# Jurnalul Oficial L 203/2016

| | ISSN 1977-0782 |
| --- | --- |
| Jurnalul Oficial
  al Uniunii Europene | L 203 |
| | |
| Ediţia în limba română | Legislaţie | Anul 5928 iulie 2016 |

ISSN 1977-0782

Jurnalul Oficial

al Uniunii Europene

L 203

Ediţia în limba română

Legislaţie

Anul 5928 iulie 2016

---

| Cuprins | | II   Acte fără caracter legislativ | Pagina |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DECIZII |
| | * | Decizia (UE) 2016/1208 a Comisiei din 23 decembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) acordat de Italia în favoarea băncii Tercas
  [notificată cu numărul C(2015) 9526]

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/1209 a Comisiei din 12 iulie 2016 de înlocuire a anexei la Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II)
  [notificată cu numărul C(2016) 4283] | 35 |

Cuprins

II   Acte fără caracter legislativ

Pagina

DECIZII

*

Decizia (UE) 2016/1208 a Comisiei din 23 decembrie 2015 privind ajutorul de stat SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) acordat de Italia în favoarea băncii Tercas
  [notificată cu numărul C(2015) 9526]

   (
  1
  )

[notificată cu numărul C(2015) 9526]

1

1

*

Decizia de punere în aplicare (UE) 2016/1209 a Comisiei din 12 iulie 2016 de înlocuire a anexei la Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II)
  [notificată cu numărul C(2016) 4283]

[notificată cu numărul C(2016) 4283]

35

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text cu relevanță pentru SEE |

---

(1)   Text cu relevanță pentru SEE

1

| RO | Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.
  Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc. |
| --- | --- |

RO

Actele ale căror titluri sunt tipărite cu caractere drepte sunt acte de gestionare curentă adoptate în cadrul politicii agricole şi care au, în general, o perioadă de valabilitate limitată.

Titlurile celorlalte acte sunt tipărite cu caractere aldine şi sunt precedate de un asterisc.

---

II Acte fără caracter legislativ

DECIZII

| 28.7.2016 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 203/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2016

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 203/1

---

DECIZIA (UE) 2016/1208 A COMISIEI

din 23 decembrie 2015

privind ajutorul de stat SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN) acordat de Italia în favoarea băncii Tercas

[notificată cu numărul C(2015) 9526]

(Numai textul în limba italiană este autentic)

(Text cu relevanță pentru SEE)

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, în special articolul 108 alineatul (2) primul paragraf,

având în vedere Acordul privind Spațiul Economic European, în special articolul 62 alineatul (1) litera (a),

după ce părțile interesate au fost invitate să își prezinte observațiile în conformitate cu articolele menționate anterior (1),

întrucât:

1.   PROCEDURĂ

PROCEDURĂ

| (1) | Din articolele de presă și de pe site-urile băncii Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și ale sistemului italian de garantare a depozitelor, Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (denumit în continuare „FITD” sau „Fondul”), Comisia a aflat că FITD a luat măsuri pentru a sprijini banca. |
| --- | --- |

(1)

Din articolele de presă și de pe site-urile băncii Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și ale sistemului italian de garantare a depozitelor, Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (denumit în continuare „FITD” sau „Fondul”), Comisia a aflat că FITD a luat măsuri pentru a sprijini banca.

| (2) | La 8 august 2014 și 10 octombrie 2014, Comisia a solicitat Italiei informații, iar Italia a răspuns la 16 septembrie 2014 și 14 noiembrie 2014. |
| --- | --- |

(2)

La 8 august 2014 și 10 octombrie 2014, Comisia a solicitat Italiei informații, iar Italia a răspuns la 16 septembrie 2014 și 14 noiembrie 2014.

| (3) | Prin scrisoarea din 27 februarie 2015 (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Italia că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”) cu privire la ajutorul în cauză. |
| --- | --- |

(3)

Prin scrisoarea din 27 februarie 2015 (denumită în continuare „decizia de inițiere a procedurii”), Comisia a informat Italia că a decis să inițieze procedura prevăzută la articolul 108 alineatul (2) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „tratatul”) cu privire la ajutorul în cauză.

| (4) | Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 24 aprilie 2015 (2). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutor. |
| --- | --- |

(4)

Decizia de inițiere a procedurii a fost publicată în Jurnalul Oficial al Uniunii Europene la 24 aprilie 2015 (2). Comisia a invitat părțile interesate să își prezinte observațiile cu privire la ajutor.

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

2

| (5) | La 2 aprilie 2015, Comisia a primit observații din partea Italiei. |
| --- | --- |

(5)

La 2 aprilie 2015, Comisia a primit observații din partea Italiei.

| (6) | La 22 mai 2015, Comisia a primit observații de la două părți interesate, și anume banca Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și Banca Popolare di Bari S SCpA (denumită în continuare „BPB”). |
| --- | --- |

(6)

La 22 mai 2015, Comisia a primit observații de la două părți interesate, și anume banca Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și Banca Popolare di Bari S SCpA (denumită în continuare „BPB”).

| (7) | În aceeași zi, Comisia a primit observații de la FITD și de la Banca Centrală a Italiei, Banca d'Italia. |
| --- | --- |

(7)

În aceeași zi, Comisia a primit observații de la FITD și de la Banca Centrală a Italiei, Banca d'Italia.

| (8) | La 9 iunie 2015, Comisia a transmis observațiile respective Italiei și i-a dat posibilitatea să răspundă. Italia a informat Comisia că nu are comentarii cu privire la observațiile transmise. |
| --- | --- |

(8)

La 9 iunie 2015, Comisia a transmis observațiile respective Italiei și i-a dat posibilitatea să răspundă. Italia a informat Comisia că nu are comentarii cu privire la observațiile transmise.

| (9) | La 13 august și 17 septembrie 2015 au avut loc două reuniuni cu autoritățile italiene și cu părțile interesate. În cadrul reuniunilor, Italia a dezvoltat argumentele prezentate în comunicările sale oficiale anterioare. |
| --- | --- |

(9)

La 13 august și 17 septembrie 2015 au avut loc două reuniuni cu autoritățile italiene și cu părțile interesate. În cadrul reuniunilor, Italia a dezvoltat argumentele prezentate în comunicările sale oficiale anterioare.

2.   CONTEXT

CONTEXT

2.1.   Tercas

Tercas

| (10) | Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA este societatea holding a unui grup bancar („Tercas”) care își desfășoară activitatea în principal în regiunea Abruzzo. La sfârșitul anului 2011, principalul acționar al societății holding era Fondazione Tercas, care deținea o participație de 65 % la momentul respectiv. |
| --- | --- |

(10)

Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA este societatea holding a unui grup bancar („Tercas”) care își desfășoară activitatea în principal în regiunea Abruzzo. La sfârșitul anului 2011, principalul acționar al societății holding era Fondazione Tercas, care deținea o participație de 65 % la momentul respectiv.

| (11) | La sfârșitul anului 2011, banca Tercas includea Banca Caripe SpA (denumită în continuare „Caripe”), o bancă regională care își desfășura activitatea în principal în regiunea Abruzzo și care fusese achiziționată de banca Tercas la sfârșitul anului 2010, cu o participație de 90 %, și care figura în situațiile financiare consolidate ale băncii Tercas. Banca Tercas avea un capital de 50 de milioane EUR și rezerve în valoare de 311 milioane EUR. |
| --- | --- |

(11)

La sfârșitul anului 2011, banca Tercas includea Banca Caripe SpA (denumită în continuare „Caripe”), o bancă regională care își desfășura activitatea în principal în regiunea Abruzzo și care fusese achiziționată de banca Tercas la sfârșitul anului 2010, cu o participație de 90 %, și care figura în situațiile financiare consolidate ale băncii Tercas. Banca Tercas avea un capital de 50 de milioane EUR și rezerve în valoare de 311 milioane EUR.

| (12) | De asemenea, la sfârșitul anului 2011 banca Tercas avea un bilanț total consolidat în valoare de 5,3 miliarde EUR, împrumuturi nete acordate clienților în valoare de 4,5 miliarde EUR, depozite ale clienților în valoare de 2,7 miliarde EUR, 165 de sucursale și 1 225 de angajați. |
| --- | --- |

(12)

De asemenea, la sfârșitul anului 2011 banca Tercas avea un bilanț total consolidat în valoare de 5,3 miliarde EUR, împrumuturi nete acordate clienților în valoare de 4,5 miliarde EUR, depozite ale clienților în valoare de 2,7 miliarde EUR, 165 de sucursale și 1 225 de angajați.

| (13) | La 17 aprilie 2012, după efectuarea unei inspecții la banca Tercas (3), Banca Italiei a recomandat ca Ministrul Economiei și Finanțelor din Italia să plaseze banca Tercas în regim de administrare extraordinară, în temeiul articolului 70 din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare (Testo Unico Bancario). |
| --- | --- |

(13)

La 17 aprilie 2012, după efectuarea unei inspecții la banca Tercas (3), Banca Italiei a recomandat ca Ministrul Economiei și Finanțelor din Italia să plaseze banca Tercas în regim de administrare extraordinară, în temeiul articolului 70 din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare (Testo Unico Bancario).

3

Testo Unico Bancario

| (14) | La 30 aprilie 2012, Ministrul Economiei și Finanțelor a dispus plasarea băncii Tercas în regim de administrare extraordinară (4). Banca Italiei a numit un administrator special (commissario straordinario) cu rolul de a verifica situația, de a corecta neregulile și de a promova soluții în interesul deponenților. |
| --- | --- |

(14)

La 30 aprilie 2012, Ministrul Economiei și Finanțelor a dispus plasarea băncii Tercas în regim de administrare extraordinară (4). Banca Italiei a numit un administrator special (commissario straordinario) cu rolul de a verifica situația, de a corecta neregulile și de a promova soluții în interesul deponenților.

