# Den Europæiske Unions C 37/2008

| | ISSN 1725-2393 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | C 37 |
| | |
| Dansk udgave | Meddelelser og oplysninger | 51. årgang9. februar 2008 |

ISSN 1725-2393

Den Europæiske Unions

Tidende

C 37

Dansk udgave

Meddelelser og oplysninger

51. årgang9. februar 2008

---

| Informationsnummer | Indhold | Side |
| --- | --- | --- |
| | IV   Oplysninger |
| | OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER |
| | Domstolen |
| 2008/C 037/01 | Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 22 af 26.1.2008 | 1 |

Informationsnummer

Indhold

Side

IV   Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

2008/C 037/01

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende
  EUT C 22 af 26.1.2008

Den Europæiske Unions Tidende

1

| | V   Udtalelser |
| --- | --- |
| | RETLIGE PROCEDURER |
| | Domstolen |
| 2008/C 037/02 | Sag C-481/07 P: Appel iværksat den 2. november 2007 af SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA til prøvelse af dom afsagt den 29. august 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 2 |
| 2008/C 037/03 | Sag C-496/07: Sag anlagt den 14. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik | 3 |
| 2008/C 037/04 | Sag C-500/07 P: Appel iværksat den 19. november 2007 af Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 3 |
| 2008/C 037/05 | Sag C-501/07 P: Appel iværksat den 19. november 2007 af S.A.BA.R. SpA til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-176/07, S.A.BA.R. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 4 |
| 2008/C 037/06 | Sag C-505/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 19. november 2007 — Compañia Española de Comercialización de Aceite, SA mod Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) og Administración del Estado | 5 |
| 2008/C 037/07 | Sag C-506/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de La Coruña (Spanien) den 20. november 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga) mod Petrogal Española S.A., nu GALP Energía España SAU | 6 |
| 2008/C 037/08 | Sag C-509/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 21. november 2007 — Luigi Scarpelli mod NEOS Banca SpA | 7 |
| 2008/C 037/09 | Sag C-516/07: Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien | 8 |
| 2008/C 037/10 | Sag C-518/07: Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland | 8 |
| 2008/C 037/11 | Sag C-519/07 P: Appel iværksat den 22. november 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 9 |
| 2008/C 037/12 | Sag C-521/07: Sag anlagt den 23. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene | 10 |
| 2008/C 037/13 | Sag C-522/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22. november 2007 — Dinter GmbH mod Hauptzollamt Düsseldorf | 10 |
| 2008/C 037/14 | Sag C-524/07: Sag anlagt den 26. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig | 11 |
| 2008/C 037/15 | Sag C-525/07 P: Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-249/04, Combescot mod Kommissionen | 12 |
| 2008/C 037/16 | Sag C-526/07 P: Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-250/04, Combescot mod Kommissionen | 12 |
| 2008/C 037/17 | Sag C-529/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 28. november 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG mod Franz Hauswirth GmbH | 13 |
| 2008/C 037/18 | Sag C-530/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik | 14 |
| 2008/C 037/19 | Sag C-531/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft mod LIBRO Handelsgesellschaft mbH | 14 |
| 2008/C 037/20 | Sag C-533/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Falco Privatstiftung og Thomas Rabitsch mod Gisela Weller-Lindhorst | 15 |
| 2008/C 037/21 | Sag C-534/07 P: Appel iværksat den 30. november 2007 af William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH & Co. KG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 16 |
| 2008/C 037/22 | Sag C-538/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 3. december 2007 — Assitur Srl mod Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano | 16 |
| 2008/C 037/23 | Sag C-539/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 17 |
| 2008/C 037/24 | Sag C-540/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik | 17 |
| 2008/C 037/25 | Sag C-542/07 P: Appel iværksat den 30. november 2007 af Imagination Technologies Ltd til prøvelse af dom afsagt den 20. september 2007 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-461/04, Imagination Technologies Ltd mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) (Varemærker og Design) | 18 |
| 2008/C 037/26 | Sag C-543/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien | 18 |
| 2008/C 037/27 | Sag C-544/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny, Wrocław (Republikken Polen) den 4. december 2007 — Uwe Rüffler mod Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu | 19 |
| 2008/C 037/28 | Sag C-550/07 P: Appel iværksat den 8. december 2007 af Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd til prøvelse af dom afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) i sag T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber | 19 |
| 2008/C 037/29 | Sag C-552/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 11. december 2007 — Commune de Sausheim mod Pierre Azelvandre | 20 |
| 2008/C 037/30 | Sag C-556/07: Sag anlagt den 13. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik | 20 |
| 2008/C 037/31 | Sag C-559/07: Sag anlagt den 17. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik | 21 |
| | Retten i Første Instans |
| 2008/C 037/32 | Sag T-133/03: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. december 2007 — Schering-Plough mod Kommissionen og EMEA (Annullationssøgsmål — delvis afvisning — søgsmålsinteresse — sagens genstand bortfaldet — ufornødent at træffe afgørelse) | 22 |
| 2008/C 037/33 | Sag T-345/05 R III: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 22. november 2007 — V mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer — ophævelse af et Europa-Parlamentsmedlems immunitet — begæring om udsættelse af gennemførelse — manglende fumus boni juris) | 22 |
| 2008/C 037/34 | Sag T-120/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. oktober 2007 — MB Immobilien mod Kommissionen (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte i de nye delstater — pligt til tilbagesøgning — begæring om udsættelse af gennemførelsen — uopsættelighed — interesseafvejning) | 23 |
| 2008/C 037/35 | Sag T-349/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — direktiv 91/414/EØF — begæring om udsættelse af gennemførelse — formaliteten — manglende uopsættelighed) | 23 |
| 2008/C 037/36 | Sag T-350/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — direktiv 91/414/EØF — begæring om udsættelse af gennemførelse — formaliteten — manglende uopsættelighed) | 23 |
| 2008/C 037/37 | Sag T-429/07: Sag anlagt den 27. november 2007 — BP Aromatics mod Kommissionen | 24 |
| 2008/C 037/38 | Sag T-431/07: Sag anlagt den 26. november 2007 — Gebr. Heller Maschinenfabrik mod KHIM — Fernández Martinez (HELLER) | 24 |
| 2008/C 037/39 | Sag T-434/07: Sag anlagt den 28. november 2007 — Volvo Trademark Holding mod KHIM Grebenshikova (SOLVO) | 25 |
| 2008/C 037/40 | Sag T-435/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — New Look mod KHIM (NEW LOOK) | 25 |
| 2008/C 037/41 | Sag T-438/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Spa Monopole mod KHIM — De Francesco Import (SpagO) | 26 |
| 2008/C 037/42 | Sag T-439/07: Sag anlagt den 4. december 2007 — Coats Holdings mod Kommissionen | 26 |
| 2008/C 037/43 | Sag T-441/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen | 27 |
| 2008/C 037/44 | Sag T-442/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen | 28 |
| 2008/C 037/45 | Sag T-444/07: Sag anlagt den 5. december 2007 — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise mod Kommissionen | 29 |
| 2008/C 037/46 | Sag T-445/07: Sag anlagt den 7. december 2007 — Berning & Söhne mod Kommissionen | 30 |
| 2008/C 037/47 | Sag T-446/07: Sag anlagt den 7. december 2007 — Royal Appliance International mod KHIM — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx) | 30 |
| 2008/C 037/48 | Sag T-447/07: Sag anlagt den 5. december 2007 — Scovill Fasteners mod Kommissionen | 31 |
| 2008/C 037/49 | Sag T-449/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Rotter mod KHIM (EU-BRUZZEL) | 31 |
| 2008/C 037/50 | Sag T-450/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Harwin International mod KHIM — Cuadrado (Pickwick) | 32 |
| 2008/C 037/51 | Sag T-451/07: Sag anlagt den 10. december 2007 — WellBiz mod KHIM — Wild (WELLBIZ) | 32 |
| 2008/C 037/52 | Sag T-453/07: Sag anlagt den 11. december 2007 — Dylog Italia mod KHIM — GSI Office Management (IP Manager) | 33 |
| 2008/C 037/53 | Sag T-105/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 12. december 2007 — Sandoz mod Kommissionen | 33 |
| 2008/C 037/54 | Sag T-329/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2007 — UPS Europe og UPS Deutschland mod Kommissionen | 33 |
| | Retten for EU-Personalesager |
| 2008/C 037/55 | Sag F-57/06: EU-Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 7. november 2007 — Hinderyckx mod Rådet (Tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2005 — ikke-optaget på listen over forfremmede tjenestemænd — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45 — sammenligning af fortjenester — bedømmelsesrapporter fra flere institutioner) | 34 |
| 2008/C 037/56 | Sag F-88/07: Sag anlagt den 29. august 2007 — Domínguez González mod Kommissionen | 34 |
| 2008/C 037/57 | Sag F-135/07: Sag anlagt den 30. oktober 2007 — Smadja mod Kommissionen | 35 |

V   Udtalelser

RETLIGE PROCEDURER

Domstolen

2008/C 037/02

Sag C-481/07 P: Appel iværksat den 2. november 2007 af SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA til prøvelse af dom afsagt den 29. august 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

2

2008/C 037/03

Sag C-496/07: Sag anlagt den 14. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik

3

2008/C 037/04

Sag C-500/07 P: Appel iværksat den 19. november 2007 af Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

3

2008/C 037/05

Sag C-501/07 P: Appel iværksat den 19. november 2007 af S.A.BA.R. SpA til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-176/07, S.A.BA.R. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

4

2008/C 037/06

Sag C-505/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 19. november 2007 — Compañia Española de Comercialización de Aceite, SA mod Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) og Administración del Estado

5

2008/C 037/07

Sag C-506/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de La Coruña (Spanien) den 20. november 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga) mod Petrogal Española S.A., nu GALP Energía España SAU

6

2008/C 037/08

Sag C-509/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 21. november 2007 — Luigi Scarpelli mod NEOS Banca SpA

7

2008/C 037/09

Sag C-516/07: Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

8

2008/C 037/10

Sag C-518/07: Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

8

2008/C 037/11

Sag C-519/07 P: Appel iværksat den 22. november 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

9

2008/C 037/12

Sag C-521/07: Sag anlagt den 23. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene

10

2008/C 037/13

Sag C-522/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22. november 2007 — Dinter GmbH mod Hauptzollamt Düsseldorf

10

2008/C 037/14

Sag C-524/07: Sag anlagt den 26. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

11

2008/C 037/15

Sag C-525/07 P: Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-249/04, Combescot mod Kommissionen

12

2008/C 037/16

Sag C-526/07 P: Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-250/04, Combescot mod Kommissionen

12

2008/C 037/17

Sag C-529/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 28. november 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG mod Franz Hauswirth GmbH

13

2008/C 037/18

Sag C-530/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

14

2008/C 037/19

Sag C-531/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft mod LIBRO Handelsgesellschaft mbH

14

2008/C 037/20

Sag C-533/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Falco Privatstiftung og Thomas Rabitsch mod Gisela Weller-Lindhorst

15

2008/C 037/21

Sag C-534/07 P: Appel iværksat den 30. november 2007 af William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH & Co. KG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

16

2008/C 037/22

Sag C-538/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 3. december 2007 — Assitur Srl mod Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

16

2008/C 037/23

Sag C-539/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

17

2008/C 037/24

Sag C-540/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

17

2008/C 037/25

Sag C-542/07 P: Appel iværksat den 30. november 2007 af Imagination Technologies Ltd til prøvelse af dom afsagt den 20. september 2007 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-461/04, Imagination Technologies Ltd mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) (Varemærker og Design)

18

2008/C 037/26

Sag C-543/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

18

2008/C 037/27

Sag C-544/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny, Wrocław (Republikken Polen) den 4. december 2007 — Uwe Rüffler mod Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

19

2008/C 037/28

Sag C-550/07 P: Appel iværksat den 8. december 2007 af Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd til prøvelse af dom afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) i sag T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

19

2008/C 037/29

Sag C-552/07: Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 11. december 2007 — Commune de Sausheim mod Pierre Azelvandre

20

2008/C 037/30

Sag C-556/07: Sag anlagt den 13. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

20

2008/C 037/31

Sag C-559/07: Sag anlagt den 17. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

21

Retten i Første Instans

2008/C 037/32

Sag T-133/03: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. december 2007 — Schering-Plough mod Kommissionen og EMEA (Annullationssøgsmål — delvis afvisning — søgsmålsinteresse — sagens genstand bortfaldet — ufornødent at træffe afgørelse)

22

2008/C 037/33

Sag T-345/05 R III: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 22. november 2007 — V mod Parlamentet (Særlige rettergangsformer — ophævelse af et Europa-Parlamentsmedlems immunitet — begæring om udsættelse af gennemførelse — manglende fumus boni juris)

22

2008/C 037/34

Sag T-120/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. oktober 2007 — MB Immobilien mod Kommissionen (Foreløbige forholdsregler — statsstøtte i de nye delstater — pligt til tilbagesøgning — begæring om udsættelse af gennemførelsen — uopsættelighed — interesseafvejning)

23

2008/C 037/35

Sag T-349/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — direktiv 91/414/EØF — begæring om udsættelse af gennemførelse — formaliteten — manglende uopsættelighed)

23

2008/C 037/36

Sag T-350/07 R: Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen (Særlige rettergangsformer — direktiv 91/414/EØF — begæring om udsættelse af gennemførelse — formaliteten — manglende uopsættelighed)

23

2008/C 037/37

Sag T-429/07: Sag anlagt den 27. november 2007 — BP Aromatics mod Kommissionen

24

2008/C 037/38

Sag T-431/07: Sag anlagt den 26. november 2007 — Gebr. Heller Maschinenfabrik mod KHIM — Fernández Martinez (HELLER)

24

2008/C 037/39

Sag T-434/07: Sag anlagt den 28. november 2007 — Volvo Trademark Holding mod KHIM Grebenshikova (SOLVO)

25

2008/C 037/40

Sag T-435/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — New Look mod KHIM (NEW LOOK)

25

2008/C 037/41

Sag T-438/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Spa Monopole mod KHIM — De Francesco Import (SpagO)

26

2008/C 037/42

Sag T-439/07: Sag anlagt den 4. december 2007 — Coats Holdings mod Kommissionen

26

2008/C 037/43

Sag T-441/07: Sag anlagt den 29. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen

27

2008/C 037/44

Sag T-442/07: Sag anlagt den 30. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen

28

2008/C 037/45

Sag T-444/07: Sag anlagt den 5. december 2007 — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise mod Kommissionen

29

2008/C 037/46

Sag T-445/07: Sag anlagt den 7. december 2007 — Berning & Söhne mod Kommissionen

30

2008/C 037/47

Sag T-446/07: Sag anlagt den 7. december 2007 — Royal Appliance International mod KHIM — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

30

2008/C 037/48

Sag T-447/07: Sag anlagt den 5. december 2007 — Scovill Fasteners mod Kommissionen

31

2008/C 037/49

Sag T-449/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Rotter mod KHIM (EU-BRUZZEL)

31

2008/C 037/50

Sag T-450/07: Sag anlagt den 3. december 2007 — Harwin International mod KHIM — Cuadrado (Pickwick)

32

2008/C 037/51

Sag T-451/07: Sag anlagt den 10. december 2007 — WellBiz mod KHIM — Wild (WELLBIZ)

32

2008/C 037/52

Sag T-453/07: Sag anlagt den 11. december 2007 — Dylog Italia mod KHIM — GSI Office Management (IP Manager)

33

2008/C 037/53

Sag T-105/04: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 12. december 2007 — Sandoz mod Kommissionen

33

2008/C 037/54

Sag T-329/07: Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2007 — UPS Europe og UPS Deutschland mod Kommissionen

33

Retten for EU-Personalesager

2008/C 037/55

Sag F-57/06: EU-Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 7. november 2007 — Hinderyckx mod Rådet (Tjenestemænd — forfremmelse — forfremmelsesåret 2005 — ikke-optaget på listen over forfremmede tjenestemænd — tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45 — sammenligning af fortjenester — bedømmelsesrapporter fra flere institutioner)

34

2008/C 037/56

Sag F-88/07: Sag anlagt den 29. august 2007 — Domínguez González mod Kommissionen

34

2008/C 037/57

Sag F-135/07: Sag anlagt den 30. oktober 2007 — Smadja mod Kommissionen

35

| DA | |
| --- | --- |

DA

---

IV Oplysninger

OPLYSNINGER FRA DEN EUROPÆISKE UNIONS INSTITUTIONER OG ORGANER

Domstolen

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/1

---

(2008/C 37/01)

Domstolens seneste offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende

EUT C 22 af 26.1.2008

Liste over tidligere offentliggørelser

EUT C 8 af 12.1.2008

EUT C 315 af 22.12.2007

EUT C 297 af 8.12.2007

EUT C 283 af 24.11.2007

EUT C 269 af 10.11.2007

EUT C 247 af 20.10.2007

Teksterne er tilgængelige i:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Udtalelser

RETLIGE PROCEDURER

Domstolen

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/2

---

Appel iværksat den 2. november 2007 af SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA til prøvelse af dom afsagt den 29. august 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-186/05, SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-481/07 P)

(2008/C 37/02)

Processprog: italiensk

Parter

Appellanter: SELEX Sistemi Integrati SpA, già Alenia Marconi Systems SpA (ved avvocati F. Sciaudone, R. Sciaudone og A. Neri)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Annullation af kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 29. august 2007 i sag T-186/05, og hjemvisning af sagen til Retten i Første Instans med henblik på fornyet realitetsbehandling, hvorunder der tages hensyn til de af Domstolen fremsatte bemærkninger i dette øjemed. |
| --- | --- |

—

Annullation af kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 29. august 2007 i sag T-186/05, og hjemvisning af sagen til Retten i Første Instans med henblik på fornyet realitetsbehandling, hvorunder der tages hensyn til de af Domstolen fremsatte bemærkninger i dette øjemed.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for Domstolen og omkostningerne i forbindelse med sag T-186/05. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagens omkostninger for Domstolen og omkostningerne i forbindelse med sag T-186/05.

Appelgrunde og væsentligste argumenter

Appellanten har til støtte for påstandene gjort følgende gældende:

| a) | Fejlagtig udelukkelse fra begrebet erstatningsberettiget tab af sagsomkostningerne afholdt i forbindelse med sag T-155/04. Efter appellantens opfattelse har Retten:






  — | fejlagtigt opfattet erstatningssøgsmålet som et forsøg på at »omgøre afgørelsen om sagens omkostninger, der er fastsat i dommen« afsagt i sag T-155/04, |
| --- | --- | --- |

a)

Fejlagtig udelukkelse fra begrebet erstatningsberettiget tab af sagsomkostningerne afholdt i forbindelse med sag T-155/04. Efter appellantens opfattelse har Retten:

—

fejlagtigt opfattet erstatningssøgsmålet som et forsøg på at »omgøre afgørelsen om sagens omkostninger, der er fastsat i dommen« afsagt i sag T-155/04,

| — | foretaget en urigtig fortolkning af artikel 87 ff. Rettens procesreglement i forhold til principperne om erstatningskrav, |
| --- | --- |

—

foretaget en urigtig fortolkning af artikel 87 ff. Rettens procesreglement i forhold til principperne om erstatningskrav,

| — | urigtigt antaget, at retspraksis i sagen Montorio finder anvendelse i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

—

urigtigt antaget, at retspraksis i sagen Montorio finder anvendelse i det foreliggende tilfælde.

| b) | Retten har begået en fejl ved — fra begrebet erstatningsberettiget tab at udelukke udgifter, som er afholdt inden for rammerne af den administrative procedure. Rettens fejl består efter appellantens opfattelse i at fortolke og anvende — procesreglementets artikel 87 ff. i relation til en erstatningssag, som ikke har noget at gøre med anvendelsesområdet for disse bestemmelser. |
| --- | --- |

b)

Retten har begået en fejl ved — fra begrebet erstatningsberettiget tab at udelukke udgifter, som er afholdt inden for rammerne af den administrative procedure. Rettens fejl består efter appellantens opfattelse i at fortolke og anvende — procesreglementets artikel 87 ff. i relation til en erstatningssag, som ikke har noget at gøre med anvendelsesområdet for disse bestemmelser.

| c) | Urigtig gengivelse af og faktisk vildfarelse vedrørende de af appellanten fremlagte beviser. Retten har ikke undersøgt de af appellanten fremlagte sagsakter og de heri indeholdte bilag korrekt. |
| --- | --- |

c)

Urigtig gengivelse af og faktisk vildfarelse vedrørende de af appellanten fremlagte beviser. Retten har ikke undersøgt de af appellanten fremlagte sagsakter og de heri indeholdte bilag korrekt.

| d) | Begrundelsen er ulogisk og selvmodsigende, og der foreligger en tilsidesættelse af Fællesskabets retspraksis vedrørende erstatning for tab. Retten har i virkeligheden ikke anvendt de principper, som er opstillet dommen i sagen Mulder m.fl. mod Rådet og Kommissionen (forenede sager C-104/89 og C-37/90) (1) og i sagen Agraz m.fl. mod Kommissionen (2) (sag C-243/05), korrekt. |
| --- | --- |

d)

Begrundelsen er ulogisk og selvmodsigende, og der foreligger en tilsidesættelse af Fællesskabets retspraksis vedrørende erstatning for tab. Retten har i virkeligheden ikke anvendt de principper, som er opstillet dommen i sagen Mulder m.fl. mod Rådet og Kommissionen (forenede sager C-104/89 og C-37/90) (1) og i sagen Agraz m.fl. mod Kommissionen (2) (sag C-243/05), korrekt.

| e) | Tilsidesættelse af artikel 44 i Rettens procesreglement. Efter appellantens opfattelse kræver en korrekt fortolkning af denne artikel ikke, at stævningen nødvendigvis »skal« indeholde beviser. Tværtimod er denne artikel alene baseret på »muligheden« herfor, i den forstand, at parten kun er forpligtet til at fremlægge beviser, når det er muligt. |
| --- | --- |

e)

Tilsidesættelse af artikel 44 i Rettens procesreglement. Efter appellantens opfattelse kræver en korrekt fortolkning af denne artikel ikke, at stævningen nødvendigvis »skal« indeholde beviser. Tværtimod er denne artikel alene baseret på »muligheden« herfor, i den forstand, at parten kun er forpligtet til at fremlægge beviser, når det er muligt.

| f) | Mangelfuld begrundelse vedrørende erstatning for det tab som appellanten har lidt som følge af tilsidesættelsen af princippet om en rimelig sagsbehandlingstid. Retten har således ikke begrundet afvisningen af kravet om erstatning vedrørende denne konkrete overtrædelse, som er påberåbt af appellanten. |
| --- | --- |

f)

Mangelfuld begrundelse vedrørende erstatning for det tab som appellanten har lidt som følge af tilsidesættelsen af princippet om en rimelig sagsbehandlingstid. Retten har således ikke begrundet afvisningen af kravet om erstatning vedrørende denne konkrete overtrædelse, som er påberåbt af appellanten.

| g) | Fordrejning af argumenterne og beviserne såvel som en ulogisk begrundelse, som er i strid med Fællesskabets retspraksis om erstatning for ikke-økonomisk skade. Retten kunne ikke anvende de argumenter, som udelukkende vedrørte udelukkelsen eller den manglende tildeling af leveringskontrakten i udbud, med henblik på at afvise kravet om erstatning som følge af tilsidesættelse af princippet om en rimelig sagsbehandlingstid eller for Kommissionens tilsidesættelse af sin kontrolpligt. |
| --- | --- |

g)

Fordrejning af argumenterne og beviserne såvel som en ulogisk begrundelse, som er i strid med Fællesskabets retspraksis om erstatning for ikke-økonomisk skade. Retten kunne ikke anvende de argumenter, som udelukkende vedrørte udelukkelsen eller den manglende tildeling af leveringskontrakten i udbud, med henblik på at afvise kravet om erstatning som følge af tilsidesættelse af princippet om en rimelig sagsbehandlingstid eller for Kommissionens tilsidesættelse af sin kontrolpligt.

