# Az Európai Unió C 18/2008

| | ISSN 1725-518X |
| --- | --- |
| Az Európai Unió
  Hivatalos Lapja | C 18 |
| | |
| Magyar nyelvű kiadás | Tájékoztatások és közlemények | 51. évfolyam2008. január 24. |

ISSN 1725-518X

Az Európai Unió

Hivatalos Lapja

C 18

Magyar nyelvű kiadás

Tájékoztatások és közlemények

51. évfolyam2008. január 24.

---

| Közleményszám | Tartalom | Oldal |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tájékoztatások |
| | TAGÁLLAMOKTÓL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK |
| 2008/C 018/01 | A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A nemzeti jog alapján alkalmazandó szankciók a külső határoknak a megnyitott határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetén – 4. cikk (3) bekezdés | 1 |
| 2008/C 018/02 | A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A közös külső szárazföldi határokon végzett közös ellenőrzések – 17. cikk | 10 |
| 2008/C 018/03 | A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A tagállamok számára biztosított az a lehetőség, hogy jogszabályban írják elő az iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget – 21. cikk c) pont | 15 |
| 2008/C 018/04 | A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettsége, hogy bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek – 21. cikk d) pont | 25 |

Közleményszám

Tartalom

Oldal

IV   Tájékoztatások

TAGÁLLAMOKTÓL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

2008/C 018/01

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A nemzeti jog alapján alkalmazandó szankciók a külső határoknak a megnyitott határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetén – 4. cikk (3) bekezdés

1

2008/C 018/02

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A közös külső szárazföldi határokon végzett közös ellenőrzések – 17. cikk

10

2008/C 018/03

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A tagállamok számára biztosított az a lehetőség, hogy jogszabályban írják elő az iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget – 21. cikk c) pont

15

2008/C 018/04

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések – A harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettsége, hogy bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek – 21. cikk d) pont

25

| HU | |
| --- | --- |

HU

---

IV Tájékoztatások

TAGÁLLAMOKTÓL SZÁRMAZÓ TÁJÉKOZTATÁSOK

| 24.1.2008 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 18/1 |
| --- | --- | --- | --- |

24.1.2008

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 18/1

---

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések

A nemzeti jog alapján alkalmazandó szankciók a külső határoknak a megnyitott határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetén – 4. cikk (3) bekezdés

(2008/C 18/01)

BELGIUM

E szankciókat a külföldieknek az ország területére való belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről, valamint visszatéréséről szóló, 1980. december 15-i törvényt módosító, 2007. április 25-i törvény 3. cikke írja elő. A jogszabályt – amely új 4.a cikkel egészíti ki az 1980. december 15-i törvényt – 2007. május 10-én tették közzé a Moniteur Belge-ben.

E módosítások még nem léptek hatályba. Az említett jogszabály 48. cikke előírja, hogy a módosítások a király által meghatározott időpontban, illetve legkésőbb a Moniteur Belge-ben való közzététel szerinti hónapot követő tizenharmadik hónap első napján lépnek hatályba.

„4.a cikk –

(1)   A külső határok átlépésére vonatkozó és Belgiumot kötelező nemzetközi egyezmények vagy az európai uniós jogszabályok értelmében vett külső határokon a királyságba beutazni, illetve onnan kiutazni az engedélyezett határátkelőhelyen és az ilyen határátkelőhelyek által egyértelműen megadott hivatalos nyitvatartási idő alatt lehet.

(2)   A külföldiek kötelesek felszólítás nélkül bemutatni úti okmányaikat a királyságba való beutazáskor, illetve onnan való kiutazáskor.

(3)   Az (1) bekezdésben említett kötelezettségét megsértő külföldivel szemben a miniszter vagy képviselője 200 EUR összegig terjedő bírságot szabhat ki.

Amennyiben az 1. § szerinti kötelezettségszegés a fuvarozó gondatlanságának következménye, a fuvarozó és a külföldi együttesen és egyetemlegesen felel a bírság megfizetéséért.

A bírságot kiszabó határozat – fellebbezés benyújtására tekintet nélkül – azonnal végrehajtható.

A jogi személy polgári jogi felelősséggel tartozik az igazgatóival, ügyvezetőivel, alkalmazottaival vagy megbízottjaival szemben kiszabott közigazgatási bírság megfizetéséért.

A közigazgatási bírság a fizetendő összegnek a Letéti Hivatalnál (Caisse des Dépôts et Consignations) való letétbe helyezésével is megfizethető.

(4)   A miniszter vagy képviselője határozatát megtámadni kívánó külföldinek vagy fuvarozónak keresetet kell benyújtania az elsőfokú bírósághoz a határozat közlésétől számított egy hónapon belül.

Amennyiben az elsőfokú bíróság a fellebbezést elfogadhatónak és megalapozottnak találja, a megfizetett vagy letétbe helyezett összeget vissza kell fizetni.

Az elsőfokú bíróságnak a fenti első bekezdésben említett írásbeli fellebbezés benyújtásától számított egy hónapon belül döntést kell hoznia.

Az első bekezdés szövegét tartalmaznia kell a közigazgatási bírságot kiszabó határozatnak.

(5)   Amennyiben a külföldi vagy a fuvarozó nem fizeti meg a bírságot, az illetékes képviselő jogerőssé vált határozatát vagy az elsőfokú bíróság jogerőssé vált ítéletét közölni kell az Administration du Cadastre, de l'Enregistrement et des Domaines-nel a közigazgatási bírság behajtása érdekében.

(6)   Amennyiben a külföldi, a fuvarozó vagy képviselője a Letéti Hivatalnál letétbe helyezte a közigazgatási bírság összegét, és a fenti határidőn belül nem nyújtottak be fellebbezést az elsőfokú bírósághoz, a letétbe helyezett összeg az állam tulajdonába kerül.”

BULGÁRIA

A büntető törvénykönyv 279. cikkének (1) bekezdése értelmében „Aki a határt az országba való beutazás vagy kiutazás céljából az illetékes kormányzati szolgálat engedélye nélkül átlépi, vagy aki a határt ilyen engedély birtokában ugyan, de nem az e célra kijelölt határátkelőhelyen lépi át, öt évig terjedő szabadságvesztéssel és száztól háromszáz leváig terjedő pénzbüntetéssel büntetendő”.

A visszaesés súlyosító körülmény. Visszaesés esetén a bűncselekmény egytől hat évig terjedő szabadságvesztéssel és száztól háromszáz leváig terjedő pénzbüntetéssel büntetendő.

CSEH KÖZTÁRSASÁG

A Cseh Köztársaság jogszabályban büntetések kiszabását írja elő a külső határoknak a határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetére. E büntetéseket a külföldieknek a Cseh Köztársaság területén való tartózkodásáról szóló 326/1999. sz. törvény 157. §-a sorolja fel.

157. §

(1)   A külföldi bűncselekményt követ el, ha:

| a) | az államhatárt határátkelőhelyen kívül lépi át; |
| --- | --- |

a)

az államhatárt határátkelőhelyen kívül lépi át;

| b) | visszaél másik külföldi számára kiállított úti okmánnyal (108. §) vagy külön jogszabály alapján kiállított úti okmánnyal (21. rendelkezés); |
| --- | --- |

b)

visszaél másik külföldi számára kiállított úti okmánnyal (108. §) vagy külön jogszabály alapján kiállított úti okmánnyal (21. rendelkezés);

| c) | kivonja magát a tartózkodási jog ellenőrzése és a határforgalom-ellenőrzés alól; |
| --- | --- |

c)

kivonja magát a tartózkodási jog ellenőrzése és a határforgalom-ellenőrzés alól;

| n) | az államhatárt a határátkelőhelyen annak hivatalos nyitvatartási idején kívül vagy a határátkelőhely rendeltetését megsértve lépi át; |
| --- | --- |

n)

az államhatárt a határátkelőhelyen annak hivatalos nyitvatartási idején kívül vagy a határátkelőhely rendeltetését megsértve lépi át;

(2)   Az (1) bekezdés a)–e) pontjában foglalt bűncselekmény elkövetője 10 000 CZK összegig terjedő pénzbüntetéssel, az (1) bekezdés f)–n) pontjában foglalt bűncselekmény elkövetője 5 000 CZK összegig terjedő pénzbüntetéssel, az (1) bekezdés o)–w) pontjában foglalt bűncselekmény elkövetője pedig 3 000 CZK összegig terjedő pénzbüntetéssel sújtható.

DÁNIA

A külföldiekről szóló törvény 38. szakaszának (3) bekezdése szerint valamely, a Schengeni Megállapodáshoz nem csatlakozott országba való beutazás, illetve az ilyen ország elhagyása általában kizárólag az engedélyezett határátkelőhelyeken, azok nyitvatartási ideje alatt lehetséges.

Az 59. szakasz (1) bekezdésének 1. pontja szerint az a külföldi, aki az útlevél-ellenőrzés megkerülésével vagy a határátkelőhely nyitvatartási idején kívül lépi át a határt, bírsággal vagy 6 hónapig terjedő szabadságvesztéssel sújtható.

NÉMETORSZÁG

Tartózkodási törvény 98. § -ának (3) bekezdése, a 13. § (1) bekezdésével és a 98. § (5) bekezdésével összefüggésben

98. § Bírságra vonatkozó előírások

(1)   Szabálysértést követ el, aki gondatlanságból egy a 95. § (1) bekezdésének 1. vagy 2. pontjában vagy (2) bekezdésének 1.b) pontjában meghatározott cselekményt követ el.

(2)   Szabálysértést követ el, aki:

| 1. | a 4. § (5) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem szolgál bizonyítékkal; |
| --- | --- |

1.

a 4. § (5) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem szolgál bizonyítékkal;

| 2. | a 13. § (1) bekezdésének 2. mondatával ellentétben nem veti alá magát a határforgalom rendőri ellenőrzésének; vagy |
| --- | --- |

2.

a 13. § (1) bekezdésének 2. mondatával ellentétben nem veti alá magát a határforgalom rendőri ellenőrzésének; vagy

| 3. | a 48. § (1) vagy (3) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem vagy nem időben mutatja be, nem vagy nem időben szolgáltatja ki, vagy nem vagy nem időben adja át az ott meghatározott okmányt vagy iratot. |
| --- | --- |

3.

a 48. § (1) vagy (3) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem vagy nem időben mutatja be, nem vagy nem időben szolgáltatja ki, vagy nem vagy nem időben adja át az ott meghatározott okmányt vagy iratot.

(3)   Szabálysértést követ el, aki szándékosan vagy gondatlanságból:

| 1. | a 12. § (2) bekezdésének 2. mondata, vagy (4) bekezdése szerinti végrehajtható meghagyást vagy az 54a. § (2) bekezdése vagy a 61. § (1) bekezdésének 1. mondata szerinti területi korlátozást megsérti; |
| --- | --- |

1.

a 12. § (2) bekezdésének 2. mondata, vagy (4) bekezdése szerinti végrehajtható meghagyást vagy az 54a. § (2) bekezdése vagy a 61. § (1) bekezdésének 1. mondata szerinti területi korlátozást megsérti;

| 2. | a 13. § (1) bekezdésével ellentétben megnyitott határátkelőhelyen vagy a hivatalos nyitvatartási időn kívül utazik be vagy utazik ki, illetve nem rendelkezik útlevéllel vagy azt helyettesítő okmánnyal; |
| --- | --- |

2.

a 13. § (1) bekezdésével ellentétben megnyitott határátkelőhelyen vagy a hivatalos nyitvatartási időn kívül utazik be vagy utazik ki, illetve nem rendelkezik útlevéllel vagy azt helyettesítő okmánnyal;

| 3. | a 46. § (1) bekezdése, az 54a. § (1) bekezdésének 2. mondata vagy (3) bekezdése, illetve a 61. § (1) bekezdésének 2. mondata szerinti végrehajtható rendelkezéssel ellentétesen cselekszik; |
| --- | --- |

3.

a 46. § (1) bekezdése, az 54a. § (1) bekezdésének 2. mondata vagy (3) bekezdése, illetve a 61. § (1) bekezdésének 2. mondata szerinti végrehajtható rendelkezéssel ellentétesen cselekszik;

| 3a. | az 54a. § (1) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem, nem helyesen vagy nem időben jelentkezik; |
| --- | --- |

3a.

az 54a. § (1) bekezdésének 1. mondatával ellentétben nem, nem helyesen vagy nem időben jelentkezik;

| 4. | a 80. § (4) bekezdésével ellentétben nem nyújtja be az ott felsorolt kérelmek valamelyikét; vagy |
| --- | --- |

4.

a 80. § (4) bekezdésével ellentétben nem nyújtja be az ott felsorolt kérelmek valamelyikét; vagy

| 5. | a 99. § (1) bekezdése 7. vagy 10. pontja szerinti valamelyik jogszabályt megsérti, amennyiben az egy bizonyos tényállásra vonatkozóan erre a bírságra vonatkozó rendelkezésre utal. |
| --- | --- |

5.

a 99. § (1) bekezdése 7. vagy 10. pontja szerinti valamelyik jogszabályt megsérti, amennyiben az egy bizonyos tényállásra vonatkozóan erre a bírságra vonatkozó rendelkezésre utal.

(4)   A (2) bekezdés 2. pontja és a (3) bekezdés 2. pontja szerinti esetekben a szabálysértés elkövetésének kísérlete is büntethető.

(5)   A (2) bekezdés 2. pontja szerinti szabálysértés 5 000 EUR-ig terjedő pénzbírságot, az (1) és (2) bekezdés 1. és 3. pontja és a (3) bekezdés 2. pontja szerinti szabálysértés 3 000 EUR-ig terjedő, a többi eset pedig 1 000 EUR-ig terjedő pénzbírságot vonhat maga után.

(6)   Mindez nem érinti a menekültek jogállásáról szóló megállapodás 31. cikkének (1) bekezdését.

13. § Határátlépés

(1)   A Szövetségi Köztársaság területére való beutazás és a területéről való kiutazás csak a megnyitott határátkelőhelyeken és azok hivatalos nyitvatartási ideje alatt történhet, amennyiben más jogszabály vagy államközi megállapodás alapján nem engedélyeztek kivételeket ezalól. A külföldiek kötelesek beutazáskor és kiutazáskor elismert és érvényes útlevelet vagy a 3. § (1) bekezdése szerinti helyettesítő okmányt maguknál tartani, és kötelesek magukat a határforgalom rendőri ellenőrzésének alávetni.

(2)   Egy külföldi akkor utazott be egy megnyitott határátkelőhelyen, amikor átlépte a határt és áthaladt a határátkelő állomáson. Amennyiben a határforgalom rendőri ellenőrzésével megbízott hatóságok engedélyezik egy külföldi számára, hogy egy bizonyos, átmeneti cél érdekében azelőtt áthaladjon a határátkelőhelyen, hogy döntés született volna visszairányítását illetően (e törvény 15. § -a, a menekültügyi eljárásról szóló törvény 18. és 18a. § -a), vagy ezen intézkedés előkészítése, biztosítása vagy végrehajtása folyamán, akkor nem valósul meg az 1. mondat értelmében vett beutazás mindaddig, amíg a hatóságok számára lehetséges a külföldi tartózkodásának ellenőrzése. Egyébként a külföldi beutazott, ha átlépte a határt.

ÉSZTORSZÁG

A büntető törvénykönyv (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 2001., 61., 364.; 2007., 2., 7.) 258. cikke büntetni rendeli az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépését.

A büntető törvénykönyv

258. § Az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépése

(1)   Az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépése, amennyiben:

| 1. | a határőr megállásra való felszólításának vagy egyéb utasításának figyelmen kívül hagyásával; |
| --- | --- |

1.

a határőr megállásra való felszólításának vagy egyéb utasításának figyelmen kívül hagyásával;

| 2. | csoportosan; |
| --- | --- |

2.

csoportosan;

| 3. | nem határátlépésre kialakított helyen közlekedési eszközzel követik el; |
| --- | --- |

3.

nem határátlépésre kialakított helyen közlekedési eszközzel követik el;

| 4. | és ugyanezen cselekményért az elkövetővel szemben vétség miatt már kiszabtak büntetést, pénzbüntetéssel vagy egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. |
| --- | --- |

4.

és ugyanezen cselekményért az elkövetővel szemben vétség miatt már kiszabtak büntetést, pénzbüntetéssel vagy egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2)   Amennyiben e cselekményt:

| 1. | erőszak alkalmazásával; vagy |
| --- | --- |

1.

erőszak alkalmazásával; vagy

| 2. | súlyos egészségkárosodást okozva követik el, |
| --- | --- |

2.

súlyos egészségkárosodást okozva követik el,

az elkövető 4–12 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

A határrendszer megsértése, valamint az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépése esetén alkalmazandó büntetéseket az államhatárról szóló törvény (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 1994., 54., 902.; 2006., 26., 191.) 17. cikk (1) és (2) bekezdése tartalmazza:

17. § (1) bekezdése: A határrendszer megsértése

A határrendszer megsértése 200 egységig terjedő pénzbüntetéssel büntetendő.

17. § (2) bekezdése: Az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépése

Az Észt Köztársaság államhatárának vagy ideiglenes határvonalának jogellenes átlépése 200 egységig terjedő pénzbüntetéssel büntetendő.

GÖRÖGORSZÁG

A 3386/2005 törvény 83. cikke büntetni rendeli a jogellenes határátlépést. Azon harmadik országbeli állampolgárok, akik Görögország területére a jogszabály által előírt alaki követelmények teljesítése nélkül lépnek be vagy ezt megkísérlik, legalább három hónap szabadságvesztéssel és 1 500 EUR összegű pénzbüntetéssel büntetendők.

SPANYOLORSZÁG

A spanyol jog az alábbiak szerint szabályozza az ilyen helyzeteket, és megfelelő büntetéseket irányoz elő.

1.   A nem engedélyezett határátkelőhelyen vagy a nyitvatartási időn kívül az országba való jogellenes belépés megkísérlése közben elfogott külföldiek

A 2000. december 22-i 8/2000 organikus törvénnyel módosított, a Spanyolországban tartózkodó külföldiek jogairól, szabadságairól és társadalmi integrációjáról szóló, 2000. január 11-i 4/2000 organikus törvényt módosító, 2003. november 20-i 14/2003 organikus törvény 58. cikke ilyen helyzetekben a visszaküldés jogi konstrukcióját irányozza elő; ez olyan esetekben alkalmazandó büntetés, amikor a külföldi a 2393/2004 királyi rendelet 157. 1(B) cikke értelmében jogellenesen kísérel meg belépni az országba, de a határon vagy annak közelében elfogják.

A külföldi visszaküldése esetén az érintett személyt visszairányítják származási országába vagy abba az országba, ahonnan érkezett, éspedig a kitoloncolási eljárástól eltérő és gyorsabb közigazgatási eljárásban.

2.   Az országba jogellenesen belépett és spanyol területen belül elfogott külföldiek

A 14/2003 organikus törvény 53. cikke szerint ez olyan bűncselekmény, amely ugyanezen törvény 57. cikke értelmében a spanyol területről való kitoloncolással büntetendő.

FRANCIAORSZÁG

Az e szankciókat szabályozó francia jogi rendelkezéseket a CESEDA (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile – a külföldiek belépéséről és tartózkodásáról, valamint a menedékjogról szóló törvény) L. 621-1., L. 621-2. és R. 621-1. cikke tartalmazza, amely általában azon esetet hivatott szabályozni, amikor a harmadik országbeli állampolgár nem teljesíti a francia területre való beutazás és tartózkodás feltételeit.

Az említett cikkek egy év szabadságvesztést és 3 750 EUR összegű pénzbüntetést írnak elő. Ezenkívül az elítélt külföldit legfeljebb egy évre ki is lehet utasítani az ország területéről.

OLASZORSZÁG

Az 1930. július 24-i 1278. sz. törvény 1. cikke minden olyan személyt egységes szankcióval büntet, aki ellenőrzés elkerülése érdekében az országot engedélyezett határátkelőhelyen kívül hagyja el, még akkor is, ha útlevél vagy hasonló okmány birtokában van.

Az útlevelek kiállítását szabályozó 1185/67 törvény 24. cikke közigazgatási szankciókat irányoz elő azzal szemben, aki a nemzeti területet érvényes útlevél vagy azzal egyenértékű más okmány nélkül hagyja el (jogellenes kiutazás).

E cikk két súlyosító körülményről is rendelkezik:

| — | érvényes okmányok nélküli kiutazás, amennyiben az útlevél kiállítását megtagadták vagy az útlevelet visszavonták, |
| --- | --- |

—

érvényes okmányok nélküli kiutazás, amennyiben az útlevél kiállítását megtagadták vagy az útlevelet visszavonták,

| — | érvényes okmányok nélküli kiutazás, amennyiben az érintett személy nem teljesíti a kiutazás feltételeit; ez esetben a személy szabadságvesztéssel vagy közigazgatási szankcióval sújtható. |
| --- | --- |

—

érvényes okmányok nélküli kiutazás, amennyiben az érintett személy nem teljesíti a kiutazás feltételeit; ez esetben a személy szabadságvesztéssel vagy közigazgatási szankcióval sújtható.