4

commissario straordinario

| (15) | În căutarea unei soluții la dificultățile băncii Tercas, administratorul special a evaluat diverse posibilități. Inițial, administratorul a luat în considerare două opțiuni, conform cărora banca Tercas urma să fie recapitalizată fie de Fondazione Tercas (principalul acționar al băncii Tercas), fie de Credito Valtellinese (un acționar cu o participație de 7,8 %), dar ulterior a eliminat opțiunile respective. |
| --- | --- |

(15)

În căutarea unei soluții la dificultățile băncii Tercas, administratorul special a evaluat diverse posibilități. Inițial, administratorul a luat în considerare două opțiuni, conform cărora banca Tercas urma să fie recapitalizată fie de Fondazione Tercas (principalul acționar al băncii Tercas), fie de Credito Valtellinese (un acționar cu o participație de 7,8 %), dar ulterior a eliminat opțiunile respective.

| (16) | În octombrie 2013, de comun acord cu Banca Italiei, administratorul special a luat legătura cu BPB, care și-a manifestat interesul de a injecta capital în banca Tercas, sub rezerva unei anchete de investigare (due dilligence) a activelor băncilor Tercas și Caripe și cu condiția ca FITD să acopere în întregime capitalul propriu negativ al băncii Tercas. |
| --- | --- |

(16)

În octombrie 2013, de comun acord cu Banca Italiei, administratorul special a luat legătura cu BPB, care și-a manifestat interesul de a injecta capital în banca Tercas, sub rezerva unei anchete de investigare (due dilligence) a activelor băncilor Tercas și Caripe și cu condiția ca FITD să acopere în întregime capitalul propriu negativ al băncii Tercas.

due dilligence

| (17) | La 25 octombrie 2013, administratorul special a solicitat FIDT. în temeiul articolului 29 din statutul FITD, să ofere sprijin în valoare de până la 280 de milioane EUR sub formă de recapitalizare pentru a acoperi deficitul de capital propriu al băncii Tercas la 30 septembrie 2013 și să se angajeze să achiziționeze activele depreciate. |
| --- | --- |

(17)

La 25 octombrie 2013, administratorul special a solicitat FIDT. în temeiul articolului 29 din statutul FITD, să ofere sprijin în valoare de până la 280 de milioane EUR sub formă de recapitalizare pentru a acoperi deficitul de capital propriu al băncii Tercas la 30 septembrie 2013 și să se angajeze să achiziționeze activele depreciate.

| (18) | La reuniunea din 28 octombrie 2013, Comitetul executiv (Comitato di gestione) al FITD a decis să sprijine banca Tercas cu o sumă de maxim 280 de milioane EUR, în conformitate cu articolul 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare. Decizia de acordare a sprijinului a fost ratificată de Consiliul de administrație al FITD (Consiglio) la 29 octombrie 2013. |
| --- | --- |

(18)

La reuniunea din 28 octombrie 2013, Comitetul executiv (Comitato di gestione) al FITD a decis să sprijine banca Tercas cu o sumă de maxim 280 de milioane EUR, în conformitate cu articolul 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare. Decizia de acordare a sprijinului a fost ratificată de Consiliul de administrație al FITD (Consiglio) la 29 octombrie 2013.

Comitato di gestione

ter

Consiglio

| (19) | La 30 octombrie 2013, FITD a solicitat Băncii Italiei autorizarea acestei măsuri de sprijin; la 4 noiembrie 2013, Banca Italiei a aprobat cererea de autorizare. Cu toate acestea, în cele din urmă FITD nu a pus în aplicare măsura. |
| --- | --- |

(19)

La 30 octombrie 2013, FITD a solicitat Băncii Italiei autorizarea acestei măsuri de sprijin; la 4 noiembrie 2013, Banca Italiei a aprobat cererea de autorizare. Cu toate acestea, în cele din urmă FITD nu a pus în aplicare măsura.

| (20) | O anchetă de investigare (indagine di „due diligence”
  ) a activelor băncii Tercas s-a încheiat la 18 martie 2014 cu un dezacord între experții FITD și cei ai grupului bancar (denumit în continuare „BPB”) controlat de societatea holding, Banca Popolare di Bari SCpA. Problema a fost soluționată după ce părțile au convenit soluționarea prin arbitraj de către un arbitru numit de Banca Italiei. În urma anchetei de investigare s-a constatat o depreciere în continuare a activelor. |
| --- | --- |

(20)

O anchetă de investigare (indagine di „due diligence”
  ) a activelor băncii Tercas s-a încheiat la 18 martie 2014 cu un dezacord între experții FITD și cei ai grupului bancar (denumit în continuare „BPB”) controlat de societatea holding, Banca Popolare di Bari SCpA. Problema a fost soluționată după ce părțile au convenit soluționarea prin arbitraj de către un arbitru numit de Banca Italiei. În urma anchetei de investigare s-a constatat o depreciere în continuare a activelor.

indagine di „due diligence”

| (21) | La 1 iulie 2014, FITD a prezentat Băncii Italiei o nouă cerere de autorizare a unei intervenții de sprijin pentru banca Tercas, dar în alte condiții. |
| --- | --- |

(21)

La 1 iulie 2014, FITD a prezentat Băncii Italiei o nouă cerere de autorizare a unei intervenții de sprijin pentru banca Tercas, dar în alte condiții.

| (22) | Banca Italiei a autorizat sprijinul respectiv, în alte condiții (5), la 7 iulie 2014. |
| --- | --- |

(22)

Banca Italiei a autorizat sprijinul respectiv, în alte condiții (5), la 7 iulie 2014.

5

| (23) | Banca Italiei l-a autorizat pe administratorul special al băncii Tercas să convoace o reuniune extraordinară a acționarilor la 27 iulie 2014, care să decidă măsuri de natură să acopere pierderile survenite în cursul regimului de administrare extraordinară și să decidă o majorare de capital de 230 de milioane EUR, care urma să fie subscris de BPB. |
| --- | --- |

(23)

Banca Italiei l-a autorizat pe administratorul special al băncii Tercas să convoace o reuniune extraordinară a acționarilor la 27 iulie 2014, care să decidă măsuri de natură să acopere pierderile survenite în cursul regimului de administrare extraordinară și să decidă o majorare de capital de 230 de milioane EUR, care urma să fie subscris de BPB.

| (24) | Pierderile băncii Tercas aferente perioadei 1 ianuarie 2012-31 martie 2014 s-au ridicat la 603 milioane EUR. Ca urmare a deprecierii integrale a restului de capital de 337 de milioane EUR, la 31 martie 2014 capitalul net al băncii Tercas era negativ, ajungând la – 266 de milioane EUR (6). |
| --- | --- |

(24)

Pierderile băncii Tercas aferente perioadei 1 ianuarie 2012-31 martie 2014 s-au ridicat la 603 milioane EUR. Ca urmare a deprecierii integrale a restului de capital de 337 de milioane EUR, la 31 martie 2014 capitalul net al băncii Tercas era negativ, ajungând la – 266 de milioane EUR (6).

6

| (25) | La 27 iulie 2014, Adunarea acționarilor băncii Tercas (7) a decis:






  1. | să acopere parțial pierderile, inter alia, prin reducerea capitalului la zero și anularea tuturor acțiunilor ordinare aflate în circulație; și |
| --- | --- | --- |

(25)

La 27 iulie 2014, Adunarea acționarilor băncii Tercas (7) a decis:

7

1.

să acopere parțial pierderile, inter alia, prin reducerea capitalului la zero și anularea tuturor acțiunilor ordinare aflate în circulație; și

inter alia

| 2. | să majoreze capitalul la 230 de milioane EUR, prin emiterea de noi acțiuni ordinare care urmau să fie oferite exclusiv băncii BPB; majorarea de capital s-a efectuat la 27 iulie 2014 și a fost plătită prin compensarea parțială a unui credit în valoare de 480 de milioane EUR acordat băncii Tercas de către BPB la 5 noiembrie 2013. |
| --- | --- |

2.

să majoreze capitalul la 230 de milioane EUR, prin emiterea de noi acțiuni ordinare care urmau să fie oferite exclusiv băncii BPB; majorarea de capital s-a efectuat la 27 iulie 2014 și a fost plătită prin compensarea parțială a unui credit în valoare de 480 de milioane EUR acordat băncii Tercas de către BPB la 5 noiembrie 2013.

| (26) | În septembrie 2014, banca Tercas și-a recapitalizat filiala Caripe prin intermediul unei injecții de capital în valoare de 75 de milioane EUR. |
| --- | --- |

(26)

În septembrie 2014, banca Tercas și-a recapitalizat filiala Caripe prin intermediul unei injecții de capital în valoare de 75 de milioane EUR.

| (27) | La 1 octombrie 2014, banca Tercas a ieșit de sub regimul de administrare extraordinară și o nouă conducere a fost desemnată de către BPB. |
| --- | --- |

(27)

La 1 octombrie 2014, banca Tercas a ieșit de sub regimul de administrare extraordinară și o nouă conducere a fost desemnată de către BPB.

| (28) | La 30 septembrie 2014, la încetarea regimului de administrare extraordinară, banca Tercas deținea active totale în valoare de 2 994 de milioane EUR, depozite ale clienților în valoare de 2 198 EUR, credite performante nete în valoare de 1 766 de milioane EUR, provizioane pentru credite neperformante în valoare de 716 milioane EUR și capital total de rangul 1 în valoare de 182 de milioane EUR (8). |
| --- | --- |

(28)

La 30 septembrie 2014, la încetarea regimului de administrare extraordinară, banca Tercas deținea active totale în valoare de 2 994 de milioane EUR, depozite ale clienților în valoare de 2 198 EUR, credite performante nete în valoare de 1 766 de milioane EUR, provizioane pentru credite neperformante în valoare de 716 milioane EUR și capital total de rangul 1 în valoare de 182 de milioane EUR (8).

8

| (29) | În martie 2015, BPB a subscris o nouă majorare a capitalului băncii Tercas în valoare de 135,4 milioane EUR (inclusiv 40,4 milioane EUR pentru filiala sa, banca Caripe), pentru a face față pierderilor suplimentare înregistrate în al patrulea trimestru al anului 2014, pentru a acoperi costurile de restructurare din 2015 și 2016 și pentru a îmbunătăți ratele fondurilor proprii ale băncii Tercas. |
| --- | --- |

(29)

În martie 2015, BPB a subscris o nouă majorare a capitalului băncii Tercas în valoare de 135,4 milioane EUR (inclusiv 40,4 milioane EUR pentru filiala sa, banca Caripe), pentru a face față pierderilor suplimentare înregistrate în al patrulea trimestru al anului 2014, pentru a acoperi costurile de restructurare din 2015 și 2016 și pentru a îmbunătăți ratele fondurilor proprii ale băncii Tercas.