---

(1)  Dom af 27.1.2000, Sml. I, s. 203.

(2)  Dom af 9.11.2006, Sml. I, s. 10833.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/3

---

Sag anlagt den 14. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Tjekkiske Republik

(Sag C-496/07)

(2008/C 37/03)

Processprog: tjekkisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved G. Rozet og M. Šimerdová, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Tjekkiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF, idet tjekkisk lovgivning kræver tjekkisk statsborgerskab for at kunne beklæde stillingen som kaptajn på havgående fartøjer, som fører tjekkisk flag. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Tjekkiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 39 EF, idet tjekkisk lovgivning kræver tjekkisk statsborgerskab for at kunne beklæde stillingen som kaptajn på havgående fartøjer, som fører tjekkisk flag.

| — | Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Tjekkiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionens ovennævnte søgsmål støttes på følgende grunde:

Tjekkisk lovgivning (lov nr. 61/2000) pålægger rederne en forpligtelse til at sikre, at skipperen på fartøjer, som fører tjekkisk flag, er tjekkisk statsborger.

Dette klare og bindende krav om tjekkisk statsborgerskab er efter Kommissionen opfattelse i strid de konklusioner, Domstolen nåede frem til i sag C-405/01 (1) og sag C-47/02 (2). Kommissionen henviser navnlig præmis 44 i sag C-405/01 og præmis 63 i sag C-47/02. Det er et ubetinget krav i tjekkisk ret, at skipperen på havgående fartøjer skal have tjekkisk statsborgerskab. Den pågældende bestemmelse i tjekkisk ret tager ikke hensyn til, hvorledes og i hvilket omfang skipperen på et havgående fartøj faktisk udøver beføjelser, herunder offentlig myndighed, således som det kræves i henhold til De Europæiske Fællesskabers Domstols praksis. Den omstændighed, at tjekkisk ret tillægger skipperne på fartøjer, som fører tjekkisk flag, beføjelser, som hører under udøvelse af offentlig myndighed, er ikke tilstrækkelig til at begrunde en undtagelse til arbejdskraftens fri bevægelighed som fastsat i artikel 39, stk. 4, EF.

Kommissionen er af den opfattelse, at Den Tjekkiske Republik er forpligtet til at bringe sin lovgivning i overensstemmelse med Domstolens retspraksis, selv om der (ifølge Den Tjekkiske Republiks oplysninger) ikke for tiden er nogen fartøjer, som fører tjekkisk flag.

---

(1)  Domstolens dom af 30.9.2003 i sag C-405/01, Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española mod Administración del Estado, vedrørende spansk lovgivning, som forbeholdt spanske statsborgere stillingen som kaptajn og førstestyrmand på fartøjer, som fører spanske flag, Sml. I, s. 10391.

(2)  Domstolens dom af 30.9.2003 i sag C-47/02, Albert Anker, Klaas Ras og Albertus Snoek mod Bundesrepublik Deutschland, vedrørende tysk lovgivning, som forbeholdt tyske statsborgere stillingen som kaptajn på mindre havgående fartøjer, som fører tysk flag (»Kleine Seeschiffahrt«), Sml. I, s. 10447.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/3

---

Appel iværksat den 19. november 2007 af Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-175/07, Territorio Energia Ambiente SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-500/07 P)

(2008/C 37/04)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (ved avvocati E. Coffrini og F. Tesauro)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Domstolen ophæver og/eller omgør kendelsen afsagt af Retten i Første Instans, der er genstand for denne appel, i sin helhed, med alle de deraf følgende retlige konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Domstolen ophæver og/eller omgør kendelsen afsagt af Retten i Første Instans, der er genstand for denne appel, i sin helhed, med alle de deraf følgende retlige konsekvenser.

| — | Der gives appellanten medhold i dens påstande for førsteinstansen. |
| --- | --- |

—

Der gives appellanten medhold i dens påstande for førsteinstansen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved Kommissionens beslutning af 5. juni 2002 (1) om »skattefritagelser og lån på lempelige vilkår, som Italien har indrømmet til fordel for offentlige forsyningsværker med offentlig aktiemajoritet«, blev skattefritagelsesordningen indført ved artikel 3, stk. 70, i lov nr. 549/1995 og artikel 66, stk. 14, i lovdekret nr. 331/1993, som stadfæstet og ændret, til fordel for aktieselskaber med overvejende offentlig kapital, der tilvejebringer lokale offentlige tjenesteydelser, erklæret uforenelig med fællesmarkedet. Kommissionens beslutning vedrørte ikke bestemte virksomheder, men omfattede virksomheder, som var oprettet i henhold til artikel 22 i lov nr. 241/1990, med overvejende offentlig kapital. Beslutningen blev af denne grund ikke meddelt nogen virksomhed (heller ikke appellanten), eftersom den ikke havde nogen bestemte adressater. Den italienske regering gennemførte den ovennævnte beslutning ved lovdekret nr. 10 af 15. februar 2007, og pålagde skattemyndighederne tilbagesøgningsopgaven. Som følge heraf tilsendte Agenzia delle Entrate Mantova den 29. marts 2007 appellanten et betalingspålæg på 1 748 289,75 EUR, plus renter på 912 180,64 EUR.

Appellanten er imidlertid ikke en virksomhed med overvejende offentlig kapital, men er fuldstændig offentligt ejet, således at »Kommissionens bemærkninger og dens beslutning« ikke kan finde anvendelse på appellanten.

Appellanten har eget ansvar for lokale offentlige tjenesteydelser, som tidligere af Mantova Kommune var blevet betroet den kommunale virksomhed ASM, som blev til appellanten ved lov nr. 127/97.

Appellanten administrerer de offentlige tjenester i privat regi, inden for en — i det væsentlige — lokal sammenhæng, uden mulighed for at have indflydelse på den frie konkurrence, som ikke kan foreligge, idet der ikke er noget marked.

En virksomhed med udelukkende offentlig kapital er ikke andet end et indirekte organ under de lokale kommunesammenslutninger, som er de faktiske modtagere af den skattefritagelse, som Kommissionen har anfægtet.

Derfor kan den skattefritagelse, som blev tildelt appellanten, af objektive og subjektive grunde ikke klassificeres som ulovlig statsstøtte i strid med artikel 87 EF.

Af de anførte grunde blev der anlagt sag ved Retten i Første Instans til prøvelse af den ovennævnte beslutning fra Kommissionen, der ligger til grund for sag T-175/07, som blev henvist til Fjerde Afdeling. Der blev truffet afgørelse i sagen ved kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. september 2007 om afvisning af søgsmålet, henset til den manglende overholdelse af fristen fastsat i artikel 230, stk. 5, EF, i henhold til hvilken bestemmelse annullationssøgsmålet burde have været indbragt inden for en frist på to måneder, efter at den anfægtede retsakt, alt efter sin art, er offentliggjort eller meddelt klageren eller, i mangel heraf senest to måneder efter, at klageren har fået kendskab til den, i henhold til artikel 102, stk. 1, i Rettens procesreglement.

Appellanten har gjort gældende, at denne afgørelse er ugrundet, også i lyset af dom af 17. september 1980 (sag 730/79) (2), af 14. november 1984 (sag 323/82) (3), af 12. december 1996 (sag T-358/94) (4) og især dom afsagt af Domstolens Tredje Afdeling den 23. februar 2006, i sag C-346/03 (5), af hvilken grund der under nærværende appel er nedlagt påstand om, at Rettens dom ændres.

Der blev anlagt sag ved Retten, så snart appellanten fik kendskab til, at den var en af adressaterne for Kommissionens beslutning, dvs. da den fik meddelelse om betalingspålægget, som var blevet udstedt af Agenzia delle Entrate.

Appellanten har også gjort gældende, at den omstændighed, at Retten har anvendt artikel 225 EF urigtigt, udgør et appelanbringende mod Rettens kendelse.

Påstanden om annullation af Kommissionens beslutning bør anses for at være tæt forbundet med appellantens anmodning om ikke at være omfattet af selve beslutningen, hvorfor der tillige anmodes om en omgørelse af Rettens kendelse i forhold til den erklærede saglige inkompetence hos Retten.

---

(1)  EUT 2003 L 77, s. 21.

(2)  Sml. s. 2671.

(3)  Sml. s. 3809.

(4)  Sml. II, s. 2109.

(5)  Sml. I, s. 6159.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/4

---

Appel iværksat den 19. november 2007 af S.A.BA.R. SpA til prøvelse af kendelse afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Fjerde Afdeling) i sag T-176/07, S.A.BA.R. SpA mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-501/07 P)

(2008/C 37/05)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: S.A.BA.R. SpA (ved avvocati E. Coffrini og F. Tesauro)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Domstolen ophæver og/eller omgør kendelsen afsagt af Retten i Første Instans, der er genstand for denne appel, i sin helhed, med alle de deraf følgende retlige konsekvenser. |
| --- | --- |

—

Domstolen ophæver og/eller omgør kendelsen afsagt af Retten i Første Instans, der er genstand for denne appel, i sin helhed, med alle de deraf følgende retlige konsekvenser.

| — | Der gives appellanten medhold i dens påstande for førsteinstansen. |
| --- | --- |

—

Der gives appellanten medhold i dens påstande for førsteinstansen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ved Kommissionens beslutning af 5. juni 2002 (1) om »skattefritagelser og lån på lempelige vilkår, som Italien har indrømmet til fordel for offentlige forsyningsværker med offentlig aktiemajoritet«, blev skattefritagelsesordningen indført ved artikel 3, stk. 70, i lov nr. 549/1995 og artikel 66, stk. 14, i lovdekret nr. 331/1993, som stadfæstet og ændret, til fordel for aktieselskaber med overvejende offentlig kapital, der tilvejebringer lokale offentlige tjenesteydelser, erklæret uforenelig med fællesmarkedet. Kommissionens beslutning vedrørte ikke bestemte virksomheder, men omfattede virksomheder, som var oprettet i henhold til artikel 22 i lov nr. 241/1990, med overvejende offentlig kapital. Beslutningen blev af denne grund ikke meddelt nogen virksomhed (heller ikke appellanten), eftersom den ikke havde nogen bestemte adressater. Den italienske regering gennemførte den ovennævnte beslutning ved lovdekret nr. 10 af 15. februar 2007, og pålagde skattemyndighederne tilbagesøgningsopgaven. Som følge heraf tilsendte Agenzia delle Entrate Guastella den 20. marts 2007 appellanten et betalingspålæg, protokolnr. 3796 af 15. marts 2007 på 1 912 128,47 EUR, plus renter på 2 192 225 EUR, protokolnr. 3799 af 15. marts 2007 på 815 406,94 EUR, plus renter på 783 529 EUR, protokolnr. 3800 af 15. marts 2007 på 439 549,29 EUR, plus renter på 712 588 EUR.

Appellanten er imidlertid ikke en virksomhed med overvejende offentlig kapital, men er fuldstændig offentligt ejet, således at »Kommissionens bemærkninger og dens beslutning« ikke kan finde anvendelse på appellanten.

Appellanten har eget ansvar for lokale offentlige tjenesteydelser i relation til otte associerede kommuner og blev specifikt oprettet med dette formål for øje, i overensstemmelse med de i loven fastsatte fremgangsmåder.

Appellanten administrerer de offentlige tjenester i privat regi, inden for en — i det væsentlige — lokal sammenhæng, uden mulighed for at have indflydelse på den frie konkurrence, som ikke kan foreligge, idet der ikke er noget marked.

En virksomhed med udelukkende offentlig kapital er ikke andet end et indirekte organ under de lokale kommunesammenslutninger, som er de faktiske modtagere af den skattefritagelse, som Kommissionen har anfægtet.

Derfor kan den skattefritagelse, som blev tildelt appellanten, af objektive og subjektive grunde ikke klassificeres som ulovlig statsstøtte i strid med artikel 87 EF.

Af de anførte grunde blev der anlagt sag ved Retten i Første Instans til prøvelse af den ovennævnte beslutning fra Kommissionen, der ligger til grund for sag T-176/07, som blev henvist til Fjerde Afdeling. Der blev truffet afgørelse i sagen ved kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 17. september 2007 om afvisning af søgsmålet, henset til den manglende overholdelse af fristen fastsat i artikel 230, stk. 5, EF, i henhold til hvilken bestemmelse annullationssøgsmålet burde have været indbragt inden for en frist på to måneder, efter at den anfægtede retsakt, alt efter sin art, er offentliggjort eller meddelt klageren eller, i mangel heraf senest to måneder efter, at klageren har fået kendskab til den, i henhold til artikel 102, stk. 1, i Rettens procesreglement.

Appellanten har gjort gældende, at denne afgørelse er ugrundet, også i lyset af dom af 17. september 1980 (sag 730/79) (2), af 14. november 1984 (sag 323/82) (3), af 12. december 1996 (sag T-358/94) (4) og især dom afsagt af Domstolens Tredje Afdeling den 23. februar 2006, i sag C-346/03 (5), af hvilken grund der under nærværende appel er nedlagt påstand om, at Rettens dom ændres.

Der blev anlagt sag ved Retten, så snart appellanten fik kendskab til, at den var en af adressaterne for Kommissionens beslutning, dvs. da den fik meddelelse om betalingspålægget, som var blevet udstedt af Agenzia delle Entrate.

Appellanten har også gjort gældende, at den omstændighed, at Retten har anvendt artikel 225 EF urigtigt, udgør et appelanbringende mod Rettens kendelse.

Påstanden om annullation af Kommissionens beslutning bør anses for at være tæt forbundet med appellantens anmodning om ikke at være omfattet af selve beslutningen, hvorfor der tillige anmodes om en omgørelse af Rettens kendelse i forhold til den erklærede saglige inkompetence hos Retten.

---

(1)  EUT 2003 L 77, s. 21.

(2)  Sml. s. 2671.

(3)  Sml. s. 3809,

(4)  Sml. II, s. 2109.

(5)  Sml. I, s. 6159.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/5

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunal Supremo (Spanien) den 19. november 2007 — Compañia Española de Comercialización de Aceite, SA mod Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) og Administración del Estado

(Sag C-505/07)

(2008/C 37/06)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Tribunal Supremo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Compañia Española de Comercialización de Aceite, SA

Sagsøgte: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores y Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) og Administración del Estado

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Hører et aktieselskab med et flertal af producenter, oliemøller og producentkooperativer blandt aktionærerne, som dog også tæller pengeinstitutter, til de »organisationer«, som i henhold til artikel 12a i Rådets forordning nr. 136/66/EØF (1) af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer, som affattet ved forordning nr. 1638/98 (2), kan indgå kontrakter om oplagring af olivenolie? Svarer et sådant selskab til producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, der er anerkendt efter Rådets forordning (EF) nr. 952/97 (3)? |
| --- | --- |

1)

Hører et aktieselskab med et flertal af producenter, oliemøller og producentkooperativer blandt aktionærerne, som dog også tæller pengeinstitutter, til de »organisationer«, som i henhold til artikel 12a i Rådets forordning nr. 136/66/EØF (1) af 22. september 1966 om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer, som affattet ved forordning nr. 1638/98 (2), kan indgå kontrakter om oplagring af olivenolie? Svarer et sådant selskab til producentsammenslutninger og foreninger af sådanne, der er anerkendt efter Rådets forordning (EF) nr. 952/97 (3)?

| 2) | Hvis selskabet kan anses for at høre til de »organisationer«, som må foretage oplagringsforanstaltninger, kan den »statslige godkendelse« af sådanne organisationer, som kræves i henhold til artikel 12a i forordning nr. 136/66, da opnås i forbindelse med behandlingen af en til de nationale konkurrencemyndigheder indgivet ansøgning om individuel fritagelse (»godkendelse«)? |
| --- | --- |

2)

Hvis selskabet kan anses for at høre til de »organisationer«, som må foretage oplagringsforanstaltninger, kan den »statslige godkendelse« af sådanne organisationer, som kræves i henhold til artikel 12a i forordning nr. 136/66, da opnås i forbindelse med behandlingen af en til de nationale konkurrencemyndigheder indgivet ansøgning om individuel fritagelse (»godkendelse«)?

| 3) | Kræver artikel 12a i forordning nr. 136/66 ubetinget, at Kommissionen i hvert enkelt tilfælde giver bemyndigelse til privat oplagring af olivenolie, eller tillader bestemmelsen, at producenterne indgår aftale om en privat finansieret ordning for opkøb og oplagring af olivenolie, som udelukkende gennemføres på de vilkår og betingelser, som også gælder for privat oplagring med fællesskabsstøtte, med det formål at supplere og lette den fællesskabsstøttede oplagring og uden at overskride grænserne for denne? |
| --- | --- |

3)

Kræver artikel 12a i forordning nr. 136/66 ubetinget, at Kommissionen i hvert enkelt tilfælde giver bemyndigelse til privat oplagring af olivenolie, eller tillader bestemmelsen, at producenterne indgår aftale om en privat finansieret ordning for opkøb og oplagring af olivenolie, som udelukkende gennemføres på de vilkår og betingelser, som også gælder for privat oplagring med fællesskabsstøtte, med det formål at supplere og lette den fællesskabsstøttede oplagring og uden at overskride grænserne for denne?

| 4) | Kan Domstolens praksis ifølge dommen af 9. september 2003 i sagen Milk Marque og National Farmers' Union (sag C-137/00) vedrørende de nationale myndigheders anvendelse af de nationale konkurrenceregler på producentaftaler, der som udgangspunkt kan omfattes af artikel 2 i Rådets forordning nr. 26 (4) (om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer), overføres på aftaler, som på grund af deres karakter og kendetegnene ved den pågældende sektor kan påvirke fællesskabsmarkedet for olivenolie som helhed? |
| --- | --- |

4)

Kan Domstolens praksis ifølge dommen af 9. september 2003 i sagen Milk Marque og National Farmers' Union (sag C-137/00) vedrørende de nationale myndigheders anvendelse af de nationale konkurrenceregler på producentaftaler, der som udgangspunkt kan omfattes af artikel 2 i Rådets forordning nr. 26 (4) (om anvendelse af visse konkurrenceregler inden for produktion og handel med landbrugsvarer), overføres på aftaler, som på grund af deres karakter og kendetegnene ved den pågældende sektor kan påvirke fællesskabsmarkedet for olivenolie som helhed?

| 5) | Hvis de nationale konkurrencemyndigheder er beføjede til at anvende de nationale regler på sådanne aftaler, som kan påvirke det marked, som er reguleret af den fælles markedsordning for fedtstoffer, kan disse myndigheder da ubetinget nægte et selskab som appellanten muligheden for at anvende oplagringsordninger for olivenolie, herunder ved »alvorlige forstyrrelser« af markedet som omhandlet i artikel 12a i forordning nr. 136/66? |
| --- | --- |

5)

Hvis de nationale konkurrencemyndigheder er beføjede til at anvende de nationale regler på sådanne aftaler, som kan påvirke det marked, som er reguleret af den fælles markedsordning for fedtstoffer, kan disse myndigheder da ubetinget nægte et selskab som appellanten muligheden for at anvende oplagringsordninger for olivenolie, herunder ved »alvorlige forstyrrelser« af markedet som omhandlet i artikel 12a i forordning nr. 136/66?

---

(1)  EFT 172 af 30.9.1966, s. 3025, den danske specialudgave: serie I kapitel 1965-1966, s. 193.

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1638/98 af 20.7.1998 om ændring af forordning nr. 136/66/EØF om oprettelse af en fælles markedsordning for fedtstoffer (EFT L 210, s. 32).

(3)  Rådets Forordning (EF) nr. 952/97 af 20.5.1997 om producentsammenslutninger og foreninger af sådanne (EFT L 142, s. 30).

