en resurs. Riktlinjer kan dessutom utformas för att klargöra fall där det i praktiken är svårt att göra skillnad mellan dessa begrepp eller där en klassificering av verksamheten som återvinning inte motsvarar metodens verkliga miljöpåverkan. |
| --- | --- |

(17)

Definitionerna av återvinning och bortskaffande behöver ändras, så att en klar åtskillnad görs mellan dessa båda begrepp, på grundval av att dessa förfaranden har helt olika inverkan på miljön genom ersättandet av naturresurser i ekonomin och med erkännande av de potentiella fördelarna för miljön och människors hälsa av att avfall används som en resurs. Riktlinjer kan dessutom utformas för att klargöra fall där det i praktiken är svårt att göra skillnad mellan dessa begrepp eller där en klassificering av verksamheten som återvinning inte motsvarar metodens verkliga miljöpåverkan.

| (18) | Detta direktiv bör även klarlägga när förbränning av kommunalt fast avfall är energieffektivt och kan betraktas som ett återvinningsförfarande. |
| --- | --- |

(18)

Detta direktiv bör även klarlägga när förbränning av kommunalt fast avfall är energieffektivt och kan betraktas som ett återvinningsförfarande.

| (19) | De bortskaffningsförfaranden som innebär utsläpp i hav eller oceaner, inklusive deponering under havsbotten, regleras också av internationella konventioner, särskilt den i London den 13 november 1972 undertecknade konventionen om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall och 1996 års protokoll till denna, med 2006 års ändringar. |
| --- | --- |

(19)

De bortskaffningsförfaranden som innebär utsläpp i hav eller oceaner, inklusive deponering under havsbotten, regleras också av internationella konventioner, särskilt den i London den 13 november 1972 undertecknade konventionen om förhindrande av havsföroreningar till följd av dumpning av avfall och 1996 års protokoll till denna, med 2006 års ändringar.

| (20) | Det bör inte råda någon oklarhet i fråga om de olika aspekterna vid definitionen av avfall och vederbörliga förfaranden bör vid behov tillämpas dels på biprodukter som inte är avfall, dels på avfall som upphör att vara avfall. För att vissa aspekter på definitionen av avfall ska preciseras, bör man i detta direktiv förtydliga






  — | när ämnen eller föremål som uppkommer under ett tillverkningsförfarande som inte i första hand syftar till att producera dessa ämnen eller föremål utgör biprodukter och inte avfall; beslut om att ett ämne inte är avfall kan endast fattas på grundval av ett samordnat tillvägagångssätt som fortlöpande ska uppdateras och på villkor att detta är förenligt med skyddet för miljön och människors hälsa; om användningen av en biprodukt tillåts enligt ett miljötillstånd eller allmänna miljöbestämmelser, kan medlemsstaterna använda detta som ett redskap för att fastställa att inga allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa förväntas uppträda, |
| --- | --- | --- |

(20)

Det bör inte råda någon oklarhet i fråga om de olika aspekterna vid definitionen av avfall och vederbörliga förfaranden bör vid behov tillämpas dels på biprodukter som inte är avfall, dels på avfall som upphör att vara avfall. För att vissa aspekter på definitionen av avfall ska preciseras, bör man i detta direktiv förtydliga

—

när ämnen eller föremål som uppkommer under ett tillverkningsförfarande som inte i första hand syftar till att producera dessa ämnen eller föremål utgör biprodukter och inte avfall; beslut om att ett ämne inte är avfall kan endast fattas på grundval av ett samordnat tillvägagångssätt som fortlöpande ska uppdateras och på villkor att detta är förenligt med skyddet för miljön och människors hälsa; om användningen av en biprodukt tillåts enligt ett miljötillstånd eller allmänna miljöbestämmelser, kan medlemsstaterna använda detta som ett redskap för att fastställa att inga allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa förväntas uppträda,

| — | när visst avfall upphör att vara avfall, genom att fastställa sådana kriterier för när avfall upphör att vara avfall som garanterar en hög miljöskyddsnivå och ger en miljömässig och ekonomisk fördel; kategorier av avfall för vilka man kan tänka sig att utforma specifikationer och kriterier för när de upphör att vara avfall är bland annat byggnads- och rivningsavfall, vissa former av aska och slagg, metallskrot, kompost, returpapper och glas; för att avfallet ska upphöra att vara avfall kan återvinningsförfarandet vara så enkelt som en kontroll av om avfallet uppfyller kriterierna för att det ska upphöra att vara avfall. |
| --- | --- |

—

när visst avfall upphör att vara avfall, genom att fastställa sådana kriterier för när avfall upphör att vara avfall som garanterar en hög miljöskyddsnivå och ger en miljömässig och ekonomisk fördel; kategorier av avfall för vilka man kan tänka sig att utforma specifikationer och kriterier för när de upphör att vara avfall är bland annat byggnads- och rivningsavfall, vissa former av aska och slagg, metallskrot, kompost, returpapper och glas; för att avfallet ska upphöra att vara avfall kan återvinningsförfarandet vara så enkelt som en kontroll av om avfallet uppfyller kriterierna för att det ska upphöra att vara avfall.

| (21) | För att det ska gå att kontrollera eller bedöma om målen för materialåtervinning och återvinning i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (11), Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon (12), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/96/EG av den 27 januari 2003 om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE) (13) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/66/EG av den 6 september 2006 om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer (14) samt annan relevant gemenskapslagstiftning är uppfyllda, bör de volymer avfall som har upphört att vara avfall redovisas som materialåtervunnet eller återvunnet avfall. |
| --- | --- |

(21)

För att det ska gå att kontrollera eller bedöma om målen för materialåtervinning och återvinning i Europaparlamentets och rådets direktiv 94/62/EG av den 20 december 1994 om förpackningar och förpackningsavfall (11), Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/53/EG av den 18 september 2000 om uttjänta fordon (12), Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/96/EG av den 27 januari 2003 om avfall som utgörs av eller innehåller elektriska eller elektroniska produkter (WEEE) (13) och Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/66/EG av den 6 september 2006 om batterier och ackumulatorer och förbrukade batterier och ackumulatorer (14) samt annan relevant gemenskapslagstiftning är uppfyllda, bör de volymer avfall som har upphört att vara avfall redovisas som materialåtervunnet eller återvunnet avfall.

| (22) | I syfte att främja säkerhet och enhetlighet får kommissionen med utgångspunkt i definitionen av avfall anta riktlinjer för att i vissa fall specificera när ämnen eller föremål blir avfall. Sådana riktlinjer får bland annat utformas för elektriska och elektroniska produkter och för fordon. |
| --- | --- |

(22)

I syfte att främja säkerhet och enhetlighet får kommissionen med utgångspunkt i definitionen av avfall anta riktlinjer för att i vissa fall specificera när ämnen eller föremål blir avfall. Sådana riktlinjer får bland annat utformas för elektriska och elektroniska produkter och för fordon.

| (23) | Kostnaderna bör fördelas på ett sådant sätt att de speglar de verkliga miljökostnaderna för generering och hantering av detta avfall. |
| --- | --- |

(23)

Kostnaderna bör fördelas på ett sådant sätt att de speglar de verkliga miljökostnaderna för generering och hantering av detta avfall.

| (24) | Principen om att förorenaren ska betala är vägledande på europeisk och internationell nivå. Producenten och innehavaren av avfallet bör hantera detta på ett sätt som garanterar en hög skyddsnivå för miljön och människors hälsa. |
| --- | --- |

(24)

Principen om att förorenaren ska betala är vägledande på europeisk och internationell nivå. Producenten och innehavaren av avfallet bör hantera detta på ett sätt som garanterar en hög skyddsnivå för miljön och människors hälsa.

| (25) | Införandet av utökat producentansvar i detta direktiv är ett sätt att stödja en utformning och produktion av varor vid vilken man fullt ut beaktar och underlättar en effektiv användning av resurser under hela deras livscykel, inbegripet reparation, återanvändning, demontering och materialåtervinning, utan att därmed åsidosätta den fria rörligheten för varor på den inre marknaden. |
| --- | --- |

(25)

Införandet av utökat producentansvar i detta direktiv är ett sätt att stödja en utformning och produktion av varor vid vilken man fullt ut beaktar och underlättar en effektiv användning av resurser under hela deras livscykel, inbegripet reparation, återanvändning, demontering och materialåtervinning, utan att därmed åsidosätta den fria rörligheten för varor på den inre marknaden.

| (26) | Detta direktiv bör bidra till att EU närmar sig ett ”återvinningssamhälle”, som strävar efter att undvika avfallsgenerering och använder avfall som en resurs. I gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram uppmanas särskilt till åtgärder för att ombesörja källsortering och insamling och materialåtervinning av prioriterade avfallsflöden. I linje med detta mål, och som ett sätt att underlätta eller förbättra avfallets återvinningspotential, bör avfallet, om det är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbart, samlas in separat, innan det undergår sådana återvinningsförfaranden som ger det bästa miljömässiga utbytet. |
| --- | --- |

(26)

Detta direktiv bör bidra till att EU närmar sig ett ”återvinningssamhälle”, som strävar efter att undvika avfallsgenerering och använder avfall som en resurs. I gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram uppmanas särskilt till åtgärder för att ombesörja källsortering och insamling och materialåtervinning av prioriterade avfallsflöden. I linje med detta mål, och som ett sätt att underlätta eller förbättra avfallets återvinningspotential, bör avfallet, om det är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbart, samlas in separat, innan det undergår sådana återvinningsförfaranden som ger det bästa miljömässiga utbytet.

| (27) | För att tillämpa försiktighetsprincipen och principen att förebyggande åtgärder bör vidtas enligt artikel 174.2 i fördraget, är det nödvändigt att fastställa allmänna miljömål för avfallshanteringen inom gemenskapen. I enlighet med dessa principer är det gemenskapens och medlemsstaternas sak att inrätta en ram för att förebygga, minska och i möjligaste mån från början eliminera källorna till förorening eller olägenheter genom att vidta åtgärder genom vilka erkända risker elimineras. |
| --- | --- |

(27)

För att tillämpa försiktighetsprincipen och principen att förebyggande åtgärder bör vidtas enligt artikel 174.2 i fördraget, är det nödvändigt att fastställa allmänna miljömål för avfallshanteringen inom gemenskapen. I enlighet med dessa principer är det gemenskapens och medlemsstaternas sak att inrätta en ram för att förebygga, minska och i möjligaste mån från början eliminera källorna till förorening eller olägenheter genom att vidta åtgärder genom vilka erkända risker elimineras.

| (28) | Avfallshierarkin utgör allmänt det totalt sett bästa miljöalternativet inom lagstiftning och politik på avfallsområdet, men det kan bli nödvändigt att avvika från en sådan hierarki i fråga om särskilda avfallsflöden, då detta är motiverat på grund av bland annat teknisk genomförbarhet, ekonomisk livskraft och miljöskydd. |
| --- | --- |

(28)

Avfallshierarkin utgör allmänt det totalt sett bästa miljöalternativet inom lagstiftning och politik på avfallsområdet, men det kan bli nödvändigt att avvika från en sådan hierarki i fråga om särskilda avfallsflöden, då detta är motiverat på grund av bland annat teknisk genomförbarhet, ekonomisk livskraft och miljöskydd.

| (29) | För att göra det möjligt för gemenskapen som helhet att ta hand om sitt eget avfall och återvinna blandat kommunalt avfall som har samlats i från privata hushåll och för de enskilda medlemsstaterna att närma sig detta mål, är det nödvändigt att inrätta ett nätverk för samarbete mellan anläggningar för bortskaffande av avfall och anläggningar för återvinning av blandat kommunalt avfall som har insamlats från privata hushåll, med beaktande av geografiska förhållanden och behovet av specialiserade anläggningar för vissa typer av avfall. |
| --- | --- |

(29)

För att göra det möjligt för gemenskapen som helhet att ta hand om sitt eget avfall och återvinna blandat kommunalt avfall som har samlats i från privata hushåll och för de enskilda medlemsstaterna att närma sig detta mål, är det nödvändigt att inrätta ett nätverk för samarbete mellan anläggningar för bortskaffande av avfall och anläggningar för återvinning av blandat kommunalt avfall som har insamlats från privata hushåll, med beaktande av geografiska förhållanden och behovet av specialiserade anläggningar för vissa typer av avfall.

| (30) | Vid tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (15), ska blandat kommunalt avfall enligt artikel 3.5 i denna förordning anses vara blandat kommunalt avfall även då det har genomgått en avfallsbehandling som inte väsentligen har ändrat dess egenskaper. |
| --- | --- |

(30)

Vid tillämpning av Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1013/2006 av den 14 juni 2006 om transport av avfall (15), ska blandat kommunalt avfall enligt artikel 3.5 i denna förordning anses vara blandat kommunalt avfall även då det har genomgått en avfallsbehandling som inte väsentligen har ändrat dess egenskaper.

| (31) | Det är viktigt att märka farligt avfall i överensstämmelse med internationella normer och gemenskapsnormer. Om sådant avfall samlas in separat från hushåll, bör detta dock inte medföra att hushållen blir skyldiga att upprätta den nödvändiga dokumentationen. |
| --- | --- |

(31)

Det är viktigt att märka farligt avfall i överensstämmelse med internationella normer och gemenskapsnormer. Om sådant avfall samlas in separat från hushåll, bör detta dock inte medföra att hushållen blir skyldiga att upprätta den nödvändiga dokumentationen.

| (32) | Det är i enlighet med avfallshierarkin och för att minska utsläppen av växthusgaser från bortskaffande av avfall till deponier viktigt att underlätta separat insamling och riktig behandling av biologiskt avfall i syfte att producera miljösäker kompost och annat material som grundar sig på biologiskt avfall. Kommissionen kommer efter en bedömning av hanteringen av biologiskt avfall att vid behov lägga fram lämpliga förslag till lagstiftning. |
| --- | --- |

(32)

Det är i enlighet med avfallshierarkin och för att minska utsläppen av växthusgaser från bortskaffande av avfall till deponier viktigt att underlätta separat insamling och riktig behandling av biologiskt avfall i syfte att producera miljösäker kompost och annat material som grundar sig på biologiskt avfall. Kommissionen kommer efter en bedömning av hanteringen av biologiskt avfall att vid behov lägga fram lämpliga förslag till lagstiftning.

| (33) | Tekniska miniminormer för avfallsbehandling som inte omfattas av direktiv 96/61/EG får antas när det finns belägg för att en fördel skulle uppnås när det gäller skydd av människors hälsa och miljön och när en samordnad metod för tillämpning av det här direktivet skulle säkerställa skyddet av människors hälsa och miljön. |
| --- | --- |

(33)

Tekniska miniminormer för avfallsbehandling som inte omfattas av direktiv 96/61/EG får antas när det finns belägg för att en fördel skulle uppnås när det gäller skydd av människors hälsa och miljön och när en samordnad metod för tillämpning av det här direktivet skulle säkerställa skyddet av människors hälsa och miljön.

| (34) | Det är nödvändigt att närmare ange omfattningen av de avfallsplaner som medlemsstaterna är skyldiga att upprätta och vad de ska innehålla och att vid utarbetandet eller översynen av avfallsplaner beakta miljöpåverkan av genereringen och hanteringen av avfall. Vid behov bör hänsyn också tas till kravet på upprättande av hanteringsplaner i artikel 14 i direktiv 94/62/EG och till den strategi som enligt artikel 5 i direktiv 1999/31/EG ska upprättas för att minska mängden biologiskt nedbrytbart avfall som går till deponier. |
| --- | --- |

(34)

Det är nödvändigt att närmare ange omfattningen av de avfallsplaner som medlemsstaterna är skyldiga att upprätta och vad de ska innehålla och att vid utarbetandet eller översynen av avfallsplaner beakta miljöpåverkan av genereringen och hanteringen av avfall. Vid behov bör hänsyn också tas till kravet på upprättande av hanteringsplaner i artikel 14 i direktiv 94/62/EG och till den strategi som enligt artikel 5 i direktiv 1999/31/EG ska upprättas för att minska mängden biologiskt nedbrytbart avfall som går till deponier.

| (35) | Medlemsstaterna får tillämpa miljötillstånd eller allmänna miljöbestämmelser på vissa avfallsproducenter, dock utan att detta äventyrar en väl fungerande inre marknad. |
| --- | --- |

(35)

Medlemsstaterna får tillämpa miljötillstånd eller allmänna miljöbestämmelser på vissa avfallsproducenter, dock utan att detta äventyrar en väl fungerande inre marknad.

| (36) | Enligt förordning (EG) nr 1013/2006 får medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga transporter av avfall som inte sker i enlighet med deras avfallsplaner. Med avvikelse från den förordningen bör medlemsstaterna ha rätt att begränsa inkommande återvinningsklassificerade leveranser till förbränningsanläggningar, om det har fastställts att det skulle bli nödvändigt att bortskaffa nationellt avfall eller att avfall skulle behöva behandlas på ett sätt som inte är förenligt med deras avfallsplaner. Det erkänns att vissa medlemsstater kan vara oförmögna att tillhandahålla ett nät med en fullständig uppsättning anläggningar för slutåtervinning på sitt territorium. |
| --- | --- |