2.2.   BPB

BPB

| (30) | Banca Popolare di Bari SCpA este societatea holding a grupului bancar BPB. În principal, BPB desfășoară activități în sudul Italiei. La sfârșitul anului 2013, BPB avea un bilanț total în valoare de 10,3 miliarde EUR, credite acordate clienților în valoare de 6,9 miliarde EUR, depozite ale clienților în valoare de 6,6 miliarde EUR, 247 de sucursale și 2 206 de angajați, o rată a capitalului de rangul 1 de 8,1 % și o rată a capitalului total de 11,1 %. |
| --- | --- |

(30)

Banca Popolare di Bari SCpA este societatea holding a grupului bancar BPB. În principal, BPB desfășoară activități în sudul Italiei. La sfârșitul anului 2013, BPB avea un bilanț total în valoare de 10,3 miliarde EUR, credite acordate clienților în valoare de 6,9 miliarde EUR, depozite ale clienților în valoare de 6,6 miliarde EUR, 247 de sucursale și 2 206 de angajați, o rată a capitalului de rangul 1 de 8,1 % și o rată a capitalului total de 11,1 %.

| (31) | În decembrie 2014, BPB a efectuat o majorare de capital de 500 de milioane EUR, care includea emiterea de acțiuni noi până la valoarea maximă de 300 de milioane EUR și acordarea unui împrumut subordonat de rangul 2 de maxim 200 de milioane EUR. Majorarea de capital a contribuit la consolidarea ratelor de capital ale BPB, care fuseseră afectate de achiziționarea băncii Tercas. |
| --- | --- |

(31)

În decembrie 2014, BPB a efectuat o majorare de capital de 500 de milioane EUR, care includea emiterea de acțiuni noi până la valoarea maximă de 300 de milioane EUR și acordarea unui împrumut subordonat de rangul 2 de maxim 200 de milioane EUR. Majorarea de capital a contribuit la consolidarea ratelor de capital ale BPB, care fuseseră afectate de achiziționarea băncii Tercas.

2.3.   Sistemul italian de garantare a depozitelor și FITD

Sistemul italian de garantare a depozitelor și FITD

| (32) | În temeiul Directivei 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9), care era aplicabilă la momentul intervenției de sprijin din partea FITD în favoarea băncii Tercas, nicio instituție de credit nu poate accepta depozite dacă nu este membră a unui sistem de garantare a depozitelor recunoscut în mod oficial (10). În conformitate cu articolul 96 din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare, „băncile italiene vor fi membre ale unui sistem de garantare a depozitelor instituit și recunoscut în Italia. Băncile cooperatiste mutuale (banche di credito cooperativo) vor fi membre ale sistemului de garantare a depozitelor instituit în cadrul propriei rețele” (11). |
| --- | --- |

(32)

În temeiul Directivei 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului (9), care era aplicabilă la momentul intervenției de sprijin din partea FITD în favoarea băncii Tercas, nicio instituție de credit nu poate accepta depozite dacă nu este membră a unui sistem de garantare a depozitelor recunoscut în mod oficial (10). În conformitate cu articolul 96 din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare, „băncile italiene vor fi membre ale unui sistem de garantare a depozitelor instituit și recunoscut în Italia. Băncile cooperatiste mutuale (banche di credito cooperativo) vor fi membre ale sistemului de garantare a depozitelor instituit în cadrul propriei rețele” (11).

9

10

banche di credito cooperativo

11

| (33) | În prezent, există două sisteme de garantare a depozitelor, instituite în Italia:






  1. | FITD, care a fost recunoscut ca sistem de garantare a depozitelor la 10 decembrie 1996, este un consorțiu obligatoriu (12) de drept privat. Până în prezent, acesta este unicul sistem de garantare a depozitelor înființat și recunoscut în Italia, statutul de membru al acestuia fiind deschis tuturor băncilor, cu excepția băncilor cooperatiste mutuale (13). În conformitate cu articolul 2 din statutul FITD, aprobat de Banca Italiei, „Din acest Fond fac parte băncile italiene, cu excepția băncilor cooperatiste mutuale”; |
| --- | --- | --- |

(33)

În prezent, există două sisteme de garantare a depozitelor, instituite în Italia:

1.

FITD, care a fost recunoscut ca sistem de garantare a depozitelor la 10 decembrie 1996, este un consorțiu obligatoriu (12) de drept privat. Până în prezent, acesta este unicul sistem de garantare a depozitelor înființat și recunoscut în Italia, statutul de membru al acestuia fiind deschis tuturor băncilor, cu excepția băncilor cooperatiste mutuale (13). În conformitate cu articolul 2 din statutul FITD, aprobat de Banca Italiei, „Din acest Fond fac parte băncile italiene, cu excepția băncilor cooperatiste mutuale”;

12

13

| 2. | Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo („FGDCC”) este un sistem de garantare a depozitelor de tip statutar, aderarea la acesta fiind rezervată și chiar impusă băncilor cooperatiste mutuale. |
| --- | --- |

2.

Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo („FGDCC”) este un sistem de garantare a depozitelor de tip statutar, aderarea la acesta fiind rezervată și chiar impusă băncilor cooperatiste mutuale.

Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo

| (34) | În temeiul articolului 96-bis din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare și al articolului 29 din statutul FITD, acesta din urmă poate, în anumite condiții, să ia măsuri pentru a sprijini băncile membre care fac obiectul administrării extraordinare. |
| --- | --- |

(34)

În temeiul articolului 96-bis din Legea italiană privind băncile și serviciile de creditare și al articolului 29 din statutul FITD, acesta din urmă poate, în anumite condiții, să ia măsuri pentru a sprijini băncile membre care fac obiectul administrării extraordinare.

bis

| (35) | Aceste măsuri sunt finanțate ex post, prin contribuții obligatorii furnizate de băncile membre. Valoarea contribuției individuale este determinată în conformitate cu dispozițiile relevante din statutul FITD (14), în funcție de depozitele garantate deținute de fiecare bancă. Contribuțiile nu sunt introduse în mod direct în bilanțul FITD, ci într-un cont separat, pentru măsura de ajutor respectivă. |
| --- | --- |

(35)

Aceste măsuri sunt finanțate ex post, prin contribuții obligatorii furnizate de băncile membre. Valoarea contribuției individuale este determinată în conformitate cu dispozițiile relevante din statutul FITD (14), în funcție de depozitele garantate deținute de fiecare bancă. Contribuțiile nu sunt introduse în mod direct în bilanțul FITD, ci într-un cont separat, pentru măsura de ajutor respectivă.

ex post

14

| (36) | Deciziile privind măsurile de sprijin sunt adoptate de cele două organe de conducere ale FITD:






  1. | primul organ de conducere este Consiliul de administrație (15), care decide cu majoritatea absolută a membrilor prezenți la reuniunea în cadrul căreia este adoptată decizia. Președintele Consiliului de administrație este numit de către membrii Consiliului de administrație. Membrii obișnuiți sunt selectați în funcție de depozitele garantate deținute de fiecare bancă, fiind favorizați, astfel, contribuitorii mai mari, dar asigurându-se faptul că băncile de mici dimensiuni sunt reprezentate, de asemenea (16). Membrii obișnuiți ai Consiliului de administrație, în prezent 23 la număr, sunt majoritatea reprezentanți ai celor mai mari bănci membre (17); în prezent, există câte doi reprezentanți ai Unicredit, Intesa Sanpaolo și Monte dei Paschi di Siena. De asemenea, președintele Associazione Bancaria Italiana (ABI) este membru al Consiliului de administrație; |
| --- | --- | --- |

(36)

Deciziile privind măsurile de sprijin sunt adoptate de cele două organe de conducere ale FITD:

1.

primul organ de conducere este Consiliul de administrație (15), care decide cu majoritatea absolută a membrilor prezenți la reuniunea în cadrul căreia este adoptată decizia. Președintele Consiliului de administrație este numit de către membrii Consiliului de administrație. Membrii obișnuiți sunt selectați în funcție de depozitele garantate deținute de fiecare bancă, fiind favorizați, astfel, contribuitorii mai mari, dar asigurându-se faptul că băncile de mici dimensiuni sunt reprezentate, de asemenea (16). Membrii obișnuiți ai Consiliului de administrație, în prezent 23 la număr, sunt majoritatea reprezentanți ai celor mai mari bănci membre (17); în prezent, există câte doi reprezentanți ai Unicredit, Intesa Sanpaolo și Monte dei Paschi di Siena. De asemenea, președintele Associazione Bancaria Italiana (ABI) este membru al Consiliului de administrație;

15

16

17

| 2. | celălalt organ de conducere este Comitetul executiv (18), care hotărăște cu majoritatea simplă a membrilor prezenți la reuniunea în cadrul căreia este adoptată decizia. Membrii săi sunt președintele Consiliului de administrație, vicepreședintele Consiliului, care acționează, de asemenea, în calitate de vicepreședinte al Comitetului, precum și alți șase membri ai Consiliului de administrație. |
| --- | --- |

2.

celălalt organ de conducere este Comitetul executiv (18), care hotărăște cu majoritatea simplă a membrilor prezenți la reuniunea în cadrul căreia este adoptată decizia. Membrii săi sunt președintele Consiliului de administrație, vicepreședintele Consiliului, care acționează, de asemenea, în calitate de vicepreședinte al Comitetului, precum și alți șase membri ai Consiliului de administrație.

18

| (37) | Măsurile de sprijin sub formă de finanțare și de garanții sunt decise de Comitetul executiv (19), în timp ce măsurile privind achiziționarea unor participații în capitalurile proprii și alte forme de sprijin tehnic trebuie decise de Consiliul de administrație, pe baza unei propuneri din partea Comitetului executiv (20). |
| --- | --- |

(37)

Măsurile de sprijin sub formă de finanțare și de garanții sunt decise de Comitetul executiv (19), în timp ce măsurile privind achiziționarea unor participații în capitalurile proprii și alte forme de sprijin tehnic trebuie decise de Consiliul de administrație, pe baza unei propuneri din partea Comitetului executiv (20).

19

20

3.   MĂSURILE

MĂSURILE

| (38) | Sprijinul din partea FITD autorizat de Banca Italiei la 7 iulie 2014 cuprinde următoarele măsuri:
  1.   
  Măsura 1
  : o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR pentru a acoperi capitalul propriu negativ al băncii Tercas.
  2.   
  Măsura 2
  : o garanție în valoare de 35 de milioane EUR (pe trei ani) pentru a acoperi riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...] (21). Aceste expuneri (două credite de tip „bullet” – cu rambursare forfetară – scadente la 31 martie 2015) au fost rambursate în întregime de către debitori la scadență, prin urmare, garanția a expirat fără a fi declanșată.
  3.   
  Măsura 3
  : O garanție în valoare de până la 30 de milioane EUR pentru a se acoperi costurile suplimentare care ar putea rezulta din plata contribuției fiscale pentru măsura 1. Astfel de contribuții fiscale ar fi necesare în cazul în care măsura 1 nu ar fi considerată scutită de impozit în conformitate cu legislația italiană (*1). În conformitate cu legislația relevantă, scutirea fiscală specifică pentru măsurile de sprijin luate de FITD urma să fie supusă aprobării Comisiei Europene. În speță, FITD a plătit suma totală de 30 de milioane EUR băncii Tercas înainte de adoptarea de către Comisie a unei decizii privind scutirea de impozit. |
| --- | --- |

(38)

Sprijinul din partea FITD autorizat de Banca Italiei la 7 iulie 2014 cuprinde următoarele măsuri:

1.   
  Măsura 1
  : o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR pentru a acoperi capitalul propriu negativ al băncii Tercas.