(4)  EFT 30, s. 993, den danske specialudgave 1959-1962, s. 120.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/6

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Audiencia Provincial de La Coruña (Spanien) den 20. november 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga) mod Petrogal Española S.A., nu »GALP Energía España SAU«

(Sag C-506/07)

(2008/C 37/07)

Processprog: spansk

Den forelæggende ret

Audiencia Provincial de La Coruña

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S.L. (Lubricarga)

Sagsøgt: Petrogal Española S.A., nu »GALP Energía España SAU«

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Hvis den aftale, der er indgået mellem Lubricarga S.L. og Petrogal S.A., er en bagatelaftale, falder den da under ingen omstændigheder ind under traktatens artikel [81], eller finder den nævnte bestemmelse på trods af kvalifikationen som bagatelaftale anvendelse på aftalen, hvis der pålægges indehaveren af tankstationen en forpligtelse til at overholde den endelige salgspris til kunderne, som fastsættes af leverandøren, og/eller der pålægges videreforhandleren eksklusiv købspligt og konkurrenceforbud, uden at de tidsmæssige begrænsninger overholdes, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 (1) og forordning (EF) nr. 2790/99 (2)? |
| --- | --- |

1)

Hvis den aftale, der er indgået mellem Lubricarga S.L. og Petrogal S.A., er en bagatelaftale, falder den da under ingen omstændigheder ind under traktatens artikel [81], eller finder den nævnte bestemmelse på trods af kvalifikationen som bagatelaftale anvendelse på aftalen, hvis der pålægges indehaveren af tankstationen en forpligtelse til at overholde den endelige salgspris til kunderne, som fastsættes af leverandøren, og/eller der pålægges videreforhandleren eksklusiv købspligt og konkurrenceforbud, uden at de tidsmæssige begrænsninger overholdes, der er fastsat i Kommissionens forordning (EØF) nr. 1984/83 (1) og forordning (EF) nr. 2790/99 (2)?

| 2) | Skal forordning nr. 1984/83, hvis den finder anvendelse, som forbyder ubestemt varighed eller en varighed på mere end ti år for eksklusive vertikale aftaler om tankstationer, med undtagelse af artikel 12, stk. 2, hvori det hedder, at »dersom aftalen vedrører en tankstation, som leverandøren har overladt videreforhandleren i henhold til en forpagtningsaftale eller inden for rammerne af et andet retligt eller faktisk brugsforhold, kan der uanset bestemmelsen i stk. 1, litra c), pålægges videreforhandleren de i dette afsnit omhandlede eksklusive købsforpligtelser og konkurrenceforbud for hele det tidsrum, hvori han rent faktisk driver tankstationen«, fortolkes således, at en situation som den omtvistede, hvorefter Lubricarga, som er ejer af en grund, ifølge den private aftale af 27. juli 1990 og notarialdokumentet af 10. oktober 1995 overlod Galp en ret til bebyggelse og bygninger for et tidsrum på 25 år, og dette selskab forpligtede sig til at opføre en tankstation på betingelse af, at når bygningen var opført, skulle anlægget overdrages til Lubricarga til brug i dennes virksomhed for det samme tidsrum, med pligt for sidstnævnte til eksklusivt køb hos olieselskabet af alle brændstofferne, er omfattet af den nævnte undtagelse? |
| --- | --- |

2)

Skal forordning nr. 1984/83, hvis den finder anvendelse, som forbyder ubestemt varighed eller en varighed på mere end ti år for eksklusive vertikale aftaler om tankstationer, med undtagelse af artikel 12, stk. 2, hvori det hedder, at »dersom aftalen vedrører en tankstation, som leverandøren har overladt videreforhandleren i henhold til en forpagtningsaftale eller inden for rammerne af et andet retligt eller faktisk brugsforhold, kan der uanset bestemmelsen i stk. 1, litra c), pålægges videreforhandleren de i dette afsnit omhandlede eksklusive købsforpligtelser og konkurrenceforbud for hele det tidsrum, hvori han rent faktisk driver tankstationen«, fortolkes således, at en situation som den omtvistede, hvorefter Lubricarga, som er ejer af en grund, ifølge den private aftale af 27. juli 1990 og notarialdokumentet af 10. oktober 1995 overlod Galp en ret til bebyggelse og bygninger for et tidsrum på 25 år, og dette selskab forpligtede sig til at opføre en tankstation på betingelse af, at når bygningen var opført, skulle anlægget overdrages til Lubricarga til brug i dennes virksomhed for det samme tidsrum, med pligt for sidstnævnte til eksklusivt køb hos olieselskabet af alle brændstofferne, er omfattet af den nævnte undtagelse?

| 3) | Skal forordning nr. 2790/1999, hvis den finder anvendelse, som i sin artikel 5 fastsætter, at »tidsbegrænsningen på fem år gælder dog ikke, såfremt kontraktsvarerne eller -tjenesterne sælges af køberen fra grunde og lokaler, der ejes af leverandøren, eller som leverandøren lejer af tredjemand, der ikke er forbundet med køberen, forudsat at konkurrenceklausulens varighed ikke overstiger den periode, hvori køberen benytter grundene og lokalerne«, fortolkes således, at denne undtagelse omfatter en situation som den omtvistede, hvorefter Lubricarga, som er ejer af en grund, ifølge den private aftale af 27. juli 1990 og notarialdokumentet af 10. oktober 1995 overlod Galp en ret til bebyggelse og bygninger for et tidsrum på 25 år, og dette selskab forpligtede sig til at opføre en tankstation på betingelse af, at når bygningen var opført, skulle anlægget overdrages til Lubricarga til brug i denne virksomhed for det samme tidsrum, med pligt til eksklusivt køb hos olieselskabet af alle brændstofferne? |
| --- | --- |

3)

Skal forordning nr. 2790/1999, hvis den finder anvendelse, som i sin artikel 5 fastsætter, at »tidsbegrænsningen på fem år gælder dog ikke, såfremt kontraktsvarerne eller -tjenesterne sælges af køberen fra grunde og lokaler, der ejes af leverandøren, eller som leverandøren lejer af tredjemand, der ikke er forbundet med køberen, forudsat at konkurrenceklausulens varighed ikke overstiger den periode, hvori køberen benytter grundene og lokalerne«, fortolkes således, at denne undtagelse omfatter en situation som den omtvistede, hvorefter Lubricarga, som er ejer af en grund, ifølge den private aftale af 27. juli 1990 og notarialdokumentet af 10. oktober 1995 overlod Galp en ret til bebyggelse og bygninger for et tidsrum på 25 år, og dette selskab forpligtede sig til at opføre en tankstation på betingelse af, at når bygningen var opført, skulle anlægget overdrages til Lubricarga til brug i denne virksomhed for det samme tidsrum, med pligt til eksklusivt køb hos olieselskabet af alle brændstofferne?

| 4) | Finder forbuddet i EØF-traktatens artikel [81], stk. 1, litra a), mod direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser, og Kommissionens forordning [EØF] nr. 1984/83, der i ottende betragtning anfører, at »yderligere konkurrencebegrænsende forpligtelser, især sådanne som begrænser videreforhandlerens frihed til selv at fastsætte sine priser og salgsbetingelser eller begrænser hans valg af kunder, kan ikke fritages i medfør af denne forordning«, anvendelse på en aftale som den omtvistede, hvis tiende klausul og bilag I henviser til, at der skal sikres konkurrencedygtige priser, og at »den rabat, der opnås af ejeren, ikke må være lavere end gennemsnittet af den provision, der oppebæres af operatørerne i de tre vigtigste virksomheder, der opererer i det geografiske område, hvor tankstationen befinder sig«, idet det lægges til grund, at aftalen under alle omstændigheder kan begrænse køberens adgang til at fastsætte salgsprisen? |
| --- | --- |

4)

Finder forbuddet i EØF-traktatens artikel [81], stk. 1, litra a), mod direkte eller indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser, og Kommissionens forordning [EØF] nr. 1984/83, der i ottende betragtning anfører, at »yderligere konkurrencebegrænsende forpligtelser, især sådanne som begrænser videreforhandlerens frihed til selv at fastsætte sine priser og salgsbetingelser eller begrænser hans valg af kunder, kan ikke fritages i medfør af denne forordning«, anvendelse på en aftale som den omtvistede, hvis tiende klausul og bilag I henviser til, at der skal sikres konkurrencedygtige priser, og at »den rabat, der opnås af ejeren, ikke må være lavere end gennemsnittet af den provision, der oppebæres af operatørerne i de tre vigtigste virksomheder, der opererer i det geografiske område, hvor tankstationen befinder sig«, idet det lægges til grund, at aftalen under alle omstændigheder kan begrænse køberens adgang til at fastsætte salgsprisen?

| 5) | Finder forbuddet i EØF-traktatens artikel [81], stk. 1, litra a), mod indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser, henset til at bindende videresalgspriser i henhold til forordning [EF] nr. 2790/99 af 22. december 1999 udgør en særlig alvorlig konkurrencebegrænsning, anvendelse på en aftale som den omtvistede, hvis tiende klausul og bilag I henviser til, at der skal sikres konkurrencedygtige priser, og at »den rabat, der opnås af ejeren, ikke må være lavere end gennemsnittet af den provision, der oppebæres af operatørerne i de tre vigtigste virksomheder, der opererer i det geografiske område, hvor tankstationen befinder sig«, idet det lægges til grund, at aftalen under alle omstændigheder kan begrænse køberens adgang til at fastsætte salgsprisen? |
| --- | --- |

5)

Finder forbuddet i EØF-traktatens artikel [81], stk. 1, litra a), mod indirekte fastsættelse af købs- eller salgspriser, henset til at bindende videresalgspriser i henhold til forordning [EF] nr. 2790/99 af 22. december 1999 udgør en særlig alvorlig konkurrencebegrænsning, anvendelse på en aftale som den omtvistede, hvis tiende klausul og bilag I henviser til, at der skal sikres konkurrencedygtige priser, og at »den rabat, der opnås af ejeren, ikke må være lavere end gennemsnittet af den provision, der oppebæres af operatørerne i de tre vigtigste virksomheder, der opererer i det geografiske område, hvor tankstationen befinder sig«, idet det lægges til grund, at aftalen under alle omstændigheder kan begrænse køberens adgang til at fastsætte salgsprisen?

---

(1)  Forordning (EØF) nr. 1984/83 af 22.6.1983 om anvendelse af traktatens artikel 85, stk. 3, på kategorier af eksklusive købsaftaler (EFT L 173, p. 5).

(2)  Forordning (EF) nr. 2790/99 af 22.12.1999 om anvendelse af EF-traktatens artikel 81, stk. 3, på kategorier af vertikale aftaler og samordnet praksis (EFT L 336, s. 21).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/7

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale di Bergamo (Italien) den 21. november 2007 — Luigi Scarpelli mod NEOS Banca SpA

(Sag C-509/07)

(2008/C 37/08)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale di Bergamo

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Luigi Scarpelli

Sagsøgt: NEOS Banca SpA

Præjudicielt spørgsmål

»Skal artikel 11, stk. 2, i direktiv 87/102/EØF (1) fortolkes således, at aftalen mellem leverandøren og kreditgiveren, ifølge hvilken kredit til den pågældende leverandørs kunder alene stilles til rådighed af den pågældende kreditgiver, er en nødvendig betingelse for forbrugerens ret til — i tilfælde af leverandørens manglende opfyldelse — at tage retsmidler i anvendelse mod kreditgiveren, også når denne ret: a) kun består i retten til at ophæve finansieringsaftalen, eller b) består i retten til at ophæve aftalen og efterfølgende kræve tilbagebetaling af de beløb, der er betalt til kreditgiveren?«

---

(1)  EFT L 42, s. 48.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/8

---

Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Spanien

(Sag C-516/07)

(2008/C 37/09)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Pardo Quintillán, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kongeriget Spanien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 2 og 7, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (1), idet det ikke har udpeget de myndigheder, der er ansvarlige for anvendelse af direktivets bestemmelser. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 2 og 7, i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger (1), idet det ikke har udpeget de myndigheder, der er ansvarlige for anvendelse af direktivets bestemmelser.

| — | Det fastslås ligeledes, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 8, i direktiv 2000/60/EF, idet det ikke har forsynet Kommissionen med en liste over alle de ansvarlige myndigheder. |
| --- | --- |

—

Det fastslås ligeledes, at Kongeriget Spanien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3, stk. 8, i direktiv 2000/60/EF, idet det ikke har forsynet Kommissionen med en liste over alle de ansvarlige myndigheder.

| — | Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Spanien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionens søgsmål støttes på artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/60/EF af 23. oktober 2000 om fastlæggelse af en ramme for Fællesskabets vandpolitiske foranstaltninger.

Det fremgår af den nævnte bestemmelses stk. 2, 7 og 8, at medlemsstaterne skulle udpege de myndigheder, der er ansvarlige for anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 2000/60/EF, og forsyne Kommissionen med en liste over de ansvarlige myndigheder inden for en bestemt frist.

---

(1)  EFT L 327, s. 1.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/8

---

Sag anlagt den 22. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Forbundsrepublikken Tyskland

(Sag C-518/07)

(2008/C 37/10)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved C. Docksey og C. Ladenburger, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Forbundsrepublikken Tyskland

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, andet punktum, i direktiv nr. 95/46/EF (1), idet den har underlagt de tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger uden for den offentlige sektor i delstaterne Baden-Württemberg, Bayern, Berlin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Mecklenburg-Vorpommern, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Schleswig-Holstein og Thüringen, et statsligt tilsyn, og dermed foretaget en fejlagtig gennemførelse af forpligtelsen til at sikre databeskyttelsesmyndighedernes fulde uafhængighed. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Forbundsrepublikken Tyskland har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28, stk. 1, andet punktum, i direktiv nr. 95/46/EF (1), idet den har underlagt de tilsynsmyndigheder, der er ansvarlige for at føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger uden for den offentlige sektor i delstaterne Baden-Württemberg, Bayern, Berlin, Brandenburg, Bremen, Hamburg, Hessen, Mecklenburg-Vorpommern, Niedersachsen, Nordrhein-Westfalen, Rheinland-Pfalz, Saarland, Sachsen, Sachsen-Anhalt, Schleswig-Holstein og Thüringen, et statsligt tilsyn, og dermed foretaget en fejlagtig gennemførelse af forpligtelsen til at sikre databeskyttelsesmyndighedernes fulde uafhængighed.

| — | Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Forbundsrepublikken Tyskland tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Medlemsstaterne er i medfør af artikel 28, stk. 1, første punktum, i Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF forpligtet til at udpege »en eller flere offentlige myndigheder«, der »har til opgave [...] at påse overholdelsen af de bestemmelser, medlemsstaten vedtager til gennemførelse af dette direktiv«, altså overholdelsen af forskrifter om databeskyttelse. I artikel 28, stk. 1, andet punktum, stilles der krav om, at de udpegede tilsynsmyndigheder udøver deres funktioner »i fuld uafhængighed«. Det fremgår af bestemmelsens ordlyd, at tilsynsmyndighederne skal være unddraget indflydelse fra andre myndigheder, uanset om disse er en del af statsforvaltningen eller ej, hvilket indebærer, at de nationale bestemmelser må udelukke, at der kan udøves indflydelse udefra på kontrolmyndighedernes afgørelser og deres gennemførelse. Ordet »fuld« uafhængighed indebærer ikke blot, at der ikke må bestå nogen afhængighed af andre, men også at der i enhver henseende ikke må foreligge afhængighed.

Det er således uforeneligt med direktivets artikel 28, stk. 1, andet punktum, at underlægge de kontrolmyndigheder, der er ansvarlige for at føre tilsyn med behandlingen af personoplysninger uden for den offentlige sektor, et sagligt, legalt og tjenesteretligt tilsyn i statsligt regi, hvilket er sket i alle 16 delstater i Forbundsrepublikken Tyskland. For så vidt som hver delstats lovgivning underlægger kontrolmyndigheden et tilsyn i forskellige kombinationer af de ovennævnte tre former for tilsyn, udgør hver af de relevante love i delstaterne en selvstændig tilsidesættelse af Forbundsrepublikken Tysklands forpligtelse til i medfør af direktivets artikel 28, stk. 1, andet punktum, at sikre, at tilsynsmyndighederne kan udføre deres opgaver »i fuld uafhængighed«. Uanset forskellene mellem det saglige, det legale og det tjenesteretlige tilsyn udgør alle disse former for tilsyn en tilsidesættelse af det uafhængighedskrav, der gælder efter direktivet.

Set ud fra en teleologisk synsvinkel har fællesskabslovgiver anset fuld uafhængighed for at være nødvendig for, at de funktioner, der i henhold til direktivets artikel 28 er tiltænkt kontrolmyndigheden, kan udføres effektivt. Begrebet »fuld uafhængighed« kan yderligere afklares på baggrund af bestemmelsens tilblivelseshistorie. Kravet om de nationale tilsynsmyndigheders fulde afhængighed indgår også i den gældende fællesskabsret med hensyn til databeskyttelse. Det er desuden et krav efter artikel 8 i Den Europæiske Unions charter om grundlæggende rettigheder, at overholdelsen af forskrifterne om beskyttelse af personoplysninger »er underlagt en uafhængig myndigheds kontrol«.

Forbundsrepublikken Tysklands udlægning af begrebet som en relativ uafhængighed, dvs. således, at tilsynsmyndighedens uafhængighed kun gælder i forhold til den kontrollerede selv, kan allerede på grund af direktivets anvendelse af udtrykket »fuld uafhængighed« ikke bringes i overensstemmelse med direktivets entydige ordlyd. En sådan udlægning ville desuden betyde, at artikel 28, stk. 1, andet punktum, fuldstændig ville blive tømt for indhold. Argumentationen om, at artikel 95 EF som hjemmel for direktivet samt nærhedsprincippet og forholdsmæssighedsprincippet taler for en indskrænkende fortolkning af kravet om »fuld uafhængighed«, må også afvises. Domstolen har allerede afgjort, at direktivet er formelt gyldigt, og at der gælder et forbud mod at anlægge en indskrænkende fortolkning af direktivets bestemmelser i ikke-økonomiske anliggender. Den omhandlede retsakt går desuden ikke ud over det, der er nødvendigt for at opnå de formål, som direktivet forfølger i overensstemmelse med artikel 95 EF og nærhedsprincippet.

---

(1)  EFT L 281, s. 31.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/9

---

Appel iværksat den 22. november 2007 af Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-348/03, Koninklijke Friesland Foods NV (tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-519/07 P)

(2008/C 37/11)

Processprog: nederlandsk

Parter

Appellant: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. van Vliet og S. Noë, som befuldmægtigede)

Den anden part i appelsagen: Koninklijke Friesland Foods NV, tidligere Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Den appellerede dom ophæves, påstanden om annullation af beslutningen (1) tages ikke til følge og Koninklijke Friesland Foods NV (herefter »KFF«) tilpligtes at betale omkostningerne vedrørende sagens behandling ved Retten og vedrørende denne appelsag. |
| --- | --- |

—

Den appellerede dom ophæves, påstanden om annullation af beslutningen (1) tages ikke til følge og Koninklijke Friesland Foods NV (herefter »KFF«) tilpligtes at betale omkostningerne vedrørende sagens behandling ved Retten og vedrørende denne appelsag.

| — | Subsidiært ophæves den appellerede dom, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end Kononklijke Friesland Foods NV, der den 11. juli 2001 havde indgivet en ansøgning til den nederlandske skatteforvaltning om at blive omfattet af den omhandlede støtteordning, og Kommissionen frifindes for påstanden om annullation af beslutningen, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end KFF, der den 11. juli 2001 havde indgivet en ansøgning om at blive omfattet af den omhandlede støtteordning. |
| --- | --- |

—

Subsidiært ophæves den appellerede dom, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end Kononklijke Friesland Foods NV, der den 11. juli 2001 havde indgivet en ansøgning til den nederlandske skatteforvaltning om at blive omfattet af den omhandlede støtteordning, og Kommissionen frifindes for påstanden om annullation af beslutningen, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end KFF, der den 11. juli 2001 havde indgivet en ansøgning om at blive omfattet af den omhandlede støtteordning.

Påstande og væsentligste argumenter

Det er Kommissionens opfattelse, at Retten på følgende måder har tilsidesat fællesskabsretten:

| (i) | Ved at lægge til grund, at KFF havde en retlig interesse i sagen, idet virksomheden, såfremt den fik medhold, ville have visse krav mod de nederlandske myndigheder i henhold til CFA-reglerne (den appellerede dom, præmis 58-73). |
| --- | --- |

(i)

Ved at lægge til grund, at KFF havde en retlig interesse i sagen, idet virksomheden, såfremt den fik medhold, ville have visse krav mod de nederlandske myndigheder i henhold til CFA-reglerne (den appellerede dom, præmis 58-73).

| (ii) | Ved at lægge til grund, at KFF er umiddelbart og individuelt berørt af beslutningen (den appellerede dom, præmis 93-101). |
| --- | --- |

(ii)

Ved at lægge til grund, at KFF er umiddelbart og individuelt berørt af beslutningen (den appellerede dom, præmis 93-101).

| (iii) | Ved at annullere beslutningen på grundlag af faktiske omstændigheder, som Kommissionen ikke var eller kunne være bekendt med, da den vedtog beslutningen, nemlig KFF's specifikke situation (den appellerede dom, præmis 141-143). |
| --- | --- |

(iii)

Ved at annullere beslutningen på grundlag af faktiske omstændigheder, som Kommissionen ikke var eller kunne være bekendt med, da den vedtog beslutningen, nemlig KFF's specifikke situation (den appellerede dom, præmis 141-143).

| (iv) | Første led: Ved åbenbart urigtigt at have lagt et for Rettens afgørelse afgørende forhold til grund som ubestridt og dermed godtgjort (ved med urette at antage, at sagsøgeren havde truffet bogføringsmæssige foranstaltninger og finansielle og økonomiske beslutninger, der ikke kunne ændres inden for en periode på femten måneder, idet Kommissionen ikke bestred dette) (den appellerede dom, præmis 137).
  Andet led: Ved at fastslå, at en virksomhed, der blot har indgivet en ansøgning om at blive omfattet af støtteordningen, kan have en berettiget forventning (den appellerede dom, særlig præmis 125-140) |
| --- | --- |

(iv)

Første led: Ved åbenbart urigtigt at have lagt et for Rettens afgørelse afgørende forhold til grund som ubestridt og dermed godtgjort (ved med urette at antage, at sagsøgeren havde truffet bogføringsmæssige foranstaltninger og finansielle og økonomiske beslutninger, der ikke kunne ændres inden for en periode på femten måneder, idet Kommissionen ikke bestred dette) (den appellerede dom, præmis 137).

Andet led: Ved at fastslå, at en virksomhed, der blot har indgivet en ansøgning om at blive omfattet af støtteordningen, kan have en berettiget forventning (den appellerede dom, særlig præmis 125-140)

| (v) | Ved at fastslå, af KFF kan støtte ret på ligebehandlingsprincippet (den appellerede dom, præmis 149-150). |
| --- | --- |

(v)

Ved at fastslå, af KFF kan støtte ret på ligebehandlingsprincippet (den appellerede dom, præmis 149-150).

| (vi) | Subsidiært, gøres det gældende, at den appellerede dom ophæves, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end KFF (den appellerede dom, domskonkl. 1). |
| --- | --- |

(vi)

Subsidiært, gøres det gældende, at den appellerede dom ophæves, for så vidt som der herved meddeles rettigheder til andre erhvervsdrivende end KFF (den appellerede dom, domskonkl. 1).

---

(1)  Kommissionens beslutning 2003/515/EF af 17.2.2003 om Kongeriget Nederlandenes støtte til fordel for internationale finansieringsaktiviteter (EUT L 180, s. 52).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/10

---

Sag anlagt den 23. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Nederlandene

(Sag C-521/07)

(2008/C 37/12)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved P. van Nuffel og R. Lyal, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Kongeriget Nederlandene

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 40, idet det ikke indrømmer skattefritagelse for udbytte udbetalt til selskaber, der er etableret i Norge og Island, på samme vilkår som udbytte udbetalt til nederlandske selskaber. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Nederlandene har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til EØS-aftalens artikel 40, idet det ikke indrømmer skattefritagelse for udbytte udbetalt til selskaber, der er etableret i Norge og Island, på samme vilkår som udbytte udbetalt til nederlandske selskaber.

| — | Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Nederlandene tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I henhold til nederlandsk skattelovgivning betales der ikke skat på udbytte, når et nederlandsk selskab udbetaler udbytte til et andet selskab i Nederlandene, som ejer mindst 5 % af aktierne i det selskab, der udbetaler udbyttet. Der skal derimod betales skat, når det udbyttemodtagende selskab er etableret i Norge eller Island, medmindre selskabet ejer mindst 25 % (Norge) eller 10 % (Island) af aktierne i det udbyttebetalende nederlandske selskab.