CIPRUS

A külföldiekről és a bevándorlásról szóló törvény (L.178 (I)/2004) 105. fejezete 19. szakaszának (2) bekezdése kimondja, hogy a Ciprusi Köztársaságba engedély nélkül belépő bevándorló bűncselekményt követ el, és három évig terjedő szabadságvesztéssel vagy ötezer fontig terjedő pénzbüntetéssel vagy szabadságvesztéssel és pénzbüntetéssel is büntetendő, kivéve ha bizonyítja, hogy:

| a) | e törvény hatálybalépése előtt jogszerűen lépett a köztársaság területére; |
| --- | --- |

a)

e törvény hatálybalépése előtt jogszerűen lépett a köztársaság területére;

| b) | éppen a legközelebbi bevándorlási hivatalba tartott, hogy ott jelentkezzék, miután légi úton érkezett a köztársaságba, és korábban nem minősítették jogellenes bevándorlónak; |
| --- | --- |

b)

éppen a legközelebbi bevándorlási hivatalba tartott, hogy ott jelentkezzék, miután légi úton érkezett a köztársaságba, és korábban nem minősítették jogellenes bevándorlónak;

| c) | e törvény vagy annak alapján hozott valamely rendelet vagy más törvény értelmében kiadott, a köztársaságban való tartózkodásra jogosító engedély birtokában van; vagy |
| --- | --- |

c)

e törvény vagy annak alapján hozott valamely rendelet vagy más törvény értelmében kiadott, a köztársaságban való tartózkodásra jogosító engedély birtokában van; vagy

| d) | miután ezen engedélye lejárt vagy azt visszavonták, nem volt ésszerű lehetősége arra, hogy a köztársaság területét elhagyja. |
| --- | --- |

d)

miután ezen engedélye lejárt vagy azt visszavonták, nem volt ésszerű lehetősége arra, hogy a köztársaság területét elhagyja.

LETTORSZÁG

A Lett Köztársaság szabálysértési törvénykönyvének 194. cikke kimondja, hogy az államhatár, a határterület, a határsáv, a határellenőrzés vagy a határátkelőhelyek rendszerének megsértése esetén feljelentést kell tenni, vagy az elkövetőt 150 lattig (LVL) terjedő bírsággal kell sújtani, vagy 15 napig terjedő elzárást kell elrendelni.

Az államhatár jogellenes átlépésének megkísérlése 50-től 250 lattig (LVL) terjedő bírsággal sújtandó.

A Lett Köztársaság büntető törvénykönyvének 284. cikke kimondja, hogy az államhatár jogellenes átlépését szándékosan elkövető személy – amennyiben egy éven belül erre ismételten kerül sor – három évig terjedő szabadságvesztéssel vagy elzárással vagy a havi minimálbér hatvanszorosát meg nem haladó pénzbüntetéssel büntetendő.

LITVÁNIA

A jogellenes határátlépés esetén alkalmazandó szankció a bűncselekmény súlyosságától függően 250 LTL összegtől 500 LTL összegig terjedő pénzbüntetés vagy 2 évig terjedő szabadságvesztés is lehet.

Amennyiben az államhatár jogellenes átlépése embercsempészéssel is összefügg, a bűncselekmény súlyosságától függően a szankció elérheti akár a 10 év szabadságvesztést is.

Részlet a Litván Köztársaság szabálysértési törvénykönyvéből

A 205. cikk (2) bekezdése: Az államhatár gondatlanságból elkövetett jogellenes átlépése

Az államhatár gondatlanságból elkövetett jogellenes átlépése 250 litastól 500 litasig terjedő bírsággal sújtandó.

Részletek a büntető törvénykönyvből

291. cikk: Az államhatár jogellenes átlépése

(1)   Aki az államhatárt jogellenesen átlépi, pénzbüntetéssel vagy elzárással vagy 2 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2)   Az a külföldi, aki azért lép be jogellenesen a Litván Köztársaságba, hogy menedékjogot kérelmezzen, mentesül az e cikk (1) bekezdésében említett büntetőjogi felelősség alól.

(3)   Az a külföldi, aki az e cikk (1) bekezdésében említett cselekményt azért követi el, hogy a Litván Köztársaság területéről jogellenesen belépjen egy harmadik országba, mentesül az e cikk (1) bekezdésében említett büntetőjogi felelősség alól, amennyiben az indokolt határozatot követően a Litván Köztársaságból vagy abba az országba utasították ki, amelynek területéről jogellenesen átlépte a Litván Köztársaság államhatárát, vagy pedig az állampolgársága szerinti országba.

292. cikk: Jogellenes embercsempészés az államhatáron keresztül

(1)   Aki a Litván Köztársaságban állandó lakóhellyel nem rendelkező külföldit jogellenesen átszállít a Litván Köztársaság államhatárán, vagy a Litván Köztársaság területén olyan külföldit szállít vagy olyan külföldinek nyújt segítséget, aki jogellenesen lépte át a Litván Köztársaság államhatárát, pénzbüntetéssel vagy elzárással vagy 6 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

(2)   8 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő az, aki az e cikk (1) bekezdésében említett cselekményt vagyoni haszonszerzés végett vagy emberéletet veszélyeztetve követi el.

(3)   4 évtől 10 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő az e cikk (1) bekezdésében említett cselekmények szervezője.

(4)   A jogi személy felelősséggel tartozik az e cikk szerinti cselekményekért.

LUXEMBURG

Mivel Luxemburg egyetlen külső határa a repülőtér, Luxemburg nem rendelkezett ilyen szankciókról.

MAGYARORSZÁG

Aki jogellenesen lép be a nemzeti területre, szabálysértést követ el.

Kiutasítás, valamint beutazási és tartózkodási tilalom, vagy kizárólag beutazási és tartózkodási tilalom rendelhető el közigazgatási szankcióként az idegenrendészeti eljárásban olyan külföldivel szemben, aki a be- és kiutazásra vonatkozó szabályokat megszegi vagy ezt megkísérli.

Ezenkívül a szabálysértési hatóság 100 000 HUF összegig terjedő pénzbírságot szabhat ki olyan külföldivel szemben, aki a Magyar Köztársaság államhatárát engedély nélkül vagy meg nem engedett módon lépi át. Továbbá az a kiutasított külföldi, aki engedély nélkül tartózkodik Magyarország területén, vétséget követ el, és a büntetőjog szerint egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

Hivatkozott jogszabályok:

| — | a külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2001. évi XXXIX. törvény 32. szakasza (2) bekezdésének a) pontja, |
| --- | --- |

—

a külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2001. évi XXXIX. törvény 32. szakasza (2) bekezdésének a) pontja,

| — | a büntető törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (a továbbiakban: Btk.) 214. szakasza, |
| --- | --- |

—

a büntető törvénykönyvről szóló 1978. évi IV. törvény (a továbbiakban: Btk.) 214. szakasza,

| — | az egyes szabálysértésekről szóló 218/1999. kormányrendelet 22. szakaszának (1) bekezdése. |
| --- | --- |

—

az egyes szabálysértésekről szóló 218/1999. kormányrendelet 22. szakaszának (1) bekezdése.

Aki a jogellenes be-/kiutazáshoz segítséget nyújt, bűncselekményt követ el.

A tiltott határátlépés megkönnyítése bűncselekmény, és 3 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

A büntetés 5 évig terjedő szabadságvesztés, ha a segítő személy vagyoni haszonszerzés végett vagy több személynek nyújt segítséget.

A büntetés 2 évtől 8 évig terjedő szabadságvesztés, ha a jogellenes határátlépéshez való segítségnyújtást a csempészett személy sanyargatásával, fegyveresen vagy üzletszerűen követik el.

A jogellenes határátlépés elősegítésének előkészülete is bűncselekmény, és 2 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

Idegenrendészeti kutasítás rendelhető el azzal a külföldivel szemben, aki a jogellenes be- vagy kiutazást (határátlépést) vagy személyek, illetve csoportok tartózkodását megszervezi vagy ahhoz segítséget nyújt, vagy embercsempészésben részt vesz; idegenrendészeti kutasítás rendelhető el továbbá azzal a külföldivel szemben is, akinek a beutazása és tartózkodása a közbiztonságot sérti vagy veszélyezteti.

Hivatkozott jogszabály:

| — | a Btk. 218. szakasza: embercsempészés. |
| --- | --- |

—

a Btk. 218. szakasza: embercsempészés.

MÁLTA

Helyénvaló megjegyezni, hogy a bevándorlási törvény (217. fejezet) 5. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy:

„Megtagadható azon személy beléptetése, aki a fenti rendelkezések értelmében nem jogosult belépésre, vagy belépésre és tartózkodásra, vagy az állam területén való utazásra vagy átutazásra, valamint illegális bevándorlónak tekintendő, ha a bevándorlási főtisztviselő engedélye nélkül érkezik Máltára vagy tartózkodik ott.”

Ezenkívül a bevándorlási törvény 32. cikke kimondja, hogy:

„Az e törvény bármely olyan rendelkezését megsértő személy, amely tekintetében e törvény bármely más cikke értelmében nem valósul meg bűncselekmény, bűncselekményt követ el, és a Court of Magistrates által 5 000 líráig terjedő pénzbüntetésre vagy 2 évig terjedő szabadságvesztésre vagy pénzbüntetésre és szabadságvesztésre is ítélhető, kivéve ha valamely más törvény ilyen bűncselekményre szigorúbb büntetést ír elő.”

HOLLANDIA

A külföldiekről szóló törvény 108. szakaszának (1) bekezdése – összefüggésben a 46. szakasz (2) bekezdésével – kimondja, hogy a rendelkezés megsértése vagy az azzal ellentétes cselekmények hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel vagy a 2. kategóriába eső pénzbüntetéssel büntetendő. A 4. kategóriába eső pénzbüntetés felső határa 16 750 EUR.

A külföldiekről szóló rendelet (Vreemdelingenbesluit) 4.4. cikke kimondja, hogy az országhatár átlépése kizárólag határátkelőhelyen engedélyezett.

Vreemdelingenbesluit

A külföldiekről szóló 2000. évi törvény 108. szakaszának (1), (2) és (3) bekezdése

| (1) | Az 5.1., 5.2. és 46.2. szakasz (preambulum és b) pont) által vagy alapján megállapított feltétel megsértése, az 56.1. szakasz megsértése, valamint a 6.1., 54., 55., 57.1., 58.1. vagy 65.3. szakasz által vagy alapján előírt kötelezettség megszegése hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel vagy a 2. kategóriába eső pénzbüntetéssel büntetendő. |
| --- | --- |

(1)

Az 5.1., 5.2. és 46.2. szakasz (preambulum és b) pont) által vagy alapján megállapított feltétel megsértése, az 56.1. szakasz megsértése, valamint a 6.1., 54., 55., 57.1., 58.1. vagy 65.3. szakasz által vagy alapján előírt kötelezettség megszegése hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel vagy a 2. kategóriába eső pénzbüntetéssel büntetendő.

| (2) | A 4.1. vagy a 4.2. szakasz által vagy alapján előírt feltétel megsértése hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel vagy a 4. kategóriába eső pénzbüntetéssel büntetendő. |
| --- | --- |

(2)

A 4.1. vagy a 4.2. szakasz által vagy alapján előírt feltétel megsértése hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel vagy a 4. kategóriába eső pénzbüntetéssel büntetendő.

| (3) | Az (1) és (2) bekezdésben foglalt jogsértések bűncselekményt valósítanak meg. |
| --- | --- |

(3)

Az (1) és (2) bekezdésben foglalt jogsértések bűncselekményt valósítanak meg.

AUSZTRIA

A Schengeni határ-ellenőrzési kódex 4. cikkének (3) bekezdése előírja, hogy a (2) bekezdésben előírt kivételek vagy a védelemre vonatkozó nemzetközi kötelezettségeik sérelme nélkül a tagállamok a nemzeti joguknak megfelelően vezessenek be szankciókat a külső határoknak a megnyitott határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetére. E szankcióknak hatékonynak, arányosnak és visszatartó erejűnek kell lenniük.

Az idegenrendészetről, az okmányok külföldiek számára történő kiállításáról és a beléptetési okmányok kiállításáról szóló osztrák szövetségi törvény (2005. évi idegenrendészeti törvény – FPG) 120. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 100/2005

Jogellenes tartózkodás

(1)   Az a külföldi, aki

| 1. | jogellenesen utazik be az Osztrák Szövetségi Köztársaság területére; vagy |
| --- | --- |

1.

jogellenesen utazik be az Osztrák Szövetségi Köztársaság területére; vagy

| 2. | jogellenesen tartózkodik az Osztrák Szövetségi Köztársaság területén, szabálysértést követ el, és 2 180 EUR összegig terjedő pénzbírsággal vagy – meg nem fizetése esetén – három hétig terjedő elzárással sújtható. Elkövetési helynek a belépés helye vagy az utolsó ismert tartózkodási hely tekintendő, tömegközlekedési eszközzel történő belépés esetén pedig az a legközelebbi megálló, ahol a közlekedési vállalat menetrendje szerint a tömegközlekedési eszközből ki lehet szállni. |
| --- | --- |

2.

jogellenesen tartózkodik az Osztrák Szövetségi Köztársaság területén, szabálysértést követ el, és 2 180 EUR összegig terjedő pénzbírsággal vagy – meg nem fizetése esetén – három hétig terjedő elzárással sújtható. Elkövetési helynek a belépés helye vagy az utolsó ismert tartózkodási hely tekintendő, tömegközlekedési eszközzel történő belépés esetén pedig az a legközelebbi megálló, ahol a közlekedési vállalat menetrendje szerint a tömegközlekedési eszközből ki lehet szállni.

(2)   Aki az (1) bekezdés szerinti szabálysértést úgy követi el, hogy hasonló szabálysértésért korábban már jogerősen megbüntették, 4 360 EUR összegig terjedő pénzbírsággal vagy – meg nem fizetése esetén – hat hétig terjedő elzárással sújtható.

(3)   Nem valósul meg az (1) bekezdés 2. pontja szerinti szabálysértés,

| 1. | amennyiben az ország elhagyása csak egy olyan másik ország irányába lenne lehetséges, amelybe a kitoloncolás nem megengedett (50. §); |
| --- | --- |

1.

amennyiben az ország elhagyása csak egy olyan másik ország irányába lenne lehetséges, amelybe a kitoloncolás nem megengedett (50. §);

| 2. | amennyiben a külföldi kitoloncolási haladékot kapott; |
| --- | --- |

2.

amennyiben a külföldi kitoloncolási haladékot kapott;

| 3. | harmadik állam vízummal nem rendelkező, kedvezményezett állampolgárának ideiglenes tartózkodása esetén; vagy |
| --- | --- |

3.

harmadik állam vízummal nem rendelkező, kedvezményezett állampolgárának ideiglenes tartózkodása esetén; vagy

| 4. | amíg a külföldit megfosztják személyes szabadságától. |
| --- | --- |

4.

amíg a külföldit megfosztják személyes szabadságától.

(4)   Az (1) bekezdés 2. pontja alapján alkalmazott szankció esetén az (1) bekezdés 1. pontja szerinti szabálysértés miatt egyidejűleg nem alkalmazható szankció.

(5)   Nem valósul meg az (1) bekezdés szerinti szabálysértés, amennyiben a külföldi nemzetközi védelmet kérelmezett, és Ausztriában menedékjogot kapott, vagy elismerték a kiegészítő védelemre való jogosultságát. A szabálysértési eljárást a menekültügyi eljárás időtartamára felfüggesztik.

A határátlépésnél folytatott útlevél-ellenőrzés szabályairól szóló osztrák szövetségi törvény (határellenőrzési törvény – GrekoG) 16. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 1996/435, az Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 2004/151-i változatában:

Büntetőjogi rendelkezések

(1)   Aki

| 1. | az 5. §-ban említett jelek valamelyikét engedély nélkül eltávolítja, eltakarja vagy megváltoztatja; |
| --- | --- |

1.

az 5. §-ban említett jelek valamelyikét engedély nélkül eltávolítja, eltakarja vagy megváltoztatja;

| 2. | a 10. §-ban foglalt rendelkezést megsértve lépi át a határt; vagy |
| --- | --- |

2.

a 10. §-ban foglalt rendelkezést megsértve lépi át a határt; vagy

| 3. | határellenőrzés alá tartozó személyként a határellenőrzést megkerüli; vagy |
| --- | --- |

3.

határellenőrzés alá tartozó személyként a határellenőrzést megkerüli; vagy

| 4. | határellenőrzés alá tartozó határátlépést hajtott végre vagy szándékozik végrehajtani, és nem veszi igénybe a határátlépésre kijelölt útvonalakat; vagy |
| --- | --- |

4.

határellenőrzés alá tartozó határátlépést hajtott végre vagy szándékozik végrehajtani, és nem veszi igénybe a határátlépésre kijelölt útvonalakat; vagy

| 5. | figyelmeztetés ellenére nem nyújt információt arról, hogy átlépte-e vagy át akarja-e lépni a határt, vagy ezzel kapcsolatosan valótlan információt ad; vagy |
| --- | --- |

5.

figyelmeztetés ellenére nem nyújt információt arról, hogy átlépte-e vagy át akarja-e lépni a határt, vagy ezzel kapcsolatosan valótlan információt ad; vagy

| 6. | figyelmeztetés ellenére nem tartja be a 11. § (2) bekezdésének 3. pontja szerinti utasítást, és ennek következtében a határellenőrzést megzavarja vagy menetrend szerinti közlekedési eszköz késését okozza, |
| --- | --- |

6.

figyelmeztetés ellenére nem tartja be a 11. § (2) bekezdésének 3. pontja szerinti utasítást, és ennek következtében a határellenőrzést megzavarja vagy menetrend szerinti közlekedési eszköz késését okozza,

feltéve, hogy a cselekmény nem meríti ki a bíróságok hatáskörébe eső valamely bűncselekmény tényállását, vagy a cselekményt más jogi rendelkezés ugyanilyen vagy súlyosabb büntetéssel fenyegeti, szabálysértést követ el, és a kerületi közigazgatási hatóság – vagy helyi hatáskörben valamely szövetségi rendőrhatóság – által 2 180 EUR összegig terjedő bírsággal vagy hat hétig terjedő elzárással sújtható. Az 5. és 6. pont kivételével a kísérlet is büntetendő.

(2)   Az (1) bekezdés 5. pontja nem alkalmazandó, ha az információszolgáltatásra kötelezett személy azért tagadja meg az információadást vagy azért nyújt valótlan információkat, mert egyébként bűncselekmény elkövetésével vádolná önmagát.

LENGYELORSZÁG

Lengyelországban e büntetéseket részletesen a lengyel büntető törvénykönyv 264. cikke tartalmazza. E büntetések a lengyel határt jogellenesen átlépő személyekkel szemben szabhatók ki.

Az ilyen személyek háromféle büntetéssel sújthatók: pénzbüntetés, a személyes szabadság korlátozása vagy 2 évig terjedő szabadságvesztés.

Aki erőszak vagy fenyegetés alkalmazásával, megtévesztéssel vagy több személlyel együtt jogellenesen lépi át a lengyel határt, 3 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

A jogellenes határátlépés szervezője 6 hónaptól 8 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

PORTUGÁLIA

Az 1998. augusztus 8-i 244/98 törvényerejű rendelet 9. cikke kimondja, hogy „Aki Portugália területére beutazik, illetve onnan kiutazik, köteles az e célra kijelölt határátkelőhelyeket azok nyitvatartási ideje alatt igénybe venni, a Schengeni Megállapodás végrehajtásáról szóló egyezmény személyek szabad mozgására vonatkozó rendelkezéseinek sérelme nélkül”.

Az említett törvényerejű rendelet 136. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „a külföldiek portugál területre való belépése jogellenes, amennyiben erre a 9. cikk megsértésével kerül sor”.

A 148. cikk (2) bekezdése kimondja, hogy „a 9. cikk megsértése 200 EUR összegtől 400 EUR összegig terjedő bírsággal sújtandó”.

ROMÁNIA

A román államhatárról szóló 105/2001. sz. szükségállapoti kormányrendelet 70. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy:

„Az országba az államhatár jogellenes átlépésével történő belépés, illetve kilépés bűncselekmény, és 3 hónaptól 2 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

Amennyiben az említett cselekmény célja büntetés végrehajtásának elkerülése, a cselekmény 6 hónaptól 3 évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. Az e bűncselekmények elkövetésének kísérlete is büntetendő.”

SZLOVÉNIA

A Szlovén Köztársaságba való belépés jogellenes, amennyiben a külföldi:

| — | belép az országba, noha beléptetését megtagadták, |
| --- | --- |

—

belép az országba, noha beléptetését megtagadták,

| — | megkerüli a határellenőrzést, |
| --- | --- |

—

megkerüli a határellenőrzést,

| — | a belépéskor más személy úti okmányát vagy a belépéshez szükséges egyéb okmányát használja, illetve hamis vagy hamisított ilyen okmányt használ, vagy ha a határellenőrző szerveknek valótlan információkat szolgáltat (a Ztuj 11. cikke). |
| --- | --- |

—

a belépéskor más személy úti okmányát vagy a belépéshez szükséges egyéb okmányát használja, illetve hamis vagy hamisított ilyen okmányt használ, vagy ha a határellenőrző szerveknek valótlan információkat szolgáltat (a Ztuj 11. cikke).

Szabálysértést követ el a Szlovén Köztársaságba jogosulatlanul belépő külföldi, és 20 000 és 100 000 SIT (83,46 és 417,29 EUR) közötti bírsággal sújtandó (a Ztuj 98. cikke).

Szabálysértést követ el az a természetes személy, aki az államhatárt a határátkelőhelyen kívül vagy a határátkelőhely rendeltetésének megsértésével, a nyitvatartási időn kívül vagy a határátkelőhely területén kívül lépi át, és legalább 100 000 SIT (417,29 EUR) összegű bírsággal sújtandó (az államhatár ellenőrzéséről szóló törvény 43. cikke (1) bekezdésének harmadik francia bekezdése, Ur. l. RS 20/2004).

Külföldiek jogellenes beutazásához, átutazásához vagy tartózkodásához való segítségnyújtás

Azon személynek, aki a külföldi számára lehetővé teszi a Szlovén Köztársaság területére való beutazást, tartózkodást vagy átutazást, vagy ehhez segítséget nyújt, tiszteletben kell tartania a külföldieknek a Szlovén Köztársaság területére való beutazására, tartózkodására vagy átutazására vonatkozó feltételek megállapításáról szóló törvény rendelkezéseit (a Ztuj 13a. és 13b. cikke).