Măsura 1

2.   
  Măsura 2
  : o garanție în valoare de 35 de milioane EUR (pe trei ani) pentru a acoperi riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...] (21). Aceste expuneri (două credite de tip „bullet” – cu rambursare forfetară – scadente la 31 martie 2015) au fost rambursate în întregime de către debitori la scadență, prin urmare, garanția a expirat fără a fi declanșată.

Măsura 2

21

3.   
  Măsura 3
  : O garanție în valoare de până la 30 de milioane EUR pentru a se acoperi costurile suplimentare care ar putea rezulta din plata contribuției fiscale pentru măsura 1. Astfel de contribuții fiscale ar fi necesare în cazul în care măsura 1 nu ar fi considerată scutită de impozit în conformitate cu legislația italiană (*1). În conformitate cu legislația relevantă, scutirea fiscală specifică pentru măsurile de sprijin luate de FITD urma să fie supusă aprobării Comisiei Europene. În speță, FITD a plătit suma totală de 30 de milioane EUR băncii Tercas înainte de adoptarea de către Comisie a unei decizii privind scutirea de impozit.

Măsura 3

*1

4.   MOTIVELE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

MOTIVELE PENTRU INIȚIEREA PROCEDURII OFICIALE DE INVESTIGARE

| (39) | În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că măsurile în cauză, care nu au fost notificate, ar putea conține elemente de ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și că existau îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor cu piața internă. |
| --- | --- |

(39)

În decizia de inițiere a procedurii, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că măsurile în cauză, care nu au fost notificate, ar putea conține elemente de ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și că existau îndoieli cu privire la compatibilitatea măsurilor cu piața internă.

| (40) | Conform concluziei preliminare a Comisiei, măsurile de sprijin care urmau a fi luate de FITD erau imputabile statului italian și resursele FITD erau sub control public. FITD acționa în baza unui mandat public stabilit de stat: baza pentru recunoașterea FITD ca un sistem obligatoriu de garantare a depozitelor a fost Legea privind băncile și serviciile de creditare; articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare a permis FITD să intervină în alte moduri decât prin rambursarea deponenților în caz de lichidare, iar statutul FITD a fost aprobat de Banca Italiei. De asemenea, atunci când FITD a intervenit în alte cazuri decât în lichidări sau prin alte mijloace, acesta a trebuit întotdeauna să dețină o autorizație acordată de statul italian prin intermediul Băncii Italiei. |
| --- | --- |

(40)

Conform concluziei preliminare a Comisiei, măsurile de sprijin care urmau a fi luate de FITD erau imputabile statului italian și resursele FITD erau sub control public. FITD acționa în baza unui mandat public stabilit de stat: baza pentru recunoașterea FITD ca un sistem obligatoriu de garantare a depozitelor a fost Legea privind băncile și serviciile de creditare; articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare a permis FITD să intervină în alte moduri decât prin rambursarea deponenților în caz de lichidare, iar statutul FITD a fost aprobat de Banca Italiei. De asemenea, atunci când FITD a intervenit în alte cazuri decât în lichidări sau prin alte mijloace, acesta a trebuit întotdeauna să dețină o autorizație acordată de statul italian prin intermediul Băncii Italiei.

-bis

| (41) | În ceea ce privește existența unui avantaj selectiv, Comisia a constatat că FITD nu acționa în calitate de operator economic privat în economia de piață, întrucât acorda o contribuție nerambursabilă pentru a acoperi deficitul de capital propriu, iar pentru garanțiile emise în favoarea băncii Tercas nu percepea nicio taxă. Măsurile au permis băncii Tercas să evite ieșirea de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă probabil în absența acestui sprijin. |
| --- | --- |

(41)

În ceea ce privește existența unui avantaj selectiv, Comisia a constatat că FITD nu acționa în calitate de operator economic privat în economia de piață, întrucât acorda o contribuție nerambursabilă pentru a acoperi deficitul de capital propriu, iar pentru garanțiile emise în favoarea băncii Tercas nu percepea nicio taxă. Măsurile au permis băncii Tercas să evite ieșirea de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă probabil în absența acestui sprijin.

| (42) | Comisia a ajuns la concluzia preliminară că măsurile erau selective, având în vedere faptul că acestea vizau numai banca Tercas și că denaturau concurența, împiedicând banca Tercas să intre în insolvabilitate și să iasă de pe piață. De asemenea, banca Tercas era în concurență cu întreprinderile străine, astfel încât erau afectate schimburile comerciale dintre statele membre. |
| --- | --- |

(42)

Comisia a ajuns la concluzia preliminară că măsurile erau selective, având în vedere faptul că acestea vizau numai banca Tercas și că denaturau concurența, împiedicând banca Tercas să intre în insolvabilitate și să iasă de pe piață. De asemenea, banca Tercas era în concurență cu întreprinderile străine, astfel încât erau afectate schimburile comerciale dintre statele membre.

| (43) | Comisia consideră că, în cazul în care măsurile 1, 2 și 3 constituie ajutor de stat, acestea au fost acordate cu încălcarea obligațiilor prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat. |
| --- | --- |

(43)

Comisia consideră că, în cazul în care măsurile 1, 2 și 3 constituie ajutor de stat, acestea au fost acordate cu încălcarea obligațiilor prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat.

5.   OBSERVAȚIILE ITALIEI ȘI ALE PĂRȚILOR INTERESATE

OBSERVAȚIILE ITALIEI ȘI ALE PĂRȚILOR INTERESATE

5.1.   Resursele de stat și imputabilitatea statului

Resursele de stat și imputabilitatea statului

5.1.1.   Observațiile Italiei (22)

Observațiile Italiei

22

| (44) | Italia susține că măsurile de sprijin în cauză nu au un caracter obligatoriu, întrucât durata, amploarea și alegerea măsurilor sunt lăsate la deplina putere de apreciere a FITD. De asemenea, măsurile respective nu sunt direct comparabile cu misiunile obligatorii prevăzute de Legea privind băncile și serviciile de creditare: în schimb, acestea vizează direct atingerea unui scop diferit sau, în orice caz, un alt scop, și anume schimbarea situației băncilor aflate în dificultate. Orice coincidență a obiectivelor legate de protejarea deponenților este pur întâmplătoare. În acest context, trimiterea Comisiei la hotărârea pronunțată în cauza Legea austriacă privind energia electrică ecologică (23) este nepotrivită. Cauza respectivă viza o normă de stabilire a unei scutiri fiscale, care, prin definiție, era de natură publică și, prin urmare, justifica prezumția de imputabilitate a măsurii față de stat. |
| --- | --- |

(44)

Italia susține că măsurile de sprijin în cauză nu au un caracter obligatoriu, întrucât durata, amploarea și alegerea măsurilor sunt lăsate la deplina putere de apreciere a FITD. De asemenea, măsurile respective nu sunt direct comparabile cu misiunile obligatorii prevăzute de Legea privind băncile și serviciile de creditare: în schimb, acestea vizează direct atingerea unui scop diferit sau, în orice caz, un alt scop, și anume schimbarea situației băncilor aflate în dificultate. Orice coincidență a obiectivelor legate de protejarea deponenților este pur întâmplătoare. În acest context, trimiterea Comisiei la hotărârea pronunțată în cauza Legea austriacă privind energia electrică ecologică (23) este nepotrivită. Cauza respectivă viza o normă de stabilire a unei scutiri fiscale, care, prin definiție, era de natură publică și, prin urmare, justifica prezumția de imputabilitate a măsurii față de stat.

Legea austriacă privind energia electrică ecologică

23

| (45) | De asemenea, Italia susține că interpretarea propusă de Comisie, care se bazează pe o prezumție conform căreia există ajutor de stat în orice intervenție a unui sistem de garantare a depozitelor, nu are niciun temei în Directiva 2014/49/UE a Parlamentului European și a Consiliului (24) (care nu a fost transpusă de Italia și pentru care termenul de transpunere nu expirase încă la momentul adoptării măsurilor). Interpretarea acestui punct de către Comisie nu are niciun temei nici în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar (25). Mai precis, în conformitate cu punctul 63 din comunicare, pentru a se stabili dacă o anumită decizie privind utilizarea fondurilor de garantare a depozitelor este imputabilă statului trebuie efectuată o evaluare concretă de la caz la caz, în timp ce articolul 11 din Directiva 2014/49/UE nu impune o obligație generală de notificare prealabilă a măsurilor care urmează să fie adoptate de un fond de garantare. Notificarea prealabilă a Comisiei este necesară numai dacă se stabilește că o măsură de sprijin constituie ajutor de stat după analiza situației în cauză. |
| --- | --- |

(45)

De asemenea, Italia susține că interpretarea propusă de Comisie, care se bazează pe o prezumție conform căreia există ajutor de stat în orice intervenție a unui sistem de garantare a depozitelor, nu are niciun temei în Directiva 2014/49/UE a Parlamentului European și a Consiliului (24) (care nu a fost transpusă de Italia și pentru care termenul de transpunere nu expirase încă la momentul adoptării măsurilor). Interpretarea acestui punct de către Comisie nu are niciun temei nici în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar (25). Mai precis, în conformitate cu punctul 63 din comunicare, pentru a se stabili dacă o anumită decizie privind utilizarea fondurilor de garantare a depozitelor este imputabilă statului trebuie efectuată o evaluare concretă de la caz la caz, în timp ce articolul 11 din Directiva 2014/49/UE nu impune o obligație generală de notificare prealabilă a măsurilor care urmează să fie adoptate de un fond de garantare. Notificarea prealabilă a Comisiei este necesară numai dacă se stabilește că o măsură de sprijin constituie ajutor de stat după analiza situației în cauză.