(36)

Enligt förordning (EG) nr 1013/2006 får medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att förebygga transporter av avfall som inte sker i enlighet med deras avfallsplaner. Med avvikelse från den förordningen bör medlemsstaterna ha rätt att begränsa inkommande återvinningsklassificerade leveranser till förbränningsanläggningar, om det har fastställts att det skulle bli nödvändigt att bortskaffa nationellt avfall eller att avfall skulle behöva behandlas på ett sätt som inte är förenligt med deras avfallsplaner. Det erkänns att vissa medlemsstater kan vara oförmögna att tillhandahålla ett nät med en fullständig uppsättning anläggningar för slutåtervinning på sitt territorium.

| (37) | För att förbättra det sätt på vilket åtgärder för att förebygga avfall genomförs i medlemsstaterna och underlätta spridning av bästa praxis inom området, är det nödvändigt att skärpa bestämmelserna om förebyggande av avfall och att införa ett krav på att medlemsstaterna ska utarbeta program för förebyggande av avfall, vilka bör inriktas på de viktigaste miljöeffekterna och beakta hela livscykeln för produkter och material. Sådana åtgärder bör syfta till att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och den miljöpåverkan som hänger samman med genereringen av avfall. I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003 om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön (16), bör berörda parter och allmänheten ha möjlighet att delta i utarbetandet av programmen och ha tillgång till dem när de har utarbetats. |
| --- | --- |

(37)

För att förbättra det sätt på vilket åtgärder för att förebygga avfall genomförs i medlemsstaterna och underlätta spridning av bästa praxis inom området, är det nödvändigt att skärpa bestämmelserna om förebyggande av avfall och att införa ett krav på att medlemsstaterna ska utarbeta program för förebyggande av avfall, vilka bör inriktas på de viktigaste miljöeffekterna och beakta hela livscykeln för produkter och material. Sådana åtgärder bör syfta till att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och den miljöpåverkan som hänger samman med genereringen av avfall. I enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/35/EG av den 26 maj 2003 om åtgärder för allmänhetens deltagande i utarbetandet av vissa planer och program avseende miljön (16), bör berörda parter och allmänheten ha möjlighet att delta i utarbetandet av programmen och ha tillgång till dem när de har utarbetats.

| (38) | Ekonomiska styrmedel kan ha en avgörande betydelse för att målen för förebyggande och hantering av avfall ska uppnås. Avfall är ofta av värde som resurs och den fortsatta tillämpningen av ekonomiska styrmedel kan komma att maximera fördelarna för miljön. Användningen av sådana styrmedel på en lämplig nivå bör därför uppmuntras, samtidigt som det framhålls att medlemsstaterna själva kan besluta om användning av sådana styrmedel. |
| --- | --- |

(38)

Ekonomiska styrmedel kan ha en avgörande betydelse för att målen för förebyggande och hantering av avfall ska uppnås. Avfall är ofta av värde som resurs och den fortsatta tillämpningen av ekonomiska styrmedel kan komma att maximera fördelarna för miljön. Användningen av sådana styrmedel på en lämplig nivå bör därför uppmuntras, samtidigt som det framhålls att medlemsstaterna själva kan besluta om användning av sådana styrmedel.

| (39) | Vissa bestämmelser om avfallshantering i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (17) bör ändras, så att föråldrade bestämmelser utgår och texten förtydligas. För att gemenskapslagstiftningen ska bli enklare bör dessa bestämmelser inlemmas i det här direktivet. För att klargöra hur det i direktiv 91/689/EEG fastställda förbudet mot blandning fungerar och för att skydda miljön och människors hälsa, bör undantagen från detta förbud dessutom vara anpassade till bästa tillgängliga teknik enligt direktiv 96/61/EG. Direktiv 91/689/EEG bör därför upphävas. |
| --- | --- |

(39)

Vissa bestämmelser om avfallshantering i rådets direktiv 91/689/EEG av den 12 december 1991 om farligt avfall (17) bör ändras, så att föråldrade bestämmelser utgår och texten förtydligas. För att gemenskapslagstiftningen ska bli enklare bör dessa bestämmelser inlemmas i det här direktivet. För att klargöra hur det i direktiv 91/689/EEG fastställda förbudet mot blandning fungerar och för att skydda miljön och människors hälsa, bör undantagen från detta förbud dessutom vara anpassade till bästa tillgängliga teknik enligt direktiv 96/61/EG. Direktiv 91/689/EEG bör därför upphävas.

| (40) | För att förenkla gemenskapslagstiftningen och återspegla de miljömässiga fördelarna bör relevanta bestämmelser i rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor (18) inlemmas i detta direktiv. Direktiv 75/439/EEG bör därför upphävas. Hanteringen av spilloljor bör stå i överensstämmelse med avfallshierarkins ledande princip och de alternativ som medför det bästa totala resultatet för miljön bör föredras. Separat insamling av spilloljor är fortfarande av avgörande betydelse för en korrekt hantering av dessa och för att förebygga skador på miljön på grund av att de bortskaffas på ett felaktigt sätt. |
| --- | --- |

(40)

För att förenkla gemenskapslagstiftningen och återspegla de miljömässiga fördelarna bör relevanta bestämmelser i rådets direktiv 75/439/EEG av den 16 juni 1975 om omhändertagande av spilloljor (18) inlemmas i detta direktiv. Direktiv 75/439/EEG bör därför upphävas. Hanteringen av spilloljor bör stå i överensstämmelse med avfallshierarkins ledande princip och de alternativ som medför det bästa totala resultatet för miljön bör föredras. Separat insamling av spilloljor är fortfarande av avgörande betydelse för en korrekt hantering av dessa och för att förebygga skador på miljön på grund av att de bortskaffas på ett felaktigt sätt.

| (41) | Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för fysiska och juridiska personer som ansvarar för avfallshantering, t.ex. avfallsproducenter, innehavare, mäklare, handlare, transportörer och insamlare, verksamhetsutövare som behandlar avfall och genomför avfallsplaner, om dessa bryter mot bestämmelserna i detta direktiv. Medlemsstaterna får också vidta åtgärder för att återvinna kostnader i samband med överträdelser och återställningsåtgärder utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador. (19) |
| --- | --- |

(41)

Medlemsstaterna bör föreskriva effektiva, proportionella och avskräckande sanktioner för fysiska och juridiska personer som ansvarar för avfallshantering, t.ex. avfallsproducenter, innehavare, mäklare, handlare, transportörer och insamlare, verksamhetsutövare som behandlar avfall och genomför avfallsplaner, om dessa bryter mot bestämmelserna i detta direktiv. Medlemsstaterna får också vidta åtgärder för att återvinna kostnader i samband med överträdelser och återställningsåtgärder utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/35/EG av den 21 april 2004 om miljöansvar för att förebygga och avhjälpa miljöskador. (19)

| (42) | De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (20). |
| --- | --- |

(42)

De åtgärder som är nödvändiga för att genomföra detta direktiv bör antas i enlighet med rådets beslut 1999/468/EG av den 28 juni 1999 om de förfaranden som skall tillämpas vid utövandet av kommissionens genomförandebefogenheter (20).

| (43) | Kommissionen bör särskilt ges behörighet att fastställa kriterier för ett antal frågor, t.ex. villkoren för att ett föremål ska anses vara en biprodukt, för när avfall upphör att vara avfall samt för fastställande av vilket avfall som anses utgöra farligt avfall. Kommissionen bör dessutom bemyndigas att anpassa bilagorna till de tekniska och vetenskapliga framstegen och att fastställa tillämpningen av den formel för förbränningsanläggningar som avses i bilaga II R 1. Eftersom dessa åtgärder har allmän räckvidd och syftar till att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv och att komplettera det genom att icke-väsentliga delar läggs till, måste de antas i enlighet med föreskrivande förfarandet med kontroll enligt artikel 5a i beslut 1999/468/EG. |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen bör särskilt ges behörighet att fastställa kriterier för ett antal frågor, t.ex. villkoren för att ett föremål ska anses vara en biprodukt, för när avfall upphör att vara avfall samt för fastställande av vilket avfall som anses utgöra farligt avfall. Kommissionen bör dessutom bemyndigas att anpassa bilagorna till de tekniska och vetenskapliga framstegen och att fastställa tillämpningen av den formel för förbränningsanläggningar som avses i bilaga II R 1. Eftersom dessa åtgärder har allmän räckvidd och syftar till att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv och att komplettera det genom att icke-väsentliga delar läggs till, måste de antas i enlighet med föreskrivande förfarandet med kontroll enligt artikel 5a i beslut 1999/468/EG.

| (44) | I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (21) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller. |
| --- | --- |

(44)

I enlighet med punkt 34 i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (21) uppmanas medlemsstaterna att för egen del och i gemenskapens intresse upprätta egna tabeller som så vitt det är möjligt visar överensstämmelsen mellan detta direktiv och införlivandeåtgärderna samt att offentliggöra dessa tabeller.

| (45) | Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skydda miljön och människors hälsa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av direktivets omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(45)

Eftersom målet för detta direktiv, nämligen att skydda miljön och människors hälsa, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna och det därför, på grund av direktivets omfattning eller verkningar, bättre kan uppnås på gemenskapsnivå, får gemenskapen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går detta direktiv inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Syfte, tillämpningsområde och definitioner

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

I detta direktiv fastställs åtgärder som syftar till att skydda miljön och människors hälsa genom att förebygga eller minska de negativa följderna av generering och hantering av avfall samt minska resursanvändningens allmänna påverkan och få till stånd en effektivisering av denna användning.

Artikel 2

Undantag från tillämpningsområdet

1.   Följande ska undantas från detta direktivs tillämpningsområde:

| a) | Gasformiga utsläpp till luften. |
| --- | --- |

a)

Gasformiga utsläpp till luften.

| b) | Mark (in situ), inklusive icke utgrävd förorenad jord och byggnader med permanent markkontakt. |
| --- | --- |

b)

Mark (in situ), inklusive icke utgrävd förorenad jord och byggnader med permanent markkontakt.

| c) | Icke förorenad jord och annat naturligt förekommande material som grävts ut i samband med byggverksamhet, när det är säkerställt att materialet kommer att användas för byggnation i sitt naturliga tillstånd på den plats där grävningen utfördes. |
| --- | --- |

c)

Icke förorenad jord och annat naturligt förekommande material som grävts ut i samband med byggverksamhet, när det är säkerställt att materialet kommer att användas för byggnation i sitt naturliga tillstånd på den plats där grävningen utfördes.

| d) | Radioaktivt avfall. |
| --- | --- |

d)

Radioaktivt avfall.

| e) | Utrangerade sprängämnen. |
| --- | --- |

e)

Utrangerade sprängämnen.

| f) | Fekalier, om de inte omfattas av punkt 2 b, halm och annat naturligt, icke-farligt material från jordbruk eller skogsbruk som används inom jordbruk, skogsbruk eller för energiproduktion från sådan biomassa genom processer och metoder som inte skadar miljön eller utgör ett hot mot människors hälsa. |
| --- | --- |

f)

Fekalier, om de inte omfattas av punkt 2 b, halm och annat naturligt, icke-farligt material från jordbruk eller skogsbruk som används inom jordbruk, skogsbruk eller för energiproduktion från sådan biomassa genom processer och metoder som inte skadar miljön eller utgör ett hot mot människors hälsa.

2.   Följande ska undantas från detta direktivs tillämpningsområde i den utsträckning de redan omfattas av annan gemenskapslagstiftning:

| a) | Avloppsvatten. |
| --- | --- |

a)

Avloppsvatten.

| b) | Animaliska biprodukter, inbegripet bearbetade produkter som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002, utom sådana som är avsedda för förbränning, deponier eller användning i biogas- eller komposteringsanläggning. |
| --- | --- |

b)

Animaliska biprodukter, inbegripet bearbetade produkter som omfattas av förordning (EG) nr 1774/2002, utom sådana som är avsedda för förbränning, deponier eller användning i biogas- eller komposteringsanläggning.

| c) | Kadaver från djur som dött på annat sätt än genom slakt, inbegripet djur som avlivats för att utrota epizootiska sjukdomar och som bortskaffats enligt förordning (EG) nr 1774/2002. |
| --- | --- |

c)

Kadaver från djur som dött på annat sätt än genom slakt, inbegripet djur som avlivats för att utrota epizootiska sjukdomar och som bortskaffats enligt förordning (EG) nr 1774/2002.

| d) | Avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av mineralresurser samt drift av stenbrott som omfattas av direktiv 2006/21/EG. |
| --- | --- |

d)

Avfall från prospektering, brytning, behandling och lagring av mineralresurser samt drift av stenbrott som omfattas av direktiv 2006/21/EG.

3.   Utan att det påverkar skyldigheter enligt annan tillämplig gemenskapslagstiftning ska sediment som flyttats i ytvatten vid underhåll av vatten och vattenvägar eller för att förhindra översvämning eller mildra effekterna av översvämning och torka undantas från tillämpningsområdet för detta direktiv, om det är bevisat att sedimenten är icke-farliga.

4.   Särskilda bestämmelser för vissa omständigheter eller för komplettering av detta direktivs bestämmelser får när det gäller hanteringen av vissa kategorier av avfall fastställas i särdirektiv.

Artikel 3

Definitioner

I detta direktiv avses med

| 1) | avfall: ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med, |
| --- | --- |

1)

avfall: ämne eller föremål som innehavaren gör sig av med eller avser eller är skyldig att göra sig av med,

| 2) | farligt avfall: avfall med minst en av de farliga egenskaper som förtecknas i bilaga III, |
| --- | --- |

2)

farligt avfall: avfall med minst en av de farliga egenskaper som förtecknas i bilaga III,

| 3) | spilloljor: mineralbaserade eller syntetiska smörjoljor eller oljor för industriella ändamål som inte längre lämpar sig för det syfte som de ursprungligen var avsedda för, t.ex. använda oljor för förbränningsmotorer och växellådor samt turbinoljor och hydrauloljor, |
| --- | --- |

3)

spilloljor: mineralbaserade eller syntetiska smörjoljor eller oljor för industriella ändamål som inte längre lämpar sig för det syfte som de ursprungligen var avsedda för, t.ex. använda oljor för förbränningsmotorer och växellådor samt turbinoljor och hydrauloljor,

| 4) | biologiskt avfall: biologiskt nedbrytbart trädgårds- och parkavfall, livsmedels- och köksavfall från hushåll, restauranger, catering och detaljhandelslokaler och jämförbart avfall från livsmedelsindustrin, |
| --- | --- |

4)

biologiskt avfall: biologiskt nedbrytbart trädgårds- och parkavfall, livsmedels- och köksavfall från hushåll, restauranger, catering och detaljhandelslokaler och jämförbart avfall från livsmedelsindustrin,

| 5) | avfallsproducent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov till avfall (ursprunglig avfallsproducent) och var och en som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning, |
| --- | --- |

5)

avfallsproducent: var och en som bedriver en verksamhet som ger upphov till avfall (ursprunglig avfallsproducent) och var och en som genom förbehandling, blandning eller andra förfaranden ändrar avfallets art eller sammansättning,

| 6) | avfallsinnehavare: avfallsproducenten eller den fysiska eller juridiska person som är i besittning av det, |
| --- | --- |

6)

avfallsinnehavare: avfallsproducenten eller den fysiska eller juridiska person som är i besittning av det,

| 7) | handlare: företag som fungerar som huvudman för att köpa och därefter sälja avfall, inbegripet handlare som inte kommer i fysisk besittning av avfallet, |
| --- | --- |

7)

handlare: företag som fungerar som huvudman för att köpa och därefter sälja avfall, inbegripet handlare som inte kommer i fysisk besittning av avfallet,

| 8) | mäklare: företag som ombesörjer återvinning eller bortskaffande av avfall på andras vägnar, inbegripet mäklare som inte kommer i fysisk besittning av avfallet, |
| --- | --- |

8)

mäklare: företag som ombesörjer återvinning eller bortskaffande av avfall på andras vägnar, inbegripet mäklare som inte kommer i fysisk besittning av avfallet,

| 9) | avfallshantering: insamling, transport, återvinning och bortskaffande av avfall, inklusive kontroll av sådan verksamhet och efterbehandling av platser för bortskaffande av avfall, inklusive åtgärder som handlaren eller mäklaren vidtar, |
| --- | --- |

9)

avfallshantering: insamling, transport, återvinning och bortskaffande av avfall, inklusive kontroll av sådan verksamhet och efterbehandling av platser för bortskaffande av avfall, inklusive åtgärder som handlaren eller mäklaren vidtar,

| 10) | insamling: uppsamling av avfall, inbegripet försortering och tillfällig lagring av avfall för vidare transport till en avfallshanteringsanläggning, |
| --- | --- |