Aki a külföldi számára az előző bekezdést megsértve teszi lehetővé a Szlovén Köztársaság területére való beutazást, átutazást vagy tartózkodást, vagy ehhez segítséget nyújt, illetve ezek valamelyikét megkísérli, 100 000 és 240 000 SIT (417,20 és 1 001,5 EUR) közötti bírsággal sújtandó.

A fenti jogsértést elkövető jogi személyek 500 000 és 1 000 000 SIT (2 086,46 és 4 172,93 EUR) közötti bírsággal, a jogi személy felelős személye pedig 150 000 és 300 000 SIT (625,94 és 1 251,88 EUR) közötti bírsággal sújtandó.

SZLOVÁKIA

A külföldiek tartózkodásáról szóló 48/2002. sz. törvény 76. szakasza szerint az államhatár jogellenes átlépése jogsértés, és 50 000 SKK összegig terjedő bírsággal sújtható (a 76. szakasz (2) bekezdése). A Szlovák Köztársaság területére engedély nélkül belépő külföldit a rendőrség kiutasítja, és legfeljebb öt, de minimum egy évre megtagadják a beléptetését (a külföldiek tartózkodásáról szóló törvény 57. szakaszának (1) bekezdése).

A 2006. január 1-jén hatályba lépett 300/2005. sz. törvény (büntető törvénykönyv) 354. szakasza (az államhatár erőszakos átlépése) kimondja, hogy „Aki erőszakkal vagy közvetlen erőszakkal való fenyegetéssel lépi át az államhatárt, három évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő”.

A büntető törvénykönyv 357. szakasza kimondja, hogy „Aki a Szlovák Köztársaság területére légi járművel a nemzetközi légi járatokra vonatkozó rendelkezéseket megsértve lép be, hat hónaptól három évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő”.

A büntető törvénykönyv 355. szakasza büntetni rendeli az emberkereskedelem bűncselekményét elkövető személyeket:

| — | Aki az államhatár jogellenes átlépését megszervezi, egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő (a 355. szakasz (1) bekezdése), |
| --- | --- |

—

Aki az államhatár jogellenes átlépését megszervezi, egy évtől öt évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő (a 355. szakasz (1) bekezdése),

| — | Aki az államhatár jogellenes átlépését pénzbeli vagy más vagyoni haszonszerzés végett szervezi meg, vagy aki az államhatár jogellenes átlépése céljából hamis úti okmányt vagy hamis személyazonosító igazolványt készít, megszerez, átad vagy tart magánál, három évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő (a 355. szakasz (2) bekezdése), |
| --- | --- |

—

Aki az államhatár jogellenes átlépését pénzbeli vagy más vagyoni haszonszerzés végett szervezi meg, vagy aki az államhatár jogellenes átlépése céljából hamis úti okmányt vagy hamis személyazonosító igazolványt készít, megszerez, átad vagy tart magánál, három évtől nyolc évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő (a 355. szakasz (2) bekezdése),

| — | A 355. szakasz (3)–(5) bekezdése sorolja fel azokat a cselekményeket, amelyek esetén az említett cselekmények tekintetében kiszabott büntetés megnövelhető (akár húsz évig terjedő szabadságvesztésre is). |
| --- | --- |

—

A 355. szakasz (3)–(5) bekezdése sorolja fel azokat a cselekményeket, amelyek esetén az említett cselekmények tekintetében kiszabott büntetés megnövelhető (akár húsz évig terjedő szabadságvesztésre is).

FINNORSZÁG

Finnország büntető törvénykönyve (39/1889) és a határsértésre vonatkozó 7. szakaszának módosításai (563/1998) kimondják, hogy:

(1)   Aki:

| 1. | Finnország határát érvényes útlevél vagy más úti okmány nélkül, vagy egyébként nem az erre szolgáló helyről indulva vagy nem erre szolgáló helyre érkezve, vagy törvényi tilalmat megszegve lépi át, vagy ezt megkísérli; |
| --- | --- |

1.

Finnország határát érvényes útlevél vagy más úti okmány nélkül, vagy egyébként nem az erre szolgáló helyről indulva vagy nem erre szolgáló helyre érkezve, vagy törvényi tilalmat megszegve lépi át, vagy ezt megkísérli;

| 2. | a határátlépésre vonatkozó rendelkezéseket egyéb módon megsérti; vagy |
| --- | --- |

2.

a határátlépésre vonatkozó rendelkezéseket egyéb módon megsérti; vagy

| 3. | a határterületről szóló törvény (403/1947) értelmében a határterületen engedély nélkül tartózkodik, mozog vagy ott tiltott cselekményeket végez,

  határsértés bűncselekményét követi el, és pénzbüntetéssel vagy egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő. |
| --- | --- |

3.

a határterületről szóló törvény (403/1947) értelmében a határterületen engedély nélkül tartózkodik, mozog vagy ott tiltott cselekményeket végez,

határsértés bűncselekményét követi el, és pénzbüntetéssel vagy egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

határsértés bűncselekményét

(2)   Az a külföldi, akinek a beléptetését az (1) albekezdésben említett cselekmény miatt megtagadták, vagy akit ilyen okból kitoloncoltak, vagy az a külföldi, aki Finnországban menekültként menedékjogot kér vagy tartózkodási engedélyt kérelmez, nem ítélhető el határsértés bűncselekményéért. Az a külföldi, aki az (1) albekezdésben említett cselekményt azért követte el, mert a 25. fejezet 3. vagy 3a. pontjában említett emberkereskedelem áldozatává vált, szintén nem ítélhető el határsértés bűncselekményéért (650/2004).

7a. szakasz – Határsértés szabálysértése (756/2000)

Határsértés szabálysértése

(1)   Amennyiben a határsértés – a jogellenes tartózkodás vagy mozgás rövid időtartama, vagy a jogellenes cselekmény jellege vagy a cselekmény egyéb körülményei miatt – összességében csekély jelentőségű, az elkövetővel szemben határsértés szabálysértése miatt pénzbírságot kell kiszabni.

határsértés szabálysértése

(2)   A 7. szakasz (2) bekezdésének rendelkezései az (1) bekezdésben említett cselekményekre is vonatkoznak.

SVÉDORSZÁG

A büntetéseket a külföldiekről szóló törvény 20. fejezetének 4. §-a szabályozza.

4. § Az a külföldi, aki a Schengeni Megállapodás értelmében vett külső határt szándékosan jogellenes módon átlépi, pénzbüntetéssel vagy egy évig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő.

IZLAND

A külföldiekről szóló 96/2002. sz. törvény 57. cikke általános büntetőjogi rendelkezést tartalmaz.

Az (1) bekezdés értelmében pénzbüntetéssel vagy hat hónapig terjedő szabadságvesztéssel büntetendő többek között az, aki szándékosan vagy gondatlanul megsérti a törvény rendelkezéseit, vagy a törvénnyel összhangban megállapított bármely szabályt, tilalmat, utasítást vagy feltételt. A külső határoknak a határátkelőhelyeken kívüli vagy azok hivatalos nyitvatartási idején kívüli jogellenes átlépése esetén alkalmazott büntetések e rendelkezésen alapulnak. E büntetéseknek, ahogyan a többinek is, hatékonynak és visszatartó erejűnek, valamint arányosnak kell lenniük.

NORVÉGIA

Norvégiában a bevándorlásról szóló törvény (a külföldi állampolgároknak a Norvég Királyságba való beutazásáról és ott-tartózkodásáról szóló, 1988. június 24-i 64. sz. törvény) 47. szakasza első bekezdésének a) pontja (vö. 23. szakasz második bekezdés), és a határokról szóló törvény (a határszakasz kijelölésének és őrzésének végrehajtására vonatkozó különféle intézkedésekről szóló, 1950. július 14-i 2. sz. törvény) 4. szakasza, (vö. 3. szakasz első bekezdés 3. pontja és vö. az 1950. november 7-i 4. sz. rendelet 4. szakaszának c. pontja) foglalkozik e kérdéssel.

A bevándorlásról szóló törvény szankciókról szóló 47. szakaszának első bekezdése megállapítja:

szankciókról

„Minden olyan személy pénzbírsággal vagy hat hónapot nem meghaladó szabadságvesztéssel, illetve mindkettővel büntethető, aki:

| a) | szándékosan vagy gondatlanságból megsérti az említett törvényt, illetve a törvény alapján meghozott rendeleteket, tilalmakat, utasításokat vagy feltételeket (...)”. |
| --- | --- |

a)

szándékosan vagy gondatlanságból megsérti az említett törvényt, illetve a törvény alapján meghozott rendeleteket, tilalmakat, utasításokat vagy feltételeket (...)”.

A bevándorlásról szóló törvény határátlépésre és határellenőrzésre vonatkozó 23. szakaszának második bekezdése kimondja:

határátlépésre és határellenőrzésre

„Belépés és kilépés a kijelölt határátkelőhelyeken történik, amennyiben erről másképp nem rendelkeznek (...)”.

A határokról szóló törvényben meghatározott szankciók

A határokról szóló törvény 4. szakasza rendelkezik a szankciók tekintetében. Ez a következőket mondja ki:

„Minden olyan személy, aki szándékosan vagy gondatlanságból megsérti az említett jogi aktussal összhangban lévő intézkedéseket, vagy azok megsértésében közreműködik, pénzbírságra vagy három hónapot meg nem haladó szabadságvesztésre büntethető, kivéve ha szigorúbb rendelkezés alkalmazandó. Jogsértés elkövetésének kísérlete elkövetett jogsértésnek számít.

Jogsértések ismételt elkövetése, vagy az első bekezdésben említett több törvény esetében, illetve ahol súlyosbító körülmények állnak fenn, a szankció pénzbírság, vagy egy évet nem meg haladó szabadságvesztés.”

A határokról szóló törvény 3. szakasza első bekezdésének 3. pontja megállapítja:

„A királynak módjában áll a határokat részben vagy egészben érintő tilalmi rendelkezéseket hozni a következők megtiltására:

(...)

| 3. | Határátlépés szárazföldi, tengeri vagy légi úton az illetékes hatóság engedélye nélkül (...)”. |
| --- | --- |

3.

Határátlépés szárazföldi, tengeri vagy légi úton az illetékes hatóság engedélye nélkül (...)”.

A fenti jogi aktus alapján kiadott, a határral kapcsolatos különböző kérdésekről szóló 1950. november 7-i 4. sz. rendelet 4. szakaszának c) bekezdése kimondja:

„A Norvégia és a Szovjetunió (Oroszország) közötti határ közelében vagy a határon tilos:

(...)

| b) | átlépni a határt szárazföldi, tengeri vagy légi úton a norvég-szovjet (orosz) határszakaszért felelős norvég határbiztos engedélye nélkül (...)”. |
| --- | --- |

b)

átlépni a határt szárazföldi, tengeri vagy légi úton a norvég-szovjet (orosz) határszakaszért felelős norvég határbiztos engedélye nélkül (...)”.

---

| 24.1.2008 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 18/10 |
| --- | --- | --- | --- |

24.1.2008

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 18/10

---

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések

A közös külső szárazföldi határokon végzett közös ellenőrzések – 17. cikk

(2008/C 18/02)

BELGIUM

E megállapodások nem alkalmazandók Belgiumra.

BULGÁRIA

2006. december 21-én a Bolgár Köztársaság és a román kormány megállapodást írt alá a közös határellenőrzésről, amely 2007. január 1-jén lépett hatályba.

CSEH KÖZTÁRSASÁG

| — | A Cseh Köztársaság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között 1995. május 19-én Furth im Waldban aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (1996. június 1-jén lépett hatályba, a 157/1996 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye) |
| --- | --- |

—

A Cseh Köztársaság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között 1995. május 19-én Furth im Waldban aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (1996. június 1-jén lépett hatályba, a 157/1996 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye)

| — | A Cseh Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között 1999. május 25-én Prágában aláírt megállapodás a határforgalom-ellenőrzési együttműködésről (2002. november 1-jén lépett hatályba, a 140/2002 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye) |
| --- | --- |

—

A Cseh Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között 1999. május 25-én Prágában aláírt megállapodás a határforgalom-ellenőrzési együttműködésről (2002. november 1-jén lépett hatályba, a 140/2002 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye)

| — | A Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között 1991. május 17-én Bécsben aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (1992. október 1-jén lépett hatályba, a 27/1994 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye) |
| --- | --- |

—

A Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között 1991. május 17-én Bécsben aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (1992. október 1-jén lépett hatályba, a 27/1994 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye)

| — | A Cseh Köztársaság és a Szlovák Köztársaság között 1999. május 24-én Pozsonyban aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (2001. március 12-én lépett hatályba, a 24/2001 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye) |
| --- | --- |

—

A Cseh Köztársaság és a Szlovák Köztársaság között 1999. május 24-én Pozsonyban aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről (2001. március 12-én lépett hatályba, a 24/2001 sz. alatt kihirdetve, Nemzetközi Szerződések Gyűjteménye)

DÁNIA

E megállapodások nem alkalmazandók Dániára.

NÉMETORSZÁG

| — | A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Cseh Köztársaság közötti szerződés a vasúti, közúti és vízi közlekedéssel kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről |
| --- | --- |

—

A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Cseh Köztársaság közötti szerződés a vasúti, közúti és vízi közlekedéssel kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről

| — | A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Lengyel Köztársaság közötti megállapodás a vámkezelés megkönnyítéséről |
| --- | --- |

—

A Németországi Szövetségi Köztársaság és a Lengyel Köztársaság közötti megállapodás a vámkezelés megkönnyítéséről

ÉSZTORSZÁG

Az észt kormány és a lett kormány között 2006. augusztus 30-án kötött és hatályba lépett megállapodás a közös határellenőrzés megszervezéséről (kihirdetve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) II 1994., 24., 81.).

GÖRÖGORSZÁG

Görögország a többi tagállammal nem kötött közös ellenőrzésről szóló megállapodást.

SPANYOLORSZÁG

Spanyolország ez idáig nem írt alá ilyen megállapodást.

FRANCIAORSZÁG

Franciaországra e cikk nem vonatkozik.

OLASZORSZÁG

Olaszország tárgyalásokat kezdett a Szlovén Köztársasággal.

CIPRUS

A 17. cikk nem alkalmazandó a Ciprusi Köztársaságra, mivel nincs közös szárazföldi határa egyetlen más tagállammal sem.

LETTORSZÁG

A Lett Köztársaság a következő államokkal kötött megállapodást a közös határellenőrzésről:

| 1. | Litván Köztársaság:
  A Lett Köztársaság Kormánya és a Litván Köztársaság Kormánya között 1995. június 9-én kötött megállapodás a közös határellenőrzési pontokon végzett határforgalom-ellenőrzés során való együttműködésről. |
| --- | --- |

1.

Litván Köztársaság:

A Lett Köztársaság Kormánya és a Litván Köztársaság Kormánya között 1995. június 9-én kötött megállapodás a közös határellenőrzési pontokon végzett határforgalom-ellenőrzés során való együttműködésről.

| 2. | Észt Köztársaság:
  A Lett Köztársaság Kormánya és az Észt Köztársaság Kormánya között 1994. augusztus 30-án kötött megállapodás a közös határellenőrzés megszervezéséről. |
| --- | --- |

2.

Észt Köztársaság:

A Lett Köztársaság Kormánya és az Észt Köztársaság Kormánya között 1994. augusztus 30-án kötött megállapodás a közös határellenőrzés megszervezéséről.

LITVÁNIA

Litvánia a 17. cikkel összhangban Lettországgal és Lengyelországgal kötött kétoldalú megállapodást.

LUXEMBURG

E megállapodások nem alkalmazandók Luxemburgra.

MAGYARORSZÁG

Magyarország közös ellenőrzést végez:

| — | Szlovákiával:
  a Magyar Köztársaság Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya között Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt, a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló, 91/2005. (V.6.) kormányrendelet alapján, |
| --- | --- |

—

Szlovákiával:

a Magyar Köztársaság Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya között Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt, a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló, 91/2005. (V.6.) kormányrendelet alapján,

| — | Ausztriával:
  a Magyar Köztársaság Kormánya és az Osztrák Köztársaság Kormánya között Bécsben, 2004. április 29-én aláírt, a határforgalom ellenőrző helyek létesítéséről és a határforgalom ellenőrzésében való együttműködésről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló, 124/2004. (IV.29.) kormányrendelet alapján, |
| --- | --- |

—

Ausztriával:

a Magyar Köztársaság Kormánya és az Osztrák Köztársaság Kormánya között Bécsben, 2004. április 29-én aláírt, a határforgalom ellenőrző helyek létesítéséről és a határforgalom ellenőrzésében való együttműködésről szóló megállapodás kihirdetéséről szóló, 124/2004. (IV.29.) kormányrendelet alapján,

| — | Szlovéniával:
  a Magyar Köztársaság Kormánya és a Szlovén Köztársaság Kormánya között Ljubljanában, 2004. április 16-án aláírt, a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény közúti forgalomban történő végrehajtásáról rendelkező megállapodás kihirdetéséről szóló, 148/2004. (V.7.) kormányrendelet alapján. |
| --- | --- |

—

Szlovéniával:

a Magyar Köztársaság Kormánya és a Szlovén Köztársaság Kormánya között Ljubljanában, 2004. április 16-án aláírt, a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény közúti forgalomban történő végrehajtásáról rendelkező megállapodás kihirdetéséről szóló, 148/2004. (V.7.) kormányrendelet alapján.

Magyarország a közös határmenti járőrszolgálat keretében együttműködik Ausztriával a Magyar Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között Heiligenbrunnban, 2004. június 6-án aláírt, a határokat átlépő bűnözés megelőzése és leküzdése érdekében folytatandó együttműködésről szóló szerződés kihirdetéséről szóló, 2006. évi XXXVII. törvény alapján.

Magyarország októberben ilyen megállapodásokat írt alá Szlovákiával és Szlovéniával, amelyek 2007-ben lépnek hatályba.

MÁLTA

A 17. cikk (1) bekezdésének rendelkezései nem alkalmazandók Máltára, mivel nincsenek szárazföldi határai.

HOLLANDIA

Hollandia a közös ellenőrzésekkel kapcsolatosan két szerződést kötött:

| 1. | az Enschedei Szerződést, amely Németországgal kötött kétoldalú szerződés; valamint |
| --- | --- |

1.

az Enschedei Szerződést, amely Németországgal kötött kétoldalú szerződés; valamint

| 2. | a Benelux Szerződést. |
| --- | --- |

2.

a Benelux Szerződést.

AUSZTRIA

Szlovák Köztársaság:

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti megállapodás a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, az 1993. december 22-i és 1994. január 14-i jegyzékváltás szerinti változatban, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 561/1992 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti megállapodás a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, az 1993. december 22-i és 1994. január 14-i jegyzékváltás szerinti változatban, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 561/1992 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya közötti megállapodás vámkezelési helyek létrehozásáról és az átmenő vasúti szállítással kapcsolatos vámkezelés szabályairól, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 36/2004 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Szlovák Köztársaság Kormánya közötti megállapodás vámkezelési helyek létrehozásáról és az átmenő vasúti szállítással kapcsolatos vámkezelés szabályairól, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 36/2004 sz.

Szlovén Köztársaság:

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Szlovén Köztársaság közötti megállapodás a vasúti és közúti szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 94/2001 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Szlovén Köztársaság közötti megállapodás a vasúti és közúti szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 94/2001 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Szlovén Köztársaság Kormánya közötti megállapodás közös vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 39/2004 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Szlovén Köztársaság Kormánya közötti megállapodás közös vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 39/2004 sz.

Cseh Köztársaság:

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti megállapodás a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 561/1992 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti megállapodás a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 561/1992 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Reintal-Postorná határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 710/1993 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Reintal-Postorná határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 710/1993 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Mitterretzbach-Hnánice határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 711/1993 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Mitterretzbach-Hnánice határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 711/1993 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Guglwald-Prední Výton határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 712/1993 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Guglwald-Prední Výton határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 712/1993 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Schöneben-Zadní Zvonková határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 713/1993 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Schöneben-Zadní Zvonková határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 713/1993 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Linz főpályaudvaron és Freistadt, Summerau, Horní Dvoriste, Kaplice és Ceske Budejovice vasútállomásokon előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Linz főpályaudvar és a Ceske Budejovice állomás közötti vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 386/1994 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Linz főpályaudvaron és Freistadt, Summerau, Horní Dvoriste, Kaplice és Ceske Budejovice vasútállomásokon előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Linz főpályaudvar és a Ceske Budejovice állomás közötti vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 386/1994 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Gmünd-Bleylebenstraße/Ceské Velenice határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 384/1994 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Gmünd-Bleylebenstraße/Ceské Velenice határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 384/1994 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Schlag/Chlum u Trebone határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 385/1994 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság közötti, a vasúti, közúti és vízi szállítással kapcsolatos vámkezelés megkönnyítéséről szóló, 1991. június 17-i megállapodás 2. cikkének (4) bekezdése szerinti, a Schlag/Chlum u Trebone határátkelőhelyen előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról szóló megállapodás, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 385/1994 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Pyhrabruck – Nové Hrady határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 135/2000 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Pyhrabruck – Nové Hrady határátkelőhelyen előrehozott osztrák vámkezelési hely létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 135/2000 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Gmünd – Ceské Velenice határátkelőhelyen egy előrehozott osztrák vámkezelési hely és egy előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 136/2000 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Gmünd – Ceské Velenice határátkelőhelyen egy előrehozott osztrák vámkezelési hely és egy előrehozott cseh vámkezelési hely létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 136/2000 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Gmünd és a Ceské Velenice vasútállomásokon előrehozott osztrák vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Schwarzenau és Veselí állomások között Luznicí, Schwarzenau és Ceske Budejovice felé vezető vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 166/2002 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Gmünd és a Ceské Velenice vasútállomásokon előrehozott osztrák vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Schwarzenau és Veselí állomások között Luznicí, Schwarzenau és Ceske Budejovice felé vezető vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 166/2002 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Bécs-Déli pályaudvaron, Hohenau, Breclav vasútállomáson és Brno – hlavní nádrazí/Brünn – főpályaudvaron előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Bécs-Déli pályaudvar és Brno – hlavní nádrazí/Brünn – főpályaudvar közötti vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 71/2006 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Bécs-Déli pályaudvaron, Hohenau, Breclav vasútállomáson és Brno – hlavní nádrazí/Brünn – főpályaudvaron előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, valamint a Bécs-Déli pályaudvar és Brno – hlavní nádrazí/Brünn – főpályaudvar közötti vonalon megvalósuló átmenő szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 71/2006 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Fratres – Slavonice határátkelőhelyen előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 70/2006 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Fratres – Slavonice határátkelőhelyen előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 70/2006 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Grametten – Nová Bystrice határátkelőhelyen előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 72/2006 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Cseh Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Grametten – Nová Bystrice határátkelőhelyen előrehozott vámkezelési helyek létrehozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 72/2006 sz.