24

25

| (46) | În ceea ce privește imputabilitatea măsurii FITD Italiei, Italia își întemeiază analiza pe criteriul imputabilității argumentat în cauza Stardust Marine (26), susținând că acesta nu este îndeplinit în speță, din următoarele motive. În primul rând, FITD este o entitate de drept privat și ia toate deciziile în cadrul adunării generale și a organelor de conducere, care sunt alcătuite exclusiv din reprezentanți ai băncilor membre și acționează cu deplină independență. Procesul de luare a deciziilor cu privire la măsurile de sprijin este total independent și nu există nicio dispoziție privind implicarea activă a Băncii Italiei sau a oricărui alt organism public. Faptul că un reprezentant al Băncii Italiei participă la reuniunile organelor de conducere ale FITD nu poate fi interpretat ca un indiciu al participării active a Băncii Italiei la procesul de luare a deciziilor, întrucât reprezentantul deținea numai un rol de observator pasiv. |
| --- | --- |

(46)

În ceea ce privește imputabilitatea măsurii FITD Italiei, Italia își întemeiază analiza pe criteriul imputabilității argumentat în cauza Stardust Marine (26), susținând că acesta nu este îndeplinit în speță, din următoarele motive. În primul rând, FITD este o entitate de drept privat și ia toate deciziile în cadrul adunării generale și a organelor de conducere, care sunt alcătuite exclusiv din reprezentanți ai băncilor membre și acționează cu deplină independență. Procesul de luare a deciziilor cu privire la măsurile de sprijin este total independent și nu există nicio dispoziție privind implicarea activă a Băncii Italiei sau a oricărui alt organism public. Faptul că un reprezentant al Băncii Italiei participă la reuniunile organelor de conducere ale FITD nu poate fi interpretat ca un indiciu al participării active a Băncii Italiei la procesul de luare a deciziilor, întrucât reprezentantul deținea numai un rol de observator pasiv.

Stardust Marine

26

| (47) | De asemenea, potrivit Italiei, competența Băncii Italiei de a aproba statutul FITD și modificările aduse acestuia, precum și competența de a autoriza măsurile individuale adoptate nu afectează procesele autonome de luare a deciziilor ale FITD, întrucât acestea se limitează la o simplă autorizare ex post din partea Băncii Italiei în calitatea sa de autoritate de supraveghere și de gestionare a crizelor în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare. Decizia Băncii Italiei este o ratificare care se limitează la o verificare a oficială a posteriori privind legalitatea unei decizii private, care este deja completă în toate privințele. Această analiză este confirmată de fapte și, în special, de decizia Băncii Italiei de autorizare a măsurii FITD, prin care Banca Italiei recunoaște că nu a efectuat nicio investigație cu privire la temeinicia alegerilor făcute de FITD. Pentru a consolida acest argument, Italia susține că, în speță, există analogii clare cu cazul Sicilcassa (27), în care Comisia a ajuns la concluzia că măsura nu constituia ajutor de stat, având în vedere participarea decisivă a unor entități private. |
| --- | --- |

(47)

De asemenea, potrivit Italiei, competența Băncii Italiei de a aproba statutul FITD și modificările aduse acestuia, precum și competența de a autoriza măsurile individuale adoptate nu afectează procesele autonome de luare a deciziilor ale FITD, întrucât acestea se limitează la o simplă autorizare ex post din partea Băncii Italiei în calitatea sa de autoritate de supraveghere și de gestionare a crizelor în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare. Decizia Băncii Italiei este o ratificare care se limitează la o verificare a oficială a posteriori privind legalitatea unei decizii private, care este deja completă în toate privințele. Această analiză este confirmată de fapte și, în special, de decizia Băncii Italiei de autorizare a măsurii FITD, prin care Banca Italiei recunoaște că nu a efectuat nicio investigație cu privire la temeinicia alegerilor făcute de FITD. Pentru a consolida acest argument, Italia susține că, în speță, există analogii clare cu cazul Sicilcassa (27), în care Comisia a ajuns la concluzia că măsura nu constituia ajutor de stat, având în vedere participarea decisivă a unor entități private.

ex post

a posteriori

Sicilcassa

27

| (48) | Italia susține că elementele de probă invocate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii nu demonstrează interferențe ale Băncii Italiei în procesul de luare a deciziilor al FITD. În primul rând, deși un administrator special este numit de Banca Italiei, acesta nu poate influența în mod direct decizia FITD de a acorda finanțare unei bănci aflate în dificultate. În schimb, administratorul special acționează în calitate de administrator și reprezentant legal al băncii aflate în regim de administrare extraordinară, și nu în numele Băncii Italiei. Cu alte cuvinte, acesta preia toate competențele de drept privat ale organelor de conducere dizolvate. În al doilea rând, Italia neagă că există, de fapt, vreo dovadă de interferență din partea Băncii Italiei. Pasajul din nota directorului general al FITD din data de 28 mai 2014, care menționează că un reprezentant al Băncii Italiei „a invitat Fondul să încerce să ajungă la un acord echilibrat cu BPB pentru a acoperi capitalul propriu negativ” trebuie considerat ca exprimând o speranță, și nicidecum un ordin. În cele din urmă, Italia observă că niciunul dintre procesele-verbale ale deciziilor adoptate de organele de conducere ale FITD privind acțiunile de sprijin în favoarea băncii Tercas nu înregistrează poziții adoptate de Banca Italiei, care ar putea sugera că aceasta exercita o influență asupra fondului. |
| --- | --- |

(48)

Italia susține că elementele de probă invocate de Comisie în decizia de inițiere a procedurii nu demonstrează interferențe ale Băncii Italiei în procesul de luare a deciziilor al FITD. În primul rând, deși un administrator special este numit de Banca Italiei, acesta nu poate influența în mod direct decizia FITD de a acorda finanțare unei bănci aflate în dificultate. În schimb, administratorul special acționează în calitate de administrator și reprezentant legal al băncii aflate în regim de administrare extraordinară, și nu în numele Băncii Italiei. Cu alte cuvinte, acesta preia toate competențele de drept privat ale organelor de conducere dizolvate. În al doilea rând, Italia neagă că există, de fapt, vreo dovadă de interferență din partea Băncii Italiei. Pasajul din nota directorului general al FITD din data de 28 mai 2014, care menționează că un reprezentant al Băncii Italiei „a invitat Fondul să încerce să ajungă la un acord echilibrat cu BPB pentru a acoperi capitalul propriu negativ” trebuie considerat ca exprimând o speranță, și nicidecum un ordin. În cele din urmă, Italia observă că niciunul dintre procesele-verbale ale deciziilor adoptate de organele de conducere ale FITD privind acțiunile de sprijin în favoarea băncii Tercas nu înregistrează poziții adoptate de Banca Italiei, care ar putea sugera că aceasta exercita o influență asupra fondului.

5.1.2   Observații din partea Băncii Italiei (28)

Observații din partea Băncii Italiei

28

| (49) | În observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii, Banca Italiei contestă faptul că măsurile de sprijin luate de FITD sunt imputabile statului, întrucât:






  1. | în sprijinirea instituțiilor de credit, FITD nu îndeplinește un mandat de politică publică; |
| --- | --- | --- |

(49)

În observațiile sale privind decizia de inițiere a procedurii, Banca Italiei contestă faptul că măsurile de sprijin luate de FITD sunt imputabile statului, întrucât:

1.

în sprijinirea instituțiilor de credit, FITD nu îndeplinește un mandat de politică publică;

| 2. | Banca Italiei nu decide împreună cu FIDT să intervină în sprijinul unei anumite întreprinderi, fie în general, fie în speță, și nu verifică dacă FITD acționează în conformitate cu un mandat de politică publică care i-a fost acordat; |
| --- | --- |

2.

Banca Italiei nu decide împreună cu FIDT să intervină în sprijinul unei anumite întreprinderi, fie în general, fie în speță, și nu verifică dacă FITD acționează în conformitate cu un mandat de politică publică care i-a fost acordat;

| 3. | prezenta cauză prezintă diferențe semnificative față de măsurile de ajutor de stat luate de Danemarca, Spania și Polonia, citate la nota de subsol 28 din decizia de inițiere a procedurii, în care Comisia a constatat că resursele utilizate în măsurile referitoare la sistemele de garantare a depozitelor se aflau la dispoziția autorităților publice, măsurile fiind, prin urmare, imputabile statului. |
| --- | --- |

3.

prezenta cauză prezintă diferențe semnificative față de măsurile de ajutor de stat luate de Danemarca, Spania și Polonia, citate la nota de subsol 28 din decizia de inițiere a procedurii, în care Comisia a constatat că resursele utilizate în măsurile referitoare la sistemele de garantare a depozitelor se aflau la dispoziția autorităților publice, măsurile fiind, prin urmare, imputabile statului.

| (50) | În ceea ce privește primul punct, potrivit Băncii Italiei, singurul mandat public al sistemelor de garantare a depozitelor este rambursarea deponenților: ultima teză a articolului 96-bis alineatul (1) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, care permite FITD să intervină în alte moduri decât prin rambursarea directă a deponenților cu depozite garantate în caz de lichidare, nu poate fi interpretată nici ca o dovadă a imputabilității statului în ceea ce privește alte măsuri luate de FITD decât rambursările deponenților, nici ca o acordare de mandat public FITD. Dispoziția respectivă permite numai să se recurgă la alte forme de intervenție. |
| --- | --- |

(50)

În ceea ce privește primul punct, potrivit Băncii Italiei, singurul mandat public al sistemelor de garantare a depozitelor este rambursarea deponenților: ultima teză a articolului 96-bis alineatul (1) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, care permite FITD să intervină în alte moduri decât prin rambursarea directă a deponenților cu depozite garantate în caz de lichidare, nu poate fi interpretată nici ca o dovadă a imputabilității statului în ceea ce privește alte măsuri luate de FITD decât rambursările deponenților, nici ca o acordare de mandat public FITD. Dispoziția respectivă permite numai să se recurgă la alte forme de intervenție.

bis

| (51) | Trimiterea la falimentul instituțiilor de credit din Directiva 2014/49/UE indică numai că, în general, rolul măsurilor este să acopere costurile intervenției sistemelor de garantare a depozitelor, evitând necesitatea de rambursare a deponenților și prevenind, astfel, falimentele bancare. Faptul că Directiva 2014/49/UE nu impune condiția ca măsurile de sprijin ale sistemului de garantare a depozitelor să fie notificate Comisiei înseamnă că exercitarea puterii de apreciere în ceea ce privește aceste măsuri nu indică, în sine, că sistemului de garantare a depozitelor i-a fost acordat, astfel, un mandat public. |
| --- | --- |

(51)