Kommissionen mener, at den nederlandske skattelovgivning dermed medfører forskelsbehandling af selskaber i Norge eller Island i forhold til selskaber i Nederlandene. Dette udgør en hindring for de frie kapitalbevægelser mellem Nederlandene, Norge og Island, som er i strid med artikel 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (1) (»EØS-aftalen«) om den frie bevægelighed for kapital, som i det væsentlige gentager artikel 56 EF. Norske og islandske selskaber, som ejer en del af et nederlandsk selskab, befinder sig nemlig i en situation, der objektivt set ligner den, som et nederlandsk selskab med et lignende ejerskab befinder sig i. Den nederlandske lovgivning kan ikke begrundes, for selv om medlemsstaterne har ret til at træffe foranstaltninger, der måtte være nødvendige for at undgå misbrug, skal disse stå i rimeligt forhold til det mål, der forfølges, hvilket ikke er tilfældet her.

---

(1)  EFT L 1 af 3.1.1994.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/10

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Finanzgericht Düsseldorf (Tyskland) den 22. november 2007 — Dinter GmbH mod Hauptzollamt Düsseldorf

(Sag C-522/07)

(2008/C 37/13)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Finanzgericht Düsseldorf

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Dinter GmbH

Sagsøgt: Hauptzollamt Düsseldorf

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur (1) fortolkes således, at der med begrebet »frugtsafter tilsat sukker« ligeledes menes frugtsafter, der rent faktisk ikke er tilsat sukker, men hvis indhold af sukker, beregnet i overensstemmelse med supplerende bestemmelse 5 a) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur, betragtes som tilsat sukker? |
| --- | --- |

1)

Skal supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur (1) fortolkes således, at der med begrebet »frugtsafter tilsat sukker« ligeledes menes frugtsafter, der rent faktisk ikke er tilsat sukker, men hvis indhold af sukker, beregnet i overensstemmelse med supplerende bestemmelse 5 a) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur, betragtes som tilsat sukker?

| 2) | Skal supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur fortolkes således, at det dér omhandlede »frugtsaftindhold i deres naturlige tilstand« på grund af formuleringen »fremstillet på basis af frugter eller ved fortynding af koncentreret frugtsaft« blot forklares nærmere, men rent faktisk finder anvendelse på alle slags frugtsafter (ugærede og ikke tilsat alkohol) uanset deres forhåndenværende frembydelse? |
| --- | --- |

2)

Skal supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur fortolkes således, at det dér omhandlede »frugtsaftindhold i deres naturlige tilstand« på grund af formuleringen »fremstillet på basis af frugter eller ved fortynding af koncentreret frugtsaft« blot forklares nærmere, men rent faktisk finder anvendelse på alle slags frugtsafter (ugærede og ikke tilsat alkohol) uanset deres forhåndenværende frembydelse?

| 3) | Såfremt de ovennævnte spørgsmål besvares bekræftende: Er supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur gyldig? |
| --- | --- |

3)

Såfremt de ovennævnte spørgsmål besvares bekræftende: Er supplerende bestemmelse 5 b) til kapitel 20 i den kombinerede nomenklatur gyldig?

---

(1)  Kommissionens forordning (EF) nr. 1810/2004 af 7.9.2004 om ændring af bilag I til Rådets forordning (EØF) nr. 2658/87 om told- og statistiknomenklaturen og den fælles toldtarif (EUT L 327, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/11

---

Sag anlagt den 26. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Republikken Østrig

(Sag C-524/07)

(2008/C 37/14)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved B. Schima, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Republikken Østrig

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 og 30 EF, idet den principielt ikke indregistrerer ældre indførte brugte biler, som er indregistreret i en anden medlemsstat, hvis ikke de overholder bestemte østrigske forskrifter om udstødningsgas og støj, hvorimod køretøjer, der er konstrueret på samme måde, og som allerede er indregistreret i Østrig, er fritaget for disse krav i forbindelse med omregistrering. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Republikken Østrig har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 28 og 30 EF, idet den principielt ikke indregistrerer ældre indførte brugte biler, som er indregistreret i en anden medlemsstat, hvis ikke de overholder bestemte østrigske forskrifter om udstødningsgas og støj, hvorimod køretøjer, der er konstrueret på samme måde, og som allerede er indregistreret i Østrig, er fritaget for disse krav i forbindelse med omregistrering.

| — | Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Republikken Østrig tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

I henhold til artikel 28 EF er kvantitative indførselsrestriktioner såvel som alle foranstaltninger med tilsvarende virkning forbudt mellem medlemsstaterne. En foranstaltning med tilsvarende virkning som en kvantitativ restriktion er i den forbindelse enhver af medlemsstaternes bestemmelser eller foranstaltninger, som direkte eller indirekte, aktuelt eller potentielt, kan hindre samhandelen i Fællesskabet.

Ifølge bestemmelserne i den østrigske lov om motorkøretøjer indregistreres der i Østrig principielt ikke ældre importerede brugte biler, som er indregistreret i en anden medlemsstat, hvis ikke de overholder bestemte østrigske forskrifter om udstødningsgas og støj, hvorimod køretøjer, der er konstrueret på samme måde, og som allerede er indregistreret i Østrig, er fritaget for disse krav i forbindelse med omregistrering. Herved tilsidesætter Republikken Østrig sine forpligtelser i henhold til artikel 28 og 30 EF.

National lovgivning, som gør den første indregistrering af en i en anden medlemsstat indregistreret brugt bil betinget af overholdelse af bestemte forskrifter om udstødningsgas og støj, som er strengere end de relevante forskrifter i den afledte fællesskabsret, kan nemlig hindre samhandelen i Fællesskabet. Desuden fører denne handelshindring til en forskelsbehandling af udenlandske produkter, eftersom indenlandske brugte biler, der skal omregistreres ved et ejerskifte, ikke skal overholde de strengere grænseværdier. De østrigske forskrifter bestemmer heller ikke, at indregistrerede køretøjer skal fjernes fra vejene, når de ikke opfylder de forskrifter om udstødningsgas og støj, som finder anvendelse i forbindelse med engangsgodkendelsen af indførte motorkøretøjer.

I det foreliggende tilfælde kan anvendelsen af traktatens bestemmelser om de frie varebevægelser ikke udelukkes på grund af andre specifikke bestemmelser. Forskrifterne i direktiv 93/59/EØF og 92/97/EØF, der fastsætter bestemte emissionstandarder og støjværdier, og som østrigsk ret henviser til hvad angår de grænseværdier, som skal overholdes, finder for det første ikke anvendelse på køretøjer, der allerede var taget i brug før det i det givne direktiv fastsatte tidspunkt. For det andet kan punkt 1 i bilag II til EØS-aftalen ikke tages i betragtning ved vurderingen af sagsforhold, der, ligesom en indførsel af et motorkøretøj fra en anden medlemsstat til Østrig på et tidspunkt, hvor såvel Østrig som den anden medlemsstat var medlemmer af Fællesskabet, udelukkende falder ind under fællesskabsretten.

Hindringer for samhandelen i Fællesskabet kan begrundes i et af de i artikel 30 EF udtrykkeligt anførte hensyn eller i andre tvingende almene hensyn. Herved skal de pågældende forskrifter være egnede, nødvendige og forholdsmæssige, og hindringen må ikke udgøre et middel til vilkårlig forskelsbehandling eller en skjult begrænsning af samhandelen mellem medlemsstaterne.

Den foreliggende handelshindring kan imidlertid ikke begrundes i et sådant hensyn. Det er således ikke muligt at påberåbe sig sundhedsmæssige eller miljømæssige grunde til at nægte indregistrering af indførte køretøjer, når man ikke af de samme grunde nægter omregistrering af brugte køretøjer, der er konstrueret på samme måde, og som allerede er indregistreret i Østrig. Efter Kommissionens opfattelse er der i øvrigt mindre restriktive foranstaltninger til rådighed for at sikre overgangen til køretøjer med bedre emissions- og støjværdier. Det er ikke foreneligt med princippet om de frie varebevægelser alene at bebyrde indførte køretøjer med sundhedsmæssige og miljøbeskyttelsesmæssige målsætninger.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/12

---

Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-249/04, Combescot mod Kommissionen

(Sag C-525/07 P)

(2008/C 37/15)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Philippe Combescot (ved avvocati A. Maritati og V. Messa)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-249/04 ophæves, hvorved Domstolen bør underkende den af M. udfærdigede karriereudviklingsrapport, da det var ganske udelukket, at appellantens hierarkisk overordnede skulle vurdere Combescots faglige egnethed, således som det skete. Den hierarkisk overordnede måtte udelukkes som følge af, at der forelå et alvorligt og uovervindeligt fjendskab mellem appellanten og hans hierarkisk overordnede, hvilket for nyligt er blevet anerkendt af M. selv; på dette grundlag påstås Combescot tilkendt erstatning for den skade, appellanten har lidt ideelt samt fysisk og mentalt, ligesom han fagligt og karrieremæssigt har lidt skade, hvilket af Domstolen bør ansættes til et beløb på ikke under 100 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-249/04 ophæves, hvorved Domstolen bør underkende den af M. udfærdigede karriereudviklingsrapport, da det var ganske udelukket, at appellantens hierarkisk overordnede skulle vurdere Combescots faglige egnethed, således som det skete. Den hierarkisk overordnede måtte udelukkes som følge af, at der forelå et alvorligt og uovervindeligt fjendskab mellem appellanten og hans hierarkisk overordnede, hvilket for nyligt er blevet anerkendt af M. selv; på dette grundlag påstås Combescot tilkendt erstatning for den skade, appellanten har lidt ideelt samt fysisk og mentalt, ligesom han fagligt og karrieremæssigt har lidt skade, hvilket af Domstolen bør ansættes til et beløb på ikke under 100 000 EUR.

| — | Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Tvisten angår det for lovligt ansete indhold i rapporten om karriereforløb for perioden 1. juli 2001 til 31. december 2002 (herefter rapporten). Appellanten anfægter Rettens konklusioner med antagelsen om, at rapporten er retsstridig, fordi dens indhold er forfattet af hr. M., som nærede dyb aversion mod Combescot, da denne havde påtalt alvorlige ledelsesuregelmæssigheder i Guatemala-delegationen, der skyldtes nævnte hr. M. Som følge af påtalen havde institutionen sendt en inspektion til Guatemala, og derefter, som afslutning på klagen fra Combescot, besluttede OLAF den 20. september 2004 at indlede en undersøgelse, der afsluttedes med den endelige beretning den 30. maj 2006 (herefter OLAF-beretningen) — hvilken er vedlagt appelsagens akter — sammen med beretningen fra undersøgelseskommissionen, der blev afsendt i 2002. I appelskriftet kræver Combescots advokater, at Domstolen ændrer afgørelsen fra De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans for så vidt angår den del, hvori Retten udelukker, at rapporten er retsstridig, og således udelukker, at sagsøgeren havde ret til skadeserstatning. Under appellen nedlægges derfor påstand om, at Domstolen fastslår og udtaler, at Philippe Combescot pga. af den partiske og derfor fejlagtige samt derfor reststridige beretning i rapporten for perioden 2001/2002 er blevet påført alvorlig skade på karrieren og på sit faglige omdømme; der fremsættes tillige krav om, at vurderingen i rapporten, når den indsættes i en større sammenhæng med de overgreb og ydmygelser, der er begået af appellantens overordnede, har betydet lidelse og spekulationer, som derefter har medført en alvorlig depression som dokumenteret i sagens akter og frem for alt er bekræftet af institutionen via udtalelser fra dennes betroede læger. Der er således nedlagt påstand om, at Domstolen samlet bør vurdere de faktiske omstændigheder, som sagen er omgivet af, og herved bør anse den for den relevante for med henblik på at fastslå karriereudviklingsrapportens retsstridighed og således tilkende appellanten ret til skadeserstatning.

Appellanten gør indsigelse mod den manglende sammenhæng i Rettens afgørelse, som lægger vægt på, at formålene med uafhængighed og integritet skal betragtes som bindende i enhver situation, hvori i en tjenestemand skal afgive udtalelse vedrørende en bestemt adfærd; der bør således ikke opstå personlige situationer, som, uanset bedømmelsens klarhed og korrekthed, i tredjemands øjne får forholdet til at se ud, som om der mangler uafhængighed og objektivitet; imidlertid er konklusionen vedrørende M. ganske uforståelig. Der gøres tillige indsigelse mod den manglende sammenhæng i afgørelsen vedrørende den del, hvori det anerkendes, at Combescots initiativer, efter tiltrædelsen af stillingen som fastboende konsulent i Guatemala, havde medført en situation, som måtte være ubehagelig for hr. M., men ikke desto mindre gøres det gældende, at denne situation ikke ville kunne bringe hr. M. i en situation, som er absolut uforenelig med opgaven som bedømmer i relation til gennemførelsen af princippet om upartiskhed og neutralitet. Der argumenteres med, at affattelsen af rapporten er udtryk for en skønsmæssig bedømmelse, således enhver betragtning om fortjenester i bedømmelsen ikke har nogen afgørende værdi og ikke vil kunne bekræfte eller afkræfte den faktiske afgang, således at hr. M. kunne foretage bedømmelsen i rapporten, men ikke desto mindre ville befinde sig i en åbenbart og alvorligt fjendskab over for Combescot. I den henseende finder appellanten, at man ikke kan påberåbe sig som en afgørende omstændighed, at der deltager en anden person som medbedømmer, der intet har at gøre med forholdet mellem Combescot og hr. M. Der skal således alene punkt for punkt tages stilling til indholdstemaet for rapporten. Appellanten har til slut fremsat begæring om, at den af ham krævede bevisførelse foretages.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/12

---

Appel iværksat den 27. november 2007 af Philippe Combescot til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-250/04, Combescot mod Kommissionen

(Sag C-526/07 P)

(2008/C 37/16)

Processprog: italiensk

Parter

Appellant: Philippe Combescot (ved avvocati A. Maritati og V. Messa)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-249/04, ophæves, hvorved det fastslås, at der foreligger skade for appellantens karriere og helbred som følge af den retsstridige udelukkelse af ham fra udvælgelsesprøven med henblik på udnævnelse af chefen for delegationen i Colombia, ligesom der fastslås at foreligge en ikke-økonomisk skade med en heraf følgende fastsættelse af skyldig erstatning, og samtidig gives appellanten medhold i påstandene som nedlagt i Første Instans gående ud på, at appellanten Combescot er påført skade på sit omdømme og sin karriere med alvorlige virkninger for hans sindsligevægt foranlediget af den retsstridige udelukkelse fra udvælgelsesprøven, ligesom der tilkendes Combescot skadeserstatning med et beløb på 100 000 EUR. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-249/04, ophæves, hvorved det fastslås, at der foreligger skade for appellantens karriere og helbred som følge af den retsstridige udelukkelse af ham fra udvælgelsesprøven med henblik på udnævnelse af chefen for delegationen i Colombia, ligesom der fastslås at foreligge en ikke-økonomisk skade med en heraf følgende fastsættelse af skyldig erstatning, og samtidig gives appellanten medhold i påstandene som nedlagt i Første Instans gående ud på, at appellanten Combescot er påført skade på sit omdømme og sin karriere med alvorlige virkninger for hans sindsligevægt foranlediget af den retsstridige udelukkelse fra udvælgelsesprøven, ligesom der tilkendes Combescot skadeserstatning med et beløb på 100 000 EUR.

| — | Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Indstævnte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Appellen er rettet mod den dom, De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans (Anden Afdeling) afsagde den 12. september 2007 i sag T-250/04, som tjenestemand Philippe Combescot havde anlagt mod Kommissionen for de Europæiske Fællesskaber.

Sagen vedrører det forhold, at Phillipe Combescot, som på det sagsrelevante tidspunkt var fastboende konsulent i Guatemala, ikke fik adgang til udvælgelsesprøve COM/091/03 med henblik på besættelse af stillingen som chef for delegationen i Colombia (herefter udelukkelsesafgørelsen).

Retten fandt udelukkelsesafgørelsen retsstridig og erstatningspådragende som påstået af sagsøgeren, men den afviste imidlertid, at der forelå skade på karriere og på helbred, hvorfor Retten begrænsede sig til at anerkende en ikke nærmere angivet ikke-økonomisk skade og tilkendte tjenestemanden 3 000 EUR.

Under appellen kræver Combescots advokater, at Domstolen ændrer den afgørelse, som blev afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans vedrørende den del, som afviser eksistensen af skade på karriere og på helbred og derved alene tilkender erstatning for den påberåbte ikke-økonomiske skade; Domstolen bør derfor fastslå, at tjenestemanden som følge af den retsstridige udelukkelse fra udvælgelsesprøven har lidt åbenbar skade på sit omdømme; Domstolen bør dog også fastslå, at udelukkelsesafgørelsen har medført indre lidelser og spekulationer, som derefter medførte en alvorlig depression, som dokumenteret i sagens akter og frem for alt fastslået af institutionen af dens betroede sagkyndige. Der er således nedlagt påstand om, at Domstolen samlet bør vurdere de faktiske omstændigheder, som sagen er omgivet af, og herved bør anse dem for relevante med henblik på — også selv om det måtte være ud fra billighedsgrunde — fastsætte den ikke-økonomiske skade med et resultat, som er afgørende beløbsmæssigt bedre og direkte proportionalt også i forhold til de karrieremæssige fremtidsudsigter, idet den ikke-økonomiske skade også har haft de formentlige alvorlige konsekvenser som påstået.

Der opretholdes derfor stadig et krav på skadeserstatning ifølge de påstande, der er blevet nedlagt under appellen.

Appellanten bestrider Rettens konklusioner vedrørende fraværet af konkrete forhold til påvisning af karrieremæssig skade, idet der desuden henvises til, at man aldrig til appellanten har meddelt oplysninger — som han tillige havde anmodet om — vedrørende de kriterier, som Kommissionen havde lagt til grund for at udvælge delegationschefen i Colombia.

Vedrørende kravet om erstatning for fysisk skade gøres det gældende, at beviset for det retsstridige standpunkt vedrørende påvirkningen af Combescots helbredstilstand fremgår af den tidsmæssige sammenhæng mellem de forhold, der indgår heri. Udelukkelsen fra udvælgelsesprøven er i øvrigt det sidste led i en række chikanelignende handlinger fra Kommissionens side over for tjenestemanden. Vedrørende fastlæggelsen af den ikke-økonomiske skade stilles der endelig krav om en hensigtsmæssig vurdering af denne på grundlag af principperne om fastsættelse af skaden efter billighed, der tager hensyn til ikke blot de skadelige virkninger fra bekymringer og stress, men også til de ubehageligheder, tjenestemanden har haft som følge af udelukkelsen fra udvælgelsesprøven.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/13

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 28. november 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG mod Franz Hauswirth GmbH

(Sag C-529/07)

(2008/C 37/17)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

Sagsøgt: Franz Hauswirth GmbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 51, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (1) fortolkes således, at ansøgeren om et EF-varemærke, der på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen om registrering ved, at en konkurrent i (i hvert fald) én medlemsstat anvender et tilsvarende eller lignende tegn, som det kan forveksles med, for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art, og ansøgeren søger varemærket registreret for at kunne hindre konkurrenten i yderligere at gøre brug af tegnet, skal anses for at være i ond tro? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 51, stk. 1, litra b), i Rådets forordning nr. 40/94 af 20. december 1993 om EF-varemærker (1) fortolkes således, at ansøgeren om et EF-varemærke, der på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen om registrering ved, at en konkurrent i (i hvert fald) én medlemsstat anvender et tilsvarende eller lignende tegn, som det kan forveksles med, for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art, og ansøgeren søger varemærket registreret for at kunne hindre konkurrenten i yderligere at gøre brug af tegnet, skal anses for at være i ond tro?

| 2) | Hvis spørgsmål 1 besvares benægtende:
  Skal ansøgeren anses for at være i ond tro, hvis denne ansøger om varemærket for at kunne hindre en konkurrent i yderligere at gøre brug af tegnet, uanset at ansøgeren på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen om registrering ved eller må vide, at konkurrenten ved brug af et identisk eller lignende tegn for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art allerede har opnået en velerhvervet ret hertil? |
| --- | --- |

2)

Hvis spørgsmål 1 besvares benægtende:

Skal ansøgeren anses for at være i ond tro, hvis denne ansøger om varemærket for at kunne hindre en konkurrent i yderligere at gøre brug af tegnet, uanset at ansøgeren på tidspunktet for indgivelse af ansøgningen om registrering ved eller må vide, at konkurrenten ved brug af et identisk eller lignende tegn for varer eller tjenesteydelser af samme eller lignende art allerede har opnået en velerhvervet ret hertil?

| 3) | Hvis spørgsmål 1 eller 2 besvares bekræftende:
  Er der dog ikke tale om ond tro, når ansøgerens tegn allerede er blevet indarbejdet i offentlighedens bevidsthed og dermed er konkurrenceretligt beskyttet? |
| --- | --- |

3)

Hvis spørgsmål 1 eller 2 besvares bekræftende:

Er der dog ikke tale om ond tro, når ansøgerens tegn allerede er blevet indarbejdet i offentlighedens bevidsthed og dermed er konkurrenceretligt beskyttet?

---

(1)  EFT L 11, s. 1.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/14

---

Sag anlagt den 29. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Portugisiske Republik

(Sag C-530/07)

(2008/C 37/18)

Processprog: portugisisk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved S. Pardo Quintillán og G. Braga da Cruz, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Portugisiske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 91/271/EØF (1) af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet






  a) | den ikke i henhold til direktivets artikel 3 har forsynet byområderne Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade og Vila Real med kloaknet til opsamling af byspildevand, og |
| --- | --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Portugisiske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 3 og 4 i Rådets direktiv 91/271/EØF (1) af 21. maj 1991 om rensning af byspildevand, idet

a)

den ikke i henhold til direktivets artikel 3 har forsynet byområderne Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade og Vila Real med kloaknet til opsamling af byspildevand, og

| b) | idet den ikke i henhold til direktivets artikel 4 har underkastet byspildevand fra byområderne Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade, Vila Franca de Xira og Vila Real sekundær rensning eller en tilsvarende rensning. |
| --- | --- |

b)

idet den ikke i henhold til direktivets artikel 4 har underkastet byspildevand fra byområderne Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lisboa, Matosinhos, Milfontes, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade, Vila Franca de Xira og Vila Real sekundær rensning eller en tilsvarende rensning.

| — | Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Portugisiske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Medlemsstaterne skulle senest den 31. december 2000 sikre, at alle byområder med over 15 000 personækvivalenter (PE), og senest den 31. december 2005 for byområder med mellem 2 000 og 15 000 PE, blev forsynet med kloaknet til opsamling af byspildevand.