Magyar Köztársaság:

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti egyezmény a vasúti határforgalom ellenőrzéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 134/1992 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti egyezmény a vasúti határforgalom ellenőrzéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 134/1992 sz.

| — | Az Osztrák Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti megállapodás a közúti, vízi és vasúti szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 794/1992 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti megállapodás a közúti, vízi és vasúti szállítással kapcsolatos vámkezelésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 794/1992 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény végrehajtásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 327/1993 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény végrehajtásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 327/1993 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti, a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény végrehajtásáról szóló, 1993. április 14-i megállapodás módosításáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 636/1995 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti, a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény végrehajtásáról szóló, 1993. április 14-i megállapodás módosításáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 636/1995 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Zsira–Lutzmannsburg települések között határátkelőhely létesítéséről, valamint osztrák államterületen közös határforgalom-ellenőrző hely kialakításáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 245/2001 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Zsira–Lutzmannsburg települések között határátkelőhely létesítéséről, valamint osztrák államterületen közös határforgalom-ellenőrző hely kialakításáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 245/2001 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás Fertőrákoson, Fertő tavi vízi határátkelőhely és a magyar állam területén közös határforgalom-ellenőrző hely létesítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 96/2002 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás Fertőrákoson, Fertő tavi vízi határátkelőhely és a magyar állam területén közös határforgalom-ellenőrző hely létesítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 96/2002 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Mörbisch–Fertőrákos közúti határátkelőhelyen, az osztrák állam területén közös határforgalom-ellenőrző hely létesítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 97/2002 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Mörbisch–Fertőrákos közúti határátkelőhelyen, az osztrák állam területén közös határforgalom-ellenőrző hely létesítéséről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 97/2002 sz.

| — | Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás határforgalom ellenőrző helyek létesítéséről és a határforgalom ellenőrzésében való együttműködésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 31/2004 sz. |
| --- | --- |

—

Az Osztrák Szövetségi Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás határforgalom ellenőrző helyek létesítéséről és a határforgalom ellenőrzésében való együttműködésről, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, III 31/2004 sz.

LENGYELORSZÁG

Lengyelország az egyszerűsített határellenőrzéssel kapcsolatosan kétoldalú megállapodásokat írt alá szomszédos országaival:

| 1. | A Lengyel Köztársaság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között Varsóban, 1992. július 29-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről; |
| --- | --- |

1.

A Lengyel Köztársaság és a Németországi Szövetségi Köztársaság között Varsóban, 1992. július 29-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről;

| 2. | A Lengyel Köztársaság és a Cseh Köztársaság között Prágában, 1999. május 25-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről; |
| --- | --- |

2.

A Lengyel Köztársaság és a Cseh Köztársaság között Prágában, 1999. május 25-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről;

| 3. | A Lengyel Köztársaság és a Szlovák Köztársaság között Stara Lubowniában, 2002. november 29-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről; |
| --- | --- |

3.

A Lengyel Köztársaság és a Szlovák Köztársaság között Stara Lubowniában, 2002. november 29-én aláírt megállapodás az egyszerűsített határellenőrzésről;

| 4. | A Lengyel Köztársaság és a Litván Köztársaság között Vilniusban, 1997. szeptember 14-én aláírt megállapodás a határkérdésekről. |
| --- | --- |

4.

A Lengyel Köztársaság és a Litván Köztársaság között Vilniusban, 1997. szeptember 14-én aláírt megállapodás a határkérdésekről.

A fent említett megállapodások rendelkezéseinek megfelelően, valamint a (lengyel határőrség és a szomszédos országok határszolgálatainak képviselői részvételével tartott) kétoldalú találkozókon készített jegyzőkönyveknek megfelelően a megállapodásban részes felek illetékes hatóságai a közös határokon átmenő forgalmat közösen ellenőrizhetik területükön. Lengyelország részt vesz ilyen közös határforgalom-ellenőrzésben.

PORTUGÁLIA

Portugália a kódex 20. cikkét alkalmazza.

ROMÁNIA

Románia – Magyarország

2004. április 27-én kötötték meg a Románia és a Magyar Köztársaság közötti, a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezményt. A Románia és Magyarország közötti, ezen egyezmény végrehajtásáról szóló megállapodást 2006. december 21-én írták alá.

Románia – Bulgária

A két állam közötti határ közös ellenőrzéséről szóló megállapodást 2006. december 21-én írták alá.

SZLOVÉNIA

Kétoldalú megállapodások az egyszerűsített határellenőrzésről.

Megállapodás az Osztrák Köztársasággal:

| — | Megállapodás a Szlovén Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között a vasúti és közúti határforgalom egyszerűsített ellenőrzéséről (Ur. l. RS 82/1989. sz.), |
| --- | --- |

—

Megállapodás a Szlovén Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között a vasúti és közúti határforgalom egyszerűsített ellenőrzéséről (Ur. l. RS 82/1989. sz.),

| — | Megállapodás közös határellenőrzési hivatalok létrehozásáról (Ur. l. RS 48/2004. sz.). |
| --- | --- |

—

Megállapodás közös határellenőrzési hivatalok létrehozásáról (Ur. l. RS 48/2004. sz.).

Megállapodás a Magyar Köztársasággal:

| — | A Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti egyezmény a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről (Ur. l. RS 125/2000. sz.), |
| --- | --- |

—

A Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság közötti egyezmény a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről (Ur. l. RS 125/2000. sz.),

| — | A Szlovén Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezménynek a vasúti határforgalomban történő végrehajtásáról (Ur. l. RS 6/2001. sz.), |
| --- | --- |

—

A Szlovén Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezménynek a vasúti határforgalomban történő végrehajtásáról (Ur. l. RS 6/2001. sz.),

| — | A Szlovén Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény közúti forgalomban történő végrehajtásáról (Ur. l. RS 59/2004. sz.). |
| --- | --- |

—

A Szlovén Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovén Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti és a vasúti határforgalom ellenőrzéséről szóló egyezmény közúti forgalomban történő végrehajtásáról (Ur. l. RS 59/2004. sz.).

A határellenőrzéseket a Szlovénia és Ausztria, valamint Szlovénia és Magyarország közötti államhatárokon egymegállós ellenőrzés keretében végzik.

SZLOVÁKIA

| — | A Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között Bécsben, 1991. június 17-én aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről, |
| --- | --- |

—

A Cseh és Szlovák Szövetségi Köztársaság és az Osztrák Köztársaság között Bécsben, 1991. június 17-én aláírt megállapodás a vasúti, közúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről,

| — | A Szlovák Köztársaság Kormánya és az Osztrák Szövetségi Kormány között 2004. április 28-án aláírt megállapodás határforgalom-ellenőrző helyek létrehozásáról és a vasúti határforgalom menetközbeni ellenőrzéséről, |
| --- | --- |

—

A Szlovák Köztársaság Kormánya és az Osztrák Szövetségi Kormány között 2004. április 28-án aláírt megállapodás határforgalom-ellenőrző helyek létrehozásáról és a vasúti határforgalom menetközbeni ellenőrzéséről,

| — | A Szlovák Köztársaság és a Magyar Köztársaság között Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt egyezmény a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről, |
| --- | --- |

—

A Szlovák Köztársaság és a Magyar Köztársaság között Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt egyezmény a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről,

| — | A Szlovák Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovák Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló, Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt egyezmény végrehajtásáról, |
| --- | --- |

—

A Szlovák Köztársaság Kormánya és a Magyar Köztársaság Kormánya közötti megállapodás a Szlovák Köztársaság és a Magyar Köztársaság között a közúti, a vasúti és a vízi határforgalom ellenőrzéséről szóló, Pozsonyban, 2003. október 9-én aláírt egyezmény végrehajtásáról,

| — | A Szlovák Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között Stará Ľubovňában, 2002. július 29-én aláírt megállapodás a vasúti és közúti határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről, |
| --- | --- |

—

A Szlovák Köztársaság és a Lengyel Köztársaság között Stará Ľubovňában, 2002. július 29-én aláírt megállapodás a vasúti és közúti határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről,

| — | A Szlovák Köztársaság és a Cseh Köztársaság között Pozsonyban, 1999. május 24-én aláírt szerződés a közúti, vasúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről. |
| --- | --- |

—

A Szlovák Köztársaság és a Cseh Köztársaság között Pozsonyban, 1999. május 24-én aláírt szerződés a közúti, vasúti és vízi határforgalom ellenőrzésének megkönnyítéséről.

FINNORSZÁG

Finnországnak nincs közös szárazföldi határa olyan tagállamokkal, amelyek a 20. cikket nem alkalmazzák.

SVÉDORSZÁG

Svédország nem kötött kétoldalú megállapodásokat a Schengeni határ-ellenőrzési kódex 17. cikkének (1) bekezdésével összhangban.

IZLAND

Izlandnak nincsenek közös szárazföldi határai egyetlen más tagállammal sem, ezért e rendelkezés nem alkalmazandó rá.

NORVÉGIA

Norvégia nem kötött ilyen kétoldalú megállapodásokat.

---

| 24.1.2008 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 18/15 |
| --- | --- | --- | --- |

24.1.2008

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 18/15

---

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határ-ellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések

A tagállamok számára biztosított az a lehetőség, hogy jogszabályban írják elő az iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget – 21. cikk c) pont

(2008/C 18/03)

BELGIUM

E kötelezettséget a külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 38. szakasza tartalmazza:

„A 15 év feletti külföldi köteles mindig tartózkodási engedélyt, letelepedési engedélyt vagy egyéb tartózkodási okmányt magánál tartani, és azt az illetékes hatóság tisztviselőjének felszólítására bemutatni.”

BULGÁRIA

A meghatározott okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget a bolgár személyazonosító okmányokról szóló törvény, valamint az uniós polgároknak és családtagjaiknak a Bolgár Köztársaságba való beutazásáról, tartózkodásáról és kiutazásáról szóló törvény szabályozza:

1.   A bolgár személyazonosító okmányokról szóló törvény

6. cikk: „A polgárok a jogszabály által felhatalmazott tisztviselők felszólítására igazolják személyazonosságukat.”

29. cikk (1) bekezdés: „A Bulgáriában élő bolgár állampolgár a 14. életévének betöltését követő 30 napon belül személyazonosító igazolványt kérelmez.”

55. cikk (1) bekezdés: „A 14. életévét betöltött azon külföldi, aki számára a Bolgár Köztársaságban 3 hónapos vagy ennél hosszabb tartózkodást engedélyeztek, a külföldi állampolgárok számára kiadott bolgár személyazonosító okmányt kap.”

57. cikk (1) bekezdés: „A külföldiek számára kiadott bolgár személyazonosító okmányok – a külföldiek nemzetközi úti okmányával együtt – a Bolgár Köztársaság területén belül érvényesek.”

57. cikk (2) bekezdés: „Azon hontalan személyek és külföldiek, akik a menedékjogról és a menekültekről szóló törvény alapján védelmet kértek, vagy akik számára ilyen védelmet nyújtottak, személyazonosságukat kizárólag bolgár személyazonosító okmánnyal igazolhatják.”

58. cikk: „A legfeljebb 3 hónapig a Bolgár Köztársaság területén tartózkodó külföldiek személyazonosságukat azzal a nemzetközi úti okmánnyal igazolják, amellyel az országba beléptek, kivéve azon külföldieket, akik ideiglenes menekültigazolvánnyal rendelkeznek.”

2.   Az Európai Unió polgárainak és családtagjaiknak a Bolgár Köztársaságba való beutazásáról, tartózkodásáról és kiutazásáról szóló törvény

4. cikk (1) bekezdés: „Az Európai Unió polgárai személyazonosító igazolvánnyal vagy útlevéllel léphetnek be, illetve hagyhatják el a Bolgár Köztársaság területét.”

CSEH KÖZTÁRSASÁG

A külföldieknek a Cseh Köztársaság területén való tartózkodásáról szóló 326/1999 sz. törvény 103. §-ának d) pontja kimondja, hogy a külföldiek a rendőrség felszólítására kötelesek bemutatni úti okmányukat (személyazonosító igazolványukat). Az említett törvény szerint a külföldi a rendőrség felszólítására köteles bemutatni úti okmányát.

DÁNIA

A külföldiekről szóló törvény 39. szakaszának (1) bekezdése szerint a külföldinek – az országba való beutazás, tartózkodás vagy kiutazás esetén – útlevéllel vagy úti okmánnyal kell rendelkeznie, és a 39. szakasz (3) bekezdésének 1. pontja szerint az országban tartózkodó külföldi az útlevelet vagy úti okmányt a hatóságok felszólítására köteles bemutatni.

A 39. szakasz (4) bekezdésének 1. pontja szerint a skandináv országok állampolgárai mentesülnek e kötelezettségek alól, és ugyanezen szakasz 2. pontja pedig kimondja, hogy az integrációs miniszter más külföldieket is mentesíthet azon kötelezettség alól, hogy útlevelüket vagy egyéb úti okmányukat maguknál tartsák (lásd a külföldiekről szóló rendelet 5. szakaszának (2) bekezdését). A külföldiekről szóló rendelet 5. szakaszának (2) bekezdése alapján elfogadott rendelkezéseket évente egyszer a dán Hivatalos Közlönyben (Statstidende) teszik közzé.

Statstidende

NÉMETORSZÁG

A tartózkodási törvény 3. §-ának (1) bekezdése, 13. §-a (1) bekezdésének második mondata, valamint 48. és 82. §-a:

3. § Útlevél-kötelezettség

(1)   Külföldiek csak akkor utazhatnak be a Szövetségi Köztársaság területére, vagy tartózkodhatnak a területén, ha rendelkeznek elismert és érvényes útlevéllel vagy azt helyettesítő okmánnyal, amennyiben nem mentesíti őket jogszabály az útlevél-kötelezettség alól.

(2)   A Szövetségi Belügyminisztérium vagy az általa kijelölt szerv indokolt esetekben kivételesen felmentést adhat az útlevél-kötelezettség alól a külföldiek beutazását megelőzően, a határátlépést és az ezt követő, legfeljebb hat hónapos időtartamú tartózkodást illetően.

13. § Határátlépés

(1)   A Szövetségi Köztársaság területére való beutazás és a területéről való kiutazás csak a megnyitott határátkelőhelyeken és azok hivatalos nyitvatartási ideje alatt történhet, amennyiben más jogszabály vagy államközi megállapodás alapján nem engedélyeztek kivételeket ezalól. A külföldiek kötelesek beutazáskor és kiutazáskor elismert és érvényes útlevelet vagy a 3. § (1) bekezdése szerinti helyettesítő okmányt maguknál tartani, és kötelesek magukat a határforgalom rendőri ellenőrzésének alávetni.

(2)   Egy külföldi akkor utazott be egy megnyitott határátkelőhelyen, amikor átlépte a határt és áthaladt a határátkelő állomáson. Amennyiben a határforgalom rendőri ellenőrzésével megbízott hatóságok engedélyezik egy külföldi számára, hogy egy bizonyos, átmeneti cél érdekében azelőtt áthaladjon a határátkelőhelyen, hogy döntés született volna visszairányítását illetően (e törvény 15. § -a, a menekültügyi eljárásról szóló törvény 18. és 18a. § -a), vagy ezen intézkedés előkészítése, biztosítása vagy végrehajtása folyamán, akkor nem valósul meg az 1. mondat értelmében vett beutazás mindaddig, amíg a hatóságok számára lehetséges a külföldi tartózkodásának ellenőrzése. Egyébként a külföldi beutazott, ha átlépte a határt.

48. § Okmányokkal kapcsolatos kötelezettségek

(1)   A külföldi köteles az e törvény végrehajtásával megbízott hatóságok kérésére útlevelét, útlevelet helyettesítő okmányát vagy igazolványt helyettesítő okmányát, valamint tartózkodási engedélyét vagy a kiutasítás felfüggesztéséről szóló igazolást bemutatni, kiszolgáltatni és átmenetileg átadni, amennyiben ez szükséges az e törvényben előírt intézkedések végrehajtásához vagy biztosításához.

(2)   Azon külföldi, aki nem rendelkezik útlevéllel, és ilyet elvárható módon igényelni sem tud, eleget tesz az igazolványkötelezettségnek a tartózkodási engedélyről vagy a kiutasítás felfüggesztéséről szóló igazolással, amennyiben ez az okmány tartalmazza tulajdonosa személyi adatait és fényképét, valamint igazolványt helyettesítő okmánynak minősül.

(3)   Amennyiben a külföldi nem rendelkezik érvényes útlevéllel vagy ezt helyettesítő okmánnyal, köteles együttműködni azonosító iratainak beszerzésében, valamint köteles minden olyan, birtokában lévő okmányt vagy egyéb iratot az e törvény végrehajtásával megbízott hatóságok kérésére bemutatni, kiszolgáltatni és átadni, amelyek hozzájárulhatnak személyazonossága és állampolgársága megállapításához, valamint egy másik országba történő kiutasításának megállapításához és érvényesítéséhez. Amennyiben a külföldi nem teljesíti az 1. mondat szerinti kötelezettségét, és ténylegesen fennáll annak gyanúja, hogy rendelkezik ilyen iratokkal, akkor ő és magánál tartott dolgai átvizsgálhatóak. A külföldinek alá kell vetnie magát az intézkedésnek.

82. § A külföldi együttműködése

(1)   A külföldi köteles érdekeinek és a számára előnyös körülményeknek – amennyiben ezek nem köztudomásúak vagy ismertek – ellenőrizhető körülményekre való hivatkozással haladéktalanul érvényt szerezni, és a személyes viszonyaira vonatkozó szükséges igazolásokat, egyéb szükséges iratokat és engedélyeket, valamint minden egyéb olyan igazolást, ami rendelkezésére áll, haladéktalanul bemutatni.

Az idegenrendészeti hivatal a fentiek teljesítésére megfelelő határidőt állapíthat meg. A határidő lejárta után érvényesített körülmények és bemutatott igazolások figyelmen kívül hagyhatók.

(2)   A jogorvoslati eljárásban az (1) bekezdés megfelelően alkalmazandó.

(3)   A külföldit tájékoztatni kell az (1) bekezdés szerinti kötelezettségeiről, valamint e törvény szerinti lényeges jogairól és kötelezettségeiről, különösen a 44a., 48., 49. és 81. §-ból eredő kötelezettségeiről, és a 11. § (1) bekezdésének harmadik mondata szerinti kérelmezési lehetőségéről. Határidő megállapítása esetén tájékoztatni kell a határidő-mulasztás következményeiről.

(4)   Amennyiben e törvény és más törvények idegenrendészeti rendelkezései alapján intézkedések előkészítése és végrehajtása válik szükségessé, elrendelhető, hogy a külföldi az illetékes hatóságnál, illetve azon állam képviseletén, melynek állampolgárságát vélhetően viseli, személyesen megjelenjen, továbbá elrendelhető, hogy orvosi vizsgálatra kerüljön sor utazási alkalmasságának megállapítása céljából. Amennyiben a külföldi nem teljesíti az 1. mondat szerinti rendelkezést, azt kényszer útján is foganatosítani lehet. A szövetségi rendészeti törvény 40. §-ának (1) és (2) bekezdése, a 41. § és a 42. § (1) bekezdésének első és harmadik mondata megfelelően alkalmazandó.

ÉSZTORSZÁG

A személyazonosító okmányokkal kapcsolatos követelményről, valamint az okmányok érvényességéről és ellenőrzéséről a személyazonosító okmányokról szóló törvény (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 1999., 25., 365.; 2006., 29., 221.) 5–8. cikke, 17. cikke és 18. cikkének (1) bekezdése rendelkezik.

Az államhatár átlépésekor a személyazonosító okmány bemutatásának kötelezettségéről az államhatárról szóló törvény (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 1994., 54., 902.; 2006., 26., 191.) 11. cikkének (1) és (2) bekezdése rendelkezik.

A külföldiek bejelentkezéséről és ellenőrzéséről a külföldiekről szóló törvény (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 1993., 44., 637.; 2007., 9., 44.) 15. cikke és 15. cikkének (1) bekezdése rendelkezik.

GÖRÖGORSZÁG

A harmadik országbeli állampolgár külföldieknek az iratok és okmányok birtoklására vagy maguknál tartására vonatkozó kötelezettségét a 3386/2005 törvény 6. és 8. cikke mondja ki, amely törvény a külföldiek Görögországba való belépését és tartózkodását szabályozza. Így a 6. cikk (1) és (2) bekezdése kimondja, hogy a Görögországba belépő harmadik országbeli állampolgárok kötelesek útlevelet és vízumot maguknál tartani, feltéve hogy ezt hatályos nemzetközi egyezmény, a közösségi jog vagy nemzeti rendelkezések előírják. Továbbá a 3386/2005 törvény 8. cikkének (2) bekezdése megtiltja a harmadik országbeli állampolgárok Görögországba való belépését, amennyiben nem rendelkeznek útlevéllel vagy más, a származási országukba vagy a tranzitországba való visszatérésüket biztosító úti okmánnyal, valamint az utazásuk célját igazoló szükséges dokumentumokkal.