Trimiterea la falimentul instituțiilor de credit din Directiva 2014/49/UE indică numai că, în general, rolul măsurilor este să acopere costurile intervenției sistemelor de garantare a depozitelor, evitând necesitatea de rambursare a deponenților și prevenind, astfel, falimentele bancare. Faptul că Directiva 2014/49/UE nu impune condiția ca măsurile de sprijin ale sistemului de garantare a depozitelor să fie notificate Comisiei înseamnă că exercitarea puterii de apreciere în ceea ce privește aceste măsuri nu indică, în sine, că sistemului de garantare a depozitelor i-a fost acordat, astfel, un mandat public.

| (52) | De asemenea, Banca Italiei susține că articolul 29 din statutul FITD, în temeiul căruia FITD poate să intervină în sprijinul unei bănci aflate în regim de administrare extraordinară numai „în cazul în care există perspective rezonabile de recuperare și numai în cazul în care costurile pot fi considerate inferioare costurilor suportate în caz de lichidare”, indică ceva complet diferit de afirmația Comisiei din decizia de inițiere a procedurii potrivit căreia Italia a ales să permită sistemului său de garantare a depozitelor să intervină „pentru a preveni falimentul unei instituții de credit”. |
| --- | --- |

(52)

De asemenea, Banca Italiei susține că articolul 29 din statutul FITD, în temeiul căruia FITD poate să intervină în sprijinul unei bănci aflate în regim de administrare extraordinară numai „în cazul în care există perspective rezonabile de recuperare și numai în cazul în care costurile pot fi considerate inferioare costurilor suportate în caz de lichidare”, indică ceva complet diferit de afirmația Comisiei din decizia de inițiere a procedurii potrivit căreia Italia a ales să permită sistemului său de garantare a depozitelor să intervină „pentru a preveni falimentul unei instituții de credit”.

| (53) | În cele din urmă, faptul că Banca Italiei trebuie să aprobe măsurile de sprijin luate de FITD nu demonstrează că FITD urmărește un obiectiv de interes public. A considera altfel ar implica faptul că toate activitățile bancare care fac obiectul supravegherii de către Banca Centrală Europeană sau de către Banca Italia erau activități determinate de politica publică. De asemenea, Banca Italiei trebuie să acționeze independent de stat, în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (29). |
| --- | --- |

(53)

În cele din urmă, faptul că Banca Italiei trebuie să aprobe măsurile de sprijin luate de FITD nu demonstrează că FITD urmărește un obiectiv de interes public. A considera altfel ar implica faptul că toate activitățile bancare care fac obiectul supravegherii de către Banca Centrală Europeană sau de către Banca Italia erau activități determinate de politica publică. De asemenea, Banca Italiei trebuie să acționeze independent de stat, în temeiul articolului 19 din Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului (29).

29

| (54) | În ceea ce privește al doilea punct, Banca Italiei exercită competențe de supraveghere numai cu privire la obiectivele de protejare a deponenților și a stabilității sistemului bancar și de gestionare corectă și prudentă a băncilor (articolul 5 din Legea privind băncile și serviciile de creditare). Articolul 96-ter alineatul (1) litera (b) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, care prevede că Banca Italiei „coordonează activitatea sistemelor de garantare prin stabilirea unor norme pentru crizele bancare și prin desfășurarea unor activități de supraveghere”, doar conferă Băncii Italiei o competență generală menită să garanteze că activitățile sistemelor de garantare a depozitelor sunt compatibile cu exercitarea propriei competențe de supraveghere; competența respectivă este exercitată numai prin autorizarea măsurilor luate. |
| --- | --- |

(54)

În ceea ce privește al doilea punct, Banca Italiei exercită competențe de supraveghere numai cu privire la obiectivele de protejare a deponenților și a stabilității sistemului bancar și de gestionare corectă și prudentă a băncilor (articolul 5 din Legea privind băncile și serviciile de creditare). Articolul 96-ter alineatul (1) litera (b) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, care prevede că Banca Italiei „coordonează activitatea sistemelor de garantare prin stabilirea unor norme pentru crizele bancare și prin desfășurarea unor activități de supraveghere”, doar conferă Băncii Italiei o competență generală menită să garanteze că activitățile sistemelor de garantare a depozitelor sunt compatibile cu exercitarea propriei competențe de supraveghere; competența respectivă este exercitată numai prin autorizarea măsurilor luate.

ter

| (55) | Întrucât Banca Italiei trebuie să acționeze independent de stat, exercitarea competențelor sale în ceea ce privește FITD atunci când FITD ia măsuri de sprijin în favoarea unei bănci nu poate fi considerată o exercitare a controlului de către stat asupra utilizării resurselor sau având legătură cu un mandat public. Prin urmare, situația în speță este în mod clar similară cu situația din cauza Doux Élevage (30). |
| --- | --- |

(55)

Întrucât Banca Italiei trebuie să acționeze independent de stat, exercitarea competențelor sale în ceea ce privește FITD atunci când FITD ia măsuri de sprijin în favoarea unei bănci nu poate fi considerată o exercitare a controlului de către stat asupra utilizării resurselor sau având legătură cu un mandat public. Prin urmare, situația în speță este în mod clar similară cu situația din cauza Doux Élevage (30).

Doux Élevage

30

| (56) | De asemenea, Banca Italiei susține că nu a contribuit la conceperea și la punerea în aplicare a măsurilor de sprijin ale FITD și că orice contact între aceasta și FITD înainte ca FITD să prezinte oficial Băncii Italiei o cerere de autorizare nu poate fi considerat drept o contribuție la măsurile respective. Banca Italiei a furnizat numai orientări inițiale, exclusiv pe baza parametrilor legislativi care ar trebui să guverneze procedura de autorizare ulterioară. |
| --- | --- |

(56)

De asemenea, Banca Italiei susține că nu a contribuit la conceperea și la punerea în aplicare a măsurilor de sprijin ale FITD și că orice contact între aceasta și FITD înainte ca FITD să prezinte oficial Băncii Italiei o cerere de autorizare nu poate fi considerat drept o contribuție la măsurile respective. Banca Italiei a furnizat numai orientări inițiale, exclusiv pe baza parametrilor legislativi care ar trebui să guverneze procedura de autorizare ulterioară.

| (57) | Faptul că Banca Italiei l-a numit și supravegheat pe administratorul special nu a avut nicio incidență asupra cazului în discuție, întrucât sarcinile și obiectivele activităților administratorului special nu diferă foarte mult de cele ale unui director „obișnuit” al unei întreprinderi private aflate în situație de criză, prin urmare, administratorul special nu a acționat în numele Băncii Italiei. |
| --- | --- |

(57)

Faptul că Banca Italiei l-a numit și supravegheat pe administratorul special nu a avut nicio incidență asupra cazului în discuție, întrucât sarcinile și obiectivele activităților administratorului special nu diferă foarte mult de cele ale unui director „obișnuit” al unei întreprinderi private aflate în situație de criză, prin urmare, administratorul special nu a acționat în numele Băncii Italiei.

| (58) | Reprezentantul Băncii Italiei care participă la reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD a participat numai ca observator, fără a avea drept de vot. Faptul că litigiul privind valoarea capitalului propriu negativ al băncii Tercas dintre FITD și BPB a fost soluționat de un arbitru numit de Banca Italiei nu este relevant, întrucât părțile, în deplină independență și de comun acord, au solicitat Băncii Italiei să sugereze o persoană, pe care acestea, ulterior, au numit-o arbitru. BPB nu ar fi fost de acord să invite Banca Italiei să desemneze un arbitru dacă Banca Italiei ar fi jucat un rol strategic și de conducere în cadrul FITD. |
| --- | --- |

(58)

Reprezentantul Băncii Italiei care participă la reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD a participat numai ca observator, fără a avea drept de vot. Faptul că litigiul privind valoarea capitalului propriu negativ al băncii Tercas dintre FITD și BPB a fost soluționat de un arbitru numit de Banca Italiei nu este relevant, întrucât părțile, în deplină independență și de comun acord, au solicitat Băncii Italiei să sugereze o persoană, pe care acestea, ulterior, au numit-o arbitru. BPB nu ar fi fost de acord să invite Banca Italiei să desemneze un arbitru dacă Banca Italiei ar fi jucat un rol strategic și de conducere în cadrul FITD.

| (59) | În ceea ce privește al treilea aspect, cazul de față diferă de cele citate în considerentul 44 din decizia de inițiere a procedurii, în care Comisia a constatat că o intervenție a unui sistem de garantare a depozitelor în restructurarea și lichidarea băncilor constituie ajutor de stat. |
| --- | --- |

(59)

În ceea ce privește al treilea aspect, cazul de față diferă de cele citate în considerentul 44 din decizia de inițiere a procedurii, în care Comisia a constatat că o intervenție a unui sistem de garantare a depozitelor în restructurarea și lichidarea băncilor constituie ajutor de stat.

| (60) | În cazul schemei daneze de lichidare (31), (1) legislația națională reglementează în detaliu condițiile măsurilor de sprijin; (2) comitetul care răspunde de evaluarea costurilor diferitelor opțiuni a fost numit de Ministrul Economiei și Finanțelor; (3) același comitet trebuia să verifice dacă cumpărătorul ar putea exploata banca aflată în dificultate și dacă soluția este viabilă din punct de vedere comercial, (4) decizia adoptată de sistemul de garantare a depozitelor s-a bazat pe evaluarea și recomandările formulate de comitetul respectiv; (5) Consiliul de administrație al sistemului de garantare a depozitelor a fost numit de Ministrul Economiei și Finanțelor; și (6) acordul dintre banca achizitoare și sistemul de garantare a depozitelor trebuia să fie aprobat de ministru. |
| --- | --- |

(60)

În cazul schemei daneze de lichidare (31), (1) legislația națională reglementează în detaliu condițiile măsurilor de sprijin; (2) comitetul care răspunde de evaluarea costurilor diferitelor opțiuni a fost numit de Ministrul Economiei și Finanțelor; (3) același comitet trebuia să verifice dacă cumpărătorul ar putea exploata banca aflată în dificultate și dacă soluția este viabilă din punct de vedere comercial, (4) decizia adoptată de sistemul de garantare a depozitelor s-a bazat pe evaluarea și recomandările formulate de comitetul respectiv; (5) Consiliul de administrație al sistemului de garantare a depozitelor a fost numit de Ministrul Economiei și Finanțelor; și (6) acordul dintre banca achizitoare și sistemul de garantare a depozitelor trebuia să fie aprobat de ministru.