10)

insamling: uppsamling av avfall, inbegripet försortering och tillfällig lagring av avfall för vidare transport till en avfallshanteringsanläggning,

| 11) | förebyggande: åtgärder som vidtas innan ett ämne, ett material eller en produkt blivit avfall och innebär en minskning av






  a) | mängden avfall, inbegripet genom återanvändning av produkter eller förlängning av produkters livslängd, |
| --- | --- | --- |

11)

förebyggande: åtgärder som vidtas innan ett ämne, ett material eller en produkt blivit avfall och innebär en minskning av

a)

mängden avfall, inbegripet genom återanvändning av produkter eller förlängning av produkters livslängd,

| b) | negativ påverkan av miljön och människors hälsa genom det genererade avfallet, eller |
| --- | --- |

b)

negativ påverkan av miljön och människors hälsa genom det genererade avfallet, eller

| c) | halten av skadliga ämnen i material och produkter, |
| --- | --- |

c)

halten av skadliga ämnen i material och produkter,

| 12) | återanvändning: varje förfarande som innebär att produkter eller komponenter som inte är avfall återanvänds i samma syfte för vilket de ursprungligen var avsedda, |
| --- | --- |

12)

återanvändning: varje förfarande som innebär att produkter eller komponenter som inte är avfall återanvänds i samma syfte för vilket de ursprungligen var avsedda,

| 13) | behandling: återvinnings- eller bortskaffningsförfaranden, inklusive beredning före återvinning eller bortskaffande, |
| --- | --- |

13)

behandling: återvinnings- eller bortskaffningsförfaranden, inklusive beredning före återvinning eller bortskaffande,

| 14) | återvinning: varje förfarande vars främsta resultat är avfall som har ett nyttigt ändamål, genom att det antingen vid anläggningen eller i samhället i stort ersätter annat material som i annat fall skulle ha använts för ett visst syfte eller förbereds för detta syfte; bilaga II innehåller en icke uttömmande förteckning över återvinningsförfaranden, |
| --- | --- |

14)

återvinning: varje förfarande vars främsta resultat är avfall som har ett nyttigt ändamål, genom att det antingen vid anläggningen eller i samhället i stort ersätter annat material som i annat fall skulle ha använts för ett visst syfte eller förbereds för detta syfte; bilaga II innehåller en icke uttömmande förteckning över återvinningsförfaranden,

| 15) | förberedelse för återanvändning: återvinningsförfaranden som går ut på kontroll, rengöring eller reparation, genom vilka produkter eller produktkomponenter som har blivit avfall bereds för att användas igen utan någon annan förbehandling, |
| --- | --- |

15)

förberedelse för återanvändning: återvinningsförfaranden som går ut på kontroll, rengöring eller reparation, genom vilka produkter eller produktkomponenter som har blivit avfall bereds för att användas igen utan någon annan förbehandling,

| 16) | materialåtervinning: varje form av återvinningsförfarande genom vilket avfallsmaterial upparbetas till produkter, material eller ämnen, antingen för det ursprungliga ändamålet eller för andra ändamål; det omfattar upparbetning av organiskt material men inte energiåtervinning och upparbetning till material som ska användas som bränsle eller fyllmaterial, |
| --- | --- |

16)

materialåtervinning: varje form av återvinningsförfarande genom vilket avfallsmaterial upparbetas till produkter, material eller ämnen, antingen för det ursprungliga ändamålet eller för andra ändamål; det omfattar upparbetning av organiskt material men inte energiåtervinning och upparbetning till material som ska användas som bränsle eller fyllmaterial,

| 17) | regenerering av spilloljor: varje materialåtervinningsförfarande genom vilket basoljor kan framställas genom raffinering av spilloljor, bland annat genom att avlägsna de föroreningar, oxidationsprodukter och tillsatser som sådana oljor innehåller, |
| --- | --- |

17)

regenerering av spilloljor: varje materialåtervinningsförfarande genom vilket basoljor kan framställas genom raffinering av spilloljor, bland annat genom att avlägsna de föroreningar, oxidationsprodukter och tillsatser som sådana oljor innehåller,

| 18) | bortskaffande: varje förfarande som inte utgör återvinning, även om det medför återvinning av ämnen eller energi; bilaga I innehåller en icke uttömmande förteckning över förfaranden för bortskaffande, |
| --- | --- |

18)

bortskaffande: varje förfarande som inte utgör återvinning, även om det medför återvinning av ämnen eller energi; bilaga I innehåller en icke uttömmande förteckning över förfaranden för bortskaffande,

| 19) | bästa tillgängliga teknik: bästa tillgängliga teknik enligt definitionen i artikel 2.11 i direktiv 96/61/EG. |
| --- | --- |

19)

bästa tillgängliga teknik: bästa tillgängliga teknik enligt definitionen i artikel 2.11 i direktiv 96/61/EG.

Artikel 4

Biprodukter

1.   Ett ämne eller ett föremål som uppkommer genom en produktionsprocess vars huvudsyfte inte är att producera detta kan endast betraktas som biprodukt i stället för som avfall enligt artikel 3.1 om följande villkor är uppfyllda:

| a) | Det ska vara säkerställt att ämnet eller föremålet kommer att fortsätta att användas. |
| --- | --- |

a)

Det ska vara säkerställt att ämnet eller föremålet kommer att fortsätta att användas.

| b) | Ämnet eller föremålet ska kunna användas direkt utan någon annan bearbetning än normal industriell praxis. |
| --- | --- |

b)

Ämnet eller föremålet ska kunna användas direkt utan någon annan bearbetning än normal industriell praxis.

| c) | Ämnet eller föremålet ska produceras som en integrerad del i en produktionsprocess. |
| --- | --- |

c)

Ämnet eller föremålet ska produceras som en integrerad del i en produktionsprocess.

| d) | Den fortsatta användningen ska vara laglig, dvs. ämnet eller föremålet ska uppfylla alla relevanta produkt-, miljö- och hälsoskyddskrav för den specifika användningen och inte leda till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa. |
| --- | --- |

d)

Den fortsatta användningen ska vara laglig, dvs. ämnet eller föremålet ska uppfylla alla relevanta produkt-, miljö- och hälsoskyddskrav för den specifika användningen och inte leda till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa.

2.   På grundval av de villkor som fastställs i punkt 1 får åtgärder antas för att avgöra vilka kriterier som ska vara uppfyllda för att specifika ämnen eller föremål ska betraktas som en biprodukt och inte som avfall enligt artikel 3.1. Dessa åtgärder, vilkas syfte är att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv genom komplettering, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

Artikel 5

Upphörande att vara avfall

1.   Visst specifikt avfall ska upphöra att vara avfall i den mening som avses i artikel 3.1 när det har genomgått ett återvinningsförfarande och uppfyller specifika kriterier som utarbetats på följande villkor:

| a) | Ämnet eller föremålet ska användas allmänt för ett specifikt ändamål. |
| --- | --- |

a)

Ämnet eller föremålet ska användas allmänt för ett specifikt ändamål.

| b) | Det ska finnas en marknad för eller efterfrågan på sådana ämnen eller föremål. |
| --- | --- |

b)

Det ska finnas en marknad för eller efterfrågan på sådana ämnen eller föremål.

| c) | Ämnet eller föremålet ska uppfylla de tekniska kraven för det specifika ändamål som avses i led a) och befintlig lagstiftning och normer för produkter. |
| --- | --- |

c)

Ämnet eller föremålet ska uppfylla de tekniska kraven för det specifika ändamål som avses i led a) och befintlig lagstiftning och normer för produkter.

| d) | Användning av ämnet eller föremålet kommer inte att leda till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa. |
| --- | --- |

d)

Användning av ämnet eller föremålet kommer inte att leda till allmänt negativa följder för miljön eller människors hälsa.

Kriterierna ska vid behov inbegripa gränsvärden för förorenande ämnen.

2.   Åtgärder för antagandet av dessa kriterier genom vilka man specificerar vad som är avfall, vilkas syfte är att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv genom komplettering, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

3.   Avfall som upphör att vara avfall i enlighet med punkterna 1 och 2 ska också upphöra att vara avfall med avseende på de återvinnings- och materialåtervinningsmål som fastställs i direktiven 94/62/EG, 2000/53/EG, 2002/96/EG och 2006/66/EG och annan relevant gemenskapslagstiftning.

4.   Om inga kriterier har fastställts på gemenskapsnivå i enlighet med förfarandet i punkterna 1 och 2, får medlemsstaterna med beaktande av tillämplig rättspraxis från fall till fall besluta om ett visst avfall har upphört att vara avfall. De ska anmäla sådana beslut till kommissionen i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 98/34/EG av den 22 juni 1998 om ett informationsförfarande beträffande tekniska standarder och föreskrifter och beträffande föreskrifter för informationssamhällets tjänster (22), om det krävs enligt det direktivet.

Artikel 6

Förteckning över avfall

1.   De åtgärder om uppdatering av den i kommissionens beslut 2000/532/EG fastställda förteckningen över avfall som avser ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2. Förteckningen ska omfatta farligt avfall och hänsyn ska tas till avfallets ursprung och sammansättning samt i förekommande fall till haltgränsvärden för farliga ämnen. Förteckningen över avfall är bindande när det gäller fastställande av avfall som ska anses utgöra farligt avfall. Att ett ämne eller föremål ingår i förteckningen innebär inte att det under alla förhållanden är avfall. Ett ämne eller föremål ska endast betraktas som avfall när definitionen i artikel 3.1 är uppfylld.

2.   En medlemsstat får betrakta avfall som farligt avfall om det, trots att det inte tas upp som farligt i förteckningen över avfall, har minst en av de egenskaper som anges i bilaga III. Medlemsstaten ska anmäla sådana fall till kommissionen i den rapport som avses i artikel 34.1 och förse kommissionen med all relevant information. På grundval av de inkomna anmälningarna ska förteckningen ses över för beslut om en justering av denna.

3.   Om en medlemsstat kan styrka att en viss typ av avfall som är upptaget i förteckningen som farligt avfall inte uppvisar någon av de egenskaper som anges i bilaga III, får den betrakta detta avfall som icke-farligt avfall. Medlemsstaten ska anmäla sådana fall till kommissionen i den rapport som avses i artikel 34.1 och förse kommissionen med nödvändiga bestyrkanden. På grundval av de inkomna anmälningarna ska förteckningen ses över för beslut om en justering av denna.

4.   Åtgärder för översyn av förteckningen i syfte att avgöra om den ska justeras i enlighet med punkterna 2 och 3, vilkas syfte är att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

KAPITEL II

Allmänna krav

Artikel 7

Utökat producentansvar

1.   För att stärka förebyggande och återvinning av avfall får medlemsstaterna vidta lagstiftningsåtgärder och andra åtgärder för att garantera att varje fysisk eller juridisk person som yrkesmässigt utvecklar, tillverkar, bearbetar och behandlar eller säljer produkter (produktens producent) har utökat producentansvar.

Sådana åtgärder kan inbegripa mottagande av återlämnade produkter och av det avfall som finns kvar när dessa produkter har använts samt efterföljandehantering av avfallet och det ekonomiska ansvaret för sådan verksamhet.

2.   Medlemsstaterna får vidta lämpliga åtgärder för att uppmuntra en produktutformning som minskar inverkan på miljön och genereringen av avfall under produktionen och den efterföljande användningen av produkterna och i syfte att garantera att återvinning och bortskaffande av produkter som har blivit avfall sker i enlighet med artiklarna 10 och 11.

Sådana åtgärder kan bland annat uppmuntra utveckling, produktion och marknadsföring av produkter som är lämpliga för flerfaldig användning, är tekniskt hållbara och lämpar sig för riktig och säker återvinning och miljövänligt bortskaffande när de har blivit avfall.

3.   När medlemsstaterna tillämpar utökat producentansvar, ska de ta hänsyn till teknisk genomförbarhet och ekonomisk hållbarhet samt den övergripande inverkan på miljön, människors hälsa och samhället och respektera behovet av att se till att den inre marknaden fungerar smidigt.

4.   Det utökade producentansvaret ska tillämpas utan att det påverkar ansvaret för avfallshantering enligt artikel 13.1.

Artikel 8

Återvinning

1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att se till att avfall genomgår återvinningsförfaranden i enlighet med artiklarna 10 och 11.

2.   När det är nödvändigt för tillämpningen av punkt 1 och för att underlätta eller förbättra återvinningen, ska avfall samlas in separat, om detta är tekniskt, miljömässigt och ekonomiskt genomförbart, och får inte blandas med annat avfall eller annat material med andra egenskaper.

Artikel 9

Bortskaffande

Medlemsstaterna ska se till att avfallet bortskaffas när återvinning i enlighet med artikel 8.1 inte genomförs.

Artikel 10

Skydd för människors hälsa och miljön

Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att avfallshanteringen genomförs utan fara för människors hälsa och utan att skada miljön, i synnerhet

| a) | utan risk för vatten, luft, mark, växter eller djur, |
| --- | --- |

a)

utan risk för vatten, luft, mark, växter eller djur,

| b) | utan att medföra olägenheter genom buller eller lukt, och |
| --- | --- |

b)

utan att medföra olägenheter genom buller eller lukt, och

| c) | utan att negativt påverka landskapet eller områden av särskilt intresse. |
| --- | --- |

c)

utan att negativt påverka landskapet eller områden av särskilt intresse.

Artikel 11

Avfallshierarki

1.   Följande avfallshierarki ska vara vägledande för lagstiftning och politik som rör förebyggande och hantering av avfall:

| a) | Förebyggande. |
| --- | --- |

a)

Förebyggande.

| b) | Förberedelse för återanvändning. |
| --- | --- |

b)

Förberedelse för återanvändning.

| c) | Materialåtervinning. |
| --- | --- |

c)

Materialåtervinning.

| d) | Annan återvinning, t.ex. energiåtervinning. |
| --- | --- |

d)

Annan återvinning, t.ex. energiåtervinning.

| e) | Bortskaffande. |
| --- | --- |

e)

Bortskaffande.

2.   När avfallshierarkin enligt punkt 1 tillämpas, ska medlemsstaterna vidta åtgärder för att främja de alternativ som ger bäst resultat för miljön som helhet. Detta kan kräva att vissa avfallsflöden avviker från hierarkin, när det är motiverat med hänsyn till livscykelstänkandet vad avser den allmänna påverkan av generering och hantering av sådant avfall.

Medlemsstaterna ska ta hänsyn till de allmänna miljöskyddsprinciperna om försiktighet och hållbarhet, teknisk genomförbarhet och ekonomisk livskraft, resursskydd samt den allmänna påverkan på miljön, människors hälsa, ekonomi och samhälle i enlighet med artiklarna 1 och 10.

Artikel 12

Kostnader

1.   Kostnaderna för avfallshanteringen ska i enlighet med principen om att förorenaren ska betala belasta den ursprungliga avfallsproducenten eller den nuvarande eller de tidigare avfallsinnehavarna.

2.   Medlemsstaterna får besluta att kostnaderna för avfallshanteringen helt eller delvis ska belasta den som tillverkat den produkt från vilken avfallet kom och att distributörerna av sådana produkter får dela på dessa kostnader.

KAPITEL III

Avfallshantering

Artikel 13

Ansvar för avfallshantering

1.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att varje ursprunglig producent eller annan innehavare av avfall själv utför behandlingen av avfall eller överlåter behandlingen till en handlare eller verksamhetsutövare som behandlar avfall eller ombesörjer detta genom en privat eller offentlig avfallsinsamlare i enlighet med artiklarna 10 och 11.

2.   När avfallet överförs från den ursprunglige producenten eller innehavaren till en av de fysiska eller juridiska personer som anges i punkt 1 för preliminär behandling, ska detta normalt inte innebära befrielse från ansvaret för utförandet av ett fullständigt återvinnings- eller bortskaffningsförfarande.

Utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EG) nr 1013/2006 får medlemsstaterna ange villkor för ansvaret och besluta om i vilka fall som den ursprungliga producenten ska behålla ansvaret för hela behandlingskedjan eller i vilka fall som ansvaret kan delas eller delegeras mellan aktörerna i behandlingskedjan.

3.   Medlemsstaterna får i enlighet med artikel 7 besluta att ansvaret för att ombesörja avfallshanteringen helt eller delvis ska ligga hos tillverkaren av den produkt från vilken avfallet kommit och att distributörerna av dessa produkter får dela detta ansvar.

4.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att på sitt territorium se till att de verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall levererar det insamlade och transporterade avfallet till lämpliga behandlingsanläggningar som uppfyller kraven i artikel 10.

Artikel 14

Principen om självförsörjning och närhet

1.   Medlemsstaterna ska, i samarbete med andra medlemsstater om detta är nödvändigt eller tillrådligt, vidta lämpliga åtgärder för att upprätta ett sammanhängande och ändamålsenligt utformat nätverk av anläggningar för bortskaffande av avfall och anläggningar för återvinning av blandat kommunalt avfall som samlats in från privata hushåll, inbegripet när insamlingen även omfattar sådant avfall från andra producenter, med beaktande av bästa tillgängliga teknik.