SPANYOLORSZÁG

A spanyol jogrendszer a spanyol állampolgárok és a külföldiek részére egyaránt előírja a személyazonosító okmányok maguknál tartására és bemutatására vonatkozó kötelezettséget. E két szabályt a következő jogszabályok tartalmazzák:

a)   a spanyol állampolgárok esetében:

A nemzeti személyazonosító igazolvány és elektronikus aláírási igazolványai kiadásáról szóló, 2005. december 23-i 1553/2005 királyi rendelet 2. cikke a következőképpen rendelkezik:

| 1. | „A 14. életévüket betöltött spanyol állampolgárok kötelesek kérelmezni a nemzeti személyazonosító igazolványt.” |
| --- | --- |

1.

„A 14. életévüket betöltött spanyol állampolgárok kötelesek kérelmezni a nemzeti személyazonosító igazolványt.”

| 2. | „A nemzeti személyazonosító igazolvány kérelmezésére kötelezett személyek ezenkívül a hatóság vagy képviselője felszólítására kötelesek azt bemutatni.” |
| --- | --- |

2.

„A nemzeti személyazonosító igazolvány kérelmezésére kötelezett személyek ezenkívül a hatóság vagy képviselője felszólítására kötelesek azt bemutatni.”

A polgárok biztonságának védelméről szóló, 1992. február 21-i 1/1992 organikus törvény 9. cikke rögzíti a spanyol állampolgárok azon jogát, hogy 14. életévük betöltésekor nemzeti személyazonosító igazolványt kapjanak, valamint az ezen igazolvány kérelmezésére vonatkozó kötelezettségüket.

Az említett organikus törvény 20. cikke feljogosítja a biztonsági szolgálatok és a biztonsági szervek tagjait, hogy bűncselekmények megelőzése és felderítése céljából felkérjék a személyeket az utcán személyazonosságuk igazolására. Ellenállás vagy megtagadás esetén a büntető törvénykönyv és a büntetőeljárási törvény rendelkezései alkalmazandók.

b)   külföldiek esetében:

A 2000. december 22-i 8/2000 organikus törvénnyel módosított, a Spanyolországban tartózkodó külföldiek jogairól, szabadságairól és társadalmi integrációjáról szóló, 2000. január 11-i 4/2000 organikus törvényt módosító 2003. november 20-i 14/2003 organikus törvény 4. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy a Spanyolországban tartózkodó külföldiek személyazonosságukat és spanyolországi jogi helyzetüket igazoló okmányokat kötelesek maguknál tartani.

„A spanyol területen tartózkodó külföldiek joga és kötelezettsége, hogy a származási ország vagy az érkezésük szerinti ország illetékes hatóságai által kiállított személyazonosító okmányokat, valamint a spanyolországi helyzetüket igazoló dokumentumokat maguknál tartsák.”

A Spanyolországban tartózkodó külföldiek jogairól, szabadságairól és társadalmi integrációjáról szóló, 2000. január 11-i 4/2000 organikus törvényt végrehajtó rendeletek elfogadásáról szóló, 2004. december 30-i 2393/2004 királyi rendelet 100. cikkének (2) bekezdése kimondja:

„A külföldiek a hatóságok vagy képviselőik felszólítására kötelesek bemutatni a személyazonosságukat és spanyolországi jogi helyzetüket igazoló okmányokat.”

A polgárok biztonságának védelméről szóló, 1992. február 21-i 1/1992 organikus törvény 11. cikke kimondja, hogy a spanyol területen tartózkodó külföldiek kötelesek maguknál tartani a személyazonosságukat és spanyolországi jogi helyzetüket igazoló okmányokat.

FRANCIAORSZÁG

A francia jog e kötelezettséget a külföldiek belépéséről és tartózkodásáról, valamint a menedékjogról szóló törvény (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile, CESEDA) L.611-1. cikkében írja elő, amely kimondja, hogy – a személyazonosság ellenőrzése előtt, illetve azt követően is – a külföldi állampolgárságú személyeknek be kell tudni mutatniuk a francia területen való utazásra vagy tartózkodásra jogosító iratokat vagy okmányokat a bűnügyi rendőrség tisztviselői felszólítására, valamint utóbbiak felügyelete alatt a rendőrök vagy helyettes rendőrök felszólítására is.

OLASZORSZÁG

A nemzeti jog az 1931. június 18-i 773. számú „Testo Unico Leggi di Pubblica Sicurezza” (T.U.L.P.S.) 3. cikkében lehetővé teszi a személyazonosító okmánnyal való rendelkezést. Az említett cikk kimondja, hogy: „a Belügyminisztérium által meghatározott mintával összhangban a polgármester személyazonosító igazolványt ad ki a településen lakóhellyel rendelkező 15. életévüket betöltött személyeknek, amennyiben ezt kérelmezik”.

A személyazonosító okmány magánál tartására vonatkozó kötelezettséget illetően a fent említett T.U.L.P.S. 4. cikke kimondja, hogy a rendőrség a hatáskörén belül elrendelheti, hogy valamely veszélyes vagy gyanús személy kérelmezzen személyazonosító igazolványt, és azt a rendőrség tisztviselőinek felszólítására bármikor mutassa be.

E cikkek megvizsgálását követően megállapítható, hogy a fent említett okmány magánál tartására vonatkozó kötelezettség kizárólag a veszélyes vagy gyanús személyekre vonatkozik; a többi (nem veszélyes és nem gyanús) személyek a büntető törvénykönyv 651. cikke alapján kizárólag arra kötelesek, hogy a tisztviselő felszólítására személyazonosságukat, családi állapotukat vagy személyes minőségüket illetően információkkal szolgáljanak.

Az országban jogszerűen tartózkodó külföldi jogosult azon település nyilvántartási hivatala általi nyilvántartásba vételre, ahol lakóhellyel rendelkezik, és arra, hogy kiutazásra nem jogosító személyazonosító igazolvánnyal rendelkezzen.

CIPRUS

Az 562/2006/EK rendelet kimondja, hogy a határellenőrzés megszüntetése a belső határokon nem érinti a tagállamok azon lehetőségét, hogy jogszabályban írják elő az iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget.

A Ciprusi Köztársaság nemzeti joga tartalmaz ilyen rendelkezést. Az állampolgárok nyilvántartásba vételéről szóló 2006. évi törvény (L.13(I)/2006) értelmében a rendőrség szolgálatot teljesítő bármely tagja, a nyilvántartó hatóság bármely tagja vagy a Migrációs és Polgári Nyilvántartási Osztály vezetője által írásban felhatalmazott bármely más személy bárkit felszólíthat személyazonosító igazolványa bemutatására. Amennyiben e személy a megállapított határidőn belül ezt elmulasztja, bűncselekményt követ el, és legfeljebb egy év szabadságvesztés-büntetésre vagy legfeljebb ezer font pénzbüntetésre vagy szabadságvesztés-büntetésre és pénzbüntetésre is ítélhető. Továbbá a rendőrségről szóló törvény (L.73(I)/2004) 28. szakasza szerint a rendőrség bármely tagja megállíthat, feltartóztathat és átkutathat olyan személyt, i. aki valamely cselekményt vagy tettet követ el; ii. aki feltehetőleg valamilyen cselekményt vagy tettet követ el, vagy valamely dolog birtokában van; vagy iii. aki valamely hatályos jogszabály rendelkezései értelmében engedélyhez kötött dolog birtokában van, és felszólíthatja e személyt az engedély bemutatására.

LETTORSZÁG

A Lett Köztársaság Miniszteri Kabinetének 2002. november 4-i 499. sz. rendelete – „A Lett Köztársaság határ menti területéről és határrendszeréről szóló rendelet” – kimondja, hogy a 15. életévüket betöltött személyek a Lett Köztársaság államhatára mentén a határ menti területen (az államhatártól számított legfeljebb 2 km-es sávban) való tartózkodás esetén kötelesek személyazonosító okmányt maguknál tartani. Egyéb esetekben a Lett Köztársaság jogszabályai nem követelik meg, hogy a személyek állandóan tartsanak maguknál személyazonosító okmányt.

LITVÁNIA

A litván jogszabályok értelmében a litván állampolgárok és az uniós polgárok nem kötelesek személyazonosító iratokat és okmányokat maguknál tartani.

Az államhatárról és annak védelméről szóló törvény 17. cikkének (5) bekezdése szerint a határ menti övezetben valamennyi polgár köteles személyazonosító okmányt magánál tartani.

A 16. életévét betöltött valamennyi litván állampolgárnak kapnia kell, illetve rendelkeznie kell nemzeti személyazonosító igazolvánnyal vagy útlevéllel. A külföldiek jogállásáról szóló törvény szerint valamennyi uniós polgárnak rendelkeznie kell személyazonosító okmánnyal, és valamennyi harmadik országbeli állampolgár köteles személyazonosító okmánnyal rendelkezni, és azt magánál tartani.

LUXEMBURG

A külföldiek kötelesek tartózkodási engedélyüket mindig maguknál tartani.

MAGYARORSZÁG

A külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2001. évi XXXIX. törvény 61. cikkének (3) bekezdése kimondja, hogy a külföldi – a hatóságok felhívására – köteles úti okmányát, tartózkodási engedélyét vagy személyazonosító igazolványát felmutatni.

MÁLTA

Megjegyzendő, hogy a bevándorlási törvény (217. fejezet) jelenleg előírja az útlevélnek vagy más megfelelő okmánynak a belépési ponton való bemutatásának kötelezettségét. Nincs azonban olyan jogi rendelkezés, amely előírná, hogy ezen okmányokat a személyek mindig kötelesek maguknál tartani.

A gyakorlatban azonban a nemzeti hatóságok szükség esetén felszólíthatják a harmadik országbeli állampolgárokat a megfelelő okmányok bemutatására. Ezért tehát kívánatos, hogy e személyek a máltai tartózkodásuk alatt mindig tartsák maguknál ezen okmányokat.

HOLLANDIA

Hollandiában a személyazonosítás kötelezettségéről szóló törvény [Wet op de identificatieplicht] szerint a 14. életévüket betöltött személyek ellenőrzés céljából kötelesek első felszólításra igazolni személyazonosságukat (a személyazonosítás kötelezettsége). Ugyanez vonatkozik a külföldiekre is.

Wet op de identificatieplicht

A külföldiekről szóló rendelet [Vreemdelingenbesluit vagy „Vb”] 4.21. cikke határozza meg azon okmányokat, amelyekkel a személyek Hollandiában igazolhatják a magukat a külföldiekről szóló törvény 50.1. szakasza értelmében. E cikk megkülönbözteti a személyek következő csoportjait:

Vreemdelingenbesluit

Vb

| — | határozott vagy határozatlan időtartamra szóló tartózkodási engedély alapján jogszerűen tartózkodó külföldiek, |
| --- | --- |

—

határozott vagy határozatlan időtartamra szóló tartózkodási engedély alapján jogszerűen tartózkodó külföldiek,

| — | közösségi polgárként jogszerűen tartózkodó külföldiek, |
| --- | --- |

—

közösségi polgárként jogszerűen tartózkodó külföldiek,

| — | azon személyek, akik meghatározott időtartamra kérelmezték a menedékkérők tartózkodási engedélyét, |
| --- | --- |

—

azon személyek, akik meghatározott időtartamra kérelmezték a menedékkérők tartózkodási engedélyét,

| — | a felsoroltakon kívüli egyéb külföldiek. |
| --- | --- |

—

a felsoroltakon kívüli egyéb külföldiek.

Konkrétan a következő kategóriák érintettek:

| a) | az ideiglenes vagy állandó tartózkodási engedély alapján jogszerűen tartózkodó külföldiek (a külföldiekről szóló törvény 8. szakaszának a)–d) pontja), akik a külföldiekről szóló rendelet 7a–7d. függelékével összhangban személyazonosító okmányként külön tartózkodási okmányt kaptak; |
| --- | --- |

a)

az ideiglenes vagy állandó tartózkodási engedély alapján jogszerűen tartózkodó külföldiek (a külföldiekről szóló törvény 8. szakaszának a)–d) pontja), akik a külföldiekről szóló rendelet 7a–7d. függelékével összhangban személyazonosító okmányként külön tartózkodási okmányt kaptak;

| b) | az EU/EGT és Svájc azon állampolgárainak, akik a külföldiekről szóló törvény 8.e. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodnak, érvényes nemzeti útlevéllel vagy érvényes személyazonosító igazolvánnyal kell rendelkezniük. A külföldiekről szóló törvény 8.e. szakasza értelmében az EU/EGT állampolgárainak családtagjaként jogszerűen tartózkodó, de eltérő állampolgárságú külföldiek esetében:






  — | a szükséges beutazó vízumot tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el, |
| --- | --- | --- |

b)

az EU/EGT és Svájc azon állampolgárainak, akik a külföldiekről szóló törvény 8.e. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodnak, érvényes nemzeti útlevéllel vagy érvényes személyazonosító igazolvánnyal kell rendelkezniük. A külföldiekről szóló törvény 8.e. szakasza értelmében az EU/EGT állampolgárainak családtagjaként jogszerűen tartózkodó, de eltérő állampolgárságú külföldiek esetében:

—

a szükséges beutazó vízumot tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el,

| — | a beléptető bélyegzőt tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben a belépéshez nincs szükség vízumra, és az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el, |
| --- | --- |

—

a beléptető bélyegzőt tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben a belépéshez nincs szükség vízumra, és az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el,

| — | az illetékes hatóságok nyilatkozatát tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, miszerint kérelmezték a tartózkodási kártyát, feltéve hogy a nyilatkozat adása óta hat hónapnál kevesebb idő telt el, |
| --- | --- |

—

az illetékes hatóságok nyilatkozatát tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, miszerint kérelmezték a tartózkodási kártyát, feltéve hogy a nyilatkozat adása óta hat hónapnál kevesebb idő telt el,

| — | a külföldiekről szóló rendelet 7e. függeléke szerinti tartózkodási kártya; |
| --- | --- |

—

a külföldiekről szóló rendelet 7e. függeléke szerinti tartózkodási kártya;

| c) | azok a külföldiek, akik kérelmet nyújtottak be a menedékkérők meghatározott időtartamra szóló tartózkodási engedélye iránt, a külföldiekről szóló rendelet 7f. függelékével összhangban személyazonosító okmányt kapnak a befogadó központban; |
| --- | --- |

c)

azok a külföldiek, akik kérelmet nyújtottak be a menedékkérők meghatározott időtartamra szóló tartózkodási engedélye iránt, a külföldiekről szóló rendelet 7f. függelékével összhangban személyazonosító okmányt kapnak a befogadó központban;

| d) | a külföldiekről szóló törvény 8j. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó olyan külföldiek, akiknek a kiutasítása a külföldiekről szóló törvény 64. szakasza értelmében akadályokba ütközik, valamint a kiutazási haladék következtében jogszerűen tartózkodó személyek személyazonosítás céljából a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal; |
| --- | --- |

d)

a külföldiekről szóló törvény 8j. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó olyan külföldiek, akiknek a kiutasítása a külföldiekről szóló törvény 64. szakasza értelmében akadályokba ütközik, valamint a kiutazási haladék következtében jogszerűen tartózkodó személyek személyazonosítás céljából a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal;

| e) | az emberkereskedelem (feltételezett) áldozatai, akik a Vw. 8.k. szakasza szerint jogszerű tartózkodási hellyel rendelkeznek, a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal; |
| --- | --- |

e)

az emberkereskedelem (feltételezett) áldozatai, akik a Vw. 8.k. szakasza szerint jogszerű tartózkodási hellyel rendelkeznek, a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal;

| f) | a kísérő nélküli külföldi kiskorúak, akik a korlátozásokra is figyelemmel korábban kiadott tartózkodási engedélyük érvényességének meghosszabbítására vagy módosítására irányuló kérelmük tárgyában hozandó határozatot várják, a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal; |
| --- | --- |

f)

a kísérő nélküli külföldi kiskorúak, akik a korlátozásokra is figyelemmel korábban kiadott tartózkodási engedélyük érvényességének meghosszabbítására vagy módosítására irányuló kérelmük tárgyában hozandó határozatot várják, a külföldiekről szóló rendelet 7f2. függeléke szerinti tartózkodási okmányt (W2. okmány) kapnak, amennyiben még nem rendelkeznek határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal;

| g) | egyéb külföldiek. |
| --- | --- |

g)

egyéb külföldiek.

Egyéb külföldiek esetében a megfelelő személyazonosító okmány a Vb. által a Hollandiában való belépéshez előírt határátlépésre jogosító érvényes okmány, vagy érvényes vízumot tartalmazó, határátlépésre jogosító érvényes okmány. A Hollandiába való belépéshez szükséges, határátlépésre jogosító okmányokat a Vb. 2.3. cikke határozza meg. E rendelkezés nem csak azon külföldiekre alkalmazandó, akik meghatározott időre tartózkodási jogot kaptak, hanem az országban jogellenesen tartózkodó külföldiekre is. A W2. okmány csak rendkívüli esetekben adható ki, szem előtt tartva különösen azt, hogy az érintett fél már mentesült az útlevél-kötelezettség alól.

A Vb. 2.4. cikkében foglalt különös szabály a tranzitutasokra alkalmazandó. A valamely más schengeni tagállam által kiadott tartózkodási okmánnyal rendelkező külföldiek vonatkozásában az álláspont az, hogy e személyek a schengeni területen legfeljebb három hónapig vízum nélkül szabadon mozoghatnak. Ilyen esetekben érvényes úti okmánnyal kell rendelkezniük.

A külföldiekről szóló törvény 50. szakasza

(1)   A határellenőrzésért felelős tisztviselők és a külföldiek felügyeletével megbízott tisztviselők feltartóztathatják a személyeket személyazonosságuk, állampolgárságuk és tartózkodási joguk megállapítása érdekében olyan tények és körülmények alapján, amelyek objektíve a jogellenes tartózkodás ésszerű gyanúját keltik, vagy annak érdekében, hogy fellépjenek a határátlépést követő jogellenes tartózkodással szemben. A magát holland állampolgárnak valló, de ezt bizonyítani nem tudó személy a (2) és (5) bekezdésben foglalt kényszerítő intézkedéseknek vethető alá. Azon okmányokat, amelyeket a külföldi köteles magánál tartani személyazonossága, állampolgársága és tartózkodási joga megállapítása érdekében, tanácsi rendelet határozza majd meg.

(2)   Amennyiben nem lehet megállapítani a feltartóztatott személy személyazonosságát, e személy kihallgatás céljából erre kijelölt helyre vihető. E személy ott legfeljebb hat órán át tartható, feltéve hogy ezen időtartam nem foglalja magában az éjfél és reggel 9 óra közötti időszakot.

(3)   Amennyiben a feltartóztatott személy személyazonossága rögtön megállapítható, és úgy tűnik, hogy e személy nem jogosult tartózkodásra, vagy ha jogszerű tartózkodása nem nyilvánvaló azonnal, úgy kihallgatás céljából erre kijelölt helyre vihető. E személy ott legfeljebb hat órán át tartható, feltéve hogy ezen időtartam nem foglalja magában az éjfél és reggel 9 óra közötti időszakot.

(4)   Amennyiben továbbra is alappal feltételezhető, hogy a feltartóztatott személy nem jogosult tartózkodásra, a (2) és (3) bekezdésben foglalt időtartamot a királyi Marechaussee parancsnoka vagy a személy tartózkodási helye szerint illetékes rendőrkapitány a vizsgálat érdekében legfeljebb 48 órával meghosszabbíthatja.

(5)   Az (1) bekezdésben foglalt tisztviselők jogosultak a feltartóztatott személynek, ruházatának és tárgyainak átkutatására.

(6)   Az e szakasz említett bekezdéseinek alkalmazásával kapcsolatos részletesebb szabályokat tanácsi rendelet határozza majd meg.