31

| (61) | În cazul schemei poloneze de lichidare a cooperativelor de credit (Credit Unions Liquidation Scheme) (32), stimulentele oferite de sistemul de garantare a depozitelor fac parte integrantă dintr-o schemă de lichidare a cooperativelor de credit, care a fost concepută de autoritățile poloneze și notificată Comisiei ca ajutor de stat. Sistemul de garantare a depozitelor era controlat de guvern prin drepturile de vot în cadrul Consiliului de administrație al fondului, iar într-o serie de cazuri, Ministrul de Finanțe avea dreptul să intervină și să ia decizii directe care afectau funcționarea fondului. De asemenea, președintele Consiliului de administrație al fondului, care era numit de Ministrul de Finanțe, deținea votul decisiv în caz de egalitate de voturi. |
| --- | --- |

(61)

În cazul schemei poloneze de lichidare a cooperativelor de credit (Credit Unions Liquidation Scheme) (32), stimulentele oferite de sistemul de garantare a depozitelor fac parte integrantă dintr-o schemă de lichidare a cooperativelor de credit, care a fost concepută de autoritățile poloneze și notificată Comisiei ca ajutor de stat. Sistemul de garantare a depozitelor era controlat de guvern prin drepturile de vot în cadrul Consiliului de administrație al fondului, iar într-o serie de cazuri, Ministrul de Finanțe avea dreptul să intervină și să ia decizii directe care afectau funcționarea fondului. De asemenea, președintele Consiliului de administrație al fondului, care era numit de Ministrul de Finanțe, deținea votul decisiv în caz de egalitate de voturi.

32

| (62) | În ceea ce privește decizia privind restructurarea CAM și Banco CAM din Spania (33), autoritățile spaniole au făcut uz de asistența financiară a Fondului de restructurare bancară ordonată (34), un fond dedicat ajutorului pentru lichidare și controlat de stat și de Fondul spaniol de garantare a depozitelor. Decizia fondului de a interveni nu era o decizie independentă a fondului, ci făcea parte dintr-o operațiune mai amplă de restructurare și de salvare adoptată și pusă în aplicare de autoritățile spaniole. |
| --- | --- |

(62)

În ceea ce privește decizia privind restructurarea CAM și Banco CAM din Spania (33), autoritățile spaniole au făcut uz de asistența financiară a Fondului de restructurare bancară ordonată (34), un fond dedicat ajutorului pentru lichidare și controlat de stat și de Fondul spaniol de garantare a depozitelor. Decizia fondului de a interveni nu era o decizie independentă a fondului, ci făcea parte dintr-o operațiune mai amplă de restructurare și de salvare adoptată și pusă în aplicare de autoritățile spaniole.

33

34

5.1.3   Observații din partea altor părți interesate

Observații din partea altor părți interesate

| (63) | În primul rând, celelalte părți interesate, și anume FITD, BPB și banca Tercas, fac observația de ordin general conform căreia caracterul public al resurselor și imputabilitatea statului sunt două condiții diferite care trebuie îndeplinite. Prin urmare, resursele de origine privată nu pot fi considerate publice ca urmare a unei evaluări conform căreia utilizarea acestor resurse este imputabilă statului. |
| --- | --- |

(63)

În primul rând, celelalte părți interesate, și anume FITD, BPB și banca Tercas, fac observația de ordin general conform căreia caracterul public al resurselor și imputabilitatea statului sunt două condiții diferite care trebuie îndeplinite. Prin urmare, resursele de origine privată nu pot fi considerate publice ca urmare a unei evaluări conform căreia utilizarea acestor resurse este imputabilă statului.

| (64) | Potrivit celor trei părți interesate, Comisia a comis o eroare atunci când a declarat că este foarte probabil ca sistemele de garantare a depozitelor să furnizeze ajutor de stat, întrucât acestea acționează în temeiul unui mandat public și rămân sub controlul autorităților publice. Acestea precizează că în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar nu se menționează că sistemele de garantare a depozitelor constituie ajutor de stat, că Directiva 94/19/CE nu prevede nimic cu privire la compatibilitatea măsurilor adoptate ca alternativă la rambursarea deponenților cu normele privind ajutoarele de stat, precum și că Directiva 2014/49/UE adoptă o poziție neutră în ceea ce privește compatibilitatea acestor măsuri cu normele privind ajutoarele de stat. |
| --- | --- |

(64)

Potrivit celor trei părți interesate, Comisia a comis o eroare atunci când a declarat că este foarte probabil ca sistemele de garantare a depozitelor să furnizeze ajutor de stat, întrucât acestea acționează în temeiul unui mandat public și rămân sub controlul autorităților publice. Acestea precizează că în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar nu se menționează că sistemele de garantare a depozitelor constituie ajutor de stat, că Directiva 94/19/CE nu prevede nimic cu privire la compatibilitatea măsurilor adoptate ca alternativă la rambursarea deponenților cu normele privind ajutoarele de stat, precum și că Directiva 2014/49/UE adoptă o poziție neutră în ceea ce privește compatibilitatea acestor măsuri cu normele privind ajutoarele de stat.

| (65) | Potrivit părților interesate, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că acțiunea întreprinsă de FITD a fost imputabilă statului numai pe baza faptului că această acțiune a fost impusă de lege, în timp ce în cauzele Preussen Elektra (35) și Doux Élevage (36) Curtea de Justiție a statuat în mod expres că faptul că o măsură era impusă de legislația națională nu este de natură să îi confere acesteia caracter de ajutor de stat. În hotărârea pronunțată în cauza Legea austriacă privind energia electrică ecologică (37), Tribunalul a luat în considerare mai multe elemente suplimentare, care au indicat influența omniprezentă și controlul statului asupra ÖMAG, societatea pe acțiuni responsabilă cu controlul măsurii în cauză |
| --- | --- |

(65)

Potrivit părților interesate, Comisia a ajuns la concluzia preliminară că acțiunea întreprinsă de FITD a fost imputabilă statului numai pe baza faptului că această acțiune a fost impusă de lege, în timp ce în cauzele Preussen Elektra (35) și Doux Élevage (36) Curtea de Justiție a statuat în mod expres că faptul că o măsură era impusă de legislația națională nu este de natură să îi confere acesteia caracter de ajutor de stat. În hotărârea pronunțată în cauza Legea austriacă privind energia electrică ecologică (37), Tribunalul a luat în considerare mai multe elemente suplimentare, care au indicat influența omniprezentă și controlul statului asupra ÖMAG, societatea pe acțiuni responsabilă cu controlul măsurii în cauză

Preussen Elektra

35

Doux Élevage

36

Legea austriacă privind energia electrică ecologică

37

| (66) | Părțile interesate consideră că o interpretare corectă a legislației italiene și a mecanismelor decizionale din cadrul FITD pentru măsurile de sprijin destinate să prevină crizele bancare ireversibile arată natura nesemnificativă a dovezilor invocate de Comisie în susținerea concluziei sale preliminare potrivit căreia măsurile luate de FITD intră sub incidența unui mandat public. Acestea își întemeiază argumentele pe faptul că articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede numai că sistemele de garantare „se pot angaja în alte tipuri și forme de intervenție” (38). Măsurile nu sunt obligatorii, ceea ce elimină legătura dintre acțiunea FITD și misiunea prevăzută în statutul său. |
| --- | --- |

(66)

Părțile interesate consideră că o interpretare corectă a legislației italiene și a mecanismelor decizionale din cadrul FITD pentru măsurile de sprijin destinate să prevină crizele bancare ireversibile arată natura nesemnificativă a dovezilor invocate de Comisie în susținerea concluziei sale preliminare potrivit căreia măsurile luate de FITD intră sub incidența unui mandat public. Acestea își întemeiază argumentele pe faptul că articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede numai că sistemele de garantare „se pot angaja în alte tipuri și forme de intervenție” (38). Măsurile nu sunt obligatorii, ceea ce elimină legătura dintre acțiunea FITD și misiunea prevăzută în statutul său.

crizele bancare ireversibile

bis

se pot

38

| (67) | Cele trei părți interesate subliniază că alte forme de acțiune decât rambursarea deponenților au fost disponibile începând cu crearea FITD în 1987, înainte de intrarea în vigoare a articolului 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare. |
| --- | --- |

(67)

Cele trei părți interesate subliniază că alte forme de acțiune decât rambursarea deponenților au fost disponibile începând cu crearea FITD în 1987, înainte de intrarea în vigoare a articolului 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare.

bis

| (68) | FITD susține că este o entitate de drept privat, controlată și gestionată de băncile sale membre și că acționează ca un vehicul pentru măsurile care pot fi atribuite direct băncilor membre, utilizând resurse care aparțin în continuare băncilor membre. De asemenea, decizia de a sprijini banca Tercas a fost adoptată de organele de conducere ale FITD, care sunt formate în întregime din reprezentanți ai băncilor membre. Documentele justificative arată că organele de conducere ale FITD au evaluat cu atenție alternativele posibile și punerea în aplicare a celei mai puțin costisitoare cerințe, pentru a proteja mai bine interesele băncilor membre, prin reducerea costurilor și a riscurilor intervenției. |
| --- | --- |

(68)

FITD susține că este o entitate de drept privat, controlată și gestionată de băncile sale membre și că acționează ca un vehicul pentru măsurile care pot fi atribuite direct băncilor membre, utilizând resurse care aparțin în continuare băncilor membre. De asemenea, decizia de a sprijini banca Tercas a fost adoptată de organele de conducere ale FITD, care sunt formate în întregime din reprezentanți ai băncilor membre. Documentele justificative arată că organele de conducere ale FITD au evaluat cu atenție alternativele posibile și punerea în aplicare a celei mai puțin costisitoare cerințe, pentru a proteja mai bine interesele băncilor membre, prin reducerea costurilor și a riscurilor intervenției.

| (69) | FITD susține că organul său de conducere decide în mod discreționar dacă, când și cum să adopte măsuri de sprijin, singura cerință fiind ca acțiunea să fie mai puțin costisitoare decât rambursarea deponenților. Atunci când ia măsuri de sprijin, FITD nu acționează în temeiul unui mandat public. Statutul FITD este în conformitate deplină cu legislația care reglementează acest sector, inclusiv în măsura în care aceasta nu prevede nicio formă de acțiune alternativă sau nu interzice în mod expres o astfel de acțiune. Niciun organism public nu poate obliga FITD să intervină și autorizația ulterioară a Băncii Italiei este menită numai să asigure verificarea faptului că acțiunea întreprinsă în favoarea băncii beneficiare este adecvată din punct de vedere al supravegherii prudențiale și că aceasta este compatibilă cu nevoia de protejare a deponenților și de asigurare a stabilității sistemului bancar. |
| --- | --- |

(69)