Direktivets artikel 4 bestemmer følgende:

»1.   Medlemsstaterne skal sikre, at byspildevand, der tilledes kloaknet, før udledningen underkastes sekundær rensning eller en tilsvarende rensning efter følgende plan:

| — | senest den 31. december 2000 for så vidt angår samtlige udledninger fra byområder med over 15 000 PE; |
| --- | --- |

—

senest den 31. december 2000 for så vidt angår samtlige udledninger fra byområder med over 15 000 PE;

| — | senest den 31. december 2005 for så vidt angår samtlige udledninger fra byområder med mellem 10 000 og 15 000 PE; |
| --- | --- |

—

senest den 31. december 2005 for så vidt angår samtlige udledninger fra byområder med mellem 10 000 og 15 000 PE;

| — | senest den 31. december 2005 for så vidt angår udledninger til ferskvand og flodmundinger fra byområder med mellem 2 000 og 10 000 PE. |
| --- | --- |

—

senest den 31. december 2005 for så vidt angår udledninger til ferskvand og flodmundinger fra byområder med mellem 2 000 og 10 000 PE.

[...]«.

---

(1)  EFT L 135, s. 40.

1

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/14

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft mod LIBRO Handelsgesellschaft mbH

(Sag C-531/07)

(2008/C 37/19)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft

Sagsøgt: LIBRO Handelsgesellschaft mbH

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Skal artikel 28 EF fortolkes således, at den som sådan er til hinder for anvendelsen af en national retsforskrift, hvorefter importører af tysksprogede bøger er forpligtede til for de i indlandet importerede bøger at fastsætte en bindende salgspris til den endelige forbruger og offentliggøre denne pris, i hvilken forbindelse importøren ikke må anvende en detailpris, der er lavere end den, som et forlag har fastsat eller anbefalet i forlagets hjemstat, eller den detailpris, som et forlag med hjemsted i en stat, der ikke er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter »EØS-aftalen«) har anbefalet i hjemstaten med fradrag af den deri indeholdte moms, men at der består en undtagelse for det tilfælde, at en importør, der i en EØS-medlemsstat indkøber til en lavere pris end den sædvanlige, kan anvende en lavere pris end den, som forlaget har fastsat eller anbefalet i forlagets hjemstat — i tilfælde af reimport, den af det indenlandske forlag fastsatte pris — i forhold til den opnåede indkøbsfordel? |
| --- | --- |

1)

Skal artikel 28 EF fortolkes således, at den som sådan er til hinder for anvendelsen af en national retsforskrift, hvorefter importører af tysksprogede bøger er forpligtede til for de i indlandet importerede bøger at fastsætte en bindende salgspris til den endelige forbruger og offentliggøre denne pris, i hvilken forbindelse importøren ikke må anvende en detailpris, der er lavere end den, som et forlag har fastsat eller anbefalet i forlagets hjemstat, eller den detailpris, som et forlag med hjemsted i en stat, der ikke er kontraherende part i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (herefter »EØS-aftalen«) har anbefalet i hjemstaten med fradrag af den deri indeholdte moms, men at der består en undtagelse for det tilfælde, at en importør, der i en EØS-medlemsstat indkøber til en lavere pris end den sædvanlige, kan anvende en lavere pris end den, som forlaget har fastsat eller anbefalet i forlagets hjemstat — i tilfælde af reimport, den af det indenlandske forlag fastsatte pris — i forhold til den opnåede indkøbsfordel?

| 2) | Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:
  Skal den nationale lovbestemte fastprisordning for bøger som anført i spørgsmål 1, der — under alle omstændigheder også da der er tale om en form for salg, der gør indgreb i retten til frie varebevægelser — og som sådan er i strid med artikel 28 EF, og hvis formål generelt beskrives som et nødvendigt hensyn »til bogens stilling som kulturgode, forbrugernes interesse i rimelige bogpriser og driftsøkonomiske forhold for bogbranchen«, anses for begrundet i henhold til artikel 30 eller artikel 151 EF, eventuelt ud fra en almen interesse i fremme af produktion af bøger, en mangfoldighed af titler til regulerede priser og en mangfoldighed af boghandlere — til trods for, at der mangler empiriske oplysninger, der godtgør, at den lovbestemte fastprisordning for bøger er et egnet middel til opfyldelse af de tilstræbte formål? |
| --- | --- |

2)

Såfremt det første spørgsmål besvares bekræftende:

Skal den nationale lovbestemte fastprisordning for bøger som anført i spørgsmål 1, der — under alle omstændigheder også da der er tale om en form for salg, der gør indgreb i retten til frie varebevægelser — og som sådan er i strid med artikel 28 EF, og hvis formål generelt beskrives som et nødvendigt hensyn »til bogens stilling som kulturgode, forbrugernes interesse i rimelige bogpriser og driftsøkonomiske forhold for bogbranchen«, anses for begrundet i henhold til artikel 30 eller artikel 151 EF, eventuelt ud fra en almen interesse i fremme af produktion af bøger, en mangfoldighed af titler til regulerede priser og en mangfoldighed af boghandlere — til trods for, at der mangler empiriske oplysninger, der godtgør, at den lovbestemte fastprisordning for bøger er et egnet middel til opfyldelse af de tilstræbte formål?

| 3) | Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:
  Er den nationale lovbestemte fastprisordning for bøger som beskrevet i spørgsmål 1 forenelig med artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10 og artikel 81 EF, uanset at den tidsmæssigt og materielt udgør en uafbrudt fortsættelse af boghandlernes tidligere kontraktmæssige binding til de priser, som forlagene havde fastsat for forlagsprodukter (Sammelreverssystem 1993), og trådte i stedet for denne kontraktmæssige ordning? |
| --- | --- |

3)

Såfremt det første spørgsmål besvares benægtende:

Er den nationale lovbestemte fastprisordning for bøger som beskrevet i spørgsmål 1 forenelig med artikel 3, stk. 1, litra g), artikel 10 og artikel 81 EF, uanset at den tidsmæssigt og materielt udgør en uafbrudt fortsættelse af boghandlernes tidligere kontraktmæssige binding til de priser, som forlagene havde fastsat for forlagsprodukter (Sammelreverssystem 1993), og trådte i stedet for denne kontraktmæssige ordning?

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/15

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Oberster Gerichtshof (Østrig) den 29. november 2007 — Falco Privatstiftung og Thomas Rabitsch mod Gisela Weller-Lindhorst

(Sag C-533/07)

(2008/C 37/20)

Processprog: tysk

Den forelæggende ret

Oberster Gerichtshof

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Falco Privatstiftung og Thomas Rabitsch

Sagsøgt: Gisela Weller-Lindhorst

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Er en aftale, hvorved en indehaver af en immateriel rettighed indrømmer sin medkontrahent ret til at udnytte denne rettighed (licensaftale) en aftale om »levering af tjenesteydelser« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 5, nr. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (forordning nr. 44/2001) (1)? |
| --- | --- |

1)

Er en aftale, hvorved en indehaver af en immateriel rettighed indrømmer sin medkontrahent ret til at udnytte denne rettighed (licensaftale) en aftale om »levering af tjenesteydelser« i den forstand, hvori dette udtryk er anvendt i artikel 5, nr. 1, litra b), i Rådets forordning (EF) nr. 44/2001 af 22. december 2000 om retternes kompetence og om anerkendelse og fuldbyrdelse af retsafgørelser på det civil- og handelsretlige område (forordning nr. 44/2001) (1)?

| 2) | Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:






  2.1 | Leveres tjenesteydelsen på ethvert sted i en medlemsstat, hvor udnyttelsen af rettigheden i henhold til aftalen er tilladt og også faktisk finder sted? |
| --- | --- | --- |

2)

Såfremt spørgsmål 1 besvares bekræftende:

2.1

Leveres tjenesteydelsen på ethvert sted i en medlemsstat, hvor udnyttelsen af rettigheden i henhold til aftalen er tilladt og også faktisk finder sted?

| 2.2 | Eller leveres tjenesteydelsen på det sted, hvor licensgiveren har sin bopæl eller sit hovedkontor? |
| --- | --- |

2.2

Eller leveres tjenesteydelsen på det sted, hvor licensgiveren har sin bopæl eller sit hovedkontor?

| 2.3 | Såfremt spørgsmål 2.1 eller 2.2 besvares bekræftende, er den i medfør heraf kompetente ret da beføjet til at træffe afgørelse om licensafgifter vedrørende udnyttelsen af rettigheden i en anden medlemsstat eller i et tredjeland? |
| --- | --- |

2.3

Såfremt spørgsmål 2.1 eller 2.2 besvares bekræftende, er den i medfør heraf kompetente ret da beføjet til at træffe afgørelse om licensafgifter vedrørende udnyttelsen af rettigheden i en anden medlemsstat eller i et tredjeland?

| 3) | Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.1 og 2.2 besvares benægtende: Skal den retlige kompetence vedrørende betaling af licensafgifter i henhold til artikel 5, nr. 1, litra a) og c), i forordning nr. 44/2001 fortsat bedømmes efter de principper, som følger af EF-Domstolens praksis vedrørende artikel 5, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager (Bruxelleskonventionen)? |
| --- | --- |

3)

Såfremt spørgsmål 1 eller spørgsmål 2.1 og 2.2 besvares benægtende: Skal den retlige kompetence vedrørende betaling af licensafgifter i henhold til artikel 5, nr. 1, litra a) og c), i forordning nr. 44/2001 fortsat bedømmes efter de principper, som følger af EF-Domstolens praksis vedrørende artikel 5, nr. 1, i konventionen af 27. september 1968 om retternes kompetence og om fuldbyrdelse af retsafgørelser i borgerlige sager, herunder handelssager (Bruxelleskonventionen)?

---

(1)  EFT L 12, s. 1.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/16

---

Appel iværksat den 30. november 2007 af William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH til prøvelse af dom afsagt den 12. september 2007 af Retten i Første Instans (Anden Afdeling) i sag T-30/05, William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH & Co. KG mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-534/07 P)

(2008/C 37/21)

Processprog: tysk

Parter

Appellanter: William Prym GmbH & Co. KG og Prym Consumer GmbH (ved Rechtsanwälte H.-J. Niemeyer og Ch. Herrmann)

Den anden part i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| 1) | Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-30/05 ophæves, for så vidt som den vedrører appellanterne. |
| --- | --- |

1)

Dommen afsagt af De Europæiske Fællesskabers Ret i Første Instans den 12. september 2007 i sag T-30/05 ophæves, for så vidt som den vedrører appellanterne.

| 2) | Kommissionens beslutning K(2004) 4221 endelig udg. af 26. oktober 2004 (sag COMP/F-1/38.338 — PO/Nadeln) annulleres, for så vidt som den vedrører appellanterne.
  Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, der i denne beslutnings artikel 2 er blevet pålagt appellanterne. |
| --- | --- |

2)

Kommissionens beslutning K(2004) 4221 endelig udg. af 26. oktober 2004 (sag COMP/F-1/38.338 — PO/Nadeln) annulleres, for så vidt som den vedrører appellanterne.

Subsidiært annulleres eller nedsættes den bøde, der i denne beslutnings artikel 2 er blevet pålagt appellanterne.

| 3) | Subsidiært i forhold til den anden nedlagte påstand hjemvises sagen til fornyet behandling ved Retten. |
| --- | --- |

3)

Subsidiært i forhold til den anden nedlagte påstand hjemvises sagen til fornyet behandling ved Retten.

| 4) | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens samlede omkostninger. |
| --- | --- |

4)

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens samlede omkostninger.

Anbringender og væsentligste argumenter

| — | Retten fastslog med urette, at den omstændighed, at den oprindeligt samlede procedure vedrørende »hårde syartikler« opdeltes i procedurerne vedrørende »hårde syartikler: nåle« og »hårde syartikler: fæsteanordninger«, uden at dette blev begrundet, ikke udgjorde en tilsidesættelse af appellanternes ret til forsvar. |
| --- | --- |

—

Retten fastslog med urette, at den omstændighed, at den oprindeligt samlede procedure vedrørende »hårde syartikler« opdeltes i procedurerne vedrørende »hårde syartikler: nåle« og »hårde syartikler: fæsteanordninger«, uden at dette blev begrundet, ikke udgjorde en tilsidesættelse af appellanternes ret til forsvar.

| — | Ved at undlade at afgøre, hvorvidt opdelingen af proceduren vedrørende »hårde syartikler« var uretmæssig, idet den omhandlede overtrædelse udgjorde en samlet og fortløbende overtrædelse, tilsidesatte Retten princippet om, at domstolsprøvelse ikke må nægtes og den grundlæggende ret til retsbeskyttelse. |
| --- | --- |

—

Ved at undlade at afgøre, hvorvidt opdelingen af proceduren vedrørende »hårde syartikler« var uretmæssig, idet den omhandlede overtrædelse udgjorde en samlet og fortløbende overtrædelse, tilsidesatte Retten princippet om, at domstolsprøvelse ikke må nægtes og den grundlæggende ret til retsbeskyttelse.

| — | Det var med urette, at Retten fastslog, at der ikke forelå nogen tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF. Den lagde med urette til grund, at Kommissionens utilstrækkelige gennemgang af de relevante markeders størrelse og overtrædelsens konkrete virkning på markedet ikke havde nogen retlig betydning. |
| --- | --- |

—

Det var med urette, at Retten fastslog, at der ikke forelå nogen tilsidesættelse af begrundelsespligten i henhold til artikel 253 EF. Den lagde med urette til grund, at Kommissionens utilstrækkelige gennemgang af de relevante markeders størrelse og overtrædelsens konkrete virkning på markedet ikke havde nogen retlig betydning.

| — | Retten tilsidesatte retningslinjerne for beregningen af bøder. Den fastsatte overtrædelsens grovhed udelukkende under henvisning til dens abstrakte form og den betragtede det laveste grundbeløb for en kategori af alvorligere overtrædelser som et mindstebeløb, der ikke kunne nedsættes. Retten undlod endvidere at betragte overtrædelsens frivillige ophør som en formildende omstændighed, hvorved den tilsidesatte retsstatsprincippet og ligebehandlingsprincippet. |
| --- | --- |

—

Retten tilsidesatte retningslinjerne for beregningen af bøder. Den fastsatte overtrædelsens grovhed udelukkende under henvisning til dens abstrakte form og den betragtede det laveste grundbeløb for en kategori af alvorligere overtrædelser som et mindstebeløb, der ikke kunne nedsættes. Retten undlod endvidere at betragte overtrædelsens frivillige ophør som en formildende omstændighed, hvorved den tilsidesatte retsstatsprincippet og ligebehandlingsprincippet.

| — | Endelig tilsidesatte Retten proportionalitetsprincippet. Retten anvendte ved fastsættelsen af overtrædelsens grovhed til skade for appellanterne retningslinjerne for beregningen af bøder lige så formalistisk og ensidigt, som Kommissionen havde gjort. Retten undlod endvidere at foretage den samlede afvejning af alle sagens relevante omstændigheder, der i henhold til proportionalitetsprincippet skal foretages, men kontrollerede i stedet blot, hvorvidt bøderne var forholdsmæssige sammenholdt med enkeltstående kriterier betragtet hver for sig. |
| --- | --- |

—

Endelig tilsidesatte Retten proportionalitetsprincippet. Retten anvendte ved fastsættelsen af overtrædelsens grovhed til skade for appellanterne retningslinjerne for beregningen af bøder lige så formalistisk og ensidigt, som Kommissionen havde gjort. Retten undlod endvidere at foretage den samlede afvejning af alle sagens relevante omstændigheder, der i henhold til proportionalitetsprincippet skal foretages, men kontrollerede i stedet blot, hvorvidt bøderne var forholdsmæssige sammenholdt med enkeltstående kriterier betragtet hver for sig.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/16

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Italien) den 3. december 2007 — Assitur Srl mod Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

(Sag C-538/07)

(2008/C 37/22)

Processprog: italiensk

Den forelæggende ret

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Assitur Srl

Sagsøgt: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricoltura di Milano

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 29 i direktiv 92/50/EF (1) fortolkes således, at de syv grunde, som ifølge bestemmelsen kan gøre det berettiget at udelukke en tjenesteyder fra deltagelse i en udbudsprocedure, skal anses for en udtømmende liste af udelukkelsesgrunde, som er til hinder for, at der ved artikel 10a, stk. 1, i lov nr. 109/94 (som nu er afløst af artikel 34, sidste stykke, i lovdekret nr. 136/06) fastsættes et forbud mod, at indbyrdes kontrollerede virksomheder deltager i samme udbudsprocedure?

---

(1)  EFT L 209, s. 1.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/17

---

Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-539/07)

(2008/C 37/23)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved E. Montaguti og A. Nijenhuis, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 26, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF (1), idet den ikke, i det omfang det er teknisk muligt, for samtlige opkald til det fælleseuropæiske alarmnummer »112« har stillet en lokaliseringsfacilitet til rådighed for de instanser, der varetager nødsituationer. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 26, stk. 3, i direktiv 2002/22/EF (1), idet den ikke, i det omfang det er teknisk muligt, for samtlige opkald til det fælleseuropæiske alarmnummer »112« har stillet en lokaliseringsfacilitet til rådighed for de instanser, der varetager nødsituationer.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktiv 2002/22/EF udløb den 24. juli 2003.

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/22/EF af 7.3.2002 om forsyningspligt og brugerrettigheder i forbindelse med elektroniske kommunikationsnet og -tjenester (EFT L 108, s. 51).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/17

---

Sag anlagt den 30. november 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Italienske Republik

(Sag C-540/07)

(2008/C 37/24)

Processprog: italiensk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved R. Lyal og A. Aresu, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Italienske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 56 EF og 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, hvad angår frie kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne og de stater, som er parter i aftalen, samt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til aftalens artikel 31, hvad angår etableringsfrihed mellem de stater, som er parter i aftalen, idet den har opretholdt en beskatningsordning for udbytte betalt til selskaber, der er hjemmehørende i andre medlemsstater og de stater, som er parter i aftalen, der er mere byrdefuld end den ordning, som finder anvendelse på indenlandsk udbytte. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Italienske Republik har tilsidesat de forpligtelser, der påhviler den i henhold til artikel 56 EF og 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, hvad angår frie kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne og de stater, som er parter i aftalen, samt de forpligtelser, der påhviler den i henhold til aftalens artikel 31, hvad angår etableringsfrihed mellem de stater, som er parter i aftalen, idet den har opretholdt en beskatningsordning for udbytte betalt til selskaber, der er hjemmehørende i andre medlemsstater og de stater, som er parter i aftalen, der er mere byrdefuld end den ordning, som finder anvendelse på indenlandsk udbytte.

| — | Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Italienske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen henviser til den gældende italienske lovgivning, herunder bestemmelser af aftaleretlig karakter, hvorefter udlodningen af udbytte til selskaber, der ikke er italienske (dvs. udgående udbytte), undergives en mindre gunstig skattemæssig behandling end udlodningen af udbytte til italienske selskaber (dvs. indenlandsk udbytte).

Ifølge Kommissionen er denne lovgivning — som den italienske regering imidlertid har til hensigt at ændre — i strid med princippet om kapitalens frie bevægelighed, da den har en negativ virkning på de udlodninger af udbytte og investeringsbeslutninger, som foretages af italienske selskabers udenlandske selskabsdeltagere, samtidig med at den gør det sværere for disse selskaber at tilvejebringe kapital i udlandet. Det må således fastslås, at der er sket en åbenbar tilsidesættelse af artikel 56 EF, som forbyder alle restriktioner for frie kapitalbevægelser mellem medlemsstaterne, og af artikel 40 i aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde (EØS-aftalen), som på tilsvarende måde sikrer den samme rettighed for de stater, som er parter i aftalen.

Ifølge Kommissionen er der med denne lovgivning desuden tale om en overtrædelse af etableringsretten som reguleret i EØS-aftalens artikel 31, da den ligeledes vil kunne finde anvendelse på de kontrollerende andele i italienske selskaber, som indehaves af selskaber hjemmehørende i de stater, der er parter i aftalen, og som den med direktiv 90/435/EØF (1) harmoniserede beskatningsordning ikke finder anvendelse på.

I løbet af traktatbrudsproceduren har Kommissionen haft anledning til at behandle Den Italienske Republiks begrundelser for den omtvistede lovgivning, og den fandt ikke, at den var egnet til opfyldelse af formålet. Den italienske regering har imidlertid meddelt, at den har til hensigt at ændre lovgivningen med henblik på at bringe den i overensstemmelse med fællesskabsretten. Den netop anlagte sag vil kunne fremskynde denne proces.

---

(1)  EFT L 225, s. 6.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/18

---

Appel iværksat den 30. november 2007 af Imagination Technologies Ltd til prøvelse af dom afsagt den 20. september 2007 af Retten i Første Instans (Tredje Afdeling) i sag T-461/04, Imagination Technologies Ltd mod Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (KHIM) (Varemærker og Design)

(Sag C-542/07 P)

(2008/C 37/25)

Processprog: engelsk

Parter

Appellant: Imagination Technologies Ltd (ved barrister M. Edenborough)

Den anden part i appelsagen: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Appellanten har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans ophæves. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans ophæves.

| — | Der træffes afgørelse vedrørende sagsomkostningerne i forbindelse med appelsagen for Domstolen og i forbindelse med sagsøgerens søgsmål ved Retten i Første Instans. |
| --- | --- |

—

Der træffes afgørelse vedrørende sagsomkostningerne i forbindelse med appelsagen for Domstolen og i forbindelse med sagsøgerens søgsmål ved Retten i Første Instans.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanten har gjort gældende, at EF-varemærkeansøgning nr. 2396075 vedrørende ordmærket PURE DIGITAL hverken er i strid med artikel 7, stk. 1, litra b), eller artikel 7, stk. 1, litra c), i Rådets forordning nr. 40/94, idet varemærket har fået fornødent særpræg efter ansøgningens indgivelse. Appellanten har anført, at Retten har begået en fejl ved vurderingen af den relevante retsforskrift. Retten har navnlig begået en fejl ved ikke at fastslå, at den brug, som er gjort efter tidspunktet for ansøgningens indgivelse, er relevant for vurderingen af spørgsmålet, om fornødent særpræg er opnået.

Retten har således urigtigt forkastet søgsmålet. Appellanten har følgelig gjort gældende, at der skal gives medhold i appellen af Rettens dom, og at Rettens dom ophæves. Appellanten har også nedlagt påstand om godtgørelse af sagsomkostningerne i forbindelse med appellen og sagen for Retten.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/18

---

Sag anlagt den 3. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Kongeriget Belgien

(Sag C-543/07)

(2008/C 37/26)

Processprog: nederlandsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. van Beek, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kongeriget Belgien

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF (1) af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kongeriget Belgien har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/73/EF (1) af 23. september 2002 om ændring af Rådets direktiv 76/207/EØF om gennemførelse af princippet om ligebehandling af mænd og kvinder for så vidt angår adgang til beskæftigelse, erhvervsuddannelse, forfremmelse samt arbejdsvilkår, idet det ikke har vedtaget de nødvendige love og administrative bestemmelser for at efterkomme direktivet, eller under alle omstændigheder ikke har underrettet Kommissionen herom.

| — | Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kongeriget Belgien tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Fristen for gennemførelse af direktivet udløb den 5. oktober 2005.