A külföldiekről szóló 2000. évi rendelet 4.21. cikke

(1)   A törvény 50.1. szakaszának utolsó mondatában meghatározott okmányok a következők:

| a) | a törvény 8.a–8.d. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó külföldiek esetében: az illetékes hatóságok által kiállított, a jogszerű tartózkodást igazoló okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg; |
| --- | --- |

a)

a törvény 8.a–8.d. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó külföldiek esetében: az illetékes hatóságok által kiállított, a jogszerű tartózkodást igazoló okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg;

| b) | a törvény 8.e. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó külföldiek esetében: érvényes nemzeti útlevél vagy érvényes személyazonosító igazolvány, amennyiben e személyek a 8.7.1. szakaszban foglalt valamely állam állampolgárai, vagy amennyiben nem ilyen állampolgárok:






  1. | a szükséges beutazó vízumot tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el; |
| --- | --- | --- |

b)

a törvény 8.e. szakasza értelmében jogszerűen tartózkodó külföldiek esetében: érvényes nemzeti útlevél vagy érvényes személyazonosító igazolvány, amennyiben e személyek a 8.7.1. szakaszban foglalt valamely állam állampolgárai, vagy amennyiben nem ilyen állampolgárok:

1.

a szükséges beutazó vízumot tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el;

| 2. | a beléptető bélyegzőt tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben a belépéshez nincs szükség vízumra, és az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el; |
| --- | --- |

2.

a beléptető bélyegzőt tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, amennyiben a belépéshez nincs szükség vízumra, és az országba való belépés óta három hónapnál kevesebb idő telt el;

| 3. | az illetékes hatóságok nyilatkozatát tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, miszerint kérelmezték a tartózkodási kártyát, feltéve hogy a nyilatkozat adása óta hat hónapnál kevesebb idő telt el; |
| --- | --- |

3.

az illetékes hatóságok nyilatkozatát tartalmazó érvényes nemzeti útlevél, miszerint kérelmezték a tartózkodási kártyát, feltéve hogy a nyilatkozat adása óta hat hónapnál kevesebb idő telt el;

| 4. | a 8.13. szakasz (5) bekezdése vagy a 8.20. szakasz (1) bekezdése szerinti, az illetékes hatóságok által kiadott tartózkodási okmány; |
| --- | --- |

4.

a 8.13. szakasz (5) bekezdése vagy a 8.20. szakasz (1) bekezdése szerinti, az illetékes hatóságok által kiadott tartózkodási okmány;

| c) | azon külföldiek esetében, akik kérelmet nyújtottak be a törvény 28. szakasza szerinti, a menedékkérők meghatározott időtartamra szóló tartózkodási engedélye iránt: az illetékes hatóságok által kiállított, ezt igazoló okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg; |
| --- | --- |

c)

azon külföldiek esetében, akik kérelmet nyújtottak be a törvény 28. szakasza szerinti, a menedékkérők meghatározott időtartamra szóló tartózkodási engedélye iránt: az illetékes hatóságok által kiállított, ezt igazoló okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg;

| d) | a c. pontban foglaltakon kívüli olyan külföldiek esetében, akik a törvény 8. szakaszának f), g), h), j) vagy k) pontja értelmében jogszerűen tartózkodnak, és nem rendelkeznek a törvény értelmében határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal: az illetékes hatóságok által kiállított okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg, és amely a 4.29. szakasz (3) bekezdése szerinti pótlapot tartalmaz, amelyre feljegyzik a tartózkodási jogot; |
| --- | --- |

d)

a c. pontban foglaltakon kívüli olyan külföldiek esetében, akik a törvény 8. szakaszának f), g), h), j) vagy k) pontja értelmében jogszerűen tartózkodnak, és nem rendelkeznek a törvény értelmében határátlépésre jogosító érvényes okmánnyal: az illetékes hatóságok által kiállított okmány, amelynek mintáját miniszteri rendelet határozza meg, és amely a 4.29. szakasz (3) bekezdése szerinti pótlapot tartalmaz, amelyre feljegyzik a tartózkodási jogot;

| e) | egyéb külföldiek esetében: a törvény értelmében a Hollandiába való belépéshez szükséges, határátlépésre jogosító érvényes okmány, vagy határátlépésre jogosító olyan okmány, amely tartalmazza a szükséges vízumot vagy a tartózkodási jogra vonatkozó bejegyzést. |
| --- | --- |

e)

egyéb külföldiek esetében: a törvény értelmében a Hollandiába való belépéshez szükséges, határátlépésre jogosító érvényes okmány, vagy határátlépésre jogosító olyan okmány, amely tartalmazza a szükséges vízumot vagy a tartózkodási jogra vonatkozó bejegyzést.

(2)   A 12 év alatti gyermekek számára kizárólag az (1) bekezdés a) vagy b) pontjában említett okmányokat állítják ki, kivéve ha a miniszter véleménye szerint ésszerű érdekük fűződik ahhoz, hogy más okmányt kapjanak.

(3)   Az (1) bekezdés a)–d) pontjában említett okmányok bejegyzést tartalmaznak arról, hogy a külföldi jogosult-e munkavállalásra, és hogy az adott munkához szükséges-e munkavállalási engedély a külföldiek munkavállalásáról szóló törvény [Wet arbeid vreemdelingen] értelmében.

Wet arbeid vreemdelingen

(4)   Amennyiben az (1) bekezdés a) vagy b) pontjában említett külföldi állampolgár Hollandiában való tartózkodása a 3.4. szakasz (4) bekezdésében meghatározott valamely korlátozásnak van alávetve, az okmányba a következő bejegyzést teszik: „állami források igénybevétele következményekkel járhat a tartózkodási jogra nézve” [„beroep op de publieke middelen kan gevolgen hebben voor verblijfsrecht”].

beroep op de publieke middelen kan gevolgen hebben voor verblijfsrecht

AUSZTRIA

Az osztrák állampolgárok útlevélrendszeréről szóló szövetségi törvény (1992. évi útlevéltörvény) 2. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny (BGBl.) 1992/839, a BGBl. I 2006/44 szerinti változatban

Az országba való beutazás és kiutazás:

(1)   Kormányközi megállapodások vagy eltérő nemzetközi gyakorlatok hiányában az osztrák állampolgárok (állampolgárok) érvényes úti okmánnyal (útlevél vagy útlevelet helyettesítő okmány) léphetnek be a Szövetségi Köztársaság területére vagy hagyhatják el azt. A 24. § (1) bekezdése szerinti felelősségének sérelme nélkül, nem tagadható meg azon állampolgár beléptetése, aki nem rendelkezik érvényes úti okmánnyal, azonban valószínűsíteni tudja állampolgárságát és személyazonosságát.

(2)   Amennyiben a Szövetségi Kormány az osztrák szövetségi alkotmány (B-VG) 66. cikkének (2) bekezdése alapján kormányközi megállapodásokat köthet, úgy jogosult arra is, hogy a külföldi utazás megkönnyítése érdekében olyan nemzetközi megállapodásokat kössön, amelyek lehetővé teszik az állampolgárok számára, hogy az (1) bekezdésben említetteken kívüli más okmányokkal is külföldre utazhassanak, illetve a Szövetségi Köztársaság területére beutazhassanak. Amennyiben e megállapodások az Osztrák Köztársaság szomszédos államainak határ menti területeire való utazás megkönnyítését célozzák, úgy előírhatják, hogy e könnyítések kizárólag azon állampolgárokra alkalmazandók, akiknek a lakóhelye vagy tartózkodási helye a köztársaság határ menti területén van.

Az útlevéltörvény 2. §-ának (2) bekezdése szerinti megállapodások

| — | Megállapodás az Osztrák Köztársaság és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság között a kishatárforgalomról (jelenleg a Szlovén Köztársaság), Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 379/1968 sz., a Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 143/1996 száma szerinti változatban – lásd a 3., 4. és 7. cikket (jelenleg felülvizsgálat alatt). |
| --- | --- |

—

Megállapodás az Osztrák Köztársaság és a Jugoszláv Szocialista Szövetségi Köztársaság között a kishatárforgalomról (jelenleg a Szlovén Köztársaság), Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 379/1968 sz., a Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 143/1996 száma szerinti változatban – lásd a 3., 4. és 7. cikket (jelenleg felülvizsgálat alatt).

| — | Megállapodás az Osztrák Köztársaság és a Svájci Államszövetség között a személyek kishatárforgalom keretében történő határátlépésének szabályozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 164/1974 sz. – lásd a 2–4. és a 7–9. cikket. |
| --- | --- |

—

Megállapodás az Osztrák Köztársaság és a Svájci Államszövetség között a személyek kishatárforgalom keretében történő határátlépésének szabályozásáról, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 164/1974 sz. – lásd a 2–4. és a 7–9. cikket.

Az idegenrendészeti eljárásról, az okmányok külföldiek számára történő kiadásáról és a beléptetési okmányok kiállításáról szóló osztrák szövetségi törvény 15. §-a (2005. évi idegenrendészeti törvény – FPG), Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 100/2005 szám

A Szövetségi Köztársaság területére való jogszerű beutazás feltétele

(1)   A szövetségi jog, a nemzetközi megállapodások vagy a nemzetközi gyakorlatok eltérő rendelkezése hiányában a külföldiek a Szövetségi Köztársaság területére jogszerűen csak érvényes úti okmány birtokában léphetnek be (útlevél-kötelezettség).

Az FPG 15. §-ának (1) bekezdése szerinti egyéb úti okmányok:

| — | Külföldi útlevelek (az FPG 88–93. §-a) |
| --- | --- |

—

Külföldi útlevelek (az FPG 88–93. §-a)

| — | Egyezményes úti okmányok (az FPG 94. §-a) |
| --- | --- |

—

Egyezményes úti okmányok (az FPG 94. §-a)

| — | Kiváltságokkal és mentességekkel rendelkező személyek fényképes személyazonosító igazolványai (az FPG 95. §-a) |
| --- | --- |

—

Kiváltságokkal és mentességekkel rendelkező személyek fényképes személyazonosító igazolványai (az FPG 95. §-a)

| — | Az Európai Unió tagállamainak állampolgárai részére kiadott ideiglenes úti okmányok (az FPG 96. §-a) |
| --- | --- |

—

Az Európai Unió tagállamainak állampolgárai részére kiadott ideiglenes úti okmányok (az FPG 96. §-a)

| — | Harmadik országok állampolgárainak hazaszállítására kiadott úti okmányok (az FPG 97. §-a) |
| --- | --- |

—

Harmadik országok állampolgárainak hazaszállítására kiadott úti okmányok (az FPG 97. §-a)

A 2005. évi idegenrendészeti törvény (FPG) 16. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 100/2005 szám

Az útlevél-kötelezettség általános feltételei

(1)   Amennyiben a közérdek, így különösen az útlevél- és idegenrendészeti, valamint külpolitikai érdekek megkívánják, a szövetségi belügyminiszter a szövetségi külügyminiszterrel egyetértésben rendeletet hozhat, amelyben megjelöli a Szerződésben nem részes államok által kiállított úti okmányok azon típusait, amelyek az útlevél-kötelezettség teljesítésére nem alkalmasak.

(2)   A közös úti okmányba bejegyzett külföldiek kizárólag azon úti okmány birtokosának kíséretében utazhatnak az országba vagy hagyhatják el azt, amelybe bejegyezték őket. Ez nem alkalmazandó az 5–10. fejezettel összhangban a kitoloncolással vagy külföldre szállítással kapcsolatban hozott intézkedésekre.

(3)   Azok a külföldiek, akik számára csoportos útlevelet állítottak ki, teljesítik az útlevél-kötelezettséget, azonban csak közösen utazhatnak be az országba vagy hagyhatják el azt. A csoport minden tagjának rendelkeznie kell a hatóságok által kiállított olyan okmánnyal, amelyből személyazonossága kitűnik. Ez nem alkalmazandó az 5–10. fejezettel összhangban a kitoloncolással vagy külföldre szállítással kapcsolatban hozott intézkedésekre.

A 2005. évi idegenrendészeti törvény (FPG) 17. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 100/2005 szám

Az útlevél-kötelezettség korlátozása

(1)   Amennyiben a Szövetségi Kormány az osztrák szövetségi alkotmány (B-VG) 66. cikkének (2) bekezdése alapján kormányközi megállapodásokat köthet, úgy jogosult arra is, hogy viszonossági alapon megállapodásokat kössön, miszerint az útlevél-kötelezettség alá tartozó külföldiek a 15. § (1) bekezdésében és a 16. § (3) bekezdésében említetteken kívüli más úti okmányokkal is beutazhatnak az országba, a Szövetségi Köztársaság területén ideiglenesen tartózkodhatnak, és az országot elhagyhatják. E külföldiek teljesítik az útlevél-kötelezettséget.

(2)   Az (1) bekezdés szerinti azon megállapodások, amelyek az Osztrák Köztársaság határ menti területeire való utazást hivatottak megkönnyíteni, előírhatják, hogy az országba ilyen úti okmánnyal beutazó külföldiek csak az Osztrák Köztársaság határ menti területein tartózkodhatnak. Ilyen esetekben a nemzetközi megállapodás előírhatja továbbá, hogy az országba való beutazáshoz, az országban való ideiglenes tartózkodáshoz és az ország elhagyásához szükséges okmányt osztrák hatóságnak kell ellenjegyeznie.

(3)   Amennyiben a közérdek megkívánja, a szövetségi belügyminiszter a szövetségi külügyminiszterrel egyetértésben rendeletet hozhat, amelyben meghatározza, hogy az útlevél-kötelezettség alá tartozó bizonyos külföldiek más okmányokkal is beutazhatnak a Szövetségi Köztársaság területére, ott ideiglenesen tartózkodhatnak, és elhagyhatják az országot. E külföldiek teljesítik az útlevél-kötelezettséget.

(4)   Az EGT- és a svájci állampolgárok személyazonosító igazolvánnyal is teljesíthetik az útlevél-kötelezettséget, és ilyen úti okmánnyal beutazhatnak az országba, a Szövetségi Köztársaság területén ideiglenesen tartózkodhatnak, és elhagyhatják az országot.

Az FPG 17. §-ának (1) bekezdése szerinti megállapodások:

Megállapodás az Észak-atlanti Szerződés Szervezetének tagjai között a fegyveres erőik jogállásáról (a fegyveres erők jogállásáról szóló NATO-megállapodás), Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny III. 135/1998, az Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny III. 96/1999 számában közzétett változatban, az Észak-atlanti Szerződés Szervezetének tagállamai és a békepartnerségben részes egyéb államok közötti, a fegyveres erőik jogállásáról szóló megállapodással (NATO PfP megállapodás) összefüggésben, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny III. 136/1998, az Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny III. 178/1998 számában közzétett változatban – lásd a fegyveres erők jogállásáról szóló NATO-megállapodás III. cikkének (1) bekezdését.

Az FPG 17. §-ának (2) bekezdése szerinti megállapodások: (lásd az osztrák útlevéltörvény (PassG) 2. § -ának (2) bekezdése szerinti megállapodásokat)

A 2005. évi idegenrendészeti törvény (FPG) 18. §-a, BGBl. I. 100/2005 szám

Az útlevél-kötelezettség alóli kivételek

(1)   A külföldiekre nem vonatkozik az útlevél-kötelezettség a következő esetekben:

| 1. | átvételi nyilatkozat kiadása (19. §); |
| --- | --- |

1.

átvételi nyilatkozat kiadása (19. §);

| 2. | a letelepedés és az ideiglenes tartózkodás szabályozásáról szóló osztrák törvénnyel összhangban ideiglenes tartózkodási jog biztosítása olyan esetekben, amikor a külföldi nem rendelkezik úti okmánnyal; vagy |
| --- | --- |

2.

a letelepedés és az ideiglenes tartózkodás szabályozásáról szóló osztrák törvénnyel összhangban ideiglenes tartózkodási jog biztosítása olyan esetekben, amikor a külföldi nem rendelkezik úti okmánnyal; vagy

| 3. | átszállítás (48. §). |
| --- | --- |

3.

átszállítás (48. §).

(2)   A 120. és 121. § szerinti felelősségüktől függetlenül, nem tagadható meg azon külföldieknek az országba való beutazása, akik Ausztriában menedékjogot kaptak vagy kiegészítő védelemre jogosultak, és nem rendelkeznek érvényes úti okmánnyal, azonban személyazonosságukat valószínűsíteni tudják.

Az FPG 19. §-a – átvételi nyilatkozat

(1)   Átvételi nyilatkozatot egy másik állam illetékes hatósága általi megkeresésre állítanak ki olyan külföldivel kapcsolatban, akit az említett állam területéről az Osztrák Szövetségi Köztársaság területére kitoloncolnak, és akit az Osztrák Köztársaság nemzetközi megállapodás (a (4) bekezdés), az Európai Közösség valamely egyezménye vagy nemzetközi gyakorlat alapján köteles átvenni.

(2)   Az átvételi nyilatkozatnak kifejezetten tartalmaznia kell e megnevezést, valamint a külföldi személyazonosságát és állampolgárságát.

(3)   Amennyiben nemzetközi megállapodás vagy az Európai Közösség valamely egyezménye másként nem rendelkezik, az átvételi nyilatkozat érvényességi idejét a külföldi átadásához szükséges időnek megfelelően kell meghatározni; az országba való belépéshez meg kell határozni a szerződő állam valamely határátkelőhelyét vagy egyéb helyét.

(4)   Amennyiben a Szövetségi Köztársaság Kormánya az osztrák szövetségi alkotmány (B-VG) 66. cikkének (2) bekezdése alapján kormányközi megállapodásokat köthet, úgy jogosult arra is, hogy viszonossági alapon megállapodásokat kössön, miszerint azon személyek, akik egy másik állam területére jogellenesen utaztak be, vagy akik az említett államba való beutazás vagy az ideiglenes ott-tartózkodás feltételeit nem vagy már nem teljesítik, a Szövetségi Köztársaságba ismételten beutazhatnak (visszafogadási egyezmény).

A 2005. évi idegenrendészeti törvény (FPG) 23. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I. 100/2005 szám

Orvosi igazolás

(1)   A közegészség védelme érdekében az osztrák szövetségi egészségügyi és nőügyi miniszter rendeletet hozhat, amelyben megjelöli azon államokat, ahol igen jelentős a következőkkel kapcsolatos fertőzésveszély:

| 1. | szokásos társadalmi érintkezéssel könnyen terjedő bejelentendő betegség (súlyos betegség) az osztrák járványügyi törvény [Epidimiegesetz] 1950 értelmében, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 186/1950 sz.; |
| --- | --- |

1.

szokásos társadalmi érintkezéssel könnyen terjedő bejelentendő betegség (súlyos betegség) az osztrák járványügyi törvény [Epidimiegesetz] 1950 értelmében, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 186/1950 sz.;

| 2. | bármely más, nem bejelentendő komoly fertőzéses betegség; vagy |
| --- | --- |

2.

bármely más, nem bejelentendő komoly fertőzéses betegség; vagy

| 3. | az osztrák tuberkulózistörvény 3. §-ának a) pontja értelmében bejelentendő tuberkulózis, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 127/1968 sz., |
| --- | --- |

3.

az osztrák tuberkulózistörvény 3. §-ának a) pontja értelmében bejelentendő tuberkulózis, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny 127/1968 sz.,

és ennek következtében fennáll a kockázata, hogy jelentős számú személy tartós és komoly veszélynek lesz kitéve.

(2)   Azon külföldiek számára, akik a Szövetségi Köztársaság területére való beutazásukat közvetlenül megelőző hat hónapban ideiglenesen tartózkodtak az (1) bekezdés szerinti rendeletben megjelölt államban, vízumot lehet kiadni, feltéve hogy orvosi igazolást nyújtanak be arról, hogy nem szenvednek az (1) bekezdés szerinti rendeletben felsorolt betegségekben.

(3)   A rendeletben meg kell jelölni azt a betegséget, amely az (1) bekezdés szerinti feltételeket teljesíti, valamint az orvosi igazolás tartalmát és érvényességi idejét.

LENGYELORSZÁG

Lengyelország nem fogadott el különleges szabályokat a személyazonosító iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozóan.

PORTUGÁLIA

Az 1995. február 21-i 5/95 sz. törvény (a személyazonosító okmányok birtoklására vonatkozó kötelezettséget megállapító törvény) 2. cikkének (1) bekezdése kimondja, hogy „A 16. életévüket betöltött állampolgárok mindig kötelesek személyazonosító okmányt maguknál tartani, ha nyilvános helyen, a nyilvánosság számára elérhető helyen vagy rendőri felügyelet alá tartozó helyen tartózkodnak”.

Az említett törvény 2. cikkének (2) bekezdése előírja, hogy „Az (1) bekezdés alkalmazásában személyazonosító okmányok:

| a) | a portugál állampolgárok számára kiadott személyazonosító igazolvány vagy útlevél; |
| --- | --- |

a)

a portugál állampolgárok számára kiadott személyazonosító igazolvány vagy útlevél;

| b) | az Európai Közösség tagállamainak állampolgárai számára kiadott tartózkodási engedély, személyazonosító igazolvány vagy útlevél; |
| --- | --- |

b)

az Európai Közösség tagállamainak állampolgárai számára kiadott tartózkodási engedély, személyazonosító igazolvány vagy útlevél;

| c) | nem uniós országok állampolgárai számára kiadott tartózkodási engedély, külföldiek személyazonosító igazolványa vagy útlevél”. |
| --- | --- |

c)

nem uniós országok állampolgárai számára kiadott tartózkodási engedély, külföldiek személyazonosító igazolványa vagy útlevél”.

SZLOVÉNIA

A külföldiek kötelesek igazolni személyazonosságukat külföldi úti okmánnyal, személyazonosító igazolvánnyal vagy a külföldi országában előírt, a külföldi személyazonosságát igazoló egyéb megfelelő okmánnyal, a külföldiek számára kiadott úti okmánnyal, a külföldiek személyazonosító igazolványával, határátlépésre jogosító személyazonosító igazolvánnyal vagy bármely más, hatóság által kiállított fényképes közokirattal, amely lehetővé teszi a külföldi személyazonosságának megállapítását. A rendőr felszólítására a külföldiek kötelesek személyazonosságukat az említett okmányokkal igazolni, valamint bemutatni egy olyan engedélyt, amely bizonyítja, hogy jogszerűen utaztak be a Szlovén Köztársaságba, és jogszerűen tartózkodnak ott (75. cikk Ztuj-1-UPB3, Ur. l. RS (Szlovén Hivatalos Közlöny) 107/2006).

A külföldiek 20 000 SIT (83,46 EUR) összegű bírsággal sújthatók, ha a rendőr felszólítására nem mutatnak be olyan okmányt, amely bizonyítja, hogy jogszerűen utaztak be az országba és jogszerűen tartózkodnak ott, vagy ha a rendőr felszólítására nem igazolják személyazonosságukat (a Ztuj 97. cikkének (3) és (4) bekezdése).

SZLOVÁKIA

A határellenőrzés belső határokon való megszüntetése esetén a tagállamok a Schengeni határ-ellenőrzési kódex 21. cikkének c) és d) pontja értelmében jogszabályban írhatják elő az iratok és okmányok birtoklására vagy magánál tartására vonatkozó kötelezettséget, valamint a harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettségét, hogy a Schengeni Egyezmény 22. cikke értelmében bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek. A határellenőrzés megszüntetését követően valószínűleg fennmarad a harmadik országok állampolgárainak (a szlovák állampolgárokéhoz hasonló) azon kötelezettsége, hogy a Szlovák Köztársaság területén való tartózkodásuk ideje alatt érvényes úti okmányt tartsanak maguknál (ideértve szükség esetén a vízumot, személyazonosító igazolványt vagy tartózkodási engedélyt is). Fennmarad ezenkívül a külföldieknek a 48/2002 sz. törvény 49. cikkének (2) bekezdése szerinti bejelentkezési kötelezettsége is.