Med avvikelse från förordning (EG) nr 1013/2006 får medlemsstaterna, i syfte att skydda sitt nätverk, begränsa inkommande transporter av avfall som är avsedda för förbränningsanläggningar och som klassificeras som återvinning, om det har fastställts att sådana transporter skulle få till följd att nationellt avfall måste bortskaffas eller att avfall måste behandlas på ett sätt som inte är förenligt med deras avfallsplaner. Medlemsstaterna ska anmäla ett sådant beslut till kommissionen. Medlemsstaterna får även begränsa utgående transporter av avfall av de miljöskäl som anges i förordning (EG) nr 1013/2006.

2.   Nätverket ska utformas så att gemenskapen som helhet är självförsörjande i fråga om bortskaffande av avfall och återvinning av sådant avfall som avses i punkt 1 och så att medlemsstaterna var för sig närmar sig detta mål, med hänsyn tagen både till geografiska förhållanden och behovet av specialiserade anläggningar för vissa typer av avfall.

3.   Nätverket ska göra det möjligt att bortskaffa avfall eller återvinna sådant avfall som avses i punkt 1 vid någon av de närmast belägna lämpliga anläggningarna med användning av de lämpligaste metoderna och teknikerna, så att en hög miljö- och hälsoskyddsnivå säkerställs.

4.   Närhets- och självförsörjandeprinciperna ska inte innebära att varje medlemsstat på sitt territorium måste förfoga över samtliga slag av anläggningar för slutlig återvinning.

Artikel 15

Förbud mot blandning av farligt avfall

1.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att se till att farligt avfall inte blandas, vare sig med andra kategorier av farligt avfall eller med annat avfall eller andra ämnen eller material. Blandning ska även innefatta utspädning av farliga ämnen.

2.   Trots vad som sägs i punkt 1 får medlemsstaterna tillåta blandning, förutsatt att

| a) | blandningsförfarandet genomförs av en verksamhetsutövare som erhållit ett tillstånd enligt artikel 20, |
| --- | --- |

a)

blandningsförfarandet genomförs av en verksamhetsutövare som erhållit ett tillstånd enligt artikel 20,

| b) | villkoren i artikel 10 är uppfyllda och avfallshanteringens negativa inverkan på människors hälsa och miljön inte ökar, och |
| --- | --- |

b)

villkoren i artikel 10 är uppfyllda och avfallshanteringens negativa inverkan på människors hälsa och miljön inte ökar, och

| c) | blandningsförfarandet genomförs i överensstämmelse med bästa tillgängliga teknik. |
| --- | --- |

c)

blandningsförfarandet genomförs i överensstämmelse med bästa tillgängliga teknik.

3.   Farligt avfall som har blandats i strid med punkt 1 ska för att uppfylla kraven i artikel 10 separeras, med förbehåll för de tekniska och ekonomiska genomförbarhetskriterierna om detta är möjligt och nödvändigt.

Artikel 16

Märkning av farligt avfall

1.   Medlemsstaterna ska vidta nödvändiga åtgärder för att säkerställa att farligt avfall som samlas in, transporteras eller tillfälligt lagras är förpackat och märkt i enlighet med gällande internationella normer och gemenskapsnormer.

2.   Om farligt avfall överlåts inom en medlemsstat, ska det åtföljas av ett identifieringsdokument, som får vara i elektronisk form, med lämpliga uppgifter enligt bilaga I B till förordning (EG) nr 1013/2006.

Artikel 17

Farligt avfall producerat av hushåll

Artiklarna 15, 16 och 32 ska inte tillämpas på blandat kommunalt avfall.

Artiklarna 16 och 32 ska inte tillämpas på utsorterade delar av hushållens farliga avfall förrän dessa godtagits för insamling, bortskaffande eller återvinning av en verksamhetsutövare som erhållit tillstånd eller registrerats i enlighet med artikel 20 eller artikel 23.

Artikel 18

Spilloljor

1.   Utan att det påverkar skyldigheterna i fråga om hantering av farligt avfall enligt artiklarna 15 och 16 ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att se till att

| a) | spilloljor samlas in separat, om detta är tekniskt genomförbart, |
| --- | --- |

a)

spilloljor samlas in separat, om detta är tekniskt genomförbart,

| b) | spilloljor behandlas i enlighet med artiklarna 10 och 11, |
| --- | --- |

b)

spilloljor behandlas i enlighet med artiklarna 10 och 11,

| c) | spilloljor med olika egenskaper inte blandas och att spilloljor inte blandas med andra typer av avfall eller ämnen, om sådan blandning hindrar deras behandling, om detta är tekniskt genomförbart och ekonomiskt bärkraftigt. |
| --- | --- |

c)

spilloljor med olika egenskaper inte blandas och att spilloljor inte blandas med andra typer av avfall eller ämnen, om sådan blandning hindrar deras behandling, om detta är tekniskt genomförbart och ekonomiskt bärkraftigt.

2.   För att spilloljor ska samlas in separat och behandlas på rätt sätt får medlemsstaterna enligt sina nationella villkor tillämpa sådana ytterligare åtgärder som tekniska krav, producentansvar, ekonomiska styrmedel eller frivilliga överenskommelser.

3.   Om spilloljor enligt nationell lagstiftning omfattas av krav på regenerering, får medlemsstaterna föreskriva att sådana spilloljor ska regenereras, om detta är tekniskt genomförbart, och, om artikel 11 eller 12 i förordning (EG) nr 1013/2006 tillämpas, begränsa transport över gränserna av spilloljor från sitt territorium till förbrännings- eller samförbränningsanläggningar för att prioritera regenereringen av spilloljor.

Artikel 19

Biologiskt avfall

Medlemsstaterna ska vid behov och i enlighet med artiklarna 10 och 11 vidta åtgärder för att främja

| a) | separat insamling av biologiskt avfall, |
| --- | --- |

a)

separat insamling av biologiskt avfall,

| b) | behandling av biologiskt avfall på ett sätt som motsvarar en hög miljöskyddsnivå, |
| --- | --- |

b)

behandling av biologiskt avfall på ett sätt som motsvarar en hög miljöskyddsnivå,

| c) | användning av miljömässigt säkert material som framställts av biologiskt avfall. |
| --- | --- |

c)

användning av miljömässigt säkert material som framställts av biologiskt avfall.

Kommissionen ska göra en bedömning av hanteringen av biologiskt avfall i syfte att vid behov lägga fram ett förslag.

KAPITEL IV

Tillstånd och registrering

Artikel 20

Tillståndsprövning

1.   Medlemsstaterna ska kräva att alla verksamhetsutövare som har för avsikt att behandla avfall ska inneha ett tillstånd från behörig myndighet.

Sådana tillstånd ska omfatta åtminstone följande uppgifter:

| a) | Typer och mängder av avfall som får behandlas. |
| --- | --- |

a)

Typer och mängder av avfall som får behandlas.

| b) | Tekniska krav och eventuella övriga krav som är relevanta för platsen i fråga, för varje typ av tillåtet förfarande. |
| --- | --- |

b)

Tekniska krav och eventuella övriga krav som är relevanta för platsen i fråga, för varje typ av tillåtet förfarande.

| c) | De säkerhets- och försiktighetsåtgärder som ska vidtas. |
| --- | --- |

c)

De säkerhets- och försiktighetsåtgärder som ska vidtas.

| d) | Föreskriven metod för varje typ av förfarande. |
| --- | --- |

d)

Föreskriven metod för varje typ av förfarande.

| e) | Övervaknings- och kontrollförfaranden vid behov. |
| --- | --- |

e)

Övervaknings- och kontrollförfaranden vid behov.

| f) | Bestämmelser om avslutande och efterbehandling vid behov. |
| --- | --- |

f)

Bestämmelser om avslutande och efterbehandling vid behov.

2.   Tillstånd får beviljas för en viss period och får därefter förlängas.

3.   Om den behöriga myndigheten anser att den tilltänkta behandlingsmetoden är oacceptabel ur miljöskyddssynpunkt, i synnerhet när metoden inte är förenlig med artikel 10, ska den inte utfärda ett tillstånd.

4.   För tillstånd som omfattar förbränning eller samförbränning med energiåtervinning ska ett villkor vara att energiåtervinningen sker med hög energieffektivitet.

5.   Under förutsättning att kraven i denna artikel uppfylls kan alla tillstånd som utfärdats i enlighet med annan nationell lagstiftning eller gemenskapslagstiftning kombineras med det tillstånd som krävs enligt punkt 1 till ett enda tillstånd, om man därigenom kan undvika onödig överlappning av information och onödigt dubbelarbete för verksamhetsutövaren eller den behöriga myndigheten.

Artikel 21

Undantag från tillståndskrav

Medlemsstaterna får undanta verksamhetsutövare från kravet i artikel 20.1 om verksamheten består i

| a) | bortskaffande av eget icke-farligt avfall på den plats där detta uppkommer, eller |
| --- | --- |

a)

bortskaffande av eget icke-farligt avfall på den plats där detta uppkommer, eller

| b) | återvinning av avfall. |
| --- | --- |

b)

återvinning av avfall.

Artikel 22

Villkor för undantag

1.   En medlemsstat som önskar bevilja undantag i enlighet med artikel 21 ska för varje typ av verksamhet fastställa allmänna regler av vilka det framgår vilka typer och mängder av avfall som omfattas av undantaget och vilken behandlingsmetod som ska användas.

Reglerna ska utformas för att säkerställa att avfallet behandlas i enlighet med artikel 10. Vid bortskaffande enligt artikel 21 a bör dessa regler beakta bästa tillgängliga teknik.

2.   Utöver de allmänna regler som anges i punkt 1 ska medlemsstaterna fastställa särskilda villkor för beviljande av undantag för farligt avfall, vilka bland annat ska omfatta typ av verksamhet och eventuella andra nödvändiga krav som ska uppfyllas vid olika former av återvinning och vid behov gränsvärden för innehållet av farliga ämnen i avfallet och utsläppsgränsvärden.

3.   Medlemsstaterna ska underrätta kommissionen om de allmänna regler som de fastställt enligt punkterna 1 och 2.

Artikel 23

Registrering

Medlemsstaterna ska se till att den nationella behöriga myndigheten för ett register över följande, om dessa inte omfattas av tillståndskrav:

| a) | Verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall. |
| --- | --- |

a)

Verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall.

| b) | Handlare eller mäklare. |
| --- | --- |

b)

Handlare eller mäklare.

| c) | Verksamhetsutövare som omfattas av undantag från tillståndskraven enligt artikel 21. |
| --- | --- |

c)

Verksamhetsutövare som omfattas av undantag från tillståndskraven enligt artikel 21.

Artikel 24

Minimikrav

1.   Tekniska minimikrav för sådan behandling av avfall som kräver tillstånd enligt artikel 20 får antas, om det är klarlagt att sådana minimikrav skulle innebära en fördel med avseende på skyddet av människors hälsa och miljön. Dessa åtgärder, som är avsedda att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

2.   Dessa minimikrav får endast omfatta den behandling av avfall som inte omfattas av direktiv 96/61/EG eller som lämpligen inte ska omfattas av det direktivet.

3.   Dessa minimikrav ska

| a) | vara inriktade på de viktigaste formerna av miljöpåverkan till följd av behandlingen av avfall, |
| --- | --- |

a)

vara inriktade på de viktigaste formerna av miljöpåverkan till följd av behandlingen av avfall,

| b) | säkerställa att avfallet behandlas i enlighet med artikel 10, |
| --- | --- |

b)

säkerställa att avfallet behandlas i enlighet med artikel 10,

| c) | beakta bästa tillgängliga teknik, och |
| --- | --- |

c)

beakta bästa tillgängliga teknik, och

| d) | i förekommande fall omfatta frågor som rör behandlingens kvalitet och processkrav. |
| --- | --- |

d)

i förekommande fall omfatta frågor som rör behandlingens kvalitet och processkrav.

4.   Minimikrav för verksamhet som kräver registrering enligt artikel 23 a och b ska antas, om det är klarlagt att sådana minimikrav skulle innebära en fördel med avseende på skyddet av människor hälsa och miljön eller när det gäller att undvika en störning av den inre marknaden, inklusive för insamlares, transportörers, handlares och mäklares tekniska kvalifikationer.

Dessa åtgärder, som är avsedda att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

KAPITEL V

Planer och program

Artikel 25

Avfallsplaner

1.   Medlemsstaterna ska se till att deras behöriga myndigheter i enlighet med artiklarna 1, 10, 11 och 14 fastställer en eller flera avfallsplaner.

Dessa planer ska var för sig eller i kombination omfatta den berörda medlemsstatens geografiska territorium i dess helhet.

2.   Avfallsplanerna ska omfatta en analys av den nuvarande situationen när det gäller avfallshantering i det berörda geografiska området och de åtgärder som ska vidtas för att i miljöhänseende förbättra sunda förberedelser för återanvändning, materialåtervinning, återvinning och bortskaffande av avfall samt en utvärdering av hur planen kommer att bidra till genomförandet av målen och bestämmelserna i detta direktiv.

3.   Avfallsplanerna ska i lämplig utsträckning och med beaktande av planeringsområdets geografiska nivå och omfattning innehålla åtminstone följande uppgifter:

| a) | Det inom territoriet genererade avfallets typ, mängd och ursprung, avfall som sannolikt kommer att transporteras från eller till det nationella territoriet samt en bedömning av avfallsströmmarnas framtida utveckling. |
| --- | --- |

a)

Det inom territoriet genererade avfallets typ, mängd och ursprung, avfall som sannolikt kommer att transporteras från eller till det nationella territoriet samt en bedömning av avfallsströmmarnas framtida utveckling.

| b) | Befintliga avfallsinsamlingssystem och större anläggningar för bortskaffande och återvinning, inbegripet eventuella särskilda lösningar för spilloljor, farligt avfall eller avfallsströmmar som omfattas av särskild gemenskapslagstiftning. |
| --- | --- |

b)

Befintliga avfallsinsamlingssystem och större anläggningar för bortskaffande och återvinning, inbegripet eventuella särskilda lösningar för spilloljor, farligt avfall eller avfallsströmmar som omfattas av särskild gemenskapslagstiftning.

| c) | En bedömning av behovet av nya insamlingssystem, nedläggning av befintliga avfallsanläggningar, ytterligare infrastruktur för avfallet i enlighet med artikel 14 och vid behov investeringar med anknytning till detta. |
| --- | --- |

c)

En bedömning av behovet av nya insamlingssystem, nedläggning av befintliga avfallsanläggningar, ytterligare infrastruktur för avfallet i enlighet med artikel 14 och vid behov investeringar med anknytning till detta.

| d) | Vid behov tillräcklig information om kriterier för platsidentifiering och kapacitet för framtida bortskaffande eller större återvinningsanläggningar. |
| --- | --- |

d)

Vid behov tillräcklig information om kriterier för platsidentifiering och kapacitet för framtida bortskaffande eller större återvinningsanläggningar.

| e) | Allmän policy för avfallshantering, inbegripet planerad teknik och planerade metoder för avfallshantering eller policy för annat avfall som medför särskilda problem vid hanteringen. |
| --- | --- |

e)

Allmän policy för avfallshantering, inbegripet planerad teknik och planerade metoder för avfallshantering eller policy för annat avfall som medför särskilda problem vid hanteringen.

4.   Avfallsplanen får med beaktande av planeringsområdets geografiska nivå och omfattning innehålla följande:

| a) | Organisatoriska aspekter i samband med avfallshanteringen, bland annat en beskrivning av ansvarsfördelningen mellan de offentliga och privata aktörer som ombesörjer avfallshantering. |
| --- | --- |

a)

Organisatoriska aspekter i samband med avfallshanteringen, bland annat en beskrivning av ansvarsfördelningen mellan de offentliga och privata aktörer som ombesörjer avfallshantering.

| b) | En utvärdering av huruvida användning av ekonomiska och andra styrmedel kan vara användbar och lämplig för att lösa olika avfallsproblem, med beaktande av vikten av att upprätthålla en väl fungerande inre marknad. |
| --- | --- |

b)

En utvärdering av huruvida användning av ekonomiska och andra styrmedel kan vara användbar och lämplig för att lösa olika avfallsproblem, med beaktande av vikten av att upprätthålla en väl fungerande inre marknad.

| c) | Användning av kampanjer för att öka medvetenheten och informationen till allmänheten eller en bestämd grupp av konsumenter. |
| --- | --- |

c)

Användning av kampanjer för att öka medvetenheten och informationen till allmänheten eller en bestämd grupp av konsumenter.

| d) | Nedlagda förorenade deponier samt åtgärder för efterbehandling av dessa. |
| --- | --- |

d)

Nedlagda förorenade deponier samt åtgärder för efterbehandling av dessa.