---

(1)  EFT L 269, s. 15.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/19

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Wojewódzki Sąd Administracyjny, Wrocław (Republikken Polen) den 4. december 2007 — Uwe Rüffler mod Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

(Sag C-544/07)

(2008/C 37/27)

Processprog: polsk

Den forelæggende ret

Wojewódzki Sąd Administracyjny, Wrocław

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Uwe Rüffler

Sagsøgt: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

Præjudicielt spørgsmål

Skal artikel 12, stk. 1, og artikel 39, stk. 1 og 2, i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab fortolkes således, at de er til hinder for nationale bestemmelser som artikel 27b i lov af 26. juli 1991 om indkomstskat, hvorefter retten til at fradrage bidrag til den lovpligtige sygeforsikring i indkomstskatten kun gælder bidrag, som er blevet betalt i henhold til nationale retsforskrifter, men ikke bidrag, som en hjemmehørende har betalt til den lovpligtige sygeforsikring i en anden medlemsstat?

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/19

---

Appel iværksat den 8. december 2007 af Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd til prøvelse af dom afsagt den 17. september 2007 af Retten i Første Instans (Første Udvidede Afdeling) i sag T-253/03, Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

(Sag C-550/07 P)

(2008/C 37/28)

Processprog: engelsk

Parter

Appellanter: Akzo Nobel Chemicals Ltd og Akcros Chemicals Ltd (ved advocaat C. Swaak og avocats M. Mollica og M. van der Woude)

De andre parter i appelsagen: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association

Appellanterne har nedlagt følgende påstande

| — | Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 17. september 2007 i sag T-253/03 ophæves, for så vidt som Retten herved afslog en anmodning om beskyttelse af dokumenter som følge af hensynet til fortroligheden i korrespondancen med Akzo Nobels virksomhedsjurist. |
| --- | --- |

—

Dommen afsagt af Retten i Første Instans den 17. september 2007 i sag T-253/03 ophæves, for så vidt som Retten herved afslog en anmodning om beskyttelse af dokumenter som følge af hensynet til fortroligheden i korrespondancen med Akzo Nobels virksomhedsjurist.

| — | Kommissionens afslag af 8. maj 2003 annulleres, for så vidt som Kommissionen afviste at tilbagelevere e-mailkorrespondancen med Akzo Nobels virksomhedsjurist (en del af kategori B-dokumenterne) |
| --- | --- |

—

Kommissionens afslag af 8. maj 2003 annulleres, for så vidt som Kommissionen afviste at tilbagelevere e-mailkorrespondancen med Akzo Nobels virksomhedsjurist (en del af kategori B-dokumenterne)

| — | Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten, for så vidt som de vedrører det anbringende, der er fremsat i nærværende appel. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale omkostningerne i forbindelse med appelsagen og sagen for Retten, for så vidt som de vedrører det anbringende, der er fremsat i nærværende appel.

Anbringender og væsentligste argumenter

Appellanterne har gjort gældende, at Retten i Første Instans tilsidesatte fællesskabsretten ved at afslå denne anmodning. Særligt har appellanterne anført, at Retten i Første Instans ved strengt at følge en delvis og bogstavelig fortolkning af enkelte præmisser i dommen i sagen AM & S Europe mod Kommissionen (1):

| 1) | anlagde en ukorrekt fortolkning af princippet om beskyttelse af fortroligheden i korrespondancen mellem advokater og klienter, således som det er forklaret i dommen i sagen AM & S Europe mod Kommissionen, hvorved Retten tilsidesatte ligebehandlingsprincippet (kategori B) |
| --- | --- |

1)

anlagde en ukorrekt fortolkning af princippet om beskyttelse af fortroligheden i korrespondancen mellem advokater og klienter, således som det er forklaret i dommen i sagen AM & S Europe mod Kommissionen, hvorved Retten tilsidesatte ligebehandlingsprincippet (kategori B)

| 2) | subsidiært tilsidesatte de generelle principper om beskyttelse af retten til forsvar og retssikkerhed (kategori C) ved at afvise at genfortolke princippet om beskyttelse af fortroligheden i korrespondancen mellem advokater og klienter i lyset af den betydelige udvikling i retssituationen, og |
| --- | --- |

2)

subsidiært tilsidesatte de generelle principper om beskyttelse af retten til forsvar og retssikkerhed (kategori C) ved at afvise at genfortolke princippet om beskyttelse af fortroligheden i korrespondancen mellem advokater og klienter i lyset af den betydelige udvikling i retssituationen, og

| 3) | mere subsidiært tilsidesatte artikel 5 EF (kompetencefordelingsprincippet) og princippet om den nationale procedures autonomi (kategori D). |
| --- | --- |

3)

mere subsidiært tilsidesatte artikel 5 EF (kompetencefordelingsprincippet) og princippet om den nationale procedures autonomi (kategori D).

---

(1)  Dom af 18.5.1982, sag 155/79, Sml. s. 1575.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/20

---

Anmodning om præjudiciel afgørelse indgivet af Conseil d'État (Frankrig) den 11. december 2007 — Commune de Sausheim mod Pierre Azelvandre

(Sag C-552/07)

(2008/C 37/29)

Processprog: fransk

Den forelæggende ret

Conseil d'État

Parter i hovedsagen

Sagsøger: Commune de Sausheim

Sagsøgt: Pierre Azelvandre

Præjudicielle spørgsmål

| 1) | Omfatter »stedet, hvor udsætning af genetisk modificerede organismer skal udføres«, som ikke kan anses for at være en fortrolig oplysning, jf. artikel 19 i Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (1), matrikelparcellen eller et større geografisk område svarende til enten den kommune, på hvis område udsætningen udføres, eller et langt større område (kanton eller departement)? |
| --- | --- |

1)

Omfatter »stedet, hvor udsætning af genetisk modificerede organismer skal udføres«, som ikke kan anses for at være en fortrolig oplysning, jf. artikel 19 i Rådets direktiv 90/220/EØF af 23. april 1990 om udsætning i miljøet af genetisk modificerede organismer (1), matrikelparcellen eller et større geografisk område svarende til enten den kommune, på hvis område udsætningen udføres, eller et langt større område (kanton eller departement)?

| 2) | Såfremt stedet, hvor udsætning skal udføres, svarer til matrikelparcellen, kan et forbehold, der følger af hensynet til beskyttelsen af den offentlige orden eller andre oplysninger, som er beskyttet ved lov, da være til hinder for udlevering af matrikeloplysninger vedrørende dette sted, i henhold til artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, nu Det Europæiske Fællesskab, direktiv 2003/4/EF (2) af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger eller et almindeligt fællesskabsretligt princip? |
| --- | --- |

2)

Såfremt stedet, hvor udsætning skal udføres, svarer til matrikelparcellen, kan et forbehold, der følger af hensynet til beskyttelsen af den offentlige orden eller andre oplysninger, som er beskyttet ved lov, da være til hinder for udlevering af matrikeloplysninger vedrørende dette sted, i henhold til artikel 95 i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Økonomiske Fællesskab, nu Det Europæiske Fællesskab, direktiv 2003/4/EF (2) af 28. januar 2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger eller et almindeligt fællesskabsretligt princip?

---

(1)  EFT L 117, s. 15.

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/4/EF af 28.1.2003 om offentlig adgang til miljøoplysninger og om ophævelse af Rådets direktiv 90/313/EØF (EUT L 41, s. 26).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/20

---

Sag anlagt den 13. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Franske Republik

(Sag C-556/07)

(2008/C 37/30)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Nolin og M. van Heezik, som befuldmægtigede)

Sagsøgt: Den Franske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, og artikel 31, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2847/1993 (1), og artikel 23, stk. 1 og 2, artikel 24 og artikel 25, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2371/2002 (2), idet den har undladt i tilstrækkelig grad at kontrollere, inspicere og overvåge udøvelse af fiskeri, navnlig med hensyn til forbuddet mod fiskeri med drivgarn af visse arter, og idet den ikke har sørget for, at der træffes passende foranstaltninger over for de personer, som er ansvarlige for overtrædelser af fællesskabsforskrifterne om anvendelse af drivgarn. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Franske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 2, og artikel 31, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2847/1993 (1), og artikel 23, stk. 1 og 2, artikel 24 og artikel 25, stk. 1 og 2, i forordning nr. 2371/2002 (2), idet den har undladt i tilstrækkelig grad at kontrollere, inspicere og overvåge udøvelse af fiskeri, navnlig med hensyn til forbuddet mod fiskeri med drivgarn af visse arter, og idet den ikke har sørget for, at der træffes passende foranstaltninger over for de personer, som er ansvarlige for overtrædelser af fællesskabsforskrifterne om anvendelse af drivgarn.

| — | Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Franske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Kommissionen har til støtte for sit søgsmål gjort gældende, at sagsøgte ikke har anvendt fællesskabsforskrifterne vedrørende fiskeri korrekt. Dette beror for det første på, at de franske myndigheder ikke anser thonaille-garn for at være drivgarn, selv om thonaille-garn grundet sine tekniske egenskaber udgør et sådant garn, som er forbudt i henhold til fællesskabsforskrifterne. Den omstændighed, at thonaille-garn kan stabiliseres ved hjælp af et drivanker, er i denne forbindelse uden relevans for så vidt som denne stabilisering ikke indebærer, at thonaille-garn ikke kan drive med havstrømmene eller med vinden, men kun at det støttes af flåd og sænk med henblik på at sikre, at det fungerer optimalt, og undgå, at det lægger sig horisontalt lige under overfladen.

For det andet består traktatbruddet i en mangel på et effektivt kontrolsystem med henblik på at sikre overholdelse af forbuddet mod fiskeri med drivgarn af visse arter og i manglen på retsforfølgelse af konstaterede overtrædelser. Kontrollerne vedrører kun overholdelse af den nationale lovgivning, som er mindre streng end fællesskabslovgivningen, og sanktionerne i tilfælde af overtrædelse af denne lovgivning er milde og lidet afskrækkende.

---

(1)  Rådets forordning (EØF) nr. 2847/93 af 12.10.1993 om indførelse af en kontrolordning under den fælles fiskeripolitik (EFT L 261, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 2371/2002 af 20.12.2002 om bevarelse og bæredygtig udnyttelse af fiskeressourcerne som led i den fælles fiskeripolitik (EFT L 358, s. 59).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/21

---

Sag anlagt den 17. december 2007 — Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber mod Den Hellenske Republik

(Sag C-559/07)

(2008/C 37/31)

Processprog: græsk

Parter

Sagsøger: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved M. Patakia og M. van Beek)

Sagsøgt: Den Hellenske Republik

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser i henhold til artikel 141 EF, idet den har opretholdt bestemmelser om forskellig pensionsalder og forskellige krav for mindsteancienniteten for mænd og kvinder i den græske lov om civil- og militærpensioner. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser i henhold til artikel 141 EF, idet den har opretholdt bestemmelser om forskellig pensionsalder og forskellige krav for mindsteancienniteten for mænd og kvinder i den græske lov om civil- og militærpensioner.

| — | Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Den Hellenske Republik tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

| 1. | Efter at Kommissionen havde undersøgt de gældende bestemmelser i den græske lov om civil- og militærpensioner, fastslog den, at disse bestemmelser fastsætter, at kvinder bliver pensionsberettiget i en alder, der er forskellig fra den, der gælder for mænd, og under forskellige betingelser for så vidt angår den krævede mindsteanciennitet. |
| --- | --- |

1.

Efter at Kommissionen havde undersøgt de gældende bestemmelser i den græske lov om civil- og militærpensioner, fastslog den, at disse bestemmelser fastsætter, at kvinder bliver pensionsberettiget i en alder, der er forskellig fra den, der gælder for mænd, og under forskellige betingelser for så vidt angår den krævede mindsteanciennitet.

| 2. | Kommissionen mener på baggrund af Domstolens praksis, at disse pensioner, som betales af arbejdsgiveren til en tidligere ansat som følge af deres arbejdsforhold, udgør en løn som omhandlet i artikel 141 EF. Kommissionen anfører videre, at henset til karakteren af de pågældende pensionsordninger, hvorved pensionen fastsættes på grundlag af varigheden af det udførte arbejde samt arbejdstagerens løn, inden han blev pensioneret, udgør pensionsmodtagerne en »kategori af arbejdstagere«, eftersom finansieringen og forvaltningen af pensionsordningen ikke udgør en afgørende faktor for anvendelsen af artikel 141 EF. |
| --- | --- |

2.

Kommissionen mener på baggrund af Domstolens praksis, at disse pensioner, som betales af arbejdsgiveren til en tidligere ansat som følge af deres arbejdsforhold, udgør en løn som omhandlet i artikel 141 EF. Kommissionen anfører videre, at henset til karakteren af de pågældende pensionsordninger, hvorved pensionen fastsættes på grundlag af varigheden af det udførte arbejde samt arbejdstagerens løn, inden han blev pensioneret, udgør pensionsmodtagerne en »kategori af arbejdstagere«, eftersom finansieringen og forvaltningen af pensionsordningen ikke udgør en afgørende faktor for anvendelsen af artikel 141 EF.

| 3. | Kommissionen anfører endvidere, at betingelserne for anvendelse af artikel 141, stk. 4, EF, om specifikke fordele, der har til formål at gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en erhvervsaktivitet, ikke er opfyldt.
  I dette tilfælde bidrager de pågældende bestemmelser ikke til at afhjælpe de problemer, som kvinder kan konfronteres med under deres erhvervsaktivitet, men fremmer derimod deres udtræden fra arbejdsmarkedet. |
| --- | --- |

3.

Kommissionen anfører endvidere, at betingelserne for anvendelse af artikel 141, stk. 4, EF, om specifikke fordele, der har til formål at gøre det lettere for det underrepræsenterede køn at udøve en erhvervsaktivitet, ikke er opfyldt.

I dette tilfælde bidrager de pågældende bestemmelser ikke til at afhjælpe de problemer, som kvinder kan konfronteres med under deres erhvervsaktivitet, men fremmer derimod deres udtræden fra arbejdsmarkedet.

| 4. | Kommissionen anfører endvidere, at den påberåbte begrundelse, der er baseret på risiko for funktionsforstyrrelser i statsadministrationen med en heraf følgende fastsættelse af overgangsbestemmelser, heller ikke er overbevisende, eftersom de heraf følgende finansielle konsekvenser for en medlemsstat ikke som sådan begrunder en tidsbegrænset anvendelse af fællesskabsrettens bestemmelser, og Den Hellenske Republik ikke reelt har godtgjort forekomsten og indholdet af de påberåbte funktionsforstyrrelser. |
| --- | --- |

4.

Kommissionen anfører endvidere, at den påberåbte begrundelse, der er baseret på risiko for funktionsforstyrrelser i statsadministrationen med en heraf følgende fastsættelse af overgangsbestemmelser, heller ikke er overbevisende, eftersom de heraf følgende finansielle konsekvenser for en medlemsstat ikke som sådan begrunder en tidsbegrænset anvendelse af fællesskabsrettens bestemmelser, og Den Hellenske Republik ikke reelt har godtgjort forekomsten og indholdet af de påberåbte funktionsforstyrrelser.

| 5. | Kommissionen mener derfor, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser i henhold til artikel 141 EF, idet den har opretholdt bestemmelser om en forskellig pensionsalder og forskellige krav for minimumsanciennitet for mænd og kvinder i den græske lov om civil- og militærpensioner. |
| --- | --- |

5.

Kommissionen mener derfor, at Den Hellenske Republik har tilsidesat forpligtelser i henhold til artikel 141 EF, idet den har opretholdt bestemmelser om en forskellig pensionsalder og forskellige krav for minimumsanciennitet for mænd og kvinder i den græske lov om civil- og militærpensioner.

---

Retten i Første Instans

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/22

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 5. december 2007 — Schering-Plough mod Kommissionen og EMEA

(Sag T-133/03) (1)

(Annullationssøgsmål - delvis afvisning - søgsmålsinteresse - sagens genstand bortfaldet - ufornødent at træffe afgørelse)

(2008/C 37/32)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Schering-Plough Ltd (Bruxelles, Belgien) (ved avocats G. Berrisch og P. Bogaert)

Sagsøgte: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved H. Støvlbæk og M. Shotter, som befuldmægtigede) og Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA) (først ved N. Khan, som befuldmægtiget, bistået af solicitor C. Sherliker, derefter ved C. Sherliker og barrister T. Eicke)

Intervenient til støtte for sagsøgeren: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (EFPIA) (Genève, Schweiz) (ved avocats N. Rampal, U. Zinsmeister og D. Waelbroeck)

Sagens genstand

Påstand om annullation af EMEA's beslutning af 14. februar 2003 om afslag på at foretage en såkaldt kategori I-ændring af benævnelsen for lægemiddelformen »lyophilisat oral« fra »Allex 5 mg oral lyophilisate« til »Allex Reditabs 5 mg oral lyophilisate«.

Konklusion

| 1) | Sagen afvises, for så vidt som den er anlagt mod Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA). |
| --- | --- |

1)

Sagen afvises, for så vidt som den er anlagt mod Det Europæiske Lægemiddelagentur (EMEA).

| 2) | Det er ufornødent at træffe afgørelse, for så vidt som sagen er anlagt mod Kommissionen. |
| --- | --- |

2)

Det er ufornødent at træffe afgørelse, for så vidt som sagen er anlagt mod Kommissionen.

| 3) | EMEA bærer sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

EMEA bærer sine egne omkostninger.

| 4) | Schering-Plough Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Kommissionen. |
| --- | --- |

4)

Schering-Plough Ltd bærer sine egne omkostninger og betaler omkostningerne afholdt af Kommissionen.

---

(1)  EUT C 171 af 19.7.2003.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/22

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 22. november 2007 — V mod Parlamentet

(Sag T-345/05 R III)

(Særlige rettergangsformer - ophævelse af et Europa-Parlamentsmedlems immunitet - begæring om udsættelse af gennemførelse - manglende fumus boni juris)

(2008/C 37/33)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: V (ved barristers J. Lofthouse og C. Hayes samt solicitor M. Monan)

Sagsøgt: Europa-Parlamentet (ved H. Krück, D. Moore og M. Windisch, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om genoptagelse af sagsøgerens første og anden begæring om foreløbige forholdsregler, der ved kendelser afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 16. marts og den 27. juni 2007 i henholdsvis sag T-345/05 R og T-345/05 R II, V mod Parlamentet (ikke trykt i Samling af Afgørelser), ikke blev taget til følge.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/23

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. oktober 2007 — MB Immobilien mod Kommissionen

(Sag T-120/07 R)

(Foreløbige forholdsregler - statsstøtte i de nye delstater - pligt til tilbagesøgning - begæring om udsættelse af gennemførelsen - uopsættelighed - interesseafvejning)

(2008/C 37/34)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Tyskland) (ved avocat G. Brüggen)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved K. Gross og T. Scharf, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2007/492/EF af 24. januar 2007 om Tysklands statsstøtte nr. C 38/2005 (ex NN 52/2004) til Biria-gruppen (EUT L 183, s. 27)

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/23

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-349/07 R)

(Særlige rettergangsformer - direktiv 91/414/EØF - begæring om udsættelse af gennemførelse - formaliteten - manglende uopsættelighed)

(2008/C 37/35)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: FMC Chemical SPRL (Bruxelles, Belgien); Satec Handelsgesellschaft mbH (Elmshorn, Tyskland); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgien); FMC Foret SA (Sant Cugat de Valles, Spanien); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovakiet); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o., (Prag, Den Tjekkiske Republik); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Warszawa, Polen); og FMC Corp. (Philadelphia, Pensylvanien, De Forenede Stater) (ved avocats C. Mereu og K. Van Maldegem)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Parpala og B. Doherty, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2007/415/EF af 13. juni 2007 om afvisning af at optage carbosulfan i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette stof (EUT L 156, s. 28), indtil der er afsagt dom i hovedsagen.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/23

---

Kendelse afsagt af præsidenten for Retten i Første Instans den 11. december 2007 — FMC Chemical m.fl. mod Kommissionen

(Sag T-350/07 R)

(Særlige rettergangsformer - direktiv 91/414/EØF - begæring om udsættelse af gennemførelse - formaliteten - manglende uopsættelighed)

(2008/C 37/36)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøgere: FMC Chemical (Bruxelles, Belgien); Arysta Lifescience SAS (Noguères, Frankrig); Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgien); FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Spanien); F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovakiet); F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o. (Prag, Den Tjekkiske Republik); F&N Agro Polska sp. z o.o. (Warszawa, Polen); og FMC Corp. (Philadelphia, Pennsylvanien, De Forenede Stater) (ved avocats C. Mereu og K. Van Maldegem)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber (ved L. Parpala og B. Doherty, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Begæring om udsættelse af gennemførelsen af Kommissionens beslutning 2007/416/EF af 13. juni 2007 om afvisning af at optage carbofuran i bilag I til Rådets direktiv 91/414/EØF og om tilbagekaldelse af godkendelser af plantebeskyttelsesmidler, der indeholder dette stof (EUT L 156, s. 30) indtil der er afsagt dom i hovedsagen.

Konklusion

| 1) | Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge. |
| --- | --- |

1)

Begæringen om foreløbige forholdsregler tages ikke til følge.

| 2) | Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes. |
| --- | --- |

2)

Afgørelsen om sagens omkostninger udsættes.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/24

---

Sag anlagt den 27. november 2007 — BP Aromatics mod Kommissionen

(Sag T-429/07)

(2008/C 37/37)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: BP Aromatics Ltd (Sunbury on Thames, Det Forenede Kongerige) (ved solicitors A. Renshaw og G. Bushell)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Den anfægtede beslutning annulleres. |
| --- | --- |

—

Den anfægtede beslutning annulleres.

| — | Sagsøgte og enhver intervenient med tilladelse til at intervenere i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte og enhver intervenient med tilladelse til at intervenere i sagen tilpligtes at betale sagens omkostninger.

| — | Domstolen træffer andre passende foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

Domstolen træffer andre passende foranstaltninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 3202 endelig udg. af 10. juli 2007, hvorved Kommissionen fastslog, at den statsstøtte, som de portugisiske myndigheder havde givet underretning om, til fordel for Artensa (Artenius) til opførelse af et nyt anlæg til produktion af kemiske produkter, var forenelig med fællesmarkedet efter artikel 87, stk. 3, litra a), EF.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat artikel 87 EF og 88 EF, disses gennemførelsesbestemmelser, visse væsentlige formforskrifter, samt en række fællesskabsretlige grundsætninger, idet Kommissionen har:

| — | fejlfortolket og fejlanvendt de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter 2002 (1), hvorefter der kræves en analyse baseret på EØS-markedet og ikke et globalt marked, |
| --- | --- |

—

fejlfortolket og fejlanvendt de multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter 2002 (1), hvorefter der kræves en analyse baseret på EØS-markedet og ikke et globalt marked,

| — | foretaget et åbenbart fejlskøn ved at fastslå, at det relevante marked for ren terephthalatsyre er det globale marked, eftersom det relevante marked ifølge sagsøgeren er hele EØS-markedet, og |
| --- | --- |

—

foretaget et åbenbart fejlskøn ved at fastslå, at det relevante marked for ren terephthalatsyre er det globale marked, eftersom det relevante marked ifølge sagsøgeren er hele EØS-markedet, og

| — | foretaget et åbenbart fejlskøn ved at fastslå, at Artensas salgsandel vil være mindre end 25 %, eftersom den rent faktisk overstiger 25 % på hele EØS-markedet. |
| --- | --- |

—

foretaget et åbenbart fejlskøn ved at fastslå, at Artensas salgsandel vil være mindre end 25 %, eftersom den rent faktisk overstiger 25 % på hele EØS-markedet.