FINNORSZÁG

A külföldiekről szóló törvény (301/2004) 13. szakasza – Útlevelek

A Finnországba való beutazás és ott-tartózkodás során a külföldiek kötelesek a származási országuk vagy a tartózkodási helyük szerinti ország hatóságai által kiállított érvényes útlevéllel rendelkezni, amelyet felszólításra be kell mutatni a határforgalom-ellenőrzésre illetékes hatóságoknak vagy a rendőrségnek.

A nemzeti jog nem írja elő az iratok vagy okmányok magánál tartására vonatkozó kötelezettséget az ország megtekintése során.

SVÉDORSZÁG

A 21. cikk c) pontjával kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket a külföldiekről szóló törvény 9. fejezetének 9. §-a tartalmazza.

9. § A Svédországban élő külföldi köteles a rendőr felszólítására bemutatni útlevelét vagy a svédországi tartózkodási jogát igazoló egyéb okmányt. A külföldi köteles továbbá a Migrációs Hivatal vagy a rendőrség idézésére a hivatalban vagy a rendőrségen megjelenni, és svédországi tartózkodására vonatkozóan információkkal szolgálni. Ennek elmulasztása esetén a külföldit a rendőrség bekísérheti. Amennyiben a külföldi állampolgár személyes körülményei alapján vagy más okból feltételezhető, hogy a külföldi az idézésnek nem tesz majd eleget, a rendőrség előzetes idézés nélkül is bekísérheti.

A parti őrség köteles a rendőrség ellenőrző tevékenysége során együttműködni, elsősorban a tengeri forgalomra vonatkozó, illetve azzal összefüggő ellenőrzései révén. Amennyiben az ellenőrzést a parti őrség végzi, az útlevelet vagy egyéb okmányt a parti őrnek kell bemutatni.

Az első és második albekezdés alapján végzett ellenőrzések kizárólag akkor végezhetők, ha alapos okkal feltételezhető, hogy a külföldi nem jogosult Svédországban tartózkodni, vagy ha az ellenőrzésnek egyéb különleges okai vannak.

ROMÁNIA

A külföldiekről szóló 194/2002 sz. törvény 104. cikke kimondja, hogy:

| (1) | A tartózkodási engedély bizonyítja a külföldi személyazonosságát és a Romániában való tartózkodási jogát, valamint a tartózkodás engedélyezett időtartamát és célját. |
| --- | --- |

(1)

A tartózkodási engedély bizonyítja a külföldi személyazonosságát és a Romániában való tartózkodási jogát, valamint a tartózkodás engedélyezett időtartamát és célját.

| (2) | A tartózkodási engedély tulajdonosa köteles az engedélyt állandóan magánál tartani, azt másnak nem adhatja át, és az illetékes hatóságok felszólítására bármikor be kell mutatnia. |
| --- | --- |

(2)

A tartózkodási engedély tulajdonosa köteles az engedélyt állandóan magánál tartani, azt másnak nem adhatja át, és az illetékes hatóságok felszólítására bármikor be kell mutatnia.

IZLAND

A nemzeti jogszabályok értelmében az izlandi állampolgárok nem kötelesek arra, hogy személyazonosító iratokat vagy okmányokat maguknál tartsanak. A rendőrségi törvény 15. cikkének (5) bekezdése értelmében azonban a rendőrség bármely (izlandi vagy külföldi állampolgárságú) személyt felszólíthat nevének, személyazonosító számának és lakcímének közlésére, valamint arra, hogy mindezeket személyazonosító okmány bemutatásával igazolja.

A külföldiekről szóló 96/2002 törvény 5. cikkének (1) bekezdése szerint – amennyiben az igazságügyi miniszter által hozott szabályok másként nem rendelkeznek – az Izlandra érkező külföldi köteles útlevéllel vagy úti okmányként elismert más személyazonosító okmánnyal rendelkezni. Ugyanezen törvény 53. cikke értelmében a külföldi a rendőrség felszólítására köteles bemutatni személyazonosító okmányait, és szükség esetén információkkal szolgálni személyazonosságának, valamint az Izlandon való tartózkodása jogszerűségének megállapítása érdekében.

Az igazságügyi miniszter határozhat úgy, hogy a dán, finn, norvég és svéd állampolgárokon kívüli egyéb külföldiek az Izlandon való tartózkodásuk teljes időtartama alatt kötelesek útlevelet vagy más személyazonosító okmányt maguknál tartani. A miniszter e kötelezettség alól más külföldieket is mentesíthet.

A fentiek szerint tehát az izlandi hatóságok számos lehetőséggel rendelkeznek arra, hogy kötelezzék a külföldieket iratok és okmányok birtoklására vagy maguknál tartására Izlandra való megérkezésük és az országban való tartózkodásuk során egyaránt. A határellenőrzés megszüntetése a belső határokon nem érinti a fent említett rendelkezések alkalmazását.

NORVÉGIA

A bevándorlásról szóló törvény (a külföldi állampolgároknak a Norvég Királyságba való beutazásáról és ott-tartózkodásáról szóló, 1988. június 24-i 64. sz. törvény) 44. szakaszának első bekezdése foglalkozik e kérdéssel. E rendelkezés kimondja, hogy:

A rendőrség felszólítására a külföldi köteles igazolni személyazonosságát, és szükség esetén információkkal szolgálni személyazonosságának, valamint a királyságban való tartózkodása jogszerűségének megállapítása érdekében.

E rendelkezésnek megfelelően tehát a külföldiek kötelesek személyazonosító okmányok birtoklására és maguknál tartására. Az állampolgárokat ilyen kötelezettség nem terheli.

---

| 24.1.2008 | HU | Az Európai Unió Hivatalos Lapja | C 18/25 |
| --- | --- | --- | --- |

24.1.2008

HU

Az Európai Unió Hivatalos Lapja

C 18/25

---

A személyek határátlépésére irányadó szabályok közösségi kódexének (Schengeni határellenőrzési kódex) létrehozásáról szóló, 2006. március 15-i 562/2006/EK európai parlamenti és tanácsi rendelet 37. cikkében előírt értesítések

A harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettsége, hogy bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek – 21. cikk d) pont

(2008/C 18/04)

BELGIUM

E kötelezettséget a következő szabályok részletezik:

| — | A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1980. december 15-i törvény 5. szakasza:

  „Azok a külföldiek, akik nem olyan létesítményben szállnak meg, amely jogszabály alapján köteles őket utazóként bejelenteni, a királyságba való megérkezést követő három munkanapon belül kötelesek bejelentkezni azon település önkormányzatánál, ahol tartózkodnak, kivéve ha a külföldiek olyan kategóriájába tartoznak, amelyet a király e kötelezettség alól mentesített.
  A király határozza meg a bejelentkezés módját, valamint a nyilvántartásba vétel megtörténtekor ennek igazolására kiadott dokumentum formáját.” |
| --- | --- |

—

A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1980. december 15-i törvény 5. szakasza:

„Azok a külföldiek, akik nem olyan létesítményben szállnak meg, amely jogszabály alapján köteles őket utazóként bejelenteni, a királyságba való megérkezést követő három munkanapon belül kötelesek bejelentkezni azon település önkormányzatánál, ahol tartózkodnak, kivéve ha a külföldiek olyan kategóriájába tartoznak, amelyet a király e kötelezettség alól mentesített.

A király határozza meg a bejelentkezés módját, valamint a nyilvántartásba vétel megtörténtekor ennek igazolására kiadott dokumentum formáját.”

| — | A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 18. szakasza:
  „A helyi hatóságoknál való bejelentkezés kötelezettsége nem vonatkozik a következő személyekre:






  1. | Azok a külföldiek, akiket belgiumi tartózkodásuk alatt kórházba vagy más hasonló intézménybe kezelés céljából felvettek; |
| --- | --- | --- |

—

A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 18. szakasza:

„A helyi hatóságoknál való bejelentkezés kötelezettsége nem vonatkozik a következő személyekre:

1.

Azok a külföldiek, akiket belgiumi tartózkodásuk alatt kórházba vagy más hasonló intézménybe kezelés céljából felvettek;

| 2. | Büntetés-végrehajtási intézetben fogva tartott vagy szociális jóléti intézményben lévő külföldiek.” |
| --- | --- |

2.

Büntetés-végrehajtási intézetben fogva tartott vagy szociális jóléti intézményben lévő külföldiek.”

| — | A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 27. szakasza:

  „A 15 év alatti külföldi gyermekeket valamely szülője, vagy az értük felelős személy vagy intézmény köteles bejelenteni a helyi hatóságnál.” |
| --- | --- |

—

A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 27. szakasza:

„A 15 év alatti külföldi gyermekeket valamely szülője, vagy az értük felelős személy vagy intézmény köteles bejelenteni a helyi hatóságnál.”

| — | A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 28. szakasza:

  „Lakókocsiban, autóban vagy hajón lakó külföldiek az előírt határidőn belül azon településen kötelesek bejelentkezni a külföldiek listájára való felvétel céljából, ahol a hivatalos értesítéseket meg kívánják kapni. A helyi önkormányzatok kötelesek igazolást kiadni arról, hogy e személyek az adott településen nyilvántartásba vett külföldiek listáján szerepelnek.” |
| --- | --- |

—

A külföldiek belépéséről, tartózkodásáról, letelepedéséről és kitoloncolásáról szóló, 1981. október 8-i királyi rendelet 28. szakasza:

„Lakókocsiban, autóban vagy hajón lakó külföldiek az előírt határidőn belül azon településen kötelesek bejelentkezni a külföldiek listájára való felvétel céljából, ahol a hivatalos értesítéseket meg kívánják kapni. A helyi önkormányzatok kötelesek igazolást kiadni arról, hogy e személyek az adott településen nyilvántartásba vett külföldiek listáján szerepelnek.”

BULGÁRIA

A Schengeni Egyezmény 22. cikke szerinti, a harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettségét, hogy bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek, a külföldieknek a Bolgár Köztársaságban való tartózkodásáról szóló törvény szabályozza: 18. cikk (1) bekezdés: „A Bolgár Köztársaságba való belépéskor a belügyminiszter által jóváhagyott mintának megfelelően a külföldiek lakcímkártyát töltenek ki, amelyen bejelentik látogatásuk célját, és írásban megjelölik tartózkodási címüket.”

CSEH KÖZTÁRSASÁG

A Schengeni Egyezmény 22. cikke szerinti, a harmadik országbeli állampolgárok azon kötelezettségét, hogy bejelentkezzenek, amikor egy adott tagállam területére lépnek, a külföldieknek a Cseh Köztársaság területén való tartózkodásáról szóló, 326/1999 sz. törvény (a felségterületen való tartózkodás bejelentéséről szóló VII. fejezet, 93–102. §) tartalmazza.

A törvény szerint a külföldiek az érkezést követő 3 napon belül kötelesek bejelenteni a rendőrségen a Cseh Köztársaság területén való tartózkodásukat.

DÁNIA

Dánia úgy határozott, hogy nem hajtja végre a Schengeni Egyezmény 22. cikkét.

A külföldiekről szóló törvény és a külföldiekről szóló rendelet nem tartalmaz olyan rendelkezéseket, amelyek előírnák, hogy a harmadik országbeli állampolgárok kötelesek bejelenteni az országban való tartózkodásukat, amennyiben egy másik schengeni országból belépnek.

NÉMETORSZÁG

Harmadik országok állampolgárai kötelesek valamely tagállam felségterületén való tartózkodásukat a Schengeni Végrehajtási Egyezmény (SIC) 22. cikkének megfelelően bejelenteni. Hasonló bejelentési kötelezettséget ír elő Németországban a bejelentkezési kerettörvény 11., 14. és 16. §-a, és a tartományi bejelentkezési törvények megfelelő szabályai.

A bejelentkezési kerettörvény, illetve a tartományi bejelentkezési törvények e kérdésben azonos szabályai szerint általános bejelentkezési kötelezettség van érvényben egy belföldi lakásba való beköltözéskor (bejelentkezési kötelezettség) és külföldre való költözéskor (kijelentkezési kötelezettség). A be-, illetve kijelentkezési kötelezettségnek a beköltözéstől vagy a belföldi lakás feladásával járó kiköltözéstől számított egy/két héten belül kell eleget tenni. Ez ügyben az önkormányzati bejelentési hatóságok az illetékesek.

Az általános bejelentkezési kötelezettség mind a németekre, mind a külföldiekre vonatkozik. Nem kerül sor az uniós állampolgárságú külföldiek és harmadik országok állampolgárai közötti különbségtételre.

Az átmeneti szállásokra és kórházakra vagy otthonokra vonatkozó különös bejelentkezési kötelezettséget nem érinti az általános bejelentkezési kötelezettség.

ÉSZTORSZÁG

Az államhatárról szóló törvény (közzétéve: Riigi Teataja (Állami Közlöny) I 1994., 54., 902.; 2006., 26., 191.) 9. cikke szerint az államhatárt a határátkelőhelyeken lehet átlépni. Ezért a tartózkodás bejelentése nem szükséges.

GÖRÖGORSZÁG

A 3386/2005 törvény 87. cikkének (1) és (2) bekezdése előírja, hogy a harmadik országbeli állampolgárok a Görögországba való belépésüket követően haladéktalanul kötelesek bejelenteni érkezésüket a szállást nyújtó személyeknek útlevelük vagy nemzetközi egyezmény által elismert bármely más úti okmány, illetve a belépésre jogosító vízum vagy tartózkodási engedély bemutatásával. A szállást vagy ideiglenes tartózkodási helyet biztosító személyek ezután haladéktalanul értesítik a rendőrséget és az illetékes idegenrendészeti és bevándorlási hivatalt az általuk elszállásolt külföldiek érkezéséről és távozásáról. A vonatkozó rendelkezéseket megsértő külföldiek vagy más személyek 1 500-tól 3 000 EUR-ig terjedő bírsággal sújthatók.

SPANYOLORSZÁG

A spanyol jog szerint a harmadik országbeli állampolgárok bizonyos esetekben kötelesek bejelenteni az országba való belépésüket.

A Spanyolországban tartózkodó külföldiek jogairól, szabadságairól és társadalmi integrációjáról szóló, 2000. január 11-i 4/2000 organikus törvényt végrehajtó rendeletek elfogadásáról szóló, 2004. december 30-i 2393/2004 királyi rendelet 12. cikke kimondja:

| 1. | „A spanyol felségterületre olyan országból érkező külföldiek, amellyel Spanyolország megállapodást írt alá a határellenőrzések megszüntetéséről, kötelesek személyesen bejelenteni belépésüket a spanyol rendőrségnek.” |
| --- | --- |

1.

„A spanyol felségterületre olyan országból érkező külföldiek, amellyel Spanyolország megállapodást írt alá a határellenőrzések megszüntetéséről, kötelesek személyesen bejelenteni belépésüket a spanyol rendőrségnek.”

| 2. | „Amennyiben a belépéskor nem tesznek ilyen nyilatkozatot, azt a belépést követő három munkanapon belül meg kell tenni bármely nemzeti rendőrállomáson vagy idegenrendészeti hivatalban.” |
| --- | --- |

2.

„Amennyiben a belépéskor nem tesznek ilyen nyilatkozatot, azt a belépést követő három munkanapon belül meg kell tenni bármely nemzeti rendőrállomáson vagy idegenrendészeti hivatalban.”

FRANCIAORSZÁG

A francia jogban a CESEDA (Code de l'entrée et du séjour des étrangers et du droit d'asile – a külföldiek belépéséről és tartózkodásáról, valamint a menedékjogról szóló törvény) L. 531-2., R. 211-32., R.211-33., R.212-5. és R.212-6. cikkei írják elő e kötelezettséget, és kimondják, hogy a harmadik országbeli állampolgárok nyilatkozatot írnak alá az anyaországi területre való belépéskor.

OLASZORSZÁG

Az információkat a későbbiekben közlik.

CIPRUS

A külföldiekről és a bevándorlásról szóló törvény alapján elfogadott, módosított 242/72 rendelet módosított 105. fejezetének 35. és 36. paragrafusai előírják, hogy a Ciprusi Köztársaságba érkező külföldinek az érkezésétől számított hét napon belül be kell jelentkeznie azon nyilvántartási körzet nyilvántartás-vezetőjének hivatalában, amelyben tartózkodik vagy tartózkodni kíván, és számára e rendelkezés alapján nyilvántartásba vételi igazolást kell kiadni.

LETTORSZÁG

Azon harmadik országbeli állampolgárok, akik a Lett Köztársaságban állandó vagy ideiglenes tartózkodási engedélyt kérelmeznek, kötelesek lakóhelyüket bejelenteni.

LITVÁNIA

A Schengeni Egyezmény 22. cikkének rendelkezéseitől eltérően a harmadik országbeli állampolgárok nem kötelesek bejelenteni Litvánia területén való tartózkodásukat.

LUXEMBURG

A harmadik országbeli állampolgárok 3 napon belül kötelesek bejelenteni az országban való tartózkodásukat a településen vagy a szállodában, ahol megszállnak.

MAGYARORSZÁG

A külföldiek beutazásáról és tartózkodásáról szóló 2001. évi XXXIX. törvény 88. cikke kimondja, hogy a külföldiek kötelesek bejelenteni szálláshelyüket az idegenrendészeti hatóságoknak.

MÁLTA

Harmadik országbeli állampolgárok jelenleg csak a bevándorlási törvényben (217. fejezet) és a másodlagos jogszabályokban rögzített belépési feltételeknek kötelesek megfelelni. A Schengeni Egyezmény 22. cikkében rögzített jogszabályokat Málta schengeni térséghez történő csatlakozása előtt ki kell hirdetni.

HOLLANDIA

A külföldiekről szóló rendelet 4.4. cikke kimondja, hogy a Hollandiába annak külső határán keresztül belépő, illetve az államot így elhagyó külföldinek a nyitvatartási idő alatt jelentkeznie kell a külső határon lévő határátkelőhelyen a határellenőrzésért felelős tisztviselőnél. A miniszter e kötelezettség alól bizonyos körülmények esetén mentesítést adhat. A fentiek nem alkalmazandók a Benelux országok állampolgáraira.

A belépés bejelentkezési kötelezettség teljesítésétől is függővé tehető. A bejelentkezési kötelezettség főszabály szerint azt jelenti, hogy a külföldi három napon belül köteles bejelentkezni azon település regionális rendőrségének idegenrendészeti részlegénél, ahol tartózkodni fog. Amennyiben szombat, vasárnap vagy munkaszüneti nap miatt a külföldi nem tudja három napon belül teljesíteni bejelentkezési kötelezettségét, a határátkelőhelyen bemutatott okmányba a következő bejegyzést kell tenni: „a bejelentkezést legkésőbb ... (dátum)-ig teljesíteni kell”.

A külföldiekről szóló rendelet 4.39. cikke kimondja továbbá, hogy a jogszerű tartózkodási hellyel nem rendelkező külföldi köteles személyesen haladéktalanul jelentkeznie azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol tartózkodik.

A külföldiekről szóló rendelet 4.47. cikke a következőképpen rendelkezik:

| (1) | „Annak a külföldinek, aki a törvény 8.i. szakaszában foglaltak szerint Hollandiában jogszerűen tartózkodik, és aki három hónapot meghaladó ideig kíván tartózkodni, az érkezését követő három napon belül személyesen kell jelentkeznie Hollandiában azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol a lakóhelye van. |
| --- | --- |

(1)

„Annak a külföldinek, aki a törvény 8.i. szakaszában foglaltak szerint Hollandiában jogszerűen tartózkodik, és aki három hónapot meghaladó ideig kíván tartózkodni, az érkezését követő három napon belül személyesen kell jelentkeznie Hollandiában azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol a lakóhelye van.

| (2) | Az (1) bekezdésben említett három hónapos időszak kiszámításánál figyelembe kell venni az érkezést közvetlenül megelőző hat hónapos időszakon belüli korábbi hollandiai tartózkodást. |
| --- | --- |

(2)

Az (1) bekezdésben említett három hónapos időszak kiszámításánál figyelembe kell venni az érkezést közvetlenül megelőző hat hónapos időszakon belüli korábbi hollandiai tartózkodást.

| (3) | 12 éven aluli külföldi esetén a bejelentést a vele együtt élő vagy tartózkodó személy teszi meg.” |
| --- | --- |

(3)

12 éven aluli külföldi esetén a bejelentést a vele együtt élő vagy tartózkodó személy teszi meg.”

A külföldiekről szóló rendelet 4.48. cikke a következőképpen rendelkezik:

| (1) | „Annak a külföldinek, aki a törvény 8.i. szakaszában foglaltak szerint Hollandiában jogszerűen tartózkodik, és aki legfeljebb három hónapig kíván tartózkodni, az érkezését követő három napon belül személyesen kell jelentkeznie Hollandiában azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol a lakóhelye van. |
| --- | --- |

(1)

„Annak a külföldinek, aki a törvény 8.i. szakaszában foglaltak szerint Hollandiában jogszerűen tartózkodik, és aki legfeljebb három hónapig kíván tartózkodni, az érkezését követő három napon belül személyesen kell jelentkeznie Hollandiában azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol a lakóhelye van.

| (2) | 12 év alatti külföldi esetén az előző bekezdés szerinti bejelentkezési kötelezettség a külföldivel együtt élő vagy tartózkodó személyt terheli. |
| --- | --- |

(2)

12 év alatti külföldi esetén az előző bekezdés szerinti bejelentkezési kötelezettség a külföldivel együtt élő vagy tartózkodó személyt terheli.

| (3) | Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon külföldiekre, akik olyan szállodában vagy létesítményben szállnak meg, amelynek a tulajdonosa, bérlője vagy üzemeltetője önkormányzati rendelet alapján köteles a kijelölt hatóságoknak bejelenteni a személyeknek nyújtott éjszakai szállást.” |
| --- | --- |

(3)

Az (1) bekezdés nem alkalmazandó azon külföldiekre, akik olyan szállodában vagy létesítményben szállnak meg, amelynek a tulajdonosa, bérlője vagy üzemeltetője önkormányzati rendelet alapján köteles a kijelölt hatóságoknak bejelenteni a személyeknek nyújtott éjszakai szállást.”