5.   Avfallsplanerna ska uppfylla de krav som gäller för hanteringsplaner i artikel 14 i direktiv 94/62/EG och överensstämma med den strategi för att minska mängden biologiskt nedbrytbart avfall som går till deponier som avses i artikel 5 i direktiv 1999/31/EG.

Artikel 26

Avfallsförebyggande program

1.   Medlemsstaterna ska i enlighet med artiklarna 1 och 11 upprätta avfallsförebyggande program senast den ... (23).

Programmen ska om lämpligt antingen ingå i avfallsplanerna enligt artikel 25 eller i andra miljöpolitiska program eller fungera som separata program. Om programmet integreras i avfallsplanen eller andra program, ska de avfallsförebyggande åtgärderna tydligt anges.

2.   I de program som avses i punkt 1 ska mål för förebyggande av avfall fastställas. Medlemsstaterna ska beskriva de befintliga förebyggande åtgärderna och utvärdera om exemplen på åtgärder i bilaga IV eller andra lämpliga åtgärder är användbara.

Syftet med sådana mål och åtgärder ska vara att bryta sambandet mellan ekonomisk tillväxt och den miljöpåverkan som hänger samman med genereringen av avfall.

3.   Medlemsstaterna ska fastställa lämpliga specifika kvalitativa eller kvantitativa riktmärken för antagna avfallsförebyggande åtgärder för att övervaka och bedöma hur åtgärderna utvecklas och får för samma syfte fastställa andra specifika kvalitativa eller kvantitativa mål och indikatorer än dem som avses i punkt 4.

4.   Indikatorer för avfallsförebyggande åtgärder får fastställas i enlighet med förfarandet i artikel 36.3.

5.   Kommissionen ska ta fram riktlinjer för att hjälpa medlemsstaterna att utforma programmen.

Artikel 27

Utvärdering och översyn av planer och program

Medlemsstaterna ska säkerställa att avfallsplanerna och de avfallsförebyggande programmen utvärderas åtminstone vart sjätte år och ses över vid behov.

Artikel 28

Allmänhetens medverkan

Medlemsstaterna ska se till att relevanta berörda parter och myndigheter samt allmänheten bereds tillfälle att delta i utarbetandet av planerna för hantering av avfall och i programmen för förebyggande av avfall och att de får tillgång till dem när de har utarbetats i enlighet med direktiv 2003/35/EG eller i förekommande fall Europaparlamentets och rådets direktiv 2001/42/EG av den 27 juni 2001 om bedömning av vissa planers och programs miljöpåverkan (24). De ska lägga ut planerna och programmen på en offentlig webbplats.

Artikel 29

Samarbete

Medlemsstaterna ska på lämpligt sätt samarbeta med de övriga berörda medlemsstaterna och med kommissionen vid upprättandet av avfallsplanerna och de avfallsförebyggande programmen i enlighet med artiklarna 25 och 26.

Artikel 30

Information som ska lämnas till kommissionen

1.   Medlemsstaterna ska informera kommissionen om avfallsplanerna och de avfallsförebyggande programmen enligt artiklarna 25 och 26, när dessa har antagits, och om varje väsentlig ändring av planerna och programmen.

2.   Kommissionen ska fastställa formatet för anmälan av information om antagande och väsentliga revideringar av dessa planer och program i enlighet med förfarandet i artikel 36.3.

KAPITEL VI

Inspektioner och register

Artikel 31

Inspektioner

1.   De behöriga myndigheterna ska med jämna mellanrum inspektera verksamhetsutövare som behandlar avfall, verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall, mäklare och handlare samt verksamhetsutövare som producerar farligt avfall.

2.   Inspektioner som avser insamling och transport ska omfatta det insamlade och transporterade avfallets ursprung, typ, mängd och destination.

3.   Medlemsstaterna får ta hänsyn till registreringar som erhållits enligt gemenskapens miljöstyrnings- och miljörevisionsordning (Emas), särskilt med avseende på inspektionernas frekvens och intensitet.

Artikel 32

Register

1.   De verksamhetsutövare som avses i artikel 20.1, producenter av farligt avfall och verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar farligt avfall eller agerar som handlare och mäklare av farligt avfall ska föra ett register över avfallets mängd, typ, ursprung och vid behov destination, insamlingsfrekvens, transportsätt samt behandlingsmetod och på begäran ställa denna information till de behöriga myndigheternas förfogande.

2.   För farligt avfall gäller att registren ska sparas i minst tre år, utom när det gäller verksamhetsutövare som transporterar farligt avfall, vilka ska spara registren i minst tolv månader.

Dokumentation som visar att avfallet har hanterats ska uppvisas på begäran av de behöriga myndigheterna eller en tidigare innehavare.

3.   Medlemsstaterna får kräva att producenter av icke-farligt avfall ska följa punkterna 1 och 2.

Artikel 33

Efterlevnad och sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att förbjuda att avfall överges, dumpas eller hanteras på ett okontrollerat sätt.

2.   Medlemsstaterna ska fastställa sanktioner vid överträdelser av bestämmelserna i detta direktiv och vidta erforderliga åtgärder för att se till att de verkställs. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

KAPITEL VII

Slutbestämmelser

Artikel 34

Rapportering och översyn

1.   Medlemsstaterna ska vart tredje år underrätta kommissionen om genomförandet av detta direktiv i form av en rapport i elektronisk version för varje sektor. Denna rapport ska också innehålla information om hantering av spillolja och om framsteg med genomförandet av de avfallsförebyggande programmen.

Rapporten ska sammanställas utgående från ett frågeformulär eller en mall som kommissionen fastställer i enlighet med förfarandet i artikel 6 i rådets direktiv 91/692/EEG av den 23 december 1991 om att standardisera och rationalisera rapporteringen om genomförandet av vissa direktiv om miljön (25). Rapporten ska lämnas till kommissionen senast nio månader efter utgången av den treårsperiod som rapporten avser.

2.   Kommissionen ska sända frågeformuläret eller mallen till medlemsstaterna sex månader innan den period som sektorsrapporten avser inleds.

3.   Kommissionen ska inom nio månader efter det att den har mottagit sektorsrapporterna från medlemsstaterna i enlighet med punkt 1 offentliggöra en rapport om genomförandet av detta direktiv.

4.   I sin första rapport, ... (26), ska kommissionen se över genomförandet av direktivet och vid behov lägga fram förslag till en översyn. Rapporten ska också bedöma medlemsstaternas befintliga avfallsförebyggande program, mål och indikatorer på grundval av den information som lämnats i enlighet med artikel 30 och ompröva möjligheten av program, mål och indikatorer på gemenskapsnivå.

Artikel 35

Tolkning och anpassning till den tekniska utvecklingen

1.   Kommissionen får utarbeta riktlinjer för tolkningen av definitionerna av återvinning och bortskaffande i artikel 3.14 och 3.18.

Vid behov ska tillämpningen av formeln för förbränningsanläggningar enligt bilaga II R 1 specificeras. Lokala klimatförhållanden får beaktas, t.ex. hård kyla och uppvärmningsbehov, i den mån de påverkar den energimängd som tekniskt kan utnyttjas eller produceras i form av elektricitet, uppvärmning, kylning eller processånga. Lokala förhållanden i de yttersta randområdena i enlighet med artikel 299.2 fjärde stycket i fördraget och i de territorier som anges i artikel 25 i 1985 års anslutningsakt får också beaktas. Denna åtgärd, som avser att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

2.   Bilagorna kan komma att ändras mot bakgrund av den vetenskapliga och tekniska utvecklingen. Dessa åtgärder, som avser att ändra icke-väsentliga delar av detta direktiv, ska antas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll i artikel 36.2.

Artikel 36

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av en kommitté.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5a.1–5a.4 och artikel 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 5 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Den tid som avses i artikel 5.6 i beslut 1999/468/EG ska vara tre månader.

4.   När det hänvisas till denna punkt ska artiklarna 4 och 7 i beslut 1999/468/EG tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i det beslutet.

Artikel 37

Införlivande

1.   Medlemsstaterna ska sätta i kraft de lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa detta direktiv senast den ... (27).

När en medlemsstat antar dessa åtgärder ska de innehålla en hänvisning till detta direktiv eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras ska varje medlemsstat själv utfärda.

2.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna texten till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 38

Upphävande

Direktiv 75/439/EEG, 91/689/EEG och 2006/12/EG ska upphöra att gälla med verkan från och med den ... (27).

Hänvisningar till de upphävda direktiven ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga V.

Artikel 39

Ikraftträdande

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Artikel 40

Adressater

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i ...

På Europaparlamentets vägnar

Ordförande

På rådets vägnar

Ordförande

---

(1)  EUT C 309, 16.12.2006, s. 55.

1

(2)  Yttrande av den 14 juni 2006 (ännu ej offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets yttrande av den 13 februari 2007 (ännu ej offentliggjort i EUT), rådets gemensamma ståndpunkt av den 20 december 2007 och Europaparlamentets beslut av den ... (ännu ej offentliggjort i EUT).

3

(4)  EUT L 114, 27.4.2006, s. 9.

4

(5)  EGT L 242, 10.9.2002, s. 1.

5

(6)  EUT C 104 E, 30.4.2004, s. 401.

6

(7)  EGT L 257, 10.10.1996, s. 26. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2003/87/EG (EUT L 275, 25.10.2003, s. 32).

7

(8)  EGT L 273, 10.10.2002, s. 1. Förordningen senast ändrad genom kommissionens förordning (EG) nr 829/2007 (EUT L 191, 21.7.2007, s. 1).

8

(9)  EGT L 226, 6.9.2000, s. 3.

9

(10)  EGT L 182, 16.7.1999, s. 1. Direktivet ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1882/2003 (EUT L 284, 31.10.2003, s. 1).

10

(11)  EGT L 365, 31.12.1994, s. 10. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2005/20/EG (EUT L 70, 16.3.2005, s. 17).

11

(12)  EGT L 269, 21.10.2000, s. 34. Direktivet senast ändrat genom rådets beslut 2005/673/EG (EUT L 254, 30.9.2005, s. 69).

12

(13)  EUT L 37, 13.2.2003, s. 24.

13

(14)  EUT L 266, 26.9.2006, s. 1.

14

(15)  EUT L 190, 12.7.2006, s. 1.

15

(16)  EUT L 156, 25.6.2003, s. 17.

16

(17)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 20. Direktivet senast ändrat genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 166/2006 (EUT L 33, 4.2.2006, s. 1).

17

(18)  EGT L 194, 25.7.1975, s. 23. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2000/76/EG (EGT L 332, 28.12.2000, s. 91).

18

(19)  EUT L 143, 30.4.2004, s. 56. Direktivet ändrat genom direktiv 2006/21/EG (EUT L 102, 11.4.2006, s. 15).

19

(20)  EGT L 184, 17.7.1999, s. 23. Beslutet ändrat genom beslut 2006/512/EG (EUT L 200, 22.7.2006, s. 11).

20

(21)  EUT C 321, 31.12.2003, s. 1.

21

(22)  EGT L 204, 21.7.1998, s. 37. Direktivet senast ändrat genom rådets direktiv 2006/96/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 81).

22

(23)  Fem år efter det att detta direktiv har trätt ikraft.

23

(24)  EGT L 197, 21.7.2001, s. 30.

24

(25)  EGT L 377, 31.12.1991, s. 48. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1882/2003.

25

(26)  Sex år efter det att detta direktiv har trätt i kraft.

26

(27)  24 månader efter det att detta direktiv har trätt ikraft.

27

---

BILAGA I

Bortskaffningsförfaranden

| D 1 | Deponering på eller under markytan (t.ex. på avfallsupplag eller liknande) |
| --- | --- |
| D 2 | Behandling i markbädd (t.ex. biologisk nedbrytning av flytande avfall och slam i jord eller liknande) |
| D 3 | Djupinjicering (t.ex. insprutning av pumpbart avfall i källor, saltgruvor eller naturligt förekommande förvaringsrum och liknande) |
| D 4 | Invallning (t.ex. placering av flytande avfall och slam i dagbrott, dammar eller laguner och liknande) |
| D 5 | Särskilt utformad markdeponering (t.ex. placering i inklädda, separata förvaringsutrymmen som är täckta och avskilda från varandra och från den omgivande miljön) |
| D 6 | Utsläpp till andra vatten än hav och oceaner |
| D 7 | Utsläpp till hav eller oceaner, inklusive deponering under havsbotten |
| D 8 | Biologisk behandling som inte anges på annan plats i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningar som bortskaffas med något av förfarandena D 1-D 12 |
| D 9 | Fysikalisk kemisk behandling som inte anges på annan plats i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningar som bortskaffas med något av förfarandena D 1-D 12 (t.ex. avdunstning, torkning, kalcinering osv.) |
| D 10 | Förbränning på land |
| D 11 | Förbränning till havs (1) |
| D 12 | Permanent lagring (t.ex. placering av behållare i en gruva och liknande) |
| D 13 | Sammansmältning eller blandning före behandling enligt något av förfarandena D 1-D 12 (2) |
| D 14 | Omförpackning före behandling enligt något av förfarandena D 1–D 13 |
| D 15 | Lagring före något av förfarandena D 1–D 14 (utom tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit) (3) |

D 1

Deponering på eller under markytan (t.ex. på avfallsupplag eller liknande)

D 2

Behandling i markbädd (t.ex. biologisk nedbrytning av flytande avfall och slam i jord eller liknande)

D 3

Djupinjicering (t.ex. insprutning av pumpbart avfall i källor, saltgruvor eller naturligt förekommande förvaringsrum och liknande)

D 4

Invallning (t.ex. placering av flytande avfall och slam i dagbrott, dammar eller laguner och liknande)

D 5

Särskilt utformad markdeponering (t.ex. placering i inklädda, separata förvaringsutrymmen som är täckta och avskilda från varandra och från den omgivande miljön)

D 6

Utsläpp till andra vatten än hav och oceaner

D 7

Utsläpp till hav eller oceaner, inklusive deponering under havsbotten

D 8

Biologisk behandling som inte anges på annan plats i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningar som bortskaffas med något av förfarandena D 1-D 12

D 9

Fysikalisk kemisk behandling som inte anges på annan plats i denna bilaga och som leder till en slutprodukt i form av föreningar eller blandningar som bortskaffas med något av förfarandena D 1-D 12 (t.ex. avdunstning, torkning, kalcinering osv.)

D 10

Förbränning på land

D 11

Förbränning till havs (1)

D 12

Permanent lagring (t.ex. placering av behållare i en gruva och liknande)

D 13

Sammansmältning eller blandning före behandling enligt något av förfarandena D 1-D 12 (2)

D 14

Omförpackning före behandling enligt något av förfarandena D 1–D 13

D 15

Lagring före något av förfarandena D 1–D 14 (utom tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit) (3)

---

(1)  Detta förfarande är förbjudet enligt EU-lagstiftningen och internationella konventioner.

(2)  Om det inte finns någon annan lämplig D-kod, kan detta omfatta preliminära förfaranden före återvinning, inklusive förbehandling, t.ex. sortering, krossning, komprimering, sintring, torkning, fragmentering, konditionering eller separering för överlämnande till någon av verksamheterna D 1–D 12.

(3)  Med tillfällig lagring avses tillfällig lagring enligt artikel 3 10.

---

BILAGA II

Återvinningsförfaranden

| R 1 | Användning främst som bränsle eller annan energikälla (1) |
| --- | --- |
| R 2 | Återvinning/regenerering av lösningsmedel |
| R 3 | Materialåtervinning av organiska ämnen som inte används som lösningsmedel (inklusive kompostering och andra biologiska omvandlingsprocesser) (2) |
| R 4 | Materialåtervinning av metaller och metallföreningar |
| R 5 | Materialåtervinning av andra oorganiska material (3) |
| R 6 | Regenerering av syror eller baser |
| R 7 | Återvinning av komponenter som används för att minska föroreningar |
| R 8 | Återvinning av katalysatorkomponenter |
| R 9 | Omraffinering av olja eller annan återanvändning av olja |
| R10 | Markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin |
| R 11 | Användning av avfall som har uppkommit genom något av förfarandena R 1–R 10 |
| R 12 | Utväxling av avfall som ska bli föremål för något av förfarandena R 1–R 11 (4) |
| R 13 | Lagring av avfall före något av förfarandena R 1–R 12 (utom tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit) (5) |

R 1

Användning främst som bränsle eller annan energikälla (1)

R 2

Återvinning/regenerering av lösningsmedel

R 3

Materialåtervinning av organiska ämnen som inte används som lösningsmedel (inklusive kompostering och andra biologiska omvandlingsprocesser) (2)

R 4

Materialåtervinning av metaller och metallföreningar

R 5

Materialåtervinning av andra oorganiska material (3)

R 6

Regenerering av syror eller baser

R 7

Återvinning av komponenter som används för att minska föroreningar

R 8

Återvinning av katalysatorkomponenter

R 9

Omraffinering av olja eller annan återanvändning av olja

R10

Markspridning med positiva effekter på jordbruket eller ekologin

R 11

Användning av avfall som har uppkommit genom något av förfarandena R 1–R 10

R 12

Utväxling av avfall som ska bli föremål för något av förfarandena R 1–R 11 (4)

R 13

Lagring av avfall före något av förfarandena R 1–R 12 (utom tillfällig lagring, före insamling, på den plats där avfallet har uppkommit) (5)

---

(1)  Detta omfattar förbränningsanläggningar avsedda för kommunalt fast avfall vilkas energieffektivitet uppgår till minst

| — | 0,60 för anläggningar som tagits i drift och tilldelats tillstånd enligt gällande gemenskapslagstiftning före den 1 januari 2009, |
| --- | --- |

—

0,60 för anläggningar som tagits i drift och tilldelats tillstånd enligt gällande gemenskapslagstiftning före den 1 januari 2009,

| — | 0,65 för anläggningar som fått tillstånd efter den 31 december 2008, |
| --- | --- |

—

0,65 för anläggningar som fått tillstånd efter den 31 december 2008,

enligt följande formel:

Energieffektivitet = (Ep – (Ef + Ei))/(0,97 × (Ew + Ef)),

där följande gäller:

Ep är den energi som årligen produceras i form av värme eller elektricitet. Den beräknas genom att energin i form av elektricitet multipliceras med 2,6 och värme som produceras för kommersiella ändamål multipliceras med 1,1 (GJ/år).