Sagsøgeren har gjort gældende, at hvis Kommissionen havde foretaget en detaljeret og korrekt undersøgelse af EØS-markedet for ren terephthalatsyre, ville den have fundet det overordentligt vanskeligt at afgøre, om støtten er forenelig med fællesmarkedet, hvilket ville have gjort det nødvendigt at indlede den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 88, stk. 2, EF.

Det forhold, at Kommissionen under den foreløbige undersøgelse havde overordentligt vanskeligt ved at bedømme støtten, og at den derfor burde have indledt den formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 88, stk. 2, EF, støttes ifølge sagsøgeren af den tid, der er forløbet mellem de portugisiske myndigheders underretning og vedtagelsen af den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren har endvidere anført, at dens processuelle rettigheder er tilsidesat, da Kommissionen ikke, som den burde, indledte en formelle undersøgelsesprocedure efter artikel 88, stk. 2, EF.

Sagsøgeren har endelig anført, at Kommissionen tilsidesatte begrundelsespligten i artikel 253 EF.

---

(1)  Meddelelse fra Kommissionen — Multisektorale rammebestemmelser for regionalstøtte til store investeringsprojekter (meddelt under nummer K(2002) 315) (EFT 2002 C 70, s. 8).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/24

---

Sag anlagt den 26. november 2007 — Gebr. Heller Maschinenfabrik mod KHIM — Fernández Martinez (HELLER)

(Sag T-431/07)

(2008/C 37/38)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH (Nürtingen, Tyskland) (ved Rechtsanwälte W. Kessler og S. Baur)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Manuel Fernández Martinez (Alicante, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 11. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 974/2006-2 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 11. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) i sag R 974/2006-2 annulleres.

| — | Den af indsigeren, Manuel Fernández Martinez, rejste indsigelse for Andet Appelkammer forkastes. |
| --- | --- |

—

Den af indsigeren, Manuel Fernández Martinez, rejste indsigelse for Andet Appelkammer forkastes.

| — | Indsigeren, Manuel Fernández Martinez, tilpligtes at betale samtlige omkostninger ved sagen for Indsigelsesafdelingen og appelkammeret ved Harmoniseringskontoret samt omkostningerne ved denne sag. |
| --- | --- |

—

Indsigeren, Manuel Fernández Martinez, tilpligtes at betale samtlige omkostninger ved sagen for Indsigelsesafdelingen og appelkammeret ved Harmoniseringskontoret samt omkostningerne ved denne sag.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »HELLER« for varer og tjenesteydelser i klasse 7, 37 og 40 (ansøgning nr. 3 306 602).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Manuel Fernández Martinez

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det spanske figurmærke »HELLER« for varer i klasse 7 (nr. 2 520 584).

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen og afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet der ikke er nogen risiko for forveksling mellem de omtvistede varemærker.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/25

---

Sag anlagt den 28. november 2007 — Volvo Trademark Holding mod KHIM Grebenshikova (SOLVO)

(Sag T-434/07)

(2008/C 37/39)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Sverige) (ved lawyers T. Dolde, V. von Bomhard og A. Renck)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Elena Grebenshikova (St. Petersborg, Rusland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 2. august 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1240/2006-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 2. august 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1240/2006-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Elena Grebenshikova

Det omhandlede EF-varemærke: Figurmærket »SOLVO« for varer og tjenesteydelser i klasse 9, 39 og 42 — ansøgning nr. 3 555 422

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Volvo Trademark Holding AB

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ord- og figurmærket og det nationale ord- og figurmærke »VOLVO« bl.a. for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes som helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 40/94, da de omhandlede varemærker visuelt og fonetisk set ligner hinanden, og da appelkammeret ikke tog hensyn til alle relevante faktorer, herunder karakteren af de omhandlede varer og VOLVO's renommé.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/25

---

Sag anlagt den 29. november 2007 — New Look mod KHIM (NEW LOOK)

(Sag T-435/07)

(2008/C 37/40)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: New Look Ltd (Weymouth, Det Forenede Kongerige) (ved barrister S. Malynicz og solicitors M. Blair og K. Gilbert)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 3. september 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 670/2007-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 3. september 2007 af Andet Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 670/2007-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det EF-varemærke, der søges registreret: Ordmærket »NEW LOOK« for varer og tjenesteydelser i klasse 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 og 35 — ansøgning nr. 2 932 606

Undersøgerens afgørelse: Afslag på ansøgningen

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 3, i Rådets forordning nr. 40/94, da appelkammeret i) fejlagtigt stillede krav om, at sagsøgeren godtgjorde, at der var opnået fornødent særpræg i en anden medlemsstat end Det Forenede Kongerige og Irland, ii) fejlagtigt fandt, at sagsøgerens bevis for, at der var gjort brug af »NEW LOOK« i stiliseret form eller sammen med en figur med særpræg, ikke kunne tilføre varemærket fornødent særpræg, og iii) ikke tillagde sagsøgerens bevis for, at der var gjort brug af varemærket i Det Forenede Kongerige, tilstrækkelig vægt samlet set.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/26

---

Sag anlagt den 30. november 2007 — Spa Monopole mod KHIM — De Francesco Import (SpagO)

(Sag T-438/07)

(2008/C 37/41)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Spa Monopole, compagnie fermière de Spa SA/NV (Spa, Belgien) (ved lawyers L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse og D. Moreau)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: De Francesco Import GmbH (Nürnberg, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 13. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2006-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 13. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1285/2006-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: De Francesco Import GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »SpagO« for varer i klasse 33 — ansøgning nr. 2 320 844

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Spa Monopole

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: EF-ord- og -figurmærkerne og de nationale og internationale ord- og figurmærker »SPA«, »SPA Citron« og »SPA Orange« for varer i klasse 32

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen i dens helhed

Appelkammerets afgørelse: Indsigelsesafdelingens afgørelse annulleres og indsigelsen forkastes

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 5, i Rådets forordning nr. 40/94, idet appelkammeret har undervurderet SPA's renommé i Benelux og ikke taget tilstrækkeligt hensyn til:

| — | de fonetiske og visuelle ligheder mellem de omhandlede varemærker |
| --- | --- |

—

de fonetiske og visuelle ligheder mellem de omhandlede varemærker

| — | at brugen af varemærket »SpagO« i forbindelse med alkoholholdige drikke kan skade mineralvandet »SPA«'s renommé, som bygger på høj kvalitet, renhed og gavnlige virkninger for helbredet |
| --- | --- |

—

at brugen af varemærket »SpagO« i forbindelse med alkoholholdige drikke kan skade mineralvandet »SPA«'s renommé, som bygger på høj kvalitet, renhed og gavnlige virkninger for helbredet

| — | at brugen af »SpagO« i forbindelse med drikkevarer utilbørligt vil udnytte varemærket »SPA«'s renommé og dets image af kvalitet og renhed. |
| --- | --- |

—

at brugen af »SpagO« i forbindelse med drikkevarer utilbørligt vil udnytte varemærket »SPA«'s renommé og dets image af kvalitet og renhed.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/26

---

Sag anlagt den 4. december 2007 — Coats Holdings mod Kommissionen

(Sag T-439/07)

(2008/C 37/42)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Coats Holdings Ltd (ved solicitors W. Sibree og C. Jeffs)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af beslutningens artikel 1, stk. 4, og artikel 2, stk. 4, for så vidt som de vedrører sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Annullation af beslutningens artikel 1, stk. 4, og artikel 2, stk. 4, for så vidt som de vedrører sagsøgeren.

| — | Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse den bøde, der er pålagt sagsøgeren efter beslutningens artikel 2, stk. 4, og |
| --- | --- |

—

Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse den bøde, der er pålagt sagsøgeren efter beslutningens artikel 2, stk. 4, og

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af sagsøgeren.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4257 endelig af udg. af 19. september 2007 i sag COMP/E-1/39.168 — PO/Kortevarer i metal og plast: lynlåse, hvorved Kommissionen konstaterede, at sagsøgerens datterselskab sammen med andre virksomheder har tilsidesat artikel 81 EF ved bl.a. at udveksle oplysninger om priser, fastsættelse af minimumspriser og opdeling af markeder.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at Kommissionens bedømmelse af bevismaterialet i sin helhed er behæftet med åbenbare fejlskøn. Kommissionen har ifølge sagsøgeren ikke på tilstrækkelig måde godtgjort, at sagsøgerens deltog i en bilateral aftale om opdeling af markedet med Prym mellem januar 1977 og juli 1998.

Sagsøgeren har subsidiært gjort gældende, at Kommissionen ikke har bevist, at tilsidesættelser af nogen art fortsatte efter den 19. september 1997 eller bevist en enkelt sammenhængende overtrædelse i perioden forud for den 15. juli 1998, der kan berettige Kommissionen til at pålægge sagsøgeren en bøde for en tilsidesættelse, der har varet i 21Formula år.

Sagsøgeren har mere subsidiært gjort gældende, at Kommissionen har tilsidesat sagsøgerens grundlæggende processuelle rettigheder til i henhold til artikel 6, stk. 3, litra d), i den europæiske konvention til beskyttelse af menneskerettigheder og grundlæggende frihedsrettigheder at afhøre eller lade afhøre de imod sagsøgeren førte vidner i en straffesag.

Sagsøgeren har endelig mest subsidiært gjort gældende, at Kommissionen med urette automatisk multiplicerede grundbeløbet for bøden med 215 for en varighed på 21Formula år, i stedet for at udøve sin skønsbeføjelse i henhold til de relevante retningslinjer for bødeberegning.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/27

---

Sag anlagt den 29. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen

(Sag T-441/07)

(2008/C 37/43)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved lawyer E. Vahida)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås i henhold til artikel 232 EF, at Kommissionen i strid med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten har undladt at træffe afgørelse, idet den ikke har taget stilling til sagsøgerens klage indgivet til Kommissionen den 3. november 2005, efterfulgt af en officiel skrivelse af 2. august 2007. |
| --- | --- |

—

Det fastslås i henhold til artikel 232 EF, at Kommissionen i strid med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten har undladt at træffe afgørelse, idet den ikke har taget stilling til sagsøgerens klage indgivet til Kommissionen den 3. november 2005, efterfulgt af en officiel skrivelse af 2. august 2007.

| — | Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostninger afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen, selv om Kommissionen efter sagsanlægget træffer afgørelse, hvilket efter Rettens opfattelse vil fjerne behovet for en afgørelse, eller hvis Retten afviser at realitetsbehandle søgsmålet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostninger afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen, selv om Kommissionen efter sagsanlægget træffer afgørelse, hvilket efter Rettens opfattelse vil fjerne behovet for en afgørelse, eller hvis Retten afviser at realitetsbehandle søgsmålet.

| — | Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

—

Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har som første anbringende gjort gældende, at Kommissionen har undladt at gennemføre en omhyggelig og upartisk undersøgelse af sagsøgerens klage over, at den italienske stat angiveligt havde ydet Volvare ulovlig statsstøtte i form af fordele gennem eftergivelse af en gæld på ca. 20 mio. EUR, som Volvare skylder italienske lufthavne, og nedsættelse af lufthavnsafgifter og brændstofudgifter. Som et subsidiært anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen undlod at tage stilling til sagsøgerens klage over en påstået konkurrencebegrænsende forskelsbehandling og dermed tilsidesatte artikel 82 EF.

Sagsøgeren har gjort gældende, at de foranstaltninger, der er genstand for klagen, udgør statsstøtte, idet alle betingelser i artikel 87, stk. 1, EF er opfyldt. Sagsøgeren har endvidere anført, at i det tilfælde, at Retten finder, at visse af de fordele, der er indrømmet Volvare, ikke kan henføres til staten, fordi italienske lufthavne kan have fastsat deres vederlag selvstændigt, gør sagsøgeren gældende, at sådanne fordele udgør konkurrencebegrænsende forskelsbehandling, som ikke er sagligt begrundet, og som dermed tilsidesætter artikel 82 EF.

Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at Kommissionen i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (1) og Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 (2) havde en forpligtelse til omhyggeligt at undersøge de faktiske og retlige omstændigheder, klageren havde oplyst den om, for inden for rimelig tid at kunne afgøre, om den skulle indlede proceduren til fastlæggelse af, om der forelå en overtrædelse, eller om den skulle afvise klagen. Kommissionen traf ikke en beslutning efter modtagelsen af klagen, der fastslog, at der forelå en overtrædelse, eller som afviste klagen efter at have underrettet sagsøgeren i overensstemmelse med artikel 7 i forordning (EF) nr. 773/2004, og endelig udstedte Kommissionen ikke en beslutning med en fuldstændig begrundelse for ikke at foretage sig yderligere i anledning af klagen under henvisning til manglende fællesskabsinteresse.

Som følge heraf har sagsøgeren gjort gældende, at der forelå en umiddelbar tilsidesættelse af konkurrenceretten, og at det burde have taget Kommissionen mindre end 21 måneder at nå til en sådan konklusion, og som følge heraf indlede proceduren. Varigheden af Kommissionens passivitet har derfor overskredet grænsen for det acceptable.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

(2)  Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123, s. 18).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/28

---

Sag anlagt den 30. november 2007 — Ryanair mod Kommissionen

(Sag T-442/07)

(2008/C 37/44)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Ryanair Ltd (Dublin, Irland) (ved lawyer E. Vahida)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Det fastslås, at Kommissionen i strid med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, herunder navnlig artikel 232 EF, har undladt at træffe afgørelse, idet den ikke har taget stilling til sagsøgerens klager indgivet til Kommissionen den 3. november 2005, 13. december 2005, 16. juni 2005 og 10. november 2006, efterfulgt af en officiel skrivelse af 2. august 2007. |
| --- | --- |

—

Det fastslås, at Kommissionen i strid med sine forpligtelser i henhold til EF-traktaten, herunder navnlig artikel 232 EF, har undladt at træffe afgørelse, idet den ikke har taget stilling til sagsøgerens klager indgivet til Kommissionen den 3. november 2005, 13. december 2005, 16. juni 2005 og 10. november 2006, efterfulgt af en officiel skrivelse af 2. august 2007.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostninger afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen, selv om Kommissionen efter anlæggelsen af sagen træffer afgørelse, hvilket efter Rettens opfattelse vil fjerne behovet for en afgørelse, eller hvis Retten afviser at realitetsbehandle søgsmålet. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale alle sagens omkostninger, herunder omkostninger afholdt af sagsøgeren i forbindelse med sagen, selv om Kommissionen efter anlæggelsen af sagen træffer afgørelse, hvilket efter Rettens opfattelse vil fjerne behovet for en afgørelse, eller hvis Retten afviser at realitetsbehandle søgsmålet.

| — | Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende. |
| --- | --- |

—

Der træffes sådanne foranstaltninger, som Retten måtte finde passende.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har med dette søgsmål anlagt sag efter artikel 232 EF under anbringende af, at Kommissionen har undladt at træffe afgørelse ved ikke at tage stilling til sagsøgerens klager af 3. november 2005, 15. december 2005, 16. juni 2006 og 10. november 2006, efterfulgt af en officiel skrivelse af 2. august 2007.

Sagsøgeren har som sit første anbringende gjort gældende, at Kommissionen undlod at gennemføre en omhyggelig og upartisk undersøgelse af sagsøgerens klager, hvorefter den italienske stat angiveligt har ydet luftfartsselskaberne Alitalia, Air One og Meridiana ulovlig statsstøtte i form af fordele. Som et subsidiært anbringende har sagsøgeren gjort gældende, at Kommissionen undlod at tage stilling til sagsøgerens klage over en påstået konkurrencebegrænsende forskelsbehandling og dermed tilsidesatte artikel 82 EF.

Sagsøgeren har anført, at de foranstaltninger, der er genstand for dens klage, nemlig (i) betaling til Alitalia af »9/11 kompensations«-støtte, (ii) fordelagtige betingelser i forbindelse med Alitalia Servizis overgang til Fintecna, (iii) den italienske stats undladelse af at opkræve gæld, som Alitalia skylder italienske lufthavne, (iv) offentlige finansiering af Alitalias fratrædelsesgodtgørelser, (v) rabatter på brændstofudgifter, (vi) nedsættelser af lufthavnsafgifter for italienske tilslutningslufthavne, (vii) overførelsen af mere end 100 medarbejdere i Alitalia til Meridiana og Air One og (viii) diskriminerende begrænsninger af sagsøgerens anvendelse af regionale lufthavne, herunder Ciampino lufthavn, kan henføres til den italienske stat og indebærer mistet indtjening for sagsøgeren, og visse af disse foranstaltninger er af særlig fordel for Alitalia samt Air One og Meridiana. Ifølge sagsøgeren udgør disse foranstaltninger statsstøtte, da de opfylder betingelserne i artikel 87, stk. 1, EF.

Sagsøgeren har som et subsidiært anbringende gjort gældende, at de italienske lufthavnes undladelse af at opkræve gæld, som Alitalia skylder, nedsættelserne af lufthavnsafgifter for italienske tilslutningslufthavne, rabatterne på brændstofudgifterne og den diskriminerende begrænsning af sagsøgerens anvendelse af regionale lufthavne udgør en overtrædelse af konkurrenceretten. Sagsøgeren har følgelig gjort gældende, at for det tilfælde, at Retten måtte finde, at visse af de fordele, som Alitalia, Air One og Meridiana har profiteret af, ikke kan henføres til italienske stat, fordi de italienske lufthavne og brændstoflevereanfører, der har ydet de ovennævnte fordele, har handlet selvstændigt, udgør sådanne fordele konkurrencebegrænsende forskelsbehandling, som ikke er sagligt begrundet, og som følge heraf er en tilsidesættelse af artikel 82 EF.

Sagsøgeren har endvidere anført, at den har en berettiget interesse i at indgive en sådan klage, både som køber af lufthavnsservice og flybrændstof og som konkurrent til Alitalia, Air One og Meridiana.

Sagsøgeren har yderligere gjort gældende, at Kommissionen havde en forpligtelse til at handle i overensstemmelse med bestemmelserne i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 (1), Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 (2) og Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 (3). Kommissionen handlede imidlertid ikke efter modtagelsen af klagerne og tog heller ikke stilling efter modtagelsen af den officielle skrivelse.

Som følge heraf har sagsøgeren gjort gældende, at der foreligger en umiddelbar tilsidesættelse af konkurrenceretten, og at den urimeligt lange periode på 9 til 21 måneder, der — alt efter klagens genstand — forløb mellem Kommissionens modtagelse af den officielle skrivelse og Kommissionens passivitet, udgør en undladelse af at træffe afgørelse i artikel 232 EF's forstand.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22.3.1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (EFT L 83, s. 1).

(2)  Rådets forordning (EF) nr. 1/2003 af 16.12.2002 om gennemførelse af konkurrencereglerne i traktatens artikel 81 og 82 (EFT 2003 L 1, s. 1).

(3)  Kommissionens forordning (EF) nr. 773/2004 af 7.4.2004 om Kommissionens gennemførelse af procedurer i henhold til EF-traktatens artikel 81 og 82 (EUT L 123, s. 18).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/29

---

Sag anlagt den 5. december 2007 — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise mod Kommissionen

(Sag T-444/07)

(2008/C 37/45)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (Marseille, Frankrig) (ved avocat C. Bonnefoi)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionens beslutning K(2007) 4645 af 4. oktober 2007 om ophævelse af den finansielle støtte, der er tildelt af Den Europæiske Socialfond til finansiering af en ESF-støtte i Frankrig (CPEM) ved beslutning K(1999) 2645 af 17. august 1999, annulleres. |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning K(2007) 4645 af 4. oktober 2007 om ophævelse af den finansielle støtte, der er tildelt af Den Europæiske Socialfond til finansiering af en ESF-støtte i Frankrig (CPEM) ved beslutning K(1999) 2645 af 17. august 1999, annulleres.

| — | Retten til erstatning for offentligt indgreb i et organs omdømme, som handler inden for rammerne af en opgave af offentlig interesse (vurderet til 100 000 EUR), anerkendes. |
| --- | --- |

—

Retten til erstatning for offentligt indgreb i et organs omdømme, som handler inden for rammerne af en opgave af offentlig interesse (vurderet til 100 000 EUR), anerkendes.

| — | Retten til individuel »symbolsk« erstatning til medarbejderne i CPEM for indgreb i deres sindsro på arbejdet (trussel mod medarbejdernes fremtidige arbejdsstruktur og dermed deres ansættelse, idet betalingen af 1 mio. EUR betyder lukning af CPEM og MSD), anerkendes. |
| --- | --- |

—

Retten til individuel »symbolsk« erstatning til medarbejderne i CPEM for indgreb i deres sindsro på arbejdet (trussel mod medarbejdernes fremtidige arbejdsstruktur og dermed deres ansættelse, idet betalingen af 1 mio. EUR betyder lukning af CPEM og MSD), anerkendes.

| — | Refusion af nødvendige udgifter til advokat og juridisk bistand, for hvilke der kan tilvejebringes et regnskab. |
| --- | --- |

—

Refusion af nødvendige udgifter til advokat og juridisk bistand, for hvilke der kan tilvejebringes et regnskab.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Under denne sag har sagsøgeren nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4645 af 4. oktober 2007, hvorved den finansielle støtte fra Den Europæiske Socialfond (1) til finansiering i form af et globaltilskud til et pilotprojekt, gennemført af sagsøgeren, blev ophævet på grundlag af OLAF-rapporten.

Sagsøgeren har til støtte for sit søgsmål gjort to grupper anbringender gældende. Den første gruppe vedrører den måde, hvorpå OLAF har gennemført den oplysningsprocedure og den undersøgelsesprocedure, som førte til den anfægtede beslutning, og tilsidesættelse af retten til forsvar. Den anden gruppe anbringender vedrører lovligheden af den anfægtede beslutning.