A külföldiekről szóló rendelet 4.49. cikke a következőképpen rendelkezik:

| (1) | „Az olyan vízummal vagy határátlépésre jogosító egyéb okmánnyal rendelkező külföldi, amelybe az illetékes hatóság a holland idegenrendészetnél való bejelentkezésre vonatkozó bejegyzést tett, a Hollandiába való érkezését követő három napon belül köteles személyesen jelentkezni a bejegyzésben meghatározott település regionális rendőrségének főkapitányánál. |
| --- | --- |

(1)

„Az olyan vízummal vagy határátlépésre jogosító egyéb okmánnyal rendelkező külföldi, amelybe az illetékes hatóság a holland idegenrendészetnél való bejelentkezésre vonatkozó bejegyzést tett, a Hollandiába való érkezését követő három napon belül köteles személyesen jelentkezni a bejegyzésben meghatározott település regionális rendőrségének főkapitányánál.

| (2) | Az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan állam állampolgáraira, amely az Európai Közösséget létrehozó szerződés vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás szerződő fele, valamint Svájc állampolgáraira.” |
| --- | --- |

(2)

Az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan állam állampolgáraira, amely az Európai Közösséget létrehozó szerződés vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás szerződő fele, valamint Svájc állampolgáraira.”

A külföldiekről szóló rendelet 4.50. cikke a következőképpen rendelkezik:

| (1) | „Az a külföldi, aki azért jön Hollandiába, hogy hajó fedélzetén tengerészként dolgozzon, a Hollandiába való érkezését követő három napon belül köteles személyesen jelentkezni azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol munkát keres. |
| --- | --- |

(1)

„Az a külföldi, aki azért jön Hollandiába, hogy hajó fedélzetén tengerészként dolgozzon, a Hollandiába való érkezését követő három napon belül köteles személyesen jelentkezni azon település regionális rendőrségének főkapitányánál, ahol munkát keres.

| (2) | Az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan állam állampolgáraira, amely az Európai Közösséget létrehozó szerződés vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás szerződő fele, valamint Svájc állampolgáraira.” |
| --- | --- |

(2)

Az (1) bekezdés nem alkalmazandó olyan állam állampolgáraira, amely az Európai Közösséget létrehozó szerződés vagy az Európai Gazdasági Térségről szóló megállapodás szerződő fele, valamint Svájc állampolgáraira.”

AUSZTRIA

A rendőrségen való bejelentkezési kötelezettséget szabályozó osztrák szövetségi törvény (1991. évi bejelentkezési törvény – MeldeG) 5. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 1992/9, az Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 2006/45 számában megjelent változatban

Szállás szállodában

„(1)   Azt a személyt, aki szállodában vendégként megszáll, a szállás időtartamától függetlenül haladéktalanul, de legkésőbb az érkezéstől számított 24 órán belül be kell jegyezni a vendégkönyvbe.

(2)   A szállodai vendégként a szállását elhagyó személynek a vendégkönyvbe való bejegyzéssel ki kell jelentkeznie a távozást megelőző 24 órán belül, de legkésőbb közvetlenül a távozást követően.

(3)   A legalább nyolc személyből álló turistacsoport tagjaira – a csoportvezető kivételével – nem vonatkozik az (1) és a (2) bekezdés szerinti bejelentkezési kötelezettség, amennyiben a szálláshelyre való érkezéskor a csoportvezető a szállásadónak vagy meghatalmazott képviselőjének átad egy, a csoport tagjainak nevét és állampolgárságát, valamint – külföldi vendégek esetében – az úti okmány típusát, számát és a kibocsátó hatóság megnevezését is tartalmazó közös listát. E rendelkezés csak akkor alkalmazandó, ha a turistacsoport egésze legfeljebb egy hétre száll meg ugyanabban a szállodában.

(4)   Amennyiben a szállodában való szállás időtartama több mint két hónap, a vendégnek a nyilvántartó hatóságnál is be kell jelentkeznie. A bejelentkezést legkésőbb a két hónap elteltét követő három napon belül meg kell tenni; egyebekben a 3. és 4. § rendelkezései értelemszerűen alkalmazandók.”

A rendőrségen való bejelentkezési kötelezettséget szabályozó osztrák szövetségi törvény (1991. évi bejelentkezési törvény – MeldeG) 6. §-a, Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny, 1992/9, az Osztrák Szövetségi Jogi Közlöny I 2006/45 számában megjelent változatban

„A bejelentkezési kötelezettség alá tartozó azon külföldiek, akik az Osztrák Szövetségi Köztársaság területén hivatalos engedélyhez kötött kereső tevékenységet folytatnak, az 5. §-ban foglalt bejelentkezési kötelezettségtől függetlenül kötelesek be-, illetve kijelentkezni a nyilvántartó hatóságnál is. A 3. és 4. § rendelkezései értelemszerűen alkalmazandók.”

A bejelentkezési törvény (MeldeG) 3. §-a – szállás lakásban; bejelentkezés

„(1)   A lakásban megszálló személyek három napon belül kötelesek bejelentkezni a nyilvántartó hatóságnál.

(2)   A bejelentkezési nyomtatványt minden egyes bejelentkező személyre vonatkozóan megfelelően és hiánytalanul kell kitölteni. Amennyiben a lakás több címmel is rendelkező épületben van, a lakásnak az 1997. évi osztrák postahivatali törvény 14. §-ának (2) bekezdése szerinti megnevezését kell használni.

(3)   A bejelentkezéshez szükség van a megfelelően kitöltött bejelentkezési nyomtatványra és olyan közokiratokra, amelyekből a megszálló személy személyazonosító adatai (az 1. § (5a) bekezdése) – a nyilvántartásba vételi számon kívül – kitűnnek; e személy köteles együttműködni személyazonosságának megállapítása során. Amennyiben a személy e szállást fő lakóhelyeként jelenti be, és a nyilvántartásba veendő személy már bejelentett egy fő lakóhelyet az Osztrák Szövetségi Köztársaság területén, úgy egyidejűleg e szállás tekintetében a törlést, illetve módosítást (a 11. § (2) bekezdése) a fő lakóhely szerint illetékes ezen nyilvántartó hatóságnál kell eszközölni.

(4)   A nyilvántartó hatóságnak írásban kell megerősítenie a bejelentkezést, és adott esetben az át- vagy a kijelentkezést. Ennek során a nyilvántartásba vételt feljegyzik egy olyan kiadmányra, amely az adatfájlban lévő aktuális bejegyzéseket mutatja, vagy – a bejelentkezésre köteles fél kérelmére – a legutóbb módosított nyilvántartási adatokat tartalmazó kiadmányra. Amennyiben a bejelentkezés során a (3) bekezdés szerinti illetékes nyilvántartási hatóságnál átjelentkezésre is sor kerül, e nyilvántartó hatóság felel a Központi Nyilvántartás módosításáért; az (1) bekezdés szerinti érintett nyilvántartó hatóság számára lehetővé kell tenni a Központi Nyilvántartáshoz információszerzés céljából való hozzáférést.”

A MeldeG 4. §-a – Szállás lakásban; kijelentkezés

„(1)   A lakásban megszálló személyek a szállás elhagyása előtt vagy után három nappal kötelesek a nyilvántartó hatóságnál kijelentkezni.

(2)   A bejelentkezésre kötelezett személy személyazonosságának igazolása esetén a bejelentkezésre illetékes nyilvántartó hatóság a bejelentkezéssel egyidejűleg kijelentkezést is rögzíthet.

(3)   A kijelentkezési nyomtatványt minden egyes kijelentkező személyre vonatkozóan megfelelően és hiánytalanul kell kitölteni.

(4)   A nyilvántartó hatóságnak írásban – a nyilvántartásból való törlés feljegyzésével – meg kell erősítenie a kijelentkezést az érintett személy adatfájlja alapján készített kiadmányon (16. §) vagy e személy kérelmére a legutóbb módosított nyilvántartási adatokat tartalmazó kiadmányon, amelyet a bejelentkezésre kötelezett személynek a kijelentkezés megtörténtét igazoló okiratként át kell adni. Amennyiben a kijelentkezést a (2) bekezdés vagy a 3. § (3) bekezdése szerinti illetékes nyilvántartó hatóságnál teljesítik, e nyilvántartó hatóság felel a Központi Nyilvántartás módosításáért; az (1) bekezdés szerinti érintett nyilvántartó hatóság számára lehetővé kell tenni a Központi Nyilvántartáshoz információszerzés céljából való hozzáférést.”

A MeldeG 1. §-a – Fogalommeghatározások

„(5a)   A személyazonosító adatok a következők: név, nem, születési idő (hely, időpont, szövetségi állam – Ausztriában lévő hely esetében, és állam – külföldön lévő hely esetében), nyilvántartási szám (központi nyilvántartási szám) és állampolgárság; külföldiek esetében ezenkívül az úti okmány típusa, száma, a kiállító hatóság, valamint a kiállítás időpontja és állama.”

A MeldeG 11. §-a – A nyilvántartott adatok módosítása

„(2)   A nyilvántartást egy hónapon belül módosítani kell, amennyiben az (1) és az (1a) bekezdésben felsorolt módosításokra külföldön került sor, vagy ha panasztételi eljárástól (17. §) függetlenül a fő lakóhelyet egy szállásra áttették vagy egy szállásról áthelyezték. Új lakóhelyre való átjelentkezéskor a bejelentkezésre kötelezett személynek bizonyítania kell, hogy a korábbi fő lakóhelyéről átjelentkezett.”

LENGYELORSZÁG

A népesség-nyilvántartásról és a személyazonosító igazolványokról szóló, 1974. április 10-i törvény (a 06.139.993. sz. Jogi Közlöny szerinti legutóbbi módosításokkal) 23–26. cikke szerint a Lengyel Köztársaság területén tartózkodó külföldiek kötelesek bejelenteni tartózkodásukat a fent említett törvény rendelkezéseivel összhangban.

Azok a külföldiek, akik nem szállodában, illetve nem munkával, képzéssel, orvosi ellátással vagy szabadsággal összefüggésben nyújtott szálláson szállnak meg, a Lengyel Köztársaság határának átlépését követő legkésőbb négy napon belül kötelesek bejelenteni ideiglenes tartózkodásukat.

Amennyiben a tartózkodás negyedik napja munkaszüneti nap, a bejelentkezés legkésőbb a következő munkanapon is teljesíthető.

A turistacsoport ideiglenes tartózkodását a csoportvezető jelenti be, aki köteles a szállodaigazgatónak vagy a szállodaszemélyzet valamely felhatalmazott tagjának benyújtani a turistacsoport tagjainak listáját és a Lengyel Köztársaság területén való tartózkodásra jogosító úti okmányokat.

| 1. | Az állandó tartózkodását bejelentő külföldi benyújt valamennyi szükséges adatot, valamint bemutatja a letelepedési engedély adása következtében kiadott tartózkodási kártyát, a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt, a menekült jogállást igazoló okiratot vagy a megtűrt tartózkodáshoz kiadott engedélyt, vagy a letelepedési engedélyt, a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt, a Lengyel Köztársaságban menekült jogállást nyújtó határozatot vagy a megtűrt tartózkodás engedélyezésére vonatkozó határozatot. |
| --- | --- |

1.

Az állandó tartózkodását bejelentő külföldi benyújt valamennyi szükséges adatot, valamint bemutatja a letelepedési engedély adása következtében kiadott tartózkodási kártyát, a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt, a menekült jogállást igazoló okiratot vagy a megtűrt tartózkodáshoz kiadott engedélyt, vagy a letelepedési engedélyt, a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt, a Lengyel Köztársaságban menekült jogállást nyújtó határozatot vagy a megtűrt tartózkodás engedélyezésére vonatkozó határozatot.

| 2. | A legfeljebb három hónapos ideiglenes tartózkodást bejelentő külföldi köteles megadni a kért adatokat, valamint bemutatni a vízumát és – amennyiben a vízumkötelezettséget megszüntető vagy korlátozó megállapodással összhangban lépte át a határt – egy úti okmányt, a külföldiek ideiglenes személyazonosító igazolványát, a tartózkodási kártyát vagy a határozott időre szóló tartózkodási engedélyt, a letelepedési engedélyt vagy a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt vagy a Lengyel Köztársaságban menekült jogállást nyújtó határozatot vagy a megtűrt tartózkodás engedélyezésére vonatkozó határozatot. |
| --- | --- |

2.

A legfeljebb három hónapos ideiglenes tartózkodást bejelentő külföldi köteles megadni a kért adatokat, valamint bemutatni a vízumát és – amennyiben a vízumkötelezettséget megszüntető vagy korlátozó megállapodással összhangban lépte át a határt – egy úti okmányt, a külföldiek ideiglenes személyazonosító igazolványát, a tartózkodási kártyát vagy a határozott időre szóló tartózkodási engedélyt, a letelepedési engedélyt vagy a hosszú távú tartózkodásra jogosító EK-engedélyt vagy a Lengyel Köztársaságban menekült jogállást nyújtó határozatot vagy a megtűrt tartózkodás engedélyezésére vonatkozó határozatot.

PORTUGÁLIA

A 2003. február 25-i 34/2003 törvényerejű rendelettel módosított, 1998. augusztus 8-i 244/98 törvényerejű rendelet 26. cikkének (1) bekezdése kötelezővé teszi az országba való belépés bejelentését: „Azok a külföldiek, akik határellenőrzés alá nem tartozó határon keresztül lépnek be az országba egy másik tagállamból, kötelesek e tényt a belépéstől számított három munkanapon belül bejelenteni.”

ROMÁNIA

A külföldiekről szóló 194/2002 sz. törvény 102. cikke kimondja, hogy:

„(1)   A Románia területére legálisan belépő külföldi köteles ezt a belépéstől számított 3 napon belül bejelenteni az illetékes területi hatóságnak. Az EU és az EGT tagállamainak állampolgárai mentesülnek e kötelezettség alól.

(2)   Szállodában vagy egyéb turistaszálláson történő megszállás esetén a külföldi a közigazgatási hivatalban tesz eleget a bejelentkezés formai követelményeinek; a hivatal közli a szükséges adatokat az illetékes területi rendőrhatósággal.”

SZLOVÉNIA

Az állandó vagy ideiglenes tartózkodással kapcsolatos be- és kijelentkezésre, valamint a vendégek be- és kijelentkezésére vonatkozó szabályokat és eljárásokat a tartózkodás bejelentéséről szóló törvény (ZPPreb-UPB1, Ur. l. RS 59/2006 sz.) tartalmazza, amely előírja a külföldiek bejelentkezési kötelezettségét a tartózkodás típusától függően eltérő szabályokkal:

1.   Szállás turistaszálláson vagy szállodában

A turistaszállás vagy szálloda olyan létesítmény, amelynek célja, hogy személyeknek éjszakai szállást vagy pihenőhelyet nyújtson (szállodák, motelek, üdülőhelyek, panziók, vendégházak, turistafarmok, üdülőfaluk, kempingek, tengerparti szálláshelyek, hegyi kunyhók, valamint szállás vagy pihenés céljára használt egyéb házak vagy épületek).

A turistaszálláson vagy szállodában megszálló külföldieket a fogadásuktól számított 12 órán belül a szállásadó köteles bejelenteni az illetékes rendőrállomáson, valamint kijelenteni őket a távozásukat követő 12 órán belül (a ZPPreb 10. cikkének (1) bekezdése).

A szállásadó olyan jogi személy, független vállalkozó vagy természetes személy, aki pénzfizetés ellenében vendégek számára éjszakai szállást vagy pihenőhelyet nyújt, vagy aki tevékenységei részeként egyéneknek ideiglenes szállást biztosít.

2.   Egyéb szálláshelyen való megszállás

E szálláshelyek közé tartozik az egyszemélyes szállás, a kollégium és a diákszállás, az idősek otthona, a gondozóotthonok, valamint a közös elszállásolásra vagy 24 órás tartózkodást magában foglaló tevékenységek végzésére létrehozott egyéb létesítmények. A szálláshelyen megszálló, tartózkodási engedéllyel nem rendelkező külföldieket az érkezésüktől számított három napon belül a szállásadó köteles bejelenteni az illetékes rendőrállomáson, valamint kijelenteni őket a távozásukat követő három napon belül (a ZPPreb 10. cikkének (2) bekezdése).

A szálláshelyen megszálló, tartózkodási engedéllyel rendelkező külföldieket az érkezésüktől számított három napon belül a szállásadó köteles bejelenteni a helyi önkormányzatnál, valamint kijelenteni őket a távozásukat követő három napon belül (a ZPPreb 11. cikkének (2) bekezdése).

3.   Turistaszálláson, szállodában vagy egyéb szálláshelyen kívüli megszállás

A nem turistaszálláson vagy nem szállodában megszálló, tartózkodási engedéllyel nem rendelkező külföldiek a nemzeti határ átlépésétől vagy a szállás megváltoztatásától számított három napon belül kötelesek bejelentkezni az illetékes rendőrállomáson, valamint a távozás előtt kijelentkezni (a ZPPreb 10. cikkének (3) bekezdése). Az érvényes tartózkodási engedéllyel rendelkező azon külföldiek, akik a helyi önkormányzatnál nem jelentették be állandó vagy ideiglenes tartózkodási helyüket a Szlovén Köztársaságban, a költözéstől számított három napon belül kötelesek a helyi önkormányzatnál bejelenteni ideiglenes tartózkodásukat (a ZPPreb 12. cikkének (3) bekezdése).

A tartózkodási engedéllyel rendelkező külföldiek kötelesek bejelenteni ideiglenes tartózkodási helyüket a helyi önkormányzatnál a költözéstől számított három napon belül, amennyiben az állandó vagy ideiglenes tartózkodási helyükön kívül ideiglenesen máshol szállnak meg vagy tartózkodnak olyan létesítményekben, mint nyaralók, apartmanok vagy (turistaszálláson, vendégfogadón vagy szállodán kívüli) egyéb létesítmények, és ott több mint 60 napig kívánnak tartózkodni, és a helyi önkormányzatnál már bejelentettek egy állandó vagy ideiglenes tartózkodási helyet (a ZPPreb 12. cikkének (1) bekezdése).

4.   Szállás egészségügyi intézményben

A külföldieket kezelés céljából fogadó egészségügyi intézmények 24 órán belül kötelesek az illetékes szervnek bejelenteni e személyek fogadását (a Ztuj 84. cikke).

SZLOVÁKIA

Az információkat a későbbiekben közlik.

FINNORSZÁG

A külföldiekről szóló (301/2004) törvény 130. szakaszának (3) bekezdése

„A nem uniós polgár vagy más külföldi az országba való belépéstől számított három napon belül köteles bejelentkezni a hatóságoknál. A bejelentkezésre vonatkozó további szabályok belügyminisztériumi rendeletben állapíthatók meg.”

SVÉDORSZÁG

Kizárólag a külföldiekről szóló törvény 6. fejezetének 13. §-a tartalmaz a 21. cikk d) pontjával kapcsolatos nemzeti rendelkezéseket; e paragrafus kimondja:

„A szállodát, panziót vagy éjszakai szállást nyújtó egyéb üzleti létesítményt működtető személyek kötelesek biztosítani, hogy a külföldiek a regisztrációs kártya személyes kitöltésével és aláírásával adatokat szolgáltassanak magukról. A Nemzeti Rendőrségi Hivatal rendelkezéseket állapíthat meg a nyújtandó adatok vonatkozásában.

A külföldi köteles személyazonosságát igazolni érvényes személyazonosító okmány bemutatásával.”

IZLAND

A külföldiekről szóló 96/2002 sz. törvény 17. cikkének (1) bekezdése szerint azon harmadik országbeli állampolgárok, akik Izlandon tartózkodási engedélyt kaptak, az érkezéstől számított egy héten belül kötelesek a hatóságoknak bejelenteni tartózkodásukat. Ugyanez a szabály alkalmazandó azon harmadik országbeli állampolgárokra, akik tartózkodási engedélyt kívánnak kérelmezni, vagy akiknek ilyen engedéllyel kell rendelkezniük.

NORVÉGIA

E kérdést a bevándorlásról szóló törvény 23. szakaszának első bekezdése szabályozza, amely a külső határ átlépése utáni bejelentkezési kötelezettség tekintetében kimondja, hogy:

„A királyságba érkező személyek kötelesek haladéktalanul útlevél-ellenőrzésre jelentkezni, vagy a legközelebbi rendőrhatóságon bejelentkezni.”

Ezenkívül a bevándorlásról szóló törvénynek a hatóságoknál való bejelentkezést szabályozó 14. szakaszának első bekezdése megállapítja a külföldiek azon kötelezettségét, hogy az ország területén való tartózkodásukat bejelentsék. E bekezdés kimondja:

„Az a külföldi, aki a beutazás előtt munkavállalási vagy tartózkodási engedélyt kapott, a belépéstől számított legkésőbb egy héten belül köteles bejelentkezni a helyi rendőrségen. Ugyanez vonatkozik azon külföldiekre, akik ilyen engedélyt kívánnak kérelmezni, vagy egyébként ilyen engedélyre van szükségük.”

---