Ef är den årliga energitillförseln till systemet från sådana bränslen som bidrar till produktionen av ånga (GJ/år).

Ew är den energi som kan utvinnas från det behandlade avfallet under ett år beräknad utifrån avfallets effektiva värmevärde (GJ/år).

Ei är den energi som importeras under ett år, bortsett från Ew och Ef (GJ/år).

0,97 är en faktor som motsvarar energiförlusterna på grund av bottenaska och strålning.

Denna formel ska tillämpas i enlighet med referensdokumentet om bästa tillgängliga teknik vid förbränning av avfall.

(2)  Detta omfattar förgasning och pyrolys med utnyttjande av komponenterna som kemikalier.

(3)  Detta omfattar jordtvätt som medför återställande av mark och återvinning av oorganiska byggmaterial.

(4)  Om det inte finns någon annan lämplig R-kod, kan detta omfatta preliminära förfaranden före återvinning, inklusive förbehandling, t.ex. demontering, sortering, krossning, komprimering, sintring, torkning, fragmentering, konditionering, omförpackning, separering, sammansmältning eller blandning för överlämnande till någon av verksamheterna R 1–R 11.

(5)  Med tillfällig lagring avses tillfällig lagring enligt artikel 3 10.

---

BILAGA III

Egenskaper som gör att avfall klassificeras som farligt avfall

| H 1 | Explosivt: ämnen och preparat som kan explodera vid kontakt med öppen eld eller som är mer känsliga för stötar eller friktion än dinitrobensen. |
| --- | --- |
| H 2 | Oxiderande: ämnen och preparat som ger upphov till en kraftig exoterm reaktion i kontakt med andra ämnen, särskilt brännbara ämnen. |
| H 3-A | Mycket brandfarligt:






  — | Flytande ämnen och preparat med en flampunkt under 21 °C (inklusive synnerligen brandfarliga vätskor). |

H 1

Explosivt: ämnen och preparat som kan explodera vid kontakt med öppen eld eller som är mer känsliga för stötar eller friktion än dinitrobensen.

H 2

Oxiderande: ämnen och preparat som ger upphov till en kraftig exoterm reaktion i kontakt med andra ämnen, särskilt brännbara ämnen.

H 3-A

Mycket brandfarligt:

—

Flytande ämnen och preparat med en flampunkt under 21 °C (inklusive synnerligen brandfarliga vätskor).

| — | Ämnen och preparat som vid kontakt med luft vid normal temperatur och utan annan energitillförsel kan utveckla värme och slutligen fatta eld. |
| --- | --- |

—

Ämnen och preparat som vid kontakt med luft vid normal temperatur och utan annan energitillförsel kan utveckla värme och slutligen fatta eld.

| — | Fasta ämnen och preparat som lätt kan fatta eld vid kortvarig kontakt med en antändningskälla och som fortsätter att brinna eller förbrännas efter det att antändningskällan avlägsnats. |
| --- | --- |

—

Fasta ämnen och preparat som lätt kan fatta eld vid kortvarig kontakt med en antändningskälla och som fortsätter att brinna eller förbrännas efter det att antändningskällan avlägsnats.

| — | Gasformiga ämnen och preparat som är brandfarliga i luft vid normalt tryck. |
| --- | --- |

—

Gasformiga ämnen och preparat som är brandfarliga i luft vid normalt tryck.

| — | Ämnen och preparat som i kontakt med vatten eller fuktig luft utvecklar mycket brandfarliga gaser i farliga mängder. |
| --- | --- |

—

Ämnen och preparat som i kontakt med vatten eller fuktig luft utvecklar mycket brandfarliga gaser i farliga mängder.

H 3-B

Brandfarligt: Ämnen och preparat i flytande form med en flampunkt på 21–55 °C.

H 4

Irriterande: ämnen och preparat som inte är frätande men som vid direkt, långvarig eller upprepad kontakt med hud eller slemhinnor kan orsaka inflammation.

H 5

Hälsoskadligt: ämnen och preparat som vid inandning, förtäring eller upptag genom huden kan medföra begränsade hälsoskador.

H 6

Giftigt: ämnen och preparat (inklusive mycket giftiga ämnen och preparat som vid inandning, förtäring eller upptag genom huden kan orsaka allvarliga akuta eller kroniska hälsorisker eller till och med död.

H 7

Cancerframkallande: ämnen och preparat som vid inandning, förtäring eller upptag genom huden kan ge upphov till cancer eller öka dess förekomst.

H 8

Frätande: ämnen och preparat som vid kontakt kan förstöra levande vävnad.

H 9

Smittfarligt: ämnen och preparat som innehåller mikroorganismer eller deras toxiner och enligt vetenskap eller grundad misstanke förorsakar sjukdom hos människor eller andra levande organismer.

H 10

Reproduktionstoxiskt: ämnen och preparat som vid inandning, förtäring eller upptag genom huden kan förorsaka icke ärftliga medfödda missbildningar eller öka förekomsten av dessa.

H 11

Mutagent: ämnen och preparat som vid inandning, förtäring eller upptag genom huden kan förorsaka ärftliga genetiska skador eller öka deras förekomst.

H 12

Avfall som avger giftiga eller mycket giftiga gaser i kontakt med vatten, luft eller syra.

H 13 (1)

Allergiframkallande: ämnen och preparat som vid inandning eller upptag genom huden kan framkalla en överkänslighetsreaktion, så att det vid ytterligare exponering för ämnet eller preparatet uppstår karakteristiska skadliga symtom.

H 14

Ekotoxiskt: avfall som omedelbart eller på sikt utgör en risk för en eller flera miljösektorer.

H 15

Avfall som på något sätt efter bortskaffande kan ge upphov till ett annat ämne, t.ex. en lakvätska, med någon av de egenskaper som förtecknas ovan.

Anmärkningar

| 1. | De farliga egenskaperna ”giftigt” (och ”mycket giftigt”), ”hälsoskadligt”, ”frätande”, ”irriterande”, ”cancerframkallande”, ”reproduktionstoxiskt”, ”mutagent” och ”ekotoxiskt” ska bedömas med hänsyn till de kriterier som anges i bilaga VI till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (2). |
| --- | --- |

1.

De farliga egenskaperna ”giftigt” (och ”mycket giftigt”), ”hälsoskadligt”, ”frätande”, ”irriterande”, ”cancerframkallande”, ”reproduktionstoxiskt”, ”mutagent” och ”ekotoxiskt” ska bedömas med hänsyn till de kriterier som anges i bilaga VI till rådets direktiv 67/548/EEG av den 27 juni 1967 om tillnärmning av lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga ämnen (2).

| 2. | I tillämpliga fall ska gränsvärdena i bilagorna II och III till Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31 maj 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (3) gälla. |
| --- | --- |

2.

I tillämpliga fall ska gränsvärdena i bilagorna II och III till Europaparlamentets och rådets direktiv 1999/45/EG av den 31 maj 1999 om tillnärmning av medlemsstaternas lagar och andra författningar om klassificering, förpackning och märkning av farliga preparat (3) gälla.

Testmetoder

De metoder som ska användas finns beskrivna i bilaga V till direktiv 67/548/EEG och i andra relevanta CEN-noter.

---

(1)  I den mån testmetoder finns tillgängliga.

(2)  EGT 196, 16.8.1967, s. 1. Direktivet senast ändrat genom direktiv 2006/102/EG (EUT L 363, 20.12.2006, s. 241).

(3)  EGT L 200, 30.7.1999, s. 1. Direktivet senast ändrat genom förordning (EG) nr 1907/2006 (EUT L 396, 30.12.2006, s. 1. Rättad version i EUT L 136, 29.5.2007, s. 3).

---

BILAGA IV

Exempel på avfallsförebyggande åtgärder enligt artikel 26

Åtgärder som kan påverka ramvillkoren i samband med generering av avfall

| 1. | Planeringsåtgärder eller andra ekonomiska styrmedel som främjar ett effektivt utnyttjande av resurser. |
| --- | --- |

1.

Planeringsåtgärder eller andra ekonomiska styrmedel som främjar ett effektivt utnyttjande av resurser.

| 2. | Främjande av forskning och utveckling om renare produkter och teknik som gynnar hushållning med resurser samt spridning och utnyttjande av resultaten av sådan forskning och utveckling. |
| --- | --- |

2.

Främjande av forskning och utveckling om renare produkter och teknik som gynnar hushållning med resurser samt spridning och utnyttjande av resultaten av sådan forskning och utveckling.

| 3. | Utveckling av effektiva och meningsfulla indikatorer för miljöbelastningar knutna till avfallsgenerering, med avsikten att förebygga avfallsgenerering på alla nivåer, alltifrån produktjämförelser på gemenskapsnivå via initiativ av lokala myndigheter till nationella åtgärder. |
| --- | --- |

3.

Utveckling av effektiva och meningsfulla indikatorer för miljöbelastningar knutna till avfallsgenerering, med avsikten att förebygga avfallsgenerering på alla nivåer, alltifrån produktjämförelser på gemenskapsnivå via initiativ av lokala myndigheter till nationella åtgärder.

Åtgärder som kan påverka utformnings-, produktions- och distributionsfasen

| 4. | Främjandet av ekodesign (systematiskt integrering av miljöaspekter i utformningen av produkter för att förbättra deras miljöprestanda genom hela livscykeln). |
| --- | --- |

4.

Främjandet av ekodesign (systematiskt integrering av miljöaspekter i utformningen av produkter för att förbättra deras miljöprestanda genom hela livscykeln).

| 5. | Information om teknik för att förebygga avfall i syfte att underlätta tillämpningen av bästa tillgängliga teknik inom industrin. |
| --- | --- |

5.

Information om teknik för att förebygga avfall i syfte att underlätta tillämpningen av bästa tillgängliga teknik inom industrin.

| 6. | Utbildning för behöriga myndigheter om införandet av krav på förebyggande av avfall i tillstånd enligt detta direktiv och direktiv 96/61/EG. |
| --- | --- |

6.

Utbildning för behöriga myndigheter om införandet av krav på förebyggande av avfall i tillstånd enligt detta direktiv och direktiv 96/61/EG.

| 7. | Åtgärder för att förebygga uppkomsten av avfall vid anläggningar som inte omfattas av direktiv 96/61/EG. Sådana åtgärder kan om lämpligt omfatta bedömningar eller planer för att förebygga avfall. |
| --- | --- |

7.

Åtgärder för att förebygga uppkomsten av avfall vid anläggningar som inte omfattas av direktiv 96/61/EG. Sådana åtgärder kan om lämpligt omfatta bedömningar eller planer för att förebygga avfall.

| 8. | Kampanjer för att öka medvetenheten eller ekonomiskt stöd, beslutstöd eller andra former av stöd till företag. Sådana åtgärder är troligen särskilt effektiva när de riktar sig till små och medelstora företag, är anpassade till dessa och genomförs via etablerade företagsnätverk. |
| --- | --- |

8.

Kampanjer för att öka medvetenheten eller ekonomiskt stöd, beslutstöd eller andra former av stöd till företag. Sådana åtgärder är troligen särskilt effektiva när de riktar sig till små och medelstora företag, är anpassade till dessa och genomförs via etablerade företagsnätverk.

| 9. | Frivilliga avtal, konsument/producentpaneler eller sektorsvisa förhandlingar för att få berörda företag eller industrisektorer att fastställa egna planer eller mål för att förebygga avfall eller förbättra produkter eller förpackningar som inte gynnar hushållning med resurser. |
| --- | --- |

9.

Frivilliga avtal, konsument/producentpaneler eller sektorsvisa förhandlingar för att få berörda företag eller industrisektorer att fastställa egna planer eller mål för att förebygga avfall eller förbättra produkter eller förpackningar som inte gynnar hushållning med resurser.

| 10. | Främjande av trovärdiga miljöledningssystem såsom Emas och ISO 14001. |
| --- | --- |

10.

Främjande av trovärdiga miljöledningssystem såsom Emas och ISO 14001.

Åtgärder som kan påverka konsumtions- och användningsfasen

| 11. | Ekonomiska styrmedel, såsom incitament för miljöanpassade inköp eller införande av avgifter för vissa artiklar eller förpackningar som konsumenten annars skulle erhålla gratis. |
| --- | --- |

11.

Ekonomiska styrmedel, såsom incitament för miljöanpassade inköp eller införande av avgifter för vissa artiklar eller förpackningar som konsumenten annars skulle erhålla gratis.

| 12. | Kampanjer för att öka medvetenheten samt information som riktar sig till allmänheten eller till en viss konsumentgrupp. |
| --- | --- |

12.

Kampanjer för att öka medvetenheten samt information som riktar sig till allmänheten eller till en viss konsumentgrupp.

| 13. | Främjande av trovärdiga miljömärken. |
| --- | --- |

13.

Främjande av trovärdiga miljömärken.

| 14. | Överenskommelser med näringslivet, exempelvis om användning av produktpaneler, såsom de som genomförs inom ramen för den integrerade produktpolitiken, eller med återförsäljare om tillgången till information om förebyggande av avfall och till produkter med mindre miljöpåverkan. |
| --- | --- |

14.

Överenskommelser med näringslivet, exempelvis om användning av produktpaneler, såsom de som genomförs inom ramen för den integrerade produktpolitiken, eller med återförsäljare om tillgången till information om förebyggande av avfall och till produkter med mindre miljöpåverkan.

| 15. | Integrering av miljökriterier och kriterier för att förebygga avfall i anbudsförfaranden och kontrakt vid både offentlig och privat upphandling i enlighet med den handbok för miljöanpassad offentlig upphandling som kommissionen offentliggjorde den 29 oktober 2004. |
| --- | --- |

15.

Integrering av miljökriterier och kriterier för att förebygga avfall i anbudsförfaranden och kontrakt vid både offentlig och privat upphandling i enlighet med den handbok för miljöanpassad offentlig upphandling som kommissionen offentliggjorde den 29 oktober 2004.

| 16. | Främjande av återanvändning och/eller reparation av vissa uttjänta produkter eller komponenter till dessa, bland annat genom utnyttjande av undervisning och ekonomiska, logistiska eller andra åtgärder, till exempel stöd till eller inrättande av ackrediterade reparations- och återanvändningscentraler och -nätverk, särskilt i tätbefolkade områden. |
| --- | --- |

16.

Främjande av återanvändning och/eller reparation av vissa uttjänta produkter eller komponenter till dessa, bland annat genom utnyttjande av undervisning och ekonomiska, logistiska eller andra åtgärder, till exempel stöd till eller inrättande av ackrediterade reparations- och återanvändningscentraler och -nätverk, särskilt i tätbefolkade områden.