Sagsøgeren har dels gjort gældende, at formen af den undersøgelse, som OLAF har foretaget, har tilsidesat en række fællesskabsretlige principper og princippet om en afklaret undersøgelse, som f.eks. princippet om uskyldsformodning og retten til at få kendskab til det reelle og nøjagtige indhold af de beskyldninger, der er indeholdt i de klager, der ligger til grund for sagen. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at OLAF har forvekslet de procedurer, som er fastsat i forordning nr. 2185/96 (2), med procedurerne vedrørende undersøgelserne i henhold til forordning nr. 2988/95 (3). Dels har sagsøgeren kritiseret OLAF for at have baseret sine konklusioner om sagsøgeren på forskellige og ændrede udgaver af »Retningslinjerne for projektansvarlige«.

Sagsøgeren har vedrørende realiteten gjort gældende, at Kommissionen støtter sin beslutning på konklusionerne i rapporten fra OLAF, som groft har overskredet de franske retsbegreber, »institution, der ikke arbejder med gevinst for øje« og »tilrådighedsstillelse«. Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at OLAF over for sagsøgeren har påstået, at »Retningslinjerne for projektansvarlige« har forrang for indholdet af en fællesskabsforordning. Sagsøgeren har også gjort gældende, at Kommissionen var bekendt med og endog havde godkendt de omstændigheder, der af OLAF foreholdes sagsøgeren, og som fremgår af den anfægtede beslutning. Sagsøgeren har endelig fremført et anbringende vedrørende uanvendeligheden af forordning nr. 1605/2002 (4), som en del af OLAF's begrundelse og den anfægtede beslutning bygger på.

---

(1)  Kommissionens beslutning K(1999) 2645 af 17.8.1999, som ændret ved beslutning K(2001) 2144 af 18.9.2001.

(2)  Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11.11.1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292, s. 2).

(3)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18.12.1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312, s. 1).

(4)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 af 25.6.2002 om finansforordningen vedrørende De Europæiske Fællesskabers almindelige budget (EFT L 248, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/30

---

Sag anlagt den 7. december 2007 — Berning & Söhne mod Kommissionen

(Sag T-445/07)

(2008/C 37/46)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Berning & Söhne GmbH & Co. KG (Wuppertal, Tyskland) (ved Rechtsanwälte P. Niggemann og K. Gaßner)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens beslutning af 19. september 2007 (sag COMP/E-1/39.168 — Kortevarer i metal og plast: lynlåse, K(2007) 4257). |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning af 19. september 2007 (sag COMP/E-1/39.168 — Kortevarer i metal og plast: lynlåse, K(2007) 4257).

| — | Subsidiært nedsættes den bøde, der i den anfægtede beslutning er pålagt sagsøgeren, til et symbolsk beløb eller i hvert fald til et passende beløb. |
| --- | --- |

—

Subsidiært nedsættes den bøde, der i den anfægtede beslutning er pålagt sagsøgeren, til et symbolsk beløb eller i hvert fald til et passende beløb.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4257 endelig udg. af 19. september 2007 i sag COMP/E-1/39.168 — PO/Kortevarer i metal og plast: lynlåse. Sagsøgeren blev i den anfægtede beslutning sammen med andre virksomheder pålagt en bøde for en tilsidesættelse af artikel 81 EF. Ifølge Kommissionen har sagsøgeren deltaget i koordinering af prisforhøjelser og udveksling af fortrolige oplysninger om priser og indførelse af prisforhøjelser på markederne for »andre lukkeanordninger« og påhæftningsmaskiner.

Sagsøgeren har gjort fire anbringender gældende til støtte for søgsmålet.

Sagsøgeren har for det første gjort gældende, at den anfægtede beslutning tilsidesætter dens ret til kontradiktion, da sagsøgeren ikke har fået lejlighed til at fremsætte sine bemærkninger til en række møder i »Baselkredsen« og »Wuppertalkredsen«, hvorpå Kommissionen støtter sin påstand om koordinering af prisforhøjelser og udveksling af fortrolige oplysninger om priser og indførelse af prisforhøjelser.

Sagsøgeren har for det andet gjort gældende, at de påståede kartelovertrædelser er forældede, eftersom sagsøgeren allerede i foråret 1997 indstillede sin deltagelse i »Baselkredsen« og »Wuppertalkredsen«.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at der ikke foreligger en tilsidesættelse af artikel 81, stk. 1, EF, da Kommissionen ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgeren har deltaget i eventuelle aftaler.

Sagsøgeren har endelig gjort gældende, at fastsættelsen af bøden er behæftet med fejl. I den forbindelse har sagsøgeren navnlig gjort gældende, at Kommissionen har fastsat varigheden og grovheden af sagsøgerens påståede tilsidesættelse fejlagtigt, og at bødens størrelse er uforholdsmæssig.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/30

---

Sag anlagt den 7. december 2007 — Royal Appliance International mod KHIM — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

(Sag T-446/07)

(2008/C 37/47)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: Royal Appliance International GmbH (Hilden, Tyskland) (ved Rechtsanwälte K.-J. Michaeli og M. Schork)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 3. oktober 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2006-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 3. oktober 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 572/2006-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: Royal Appliance International GmbH.

Det omhandlede EF-varemærke: Ordmærket »Centrixx« for varer i klasse 7 (ansøgning nr. 3 016 227).

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Det tyske ordmærke »sensixx« for varer i klasse 7 (nr. 30 244 090).

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes

Appelkammerets afgørelse: Annullation af Indsigelsesafdelingens afgørelse og afslag på varemærkeansøgningen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet appelkammeret ikke foretog en fejlfri anvendelse af de principper til prøvelse af, om der foreligger risiko for forveksling, som er udviklet af Fællesskabets retsinstanser.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/31

---

Sag anlagt den 5. december 2007 — Scovill Fasteners mod Kommissionen

(Sag T-447/07)

(2008/C 37/48)

Processprog: engelsk

Parter

Sagsøger: Scovill Fasteners, Inc. (Clarkesville, De Forenede Stater) (ved lawyer O. Dugardyn)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Annullation af Kommissionens beslutning af 19. september 2007 vedrørende en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-1/39.168 — PO/Kortevarer i metal og plast: lynlåse). |
| --- | --- |

—

Annullation af Kommissionens beslutning af 19. september 2007 vedrørende en procedure efter EF-traktatens artikel 81 (sag COMP/E-1/39.168 — PO/Kortevarer i metal og plast: lynlåse).

| — | Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse den bøde, der er pålagt sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Subsidiært, ophævelse eller nedsættelse den bøde, der er pålagt sagsøgeren.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af sagsøgeren. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale omkostningerne afholdt af sagsøgeren.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Sagsøgeren har nedlagt påstand om annullation af Kommissionens beslutning K(2007) 4257 endelig udg. af 19. september 2007 i sag COMP/E-1/39.168 — PO/Kortevarer i metal og plast: lynlåse, hvorved Kommissionen konstaterede, at sagsøgerens datterselskab sammen med andre virksomheder havde tilsidesat artikel 81 EF ved at aftale koordinerede prisforhøjelser og udveksle fortrolige oplysninger om priser og indførelse af prisforhøjelser.

Sagsøgeren har til støtte for søgsmålet anført, at Kommissionen med urette har fundet, at sagsøgeren sammen med sit datterselskab udgør en enkelt økonomisk enhed, og at sagsøgeren ikke skal hæfte solidarisk for bøden pålagt datterselskabet for datterselskabets påståede tilsidesættelser.

Sagsøgeren har endvidere gjort gældende, at Kommissionen ikke på tilstrækkelig måde har godtgjort, at sagsøgerens datterselskab deltog i kartellet efter 1997.

Subsidiært, gør sagsøgeren gældende, at Kommissionen

| — | begik grundlæggende fejl ved fastsættelsen af bøden, |
| --- | --- |

—

begik grundlæggende fejl ved fastsættelsen af bøden,

| — | ikke tog hensyn til alle relevante omstændigheder ved bedømmelsen af tilsidesættelsernes varighed og grovhed, og |
| --- | --- |

—

ikke tog hensyn til alle relevante omstændigheder ved bedømmelsen af tilsidesættelsernes varighed og grovhed, og

| — | undlod at tage stilling til de formildende omstændigheder, som f.eks. den underordnede rolle, som sagsøgerens datterselskab havde spillet. |
| --- | --- |

—

undlod at tage stilling til de formildende omstændigheder, som f.eks. den underordnede rolle, som sagsøgerens datterselskab havde spillet.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/31

---

Sag anlagt den 3. december 2007 — Rotter mod KHIM (EU-BRUZZEL)

(Sag T-449/07)

(2008/C 37/49)

Processprog: tysk

Parter

Sagsøger: Thomas Rotter (München, Tyskland) (ved Rechtsanwalt M. Müller)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 27. september 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1415/2006-4) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 27. september 2007 af Fjerde Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1415/2006-4) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under klagesagen. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagens omkostninger, herunder de omkostninger, der er afholdt under klagesagen.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det omhandlede EF-varemærke: Det tredimensionale mærke »EU-BRUZZEL« for varer og tjenesteydelser i klasse 29, 30 og 43 (ansøgning nr. 4 346 185).

Undersøgerens afgørelse: Delvis afslag på ansøgningen.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 7, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), da det ansøgte varemærke har fornødent særpræg i forhold til de endnu omtvistede charcuterivarer.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT 1994 L 11, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/32

---

Sag anlagt den 3. december 2007 — Harwin International mod KHIM — Cuadrado (Pickwick)

(Sag T-450/07)

(2008/C 37/50)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Harwin International LLC (Albany, De Forenede Stater) (ved lawyer D. Przedborski)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Cuadrado SA (Paterna, Spanien)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 10. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1245/2006-2) annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 10. september 2007 af Andet Appelkammer ved Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design) (sag R 1245/2006-2) annulleres.

| — | Harmoniseringskontoret og Cuadrado SA tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og Cuadrado SA tilpligtes at bære deres egne omkostninger og at betale sagsøgerens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Det registrerede EF-varemærke, der begæres erklæret ugyldigt: Figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »PICKWICK COLOUR GROUP« for varer og tjenesteydelser i klasse 25 — ansøgning nr. 826669.

Indehaver af EF-varemærket: Harwin International LLC

Indgiveren af begæringen om, at EF-varemærket erklæres ugyldigt: Cuadrado SA

Varemærkerettigheder påberåbt af indgiveren af ugyldighedsbegæringen: Det ældre nationale ordmærke »PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA« og figurmærket, der indeholder ordbestanddelene »Pick Ouic«, for varer i klasse 25

Annullationsafdelingens afgørelse: Varemærket erklæres for ugyldigt i dens helhed.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), og artikel 56, stk. 2 og 3, i Rådets forordning (EF) nr. 40/94.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/32

---

Sag anlagt den 10. december 2007 — WellBiz mod KHIM — Wild (WELLBIZ)

(Sag T-451/07)

(2008/C 37/51)

Stævningen er affattet på tysk

Parter

Sagsøger: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Liechtenstein) (ved Rechtsanwalt M. Schnetzer, som befuldmægtiget)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 2. oktober 2007 af Første Appelkammer i sag R 1575/2006-1 annulleres. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 2. oktober 2007 af Første Appelkammer i sag R 1575/2006-1 annulleres.

| — | Indsigerens indsigelse nr. B 809 394 af 9. marts 2005 afvises. |
| --- | --- |

—

Indsigerens indsigelse nr. B 809 394 af 9. marts 2005 afvises.

| — | Harmoniseringskontoret og indsigeren tilpligtes at betale både omkostningerne i forbindelse med nærværende sag og i forbindelse med indsigelses- og klagesagen for Harmoniseringskontoret. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret og indsigeren tilpligtes at betale både omkostningerne i forbindelse med nærværende sag og i forbindelse med indsigelses- og klagesagen for Harmoniseringskontoret.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: WellBiz.

Det omhandlede EF-varemærke: ordmærket »WELLBIZ« for tjenesteydelser i klasse 35 og 41 — ansøgning nr. 3 844 479.

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: ordmærket »WILD.BIZ« for tjenesteydelser i klasse 38, 41 og 42 (EF-varemærke nr. 2 225 175), idet indsigelsen blev støttet på en del af de tjenesteydelser, der henhører under klasse 41.

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Medhold i indsigelsen vedrørende samtlige de omhandlede tjenesteydelser i klasse 41.

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen.

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8, stk. 1, litra b), i forordning (EF) nr. 40/94 (1), idet de omtvistede varemærker er forskellige i fonetisk, visuel og begrebsmæssig henseende, og det varemærke, som indsigelsen støttes på, ikke har en udpræget høj bekendthedsgrad og dermed ikke noget stærkt særpræg.

---

(1)  Rådets forordning (EF) nr. 40/94 af 20.12.1993 om EF-varemærker (EFT L 1994, s. 1).

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/33

---

Sag anlagt den 11. december 2007 — Dylog Italia mod KHIM — GSI Office Management (IP Manager)

(Sag T-453/07)

(2008/C 37/52)

Stævningen er affattet på engelsk

Parter

Sagsøger: Dylog Italia SpA (Torino, Italien) (ved lawyer A. Ruo)

Sagsøgt: Kontoret for Harmonisering i det Indre Marked (Varemærker og Design)

Den anden part i sagen for appelkammeret: GSI Office Management GmbH (Planegg, Tyskland)

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelse truffet den 27. september 2007 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 982/2005-4) annulleres, for så vidt som appelkammeret fandt, at der ikke var risiko for forveksling i forhold til alle de tjenesteydelser, for hvilke der var ansøgt om registrering i klasse 35, 38, og for de tjenesteydelser i klasse 42, som blev anset for at være af samme art som de varer, der var omfattet af det ældre italienske varemærke. |
| --- | --- |

—

Afgørelse truffet den 27. september 2007 af Fjerde Appelkammer ved Harmoniseringskontoret (sag R 982/2005-4) annulleres, for så vidt som appelkammeret fandt, at der ikke var risiko for forveksling i forhold til alle de tjenesteydelser, for hvilke der var ansøgt om registrering i klasse 35, 38, og for de tjenesteydelser i klasse 42, som blev anset for at være af samme art som de varer, der var omfattet af det ældre italienske varemærke.

| — | Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som appelkammeret fandt, at der ikke var risiko for forveksling i forhold til alle tjenesteydelserne i klasse 38 og for de tjenesteydelser i klasse 42, som blev anset for at være af samme art som de varer, der var omfattet af det ældre italienske varemærke. |
| --- | --- |

—

Subsidiært annulleres den anfægtede afgørelse, for så vidt som appelkammeret fandt, at der ikke var risiko for forveksling i forhold til alle tjenesteydelserne i klasse 38 og for de tjenesteydelser i klasse 42, som blev anset for at være af samme art som de varer, der var omfattet af det ældre italienske varemærke.

| — | Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i overensstemmelse med artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement. |
| --- | --- |

—

Harmoniseringskontoret tilpligtes at betale sagsøgerens omkostninger i overensstemmelse med artikel 87, stk. 2, i Rettens procesreglement.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Ansøger om EF-varemærket: GSI Office Management GmbH

Det omhandlede EF-varemærke: EF-ordmærket »IP MANAGER« for tjenesteydelser i klasse 35, 36, 38, 41 og 42 — ansøgning nr. 2 177 277

Indehaver af det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: Dylog Italia SpA

Det i indsigelsessagen påberåbte varemærke eller tegn: De ældre nationale og internationale ordmærker »MANAGER« for varer i klasse 9, 16, 35, 37, 39, 41 og 42 og det nationale ordmærke »HOTEL MANAGER« for varer og tjenesteydelser i klasse 9 og 42

Indsigelsesafdelingens afgørelse: Indsigelsen forkastes som helhed

Appelkammerets afgørelse: Afslag på klagen

Søgsmålsgrunde: Tilsidesættelse af artikel 8 i Rådets forordning (EF) nr. 40/94

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/33

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 12. december 2007 — Sandoz mod Kommissionen

(Sag T-105/04) (1)

(2008/C 37/53)

Processprog: engelsk

Formanden for Sjette Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 106 af 30.4.2004.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/33

---

Kendelse afsagt af Retten i Første Instans den 11. december 2007 — UPS Europe og UPS Deutschland mod Kommissionen

(Sag T-329/07) (1)

(2008/C 37/54)

Processprog: engelsk

Formanden for Første Afdeling har besluttet, at sagen skal slettes af registeret.

---

(1)  EUT C 247 af 20.10.2007.

---

Retten for EU-Personalesager

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/34

---

EU-Personalerettens dom (Tredje Afdeling) af 7. november 2007 — Hinderyckx mod Rådet

(Sag F-57/06) (1)

(Tjenestemænd - forfremmelse - forfremmelsesåret 2005 - ikke-optaget på listen over forfremmede tjenestemænd - tilsidesættelse af vedtægtens artikel 45 - sammenligning af fortjenester - bedømmelsesrapporter fra flere institutioner)

(2008/C 37/55)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Jacques Hinderyckx (Bruxelles, Belgien) (ved avocat J. Martin)

Sagsøgt: Rådet for Den Europæiske Union (ved M. Simm og M. Bauer, som befuldmægtigede)

Sagens genstand

Påstand dels om annullation af afgørelsen, hvorefter sagsøgeren ikke blev forfremmet til lønklasse B*8 i forfremmelsesåret 2005, dels om erstatning.

Konklusion

| 1) | Rådet for Den Europæiske Union frifindes. |
| --- | --- |

1)

Rådet for Den Europæiske Union frifindes.

| 2) | Rådet for Den Europæiske Union betaler sine egne og en tredjedel af sagsøgerens omkostninger. |
| --- | --- |

2)

Rådet for Den Europæiske Union betaler sine egne og en tredjedel af sagsøgerens omkostninger.

| 3) | Sagsøgeren bærer to tredjedele af sine egne omkostninger. |
| --- | --- |

3)

Sagsøgeren bærer to tredjedele af sine egne omkostninger.

---

(1)  EUT C 178 af 29.7.2006, s. 34.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/34

---

Sag anlagt den 29. august 2007 — Domínguez González mod Kommissionen

(Sag F-88/07)

(2008/C 37/56)

Processprog: spansk

Parter

Sagsøger: Juan Luís Domínguez González (Girona, Spanien) (ved abogado R. Nicolazzi Angelats)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagsøgerens påstande

| — | Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en skadeserstatning på 20 310,68 EUR, eksklusiv erstatning for de materielle og personlige skader, og omkostningerne ved sagsanlægget. |
| --- | --- |

—

Kommissionen tilpligtes at betale sagsøgeren en skadeserstatning på 20 310,68 EUR, eksklusiv erstatning for de materielle og personlige skader, og omkostningerne ved sagsanlægget.

| — | Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber tilpligtes at betale sagens omkostninger.

Søgsmålsgrunde og væsentligste argumenter

Nærværende sagsanlæg er anlagt med henblik på at opnå erstatning for den skade, der efter sagsøgerens opfattelse blev forvoldt ham ved Kommissionens afgørelse af 20. juli 1999, hvorved den kontrakt med Det Europæiske Fællesskabs Kontor for Humanitær Bistand (ECHO), som sagsøgeren indgik den 1. juli 1999, blev ophævet, efter at han havde gennemgået den deri fastsatte lægeundersøgelse.

Sagsøgeren har fremsat følgende anbringender til støtte for sit søgsmål:

| — | Kontrakten blev ophævet på grundlag af en undersøgelse af hans helbredsmæssige problemer, der blev foretaget uden brug af tidssvarende prøver, og dermed uden at tage hans faktiske helbredstilstand i betragtning. |
| --- | --- |

—

Kontrakten blev ophævet på grundlag af en undersøgelse af hans helbredsmæssige problemer, der blev foretaget uden brug af tidssvarende prøver, og dermed uden at tage hans faktiske helbredstilstand i betragtning.

| — | Han har ikke fået noget svar på sine efterfølgende skrivelser til ECHO med henblik på at berigtige fejlen. |
| --- | --- |

—

Han har ikke fået noget svar på sine efterfølgende skrivelser til ECHO med henblik på at berigtige fejlen.

| — | Kommissionen har tilsidesat kontraktens bestemmelser, der foreskrev, at den først kunne få virkning, når der forelå en positiv vurdering af den ansattes helbredstilstand. |
| --- | --- |

—

Kommissionen har tilsidesat kontraktens bestemmelser, der foreskrev, at den først kunne få virkning, når der forelå en positiv vurdering af den ansattes helbredstilstand.

| — | Hans ret til forsvar er blevet tilsidesat. |
| --- | --- |

—

Hans ret til forsvar er blevet tilsidesat.

---

| 9.2.2008 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | C 37/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

DA

Den Europæiske Unions Tidende

C 37/35

---

Sag anlagt den 30. oktober 2007 — Smadja mod Kommissionen

(Sag F-135/07)

(2008/C 37/57)

Processprog: fransk

Parter

Sagsøger: Daniela Smadja (New Delhi, Indien) (ved avocat E. Boigelot)

Sagsøgt: Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber

Sagens genstand

Annullation af Kommissionens afgørelse om sagsøgerens fornyede udnævnelse, for så vidt som hun herved er blevet indplaceret i lønklasse A*15, første løntrin, selv om hun oprindeligt blev indplaceret som tjenestemand i lønklasse A*15, fjerde løntrin. Afgørelsen om hendes fornyede udnævnelse i stillingen som direktør for Direktorat RELEX.B er truffet, efter at hendes første udnævnelse blev annulleret. Påstand om erstatning for økonomisk og ikke-økonomisk skade

Sagsøgerens påstande

| — | Afgørelsen af 21. december 2006 om sagsøgerens fornyede udnævnelse annulleres, for så vidt hun herved indplaceres som direktør i lønklasse A*15, første løntrin, og hendes anciennitet på løntrin regnes fra den 1. november 2005 efter at hun den 15. november 2005 er blevet tildelt stillingen som direktør for Direktorat RELEX.B »Multilaterale forbindelser og menneskerettigheder«. Denne fornyede udnævnelse er sket på foranledning af, at hendes første udnævnelse i samme stilling blev annulleret ved dom afsagt af Retten i Første Instans den 29. september 2005 i sag T-218/02, Napoli Buzzanca mod Kommissionen. |
| --- | --- |

—

Afgørelsen af 21. december 2006 om sagsøgerens fornyede udnævnelse annulleres, for så vidt hun herved indplaceres som direktør i lønklasse A*15, første løntrin, og hendes anciennitet på løntrin regnes fra den 1. november 2005 efter at hun den 15. november 2005 er blevet tildelt stillingen som direktør for Direktorat RELEX.B »Multilaterale forbindelser og menneskerettigheder«. Denne fornyede udnævnelse er sket på foranledning af, at hendes første udnævnelse i samme stilling blev annulleret ved dom afsagt af Retten i Første Instans den 29. september 2005 i sag T-218/02, Napoli Buzzanca mod Kommissionen.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 25 000 EUR som erstatning for hendes økonomiske og ikke-økonomiske skade og det afbræk, der er forvoldt i hendes karriere. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagsøgeren et beløb på 25 000 EUR som erstatning for hendes økonomiske og ikke-økonomiske skade og det afbræk, der er forvoldt i hendes karriere.

| — | Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger. |
| --- | --- |

—

Sagsøgte tilpligtes at betale sagens omkostninger.

---