---

BILAGA V

Jämförelsetabell

| Direktiv 2006/12/EG | Detta direktiv |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 a | Artikel 3.1 |
| Artikel 1.1 b | Artikel 3.5 |
| Artikel 1.1 c | Artikel 3.6 |
| Artikel 1.1 d | Artikel 3.9 |
| Artikel 1.1 e | Artikel 3.18 |
| Artikel 1.1 f | Artikel 3.14 |
| Artikel 1.1 g | Artikel 3.10 |
| Artikel 1.2 | Artikel 6 |
| Artikel 2.1 | Artikel 2.1 |
| Artikel 2.1 a | Artikel 2.1 a |
| Artikel 2.1 b | Artikel 2.2 |
| Artikel 2.1 b i | Artikel 2.1 d |
| Artikel 2.1 b ii | Artikel 2.2 d |
| Artikel 2.1 b iii | Artikel 2.1 f och 2.2 c |
| Artikel 2.1 b iv | Artikel 2.2 a |
| Artikel 2.1 b v | Artikel 2.1 e |
| Artikel 2.2 | Artikel 2.4 |
| Artikel 3.1 | Artikel 11 |
| Artikel 4.1 | Artikel 10 |
| Artikel 4.2 | Artikel 33.1 |
| Artikel 5 | Artikel 14 |
| Artikel 6 | – |
| Artikel 7 | Artikel 25 |
| Artikel 8 | Artikel 13 |
| Artikel 9 | Artikel 20 |
| Artikel 10 | Artikel 20 |
| Artikel 11 | Artiklarna 21 och 22 |
| Artikel 12 | Artikel 23 |
| Artikel 13 | Artikel 31 |
| Artikel 14 | Artikel 32 |
| Artikel 15 | Artikel 12 |
| Artikel 16 | Artikel 34 |
| Artikel 17 | Artikel 35 |
| Artikel 18.1 | Artikel 36.1 |
| – | Artikel 36.2 |
| Artikel 18.2 | Artikel 36.4 |
| Artikel 18.3 | artikel 36.3 |
| Artikel 19 | Artikel 37 |
| Artikel 20 | – |
| Artikel 21 | Artikel 39 |
| Artikel 22 | Artikel 40 |
| Bilaga I | – |
| Bilaga II A | Bilaga I |
| Bilaga II B | Bilaga II |
| Direktiv 75/439/EEG | Detta direktiv |
| Artikel 1.1 | Artikel 3.17 |
| Artikel 2 | Artiklarna 10 och 18 |
| Artikel 3.1 och 3.2 | – |
| Artikel 3.3 | Artikel 10 |
| Artikel 4 | Artikel 10 |
| Artikel 5.1 | – |
| Artikel 5.2 | – |
| Artikel 5.3 | – |
| Artikel 5.4 | Artiklarna 23 och 31 |
| Artikel 6 | Artikel 20 |
| Artikel 7 a | Artikel 10 |
| Artikel 7 b | – |
| Artikel 8.1 | – |
| Artikel 8.2 a | – |
| Artikel 8.2 b | – |
| Artikel 8.3 | – |
| Artikel 9 | – |
| Artikel 10.1 | Artikel 15 |
| Artikel 10.2 | Artikel 10 |
| Artikel 10.3 och 10.4 | – |
| Artikel 10.5 | Artiklarna 16, 18, 22, 31 och 32 |
| Artikel 11 | – |
| Artikel 12 | Artikel 32 |
| Artikel 13.1 | Artikel 31 |
| Artikel 13.2 | – |
| Artikel 14 | – |
| Artikel 15 | – |
| Artikel 16 | – |
| Artikel 17 | – |
| Artikel 18 | Artikel 34 |
| Artikel 19 | – |
| Artikel 20 | – |
| Artikel 21 | – |
| Artikel 22 | – |
| Bilaga I | – |
| Direktiv 91/689/EEG | Detta direktiv |
| Artikel 1.1 | – |
| Artikel 1.2 | – |
| Artikel 1.3 | – |
| Artikel 1.4 | Artiklarna 3.2 och 6 |
| Artikel 1.5 | Artikel 17 |
| Artikel 2.1 | Artikel 20 |
| Artikel 2.2–2.4 | Artikel 15 |
| Artikel 3 | Artiklarna 21, 22 och 23 |
| Artikel 4.1 | Artikel 31.1 |
| Artikel 4.2 och 4.3 | Artikel 32 |
| Artikel 5.1 | Artikel 16.1 |
| Artikel 5.2 | Artikel 31.2 |
| Artikel 5.3 | Artikel 16.2 |
| Artikel 6 | Artikel 25 |
| Artikel 7 | – |
| Artikel 8 | – |
| Artikel 9 | – |
| Artikel 10 | – |
| Artikel 11 | – |
| Artikel 12 | – |
| Bilagorna I och II | – |
| Bilaga III | Bilaga III |

Direktiv 2006/12/EG

Detta direktiv

Artikel 1.1 a

Artikel 3.1

Artikel 1.1 b

Artikel 3.5

Artikel 1.1 c

Artikel 3.6

Artikel 1.1 d

Artikel 3.9

Artikel 1.1 e

Artikel 3.18

Artikel 1.1 f

Artikel 3.14

Artikel 1.1 g

Artikel 3.10

Artikel 1.2

Artikel 6

Artikel 2.1

Artikel 2.1

Artikel 2.1 a

Artikel 2.1 a

Artikel 2.1 b

Artikel 2.2

Artikel 2.1 b i

Artikel 2.1 d

Artikel 2.1 b ii

Artikel 2.2 d

Artikel 2.1 b iii

Artikel 2.1 f och 2.2 c

Artikel 2.1 b iv

Artikel 2.2 a

Artikel 2.1 b v

Artikel 2.1 e

Artikel 2.2

Artikel 2.4

Artikel 3.1

Artikel 11

Artikel 4.1

Artikel 10

Artikel 4.2

Artikel 33.1

Artikel 5

Artikel 14

Artikel 6

–

Artikel 7

Artikel 25

Artikel 8

Artikel 13

Artikel 9

Artikel 20

Artikel 10

Artikel 20

Artikel 11

Artiklarna 21 och 22

Artikel 12

Artikel 23

Artikel 13

Artikel 31

Artikel 14

Artikel 32

Artikel 15

Artikel 12

Artikel 16

Artikel 34

Artikel 17

Artikel 35

Artikel 18.1

Artikel 36.1

–

Artikel 36.2

Artikel 18.2

Artikel 36.4

Artikel 18.3

artikel 36.3

Artikel 19

Artikel 37

Artikel 20

–

Artikel 21

Artikel 39

Artikel 22

Artikel 40

Bilaga I

–

Bilaga II A

Bilaga I

Bilaga II B

Bilaga II

Direktiv 75/439/EEG

Detta direktiv

Artikel 1.1

Artikel 3.17

Artikel 2

Artiklarna 10 och 18

Artikel 3.1 och 3.2

–

Artikel 3.3

Artikel 10

Artikel 4

Artikel 10

Artikel 5.1

–

Artikel 5.2

–

Artikel 5.3

–

Artikel 5.4

Artiklarna 23 och 31

Artikel 6

Artikel 20

Artikel 7 a

Artikel 10

Artikel 7 b

–

Artikel 8.1

–

Artikel 8.2 a

–

Artikel 8.2 b

–

Artikel 8.3

–

Artikel 9

–

Artikel 10.1

Artikel 15

Artikel 10.2

Artikel 10

Artikel 10.3 och 10.4

–

Artikel 10.5

Artiklarna 16, 18, 22, 31 och 32

Artikel 11

–

Artikel 12

Artikel 32

Artikel 13.1

Artikel 31

Artikel 13.2

–

Artikel 14

–

Artikel 15

–

Artikel 16

–

Artikel 17

–

Artikel 18

Artikel 34

Artikel 19

–

Artikel 20

–

Artikel 21

–

Artikel 22

–

Bilaga I

–

Direktiv 91/689/EEG

Detta direktiv

Artikel 1.1

–

Artikel 1.2

–

Artikel 1.3

–

Artikel 1.4

Artiklarna 3.2 och 6

Artikel 1.5

Artikel 17

Artikel 2.1

Artikel 20

Artikel 2.2–2.4

Artikel 15

Artikel 3

Artiklarna 21, 22 och 23

Artikel 4.1

Artikel 31.1

Artikel 4.2 och 4.3

Artikel 32

Artikel 5.1

Artikel 16.1

Artikel 5.2

Artikel 31.2

Artikel 5.3

Artikel 16.2

Artikel 6

Artikel 25

Artikel 7

–

Artikel 8

–

Artikel 9

–

Artikel 10

–

Artikel 11

–

Artikel 12

–

Bilagorna I och II

–

Bilaga III

Bilaga III

---

RÅDETS MOTIVERING

I   INLEDNING

| 1. | Kommissionen lämnade den 26 december 2005 rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall (1). Förslaget bygger på artikel 175.1 i fördraget. |
| --- | --- |

1.

Kommissionen lämnade den 26 december 2005 rådet ett förslag till Europaparlamentets och rådets direktiv om avfall (1). Förslaget bygger på artikel 175.1 i fördraget.

| 2. | Europaparlamentet antog den 13 februari 2007 sitt yttrande vid första behandlingen.
  Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén avgav sina yttranden den 19 juni respektive den 14 juni 2006 (2). |
| --- | --- |

2.

Europaparlamentet antog den 13 februari 2007 sitt yttrande vid första behandlingen.

Ekonomiska och sociala kommittén och Regionkommittén avgav sina yttranden den 19 juni respektive den 14 juni 2006 (2).

| 3. | Den 20 december 2007 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget. |
| --- | --- |

3.

Den 20 december 2007 antog rådet sin gemensamma ståndpunkt i enlighet med artikel 251 i fördraget.

II   SYFTEN

Utkastet till direktiv har följande syften:

| — | Att förenkla och modernisera den nuvarande lagstiftningen. |
| --- | --- |

—

Att förenkla och modernisera den nuvarande lagstiftningen.

| — | Att genomföra en ambitiösare och effektivare politik för förebyggande av avfall. |
| --- | --- |

—

Att genomföra en ambitiösare och effektivare politik för förebyggande av avfall.

| — | Att uppmuntra till återanvändning av avfall och materialåtervinning från avfall. |
| --- | --- |

—

Att uppmuntra till återanvändning av avfall och materialåtervinning från avfall.

I utkastet till direktiv föreskrivs

| — | införande av ett miljömål, |
| --- | --- |

—

införande av ett miljömål,

| — | förtydligande av begreppen återvinning och bortskaffande, |
| --- | --- |

—

förtydligande av begreppen återvinning och bortskaffande,

| — | förtydligande av villkoren för att få blanda farligt avfall, |
| --- | --- |

—

förtydligande av villkoren för att få blanda farligt avfall,

| — | införande av ett förfarande för att klargöra när avfall upphör att vara avfall i vissa utvalda avfallskategorier, |
| --- | --- |

—

införande av ett förfarande för att klargöra när avfall upphör att vara avfall i vissa utvalda avfallskategorier,

| — | ett förfarande för att fastställa tekniska miniminormer för ett antal avfallshanteringsmetoder, |
| --- | --- |

—

ett förfarande för att fastställa tekniska miniminormer för ett antal avfallshanteringsmetoder,

| — | ett nytt krav på att upprätta nationella program för förebyggande av avfall. |
| --- | --- |

—

ett nytt krav på att upprätta nationella program för förebyggande av avfall.

Förslaget är utformat som en översyn av ramdirektivet om avfall (2006/12/EG). Däri ingår direktivet om farligt avfall (91/689/EEG) och den särskilda skyldigheten att samla in spilloljor i direktivet om spilloljor (75/439/EEG); de direktiven kommer således att upphöra att gälla.

III   ANALYS AV DEN GEMENSAMMA STÅNDPUNKTEN

1.   Allmänt

Vid plenaromröstningen den 13 februari 2007 antog Europaparlamentet 120 ändringar till förslaget (senare sammanslagna till 104 ändringar). Flera av dessa införlivades i rådets gemensamma ståndpunkt helt, delvis eller i princip, i form av en likartad formulering. I den gemensamma ståndpunkten införs särskilt ändringar av kommissionens ursprungsförslag som innebär en striktare tillämpning av avfallshierarkin, som specifikt tar upp frågorna om biologiskt avfall och spilloljor och hanterar begreppet utökat producentansvar för att stimulera till förebyggande och återvinning av avfall. När det gäller definitionen av avfall och de bestämmelser som ursprungligen var avsedda för sekundära produkter införs det bestämmelser för att fastställa å ena sidan ämnen eller föremål som är att betrakta som biprodukter och inte som avfall om de uppfyller särskilda kriterier och håller vissa mått, och å andra sidan fastställa visst angivet avfall som kan upphöra att vara avfall, på vissa villkor, vilket leder till ämnen eller föremål som kan utsläppas på marknaden i enlighet med gällande regler för produkter och ämnen.

Den gemensamma ståndpunkten inkluderar också andra ändringar som Europaparlamentet inte behandlar och där ett antal farhågor som uttryckts av medlemsstaterna under förhandlingarnas lopp tas upp.

Kommissionen har godtagit den gemensamma ståndpunkt som rådet enades om.

2.   Europaparlamentets ändringar

Rådet

| a) | införde i den gemensamma ståndpunkten, helt, delvis eller i princip, 55 ändringar enligt följande: |
| --- | --- |

a)

införde i den gemensamma ståndpunkten, helt, delvis eller i princip, 55 ändringar enligt följande:

Skäl:

Ändring 1 och ändring 4 om mål som har övertagits delvis i skälen 1 och 6, särskilt i samband med avfallshierarki och hänvisningen till bevarande av naturresurser.

Ändring 5 om behovet av en definition av ”återanvändning” har tagits upp delvis (skälen 13 och 16). Den gemensamma ståndpunkten hanterar också en ytterligare definition för ”förberedande för återanvändning” för att underlätta distinktionen mellan förebyggande och återvinningsförfaranden, dvs. mellan återanvändning av produkter eller komponenter som inte är avfall (föremål för återanvändning, för att förebygga avfall) och återanvändning av produkter eller komponenter som har blivit till avfall (föremål för ”förberedande för återanvändning”, ett återvinningsförfarande).

Ändring 6 om behovet av ett förtydligande av definitionerna av återvinning och bortskaffande har delvis accepterats genom att skäl 17 inbegriper en hänvisning till fördelarna med återvinningsförfaranden för den mänskliga hälsan.

Ändring 7 om behovet av ett förtydligande av definitionen av avfall täcks delvis och i sak av skäl 20 och artiklarna 4 och 5 i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 8 om principen om att förorenaren ska betala och om producentansvar tas över i skälen 24 och 25 i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 13 om spilloljor accepteras, delvis och till innebörden, genom skäl 40 och artikel 18. Medan den gemensamma ståndpunkten utgår från ett tillbakadragande av direktiv 75/439/EEG om spilloljor har artikel 18 utvecklats i betydande mån och låter framför allt medlemsstaterna bibehålla regenerering som en nationellt prioriterad åtgärd.

Ändring 168 om kommissionens befogenheter täcks delvis i skälen 42 och 43 fastän tillämpningsområdet för tillämpning av det nya kommittéförfarandet är bredare i den gemensamma ståndpunkten.

Artiklar:

Ändringarna 14 och 101 om syftet och om avfallshierarkin täcks till största delen i artikel 1 och artikel 11, i förening med skälen 27 och 28. Den gemensamma ståndpunkten skiljer sig dock något från denna ändring, främst genom uppfattningen att subsidiaritet bör gälla för förfaranden som innebär avsteg från hierarkin för vissa avfallsflöden.

Ändring 15-134-102-123-126 om undantag från tillämpningsområdet för direktivet täcks delvis av artikel 2 i fråga om icke förorenad mark och annat naturligt förekommande material för användning för byggverksamhet på den plats där grävningen utfördes, animaliska biprodukter (avsedda för användning som inte anses vara avfallshantering), icke-farligt sediment (som flyttats i ytvatten), hänvisningen till ytterligare kommissionsförslag (artikel 2.4), men inte i fråga om tillägget av en hänvisning till avloppsslam som används i jordbruket.

Ändring 19 som lägger till en definition av ”förebyggande” tas upp i artikel 3.11; åtgärder som avser förebyggande av risker vid hantering av avfall har emellertid inte som sådana tagits upp, eftersom denna definition endast bör gälla åtgärder som vidtas innan ett ämne, ett material eller en produkt har blivit till avfall.

Ändring 20 om definitionen av ”återanvändning” återfinns i princip i artikel 3.12 i den mån denna definition nu klart avser produkter eller komponenter som inte är avfall vilka används på nytt för samma syfte som de en gång var avsedda för.

Ändring 21 om definitionen av ”återvinning” täcks i sak av artikel 3.16.

Ändring 23 om definitionen av ”spilloljor” har i princip inarbetats i artikel 3.3 som täcker samtliga industriella spilloljor och mineralbaserade eller syntetiska smöroljor.

Ändring 24 om definitionen av ”behandling” har införlivats i artikel 3.13, som bör läsas tillsammans med bilagorna I och II om bortskaffande och återvinning. I dessa bilagor har de förklarande noterna lagts till för att klargöra situationen avseende tillfälliga/förberedande åtgärder.

Ändring 25 om definitionen av ”bortskaffande” tas delvis och i sak upp i artikel 3.18. Den mer operativa delen av den föreslagna definitionen, om behovet av att skyddet av människors hälsa och miljön ska ges hög prioritet i samband med bortskaffningsförfaranden, tas upp i artikel 10 (Skydd för människors hälsa och miljön) och artikel 11 (Avfallshierarki) i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringarna 27, 28, 30, 31 och 34 med förslag om definitioner av ”handlare”, ”mäklare”, ”bioavfall”, ”bästa tillgängliga teknik” och ”regenerering” ingår i artikel 3 punkterna 7, 8, 4, 19 respektive 17.

Ändring 107-121 om åtskillnad mellan biprodukt och avfall täcks delvis och i sak av artikel 4 om biprodukter och bör vid en läsning jämföras med skäl 20 (första strecksatsen).

Ändring 35 om producentansvar tas upp delvis och i sak av artikel 7 i den gemensamma ståndpunkten fastän den sistnämnda inte är obligatorisk för medlemsstaterna och inte föreskriver något uppföljningsförfarande efter genomförandet. Allmänna rapporteringskrav och uppföljning av kommissionen föreskrivs i artikel 34 i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 169-36 om förteckningen över avfall täcks delvis i artikel 6, som nu särskilt hänvisar till kommissionens beslut 2000/532/EG och det föreskrivande förfarandet med kontroll för anpassning av förteckningen i fråga. Den gemensamma ståndpunkten följer inte ändringen i fråga om andra aspekter; särskilt föreskrivs det att förteckningen bör vara bindande endast för bestämningen av farligt avfall.

Ändring 38-108-157-140-141 om återvinning har delvis accepterats. Framför allt kan följande nämnas: punkt 1 omfattas av artikel 8.1 (hänvisning till målen och till avfallshierarkin) och i artikel 3.14 om definitionen av återvinning; punkt 2 tas i viss mån upp i artikel 24 om tekniska miniminormer, där det preciseras att kommissionen, om det finns belägg för att vinster skulle göras på hälsoskyddets och miljöns område, får anta miniminormer för behandling av avfall (återvinning och bortskaffande) med beaktande av bl.a. bästa tillgängliga teknik; punkt 2b täcks delvis av bilaga IV om exempel på avfallsförebyggande åtgärder (för avfallsförebyggande program som avses i artikel 26) i fråga om ekonomiska styrmedel, upphandlingskriterier och godkända nätverk för återanvändning och reparation.

När det gäller punkt 2d om materialåtervinning av hög kvalitet, har en hänvisning till separat insamling lagts till i artikel 8.2 samtidigt som den nuvarande skyldigheten till separat insamling av farligt avfall och spilloljor bibehålls i artiklarna 15–18. Andra delar av denna ändring, bl.a. när mål för återanvändning och materialåtervinning på EU-nivå fastställs, har inte accepterats eftersom de ansågs orealistiska med tanke på de nuvarande uppgiftsluckorna och/eller för tidigt väckta.

Slutligen har de ändringar som avser ändringarna i bilaga II om återvinningsförfaranden inte tagits med eftersom denna bilaga (precis som bilaga I) inte får förändras ensidigt, med tanke på EU:s internationella förpliktelser inom ramen för OECD (3) och Baselkonventionen (4).

Ändring 39-158 om bortskaffande har delvis accepterats i artikel 9 (hänvisning till artikel 8.1), i bilaga I, där det har lagts till en notering som förtydligar att bortskaffningsförfarande D11 är förbjudet i EU-lagstiftning och internationella konventioner, och i skäl 19 om bortskaffningsförfarande D7 om utsläpp till hav och oceaner inklusive deponering under havsbotten.

Ändring 40 täcks delvis av artikel 10 om skyddet för miljön och människors hälsa (inledningsmeningen).

Ändring 41 om krav för avfallsåtervinning och bortskaffande, och för upphörande att vara avfall, täcks av artikel 24 om tekniska miniminormer (antagande av kommissionen via kommittén) och delvis och i princip av artikel 22.1 om villkor för undantag (fastställda av medlemsstaterna för återvinningsförfaranden och för vissa förfaranden för bortskaffande av icke-farligt avfall på den plats där detta uppkommer) och av artikel 5 om upphörande att vara avfall. Men den gemensamma ståndpunkten behandlar inte bästa tillgängliga teknik för avfallshantering och avviker från ändringen i fråga om det förfarande som ska användas (kommittéförfarande i stället för godkännande av enskilda direktiv).

Ändring 43 behandlas i sak i artikel 13.1 om ansvarighet, och ytterligare preciseringar ges i artikel 13.2 (ny) om fördelning av ansvaret för avfallshantering vid preliminär behandling.

Ändring 44 behandlas i sak i artikel 12 om kostnader.

Ändring 45 täcks delvis av artikel 5 om upphörande att vara avfall, i kombination med skäl 20 (andra strecksatsen) med förslag till möjliga kategorier avfall för vilka kriterier för upphörande att vara avfall bör utvecklas. På samma sätt som ovan avviker den gemensamma ståndpunkten från ändringen, särskilt avseende det förfarande som ska användas för utveckling av sådana kriterier.

Ändringarna 46, 131 och 47 om utspädning och blandning av farligt avfall och om farligt avfall som produceras av hushåll tas över delvis och i princip av artiklarna 15.1, 15.2 respektive 17.

Ändring 56 om spilloljor tas upp i sak av artikel 18, fastän den gemensamma ståndpunkten i artikel 38 anger att den prioritering av regenerering som omfattar hela EU kommer att upphävas genom direktiv 75/439/EEG.

Ändring 112-138 om införande av ett nytt kapitel om bioavfall täcks delvis och i princip av artikel 19 i kombination med skäl 32. Utveckling av specifikationer och kriterier för kompost föreskrivs också i skäl 20 andra strecksatsen om upphörande att vara avfall. Den gemensamma ståndpunkten avviker dock när det gäller karaktären på de fastställda kraven på t.ex. separat insamling och på behandling före spridning på marken.

Ändring 59 om tillstånd täcks i sak av artikel 20.5.

Ändring 60 om miniminormer för tillstånd tas upp delvis och i princip av artikel 24, fastän den gemensamma ståndpunkten avviker från ändringen i fråga om vilket förfarande som ska användas för utveckling av sådana normer (kommittéförfarande i stället för godkännande av enskilda direktiv).

Ändring 62 och 64 om registreringskrav för verksamhetsutövare som yrkesmässigt samlar in eller transporterar avfall omfattas delvis av artikel 22, skäl 33 och artikel 24.2 (minimikrav för verksamhet som kräver registrering).

Ändring 66 om hänvisningen till hierarkin och till riktlinjer när det gäller planer och program tas upp delvis i artiklarna 25.2 och 26.5 medan ändringarna 67 och 151 om åtgärder för att förebygga transport av avfall behandlas i skäl 36 i kombination med artikel 14.1.

Ändring 69 om avfallsförebyggande program tas upp delvis och i princip av artiklarna 26 och 28 fastän den gemensamma ståndpunkten inte stöder angivande av måldatum för att stabilisera och minska produktionen av avfall enligt ändringen.

Ändring 71 om regelbunden utvärdering av avfallsförebyggande program tas upp delvis i artikel 27, fastän den gemensamma ståndpunkten anger perioder på sex år (i stället för fem) och inte föreskriver att Europeiska miljöbyrån ska engageras i sådana utvärderingar.

Ändring 115 om rapporter från medlemsstaterna och översyn av kommissionen tas upp delvis i artikel 34.

Ändring 173 om anpassning av bilagorna III och IV till vetenskapliga och tekniska framsteg tas upp delvis i artikel 35, där det anges att denna anpassning kommer att ske i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll. Enligt den gemensamma ståndpunkten bör dock denna process gälla direktivets samtliga bilagor.

Ändring 77 om sanktioner vid överträdelser behandlas i stor utsträckning av artikel 33 om efterlevnad och sanktioner i kombination med artikel 37.2 om införlivande.

Ändring 78 om det nya föreskrivande förfarandet med kontroll har införlivats i artikel 36.2.

Bilagor:

Ändringarna 81 och 82 om vissa bortskaffningsförfaranden täcks i princip av skäl 19 (om utsläpp till hav eller oceaner inklusive deponering under havsbotten) och i bilaga I första asterisken (om förbränning till havs).

Ändring 86 tas delvis upp i bilaga II tredje asterisken (återvinning av oorganiska byggmaterial).

Ändring 89 om bilaga IIa (ny) med förteckning av tillämpningar för vilka avfall kan användas som sekundär produkt eller sekundärt material eller ämne behandlas i begränsad utsträckning i skäl 20 andra strecksatsen, med förteckning av möjliga avfallskategorier för vilka specifikationer och kriterier för upphörande att vara avfall bör utvecklas, tillsammans med artikel 5 om upphörande att vara avfall, med specifikation av tillämpliga villkor och ytterligare kriterier, vilka ska utformas i enlighet med det föreskrivande förfarandet med kontroll.

Ändring 90 om egenskaper hos farligt avfall införs i bilaga IV (H14 och H15) och ändring 94 införs oförändrad i bilaga IV.

| b) | tog inte med 49 ändringar i den gemensamma ståndpunkten. |
| --- | --- |

b)

tog inte med 49 ändringar i den gemensamma ståndpunkten.

Avseende ändringarna 2, 3, 153, 9, 10, 12, 103, 17, 127, 26, 29, 32, 37, 109, 48 och 170, 50, 171, 51 och 172, 52, 53, 54, 98 och 113, 58, 61, 161, 188, 65, 68, 70, 72, 79, 80, 83, 84, 85, 87, 88, 91, 93 följde rådet kommissionens ståndpunkt.

Beträffande ändringarna 11, 104, 33, 49, 63, 74, 92, 95, 96, 97, delvis eller i princip godtagna av kommissionen, men som inte inkluderats i den gemensamma ståndpunkten, kan följande överväganden göras:

Ändring 11 om införande av ett nytt skäl om farligt avfall (som ersätter skäl 19 i kommissionens förslag) är särskilt inriktad på olämplig hantering, behovet av specifika och utvecklade metoder för behandling, inklusive spårbarhet, samt säkerhet och aktörernas behörighet. Utan att ha en i princip avvikande uppfattning beslöt rådet att inte ta upp den, eftersom den ingår som en premiss till ändringarna 50, 51 och 172, 52, 53, 54, 58, 161, 188 till artiklarna, vilka inte godtogs av kommissionen och rådet och sålunda inte införlivats i den gemensamma ståndpunkten.

Ändring 104 om definitionen av ”separat insamling” togs inte över eftersom artikel 8.2, som innehåller en bestämmelse om separat insamling, ger en adekvat beskrivning av denna term.

Ändring 33 om definitionen av ”rengöring” infördes inte i syfte att undvika överlappning med definitionen av ”förberedande för återanvändning” med tillämpning på produkter eller komponenter som har blivit till avfall.

Ändring 49 om förteckningen över avfall accepterades inte, eftersom rådet föredrog status quo i fråga om vad som beaktas vid sammanställningen av förteckningen, som det nu klart hänvisas till i artikel 6 såsom den förteckning som upprättats genom kommissionens beslut 2000/532/EG, enligt Europaparlamentets förslag.

Ändring 63 om minskad byråkrati i samband med registrering togs inte upp eftersom denna punkt omfattas av subsidiaritet.

Ändring 74, som syftar till att utvidga räckvidden av kraven på att föra register i artikel 32 och göra denna artikel direkt tillämplig på icke-farligt avfall, infördes inte eftersom rådet ansåg att den skulle öka byråkratin i onödan, och dessutom delvis sammanfaller med kraven på att föra register i förordningen om transport av avfall (artikel 20, förordning (EG) nr 1013/2006). Som ett alternativ anger den gemensamma ståndpunkten i artikel 32.3 en möjlighet för medlemsstaterna att tillämpa samma bestämmelse om krav på att föra register på producenter av icke-farligt avfall.

Ändring 92 som lägger till specificering av kriterier för projektfinansiering genom struktur- och regionalfonder som en av åtgärderna för avfallsförebyggande åtgärder i de nationella programmen (bilaga IV) ansågs inte relevant för direktivets tillämpningsområde, varför den inte infördes i den gemensamma ståndpunkten.

Ändringsförslagen 95, 96 och 97 till bilaga IV, om tillägg av vissa detaljer i fråga om de avfallsförebyggande åtgärderna, togs inte upp i den gemensamma ståndpunkten, även med tanke på att denna bilaga är en icke-uttömmande förteckning över exempel och att direktivet klargör att medlemsstaterna i sina nationella program kan inkludera andra åtgärder vid behov (artikel 26.2).

3.   Andra nyheter som införts av rådet

Andra viktiga ändringar som införs genom den gemensamma ståndpunkten avser

| — | undantag från tillämpningsområdet för artikel 2, som klargör bl.a. situationen när det gäller land (in situ), inklusive icke utgrävd förorenad mark och byggnader med permanent markkontakt, |
| --- | --- |

—

undantag från tillämpningsområdet för artikel 2, som klargör bl.a. situationen när det gäller land (in situ), inklusive icke utgrävd förorenad mark och byggnader med permanent markkontakt,

| — | definitionerna i artikel 3, där särskilt en definition av ”farligt avfall” läggs till och, för att undvika förvirring runt termen ”återanvändning” som har relevans både i fråga om förebyggande åtgärder (för produkter eller komponenter som inte är avfall) och i fråga om avfallsåtervinningsförfaranden läggs en ny definition om ”förberedande för återanvändning” till; denna term kommer att ha tillämpning på vissa återvinningsförfaranden när det gäller produkter som har blivit avfall; detta kommer att underlätta tillämpningen av avfallshierarkin i fem steg som den anges i artikel 11 genom att möjliggöra en klar distinktion mellan första och andra steget i hierarkin; i den gemensamma ståndpunkten anges nu ”förebyggande” som ett första steg (för att undvika generering av avfall) och ”förberedande för återanvändning” som ett andra steg (tillämpligt på avfall, liksom i fråga om de efterföljande stegen), |
| --- | --- |

—

definitionerna i artikel 3, där särskilt en definition av ”farligt avfall” läggs till och, för att undvika förvirring runt termen ”återanvändning” som har relevans både i fråga om förebyggande åtgärder (för produkter eller komponenter som inte är avfall) och i fråga om avfallsåtervinningsförfaranden läggs en ny definition om ”förberedande för återanvändning” till; denna term kommer att ha tillämpning på vissa återvinningsförfaranden när det gäller produkter som har blivit avfall; detta kommer att underlätta tillämpningen av avfallshierarkin i fem steg som den anges i artikel 11 genom att möjliggöra en klar distinktion mellan första och andra steget i hierarkin; i den gemensamma ståndpunkten anges nu ”förebyggande” som ett första steg (för att undvika generering av avfall) och ”förberedande för återanvändning” som ett andra steg (tillämpligt på avfall, liksom i fråga om de efterföljande stegen),

| — | utvidgningen av det nätverk av bortskaffningsanläggningar som avses i artikel 14, med tillämpning av självförsörjnings- och närhetsprinciperna, till att omfatta anläggningar för återvinning av blandat kommunalt avfall; dessutom får medlemsstaterna genom ett undantag från förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall begränsa inkommande transporter på vissa villkor; Kommissionen har föreslagit och rådet har enats om att dessa förändringar införs för att tillgodose flera kritiska synpunkter på klassificeringen av mycket energieffektiva förbränningsanläggningar som utvecklats för bearbetning av kommunalt fast avfall (jfr formeln i bilaga II, förfarande R 1) bland återvinningsförfaranden; i detta avseende har det också tillkommit en ny punkt 1 om framtida specificeringar av formeln för förbränningsanläggningar, i artikel 35 (tolkning och anpassning till den tekniska utvecklingen). |
| --- | --- |

—

utvidgningen av det nätverk av bortskaffningsanläggningar som avses i artikel 14, med tillämpning av självförsörjnings- och närhetsprinciperna, till att omfatta anläggningar för återvinning av blandat kommunalt avfall; dessutom får medlemsstaterna genom ett undantag från förordning (EG) nr 1013/2006 om transport av avfall begränsa inkommande transporter på vissa villkor; Kommissionen har föreslagit och rådet har enats om att dessa förändringar införs för att tillgodose flera kritiska synpunkter på klassificeringen av mycket energieffektiva förbränningsanläggningar som utvecklats för bearbetning av kommunalt fast avfall (jfr formeln i bilaga II, förfarande R 1) bland återvinningsförfaranden; i detta avseende har det också tillkommit en ny punkt 1 om framtida specificeringar av formeln för förbränningsanläggningar, i artikel 35 (tolkning och anpassning till den tekniska utvecklingen).

IV   SLUTSATSER

Rådet anser att dess gemensamma ståndpunkt står för en balanserad och realistisk lösning på ett antal invändningar som medlemsstaterna framfört mot kommissionens förslag, där Europaparlamentets yttrande i stor utsträckning har beaktats. Rådet ser fram mot konstruktiva diskussioner med Europaparlamentet för att snabbt kunna nå fram till en överenskommelse om direktivet.

---

(1)  EUT C 286 E, 23.11.2006, s. 1.

(2)  EUT C 229, 22.9.2006, s. 1.

(3)  OECD-rådets beslut C(2001) 107 slutlig om översyn av beslut C(1992) 39 slutlig om kontroll av gränsöverskridande transporter av avfall avsett för återvinning.

(4)  Baselkonventionen av den 22 mars 1989 om kontroll av gränsöverskridande transporter och om slutligt omhändertagande av farligt avfall.

---