FITD susține că organul său de conducere decide în mod discreționar dacă, când și cum să adopte măsuri de sprijin, singura cerință fiind ca acțiunea să fie mai puțin costisitoare decât rambursarea deponenților. Atunci când ia măsuri de sprijin, FITD nu acționează în temeiul unui mandat public. Statutul FITD este în conformitate deplină cu legislația care reglementează acest sector, inclusiv în măsura în care aceasta nu prevede nicio formă de acțiune alternativă sau nu interzice în mod expres o astfel de acțiune. Niciun organism public nu poate obliga FITD să intervină și autorizația ulterioară a Băncii Italiei este menită numai să asigure verificarea faptului că acțiunea întreprinsă în favoarea băncii beneficiare este adecvată din punct de vedere al supravegherii prudențiale și că aceasta este compatibilă cu nevoia de protejare a deponenților și de asigurare a stabilității sistemului bancar.

discreționar

FITD nu acționează în temeiul unui mandat public

nu interzice

| (70) | De asemenea, cele trei părți interesate subliniază că, în conformitate cu statutul, apartenența la FITD nu este obligatorie și că băncile pot alege să instituie un sistem de garantare a depozitelor alternativ de care să aparțină. Acestea indică existența unui sistem de garantare a depozitelor, Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo, în special pentru băncile cooperatiste mutuale (39), care nu sunt membre ale FITD. |
| --- | --- |

(70)

De asemenea, cele trei părți interesate subliniază că, în conformitate cu statutul, apartenența la FITD nu este obligatorie și că băncile pot alege să instituie un sistem de garantare a depozitelor alternativ de care să aparțină. Acestea indică existența unui sistem de garantare a depozitelor, Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo, în special pentru băncile cooperatiste mutuale (39), care nu sunt membre ale FITD.

39

| (71) | Părțile interesate susțin că nu există nicio intervenție din partea statului, nici în ceea ce privește numirea membrilor organelor de conducere ale FIDT, nici în luarea deciziilor (faptul că Banca Italiei participă în calitate de observator, fără drept de vot, nu afectează independența procesului de luare a deciziilor al FITD). Acestea susțin că, în decizia privind salvarea băncii daneze Roskilde (40), Comisia a constatat că organismul care oferise o garanție adopta deciziile în mod independent, înainte de a concluziona că nu au fost implicate resurse de stat în cazul acordării unei garanții în favoarea unei bănci aflate în criză de către o asociație alcătuită din bănci locale și finanțată exclusiv de către acestea, pentru a sprijini instituțiile financiare. Făcând trimitere la cauza Earl Salvat Père et Fils (41), cele trei părți interesate consideră că poate exista ajutor de stat numai în cazul în care statul este prezent în cadrul organelor de luare a deciziilor ale organizației și este în măsură să își impună propriile decizii. |
| --- | --- |

(71)

Părțile interesate susțin că nu există nicio intervenție din partea statului, nici în ceea ce privește numirea membrilor organelor de conducere ale FIDT, nici în luarea deciziilor (faptul că Banca Italiei participă în calitate de observator, fără drept de vot, nu afectează independența procesului de luare a deciziilor al FITD). Acestea susțin că, în decizia privind salvarea băncii daneze Roskilde (40), Comisia a constatat că organismul care oferise o garanție adopta deciziile în mod independent, înainte de a concluziona că nu au fost implicate resurse de stat în cazul acordării unei garanții în favoarea unei bănci aflate în criză de către o asociație alcătuită din bănci locale și finanțată exclusiv de către acestea, pentru a sprijini instituțiile financiare. Făcând trimitere la cauza Earl Salvat Père et Fils (41), cele trei părți interesate consideră că poate exista ajutor de stat numai în cazul în care statul este prezent în cadrul organelor de luare a deciziilor ale organizației și este în măsură să își impună propriile decizii.

40

Earl Salvat Père et Fils

41

| (72) | Cele trei părți interesate susțin că FITD este un organism care reprezintă interesele băncilor sale membre, iar competențele atribuite Băncii Italiei în ceea ce privește acțiunile FITD doar permit Băncii Italiei să urmărească obiectivele sale generale de supraveghere și, în special, să monitorizeze administrarea corectă și prudentă a entităților pe care le supraveghează și să protejeze interesele deponenților. Având în vedere caracterul general al sarcinii Băncii Italiei de a coordona activitățile sistemelor de garantare a depozitelor prin normele privind criza bancară și activitățile proprii de supraveghere, această sarcină nu poate servi drept dovadă a faptului că resursele FITD se află sub controlul permanent al statului. |
| --- | --- |

(72)

Cele trei părți interesate susțin că FITD este un organism care reprezintă interesele băncilor sale membre, iar competențele atribuite Băncii Italiei în ceea ce privește acțiunile FITD doar permit Băncii Italiei să urmărească obiectivele sale generale de supraveghere și, în special, să monitorizeze administrarea corectă și prudentă a entităților pe care le supraveghează și să protejeze interesele deponenților. Având în vedere caracterul general al sarcinii Băncii Italiei de a coordona activitățile sistemelor de garantare a depozitelor prin normele privind criza bancară și activitățile proprii de supraveghere, această sarcină nu poate servi drept dovadă a faptului că resursele FITD se află sub controlul permanent al statului.

| (73) | Faptul că Banca Italiei numește un administrator special în cazul unei bănci aflate în criză nu indică o legătură cu domeniul public, întrucât temeiul juridic al acestei competențe (articolul 70 și următoarele din Legea privind băncile și serviciile de creditare) este, în esență, de natură tehnică și motivația și fundamentul său se justifică prin caracteristicile specifice ale sectorului. De asemenea, simple indicii că o măsură urmărește obiective de interes public nu sunt suficiente pentru a demonstra că aceasta constituie ajutor de stat (42). |
| --- | --- |

(73)

Faptul că Banca Italiei numește un administrator special în cazul unei bănci aflate în criză nu indică o legătură cu domeniul public, întrucât temeiul juridic al acestei competențe (articolul 70 și următoarele din Legea privind băncile și serviciile de creditare) este, în esență, de natură tehnică și motivația și fundamentul său se justifică prin caracteristicile specifice ale sectorului. De asemenea, simple indicii că o măsură urmărește obiective de interes public nu sunt suficiente pentru a demonstra că aceasta constituie ajutor de stat (42).

42

| (74) | Competența Băncii Italiei de a autoriza măsuri individuale în temeiul articolului 96ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare și în temeiul articolului 3 alineatul (2) din statutul FITD nu anulează caracterul independent al deciziilor FITD privind luarea de măsuri alternative și, dacă este cazul, privind calendarul, volumul și forma acestora. Autorizarea acțiunilor FITD de către Banca Italiei constituie numai un control ex post cu privire la deciziile luate în mod independent de FITD, care este efectuat pentru a garanta protejarea interesului general pentru care Banca Italiei este responsabilă. |
| --- | --- |

(74)

Competența Băncii Italiei de a autoriza măsuri individuale în temeiul articolului 96ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare și în temeiul articolului 3 alineatul (2) din statutul FITD nu anulează caracterul independent al deciziilor FITD privind luarea de măsuri alternative și, dacă este cazul, privind calendarul, volumul și forma acestora. Autorizarea acțiunilor FITD de către Banca Italiei constituie numai un control ex post cu privire la deciziile luate în mod independent de FITD, care este efectuat pentru a garanta protejarea interesului general pentru care Banca Italiei este responsabilă.

ter

de către Banca Italiei

ex post

| (75) | De asemenea, cele trei părți interesate fac referire la decizia Comisiei privind ajutorul acordat băncilor Banco di Sicilia și Sicilcassa (43), în care Comisia a concluzionat că intervenția FIDT în favoarea acestor bănci nu constituie ajutor de stat, fără a lua în considerare rolul Băncii Italiei în ceea ce privește activitățile FITD. |
| --- | --- |

(75)

De asemenea, cele trei părți interesate fac referire la decizia Comisiei privind ajutorul acordat băncilor Banco di Sicilia și Sicilcassa (43), în care Comisia a concluzionat că intervenția FIDT în favoarea acestor bănci nu constituie ajutor de stat, fără a lua în considerare rolul Băncii Italiei în ceea ce privește activitățile FITD.

43

| (76) | Cele trei părți interesate susțin că, la fel ca în cauza Doux Elevage, supravegherea publică a FITD nu constituie mai mult decât o simplă verificare formală a validității și legalității comportamentului FITD; aceasta nu se extinde la verificarea caracterului politic adecvat sau a conformității cu politica urmărită de autoritățile publice: precum în cauza Doux Elevage, FITD decide modul în care își utilizează resursele. În mod similar, în cauza Pearle (44), guvernul neerlandez a confirmat că statutele adoptate de organisme precum Hoofdbedrijfschap Ambachten (HBA), prin care au fost impuse taxele care erau în discuție în cauza respectivă, necesitau aprobarea autorităților publice. |
| --- | --- |

(76)

Cele trei părți interesate susțin că, la fel ca în cauza Doux Elevage, supravegherea publică a FITD nu constituie mai mult decât o simplă verificare formală a validității și legalității comportamentului FITD; aceasta nu se extinde la verificarea caracterului politic adecvat sau a conformității cu politica urmărită de autoritățile publice: precum în cauza Doux Elevage, FITD decide modul în care își utilizează resursele. În mod similar, în cauza Pearle (44), guvernul neerlandez a confirmat că statutele adoptate de organisme precum Hoofdbedrijfschap Ambachten (HBA), prin care au fost impuse taxele care erau în discuție în cauza respectivă, necesitau aprobarea autorităților publice.

Doux Elevage

Doux Elevage

Pearle

44

| (77) | FITD subliniază faptul că administratorul special, deși este numit de Banca Italiei, nu este un reprezentant al autorității de supraveghere. Administratorul special acționează cu o largă putere de apreciere și din proprie inițiativă. Acesta poate doar să solicite intervenția FITD, care nu este obligată în niciun fel de solicitare, având în continuare posibilitatea de a lua măsuri alternative în interesul băncilor sale membre. În speță, administratorul special nu a înlocuit Adunarea generală a băncii, care era singurul organism abilitat să aprobe operațiunile cu caracter excepțional. De asemenea, autorizarea din partea Băncii Italiei este emisă numai după ce FITD a adoptat propria decizie independentă de a interveni. Această autorizare face parte din rolul de supraveghere conferit în mod normal Băncii Italiei. Reprezentantul Băncii Italiei care participă la reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD asistă numai în calitate de observator, fără drept de vot. |
| --- | --- |

(77)

FITD subliniază faptul că administratorul special, deși este numit de Banca Italiei, nu este un reprezentant al autorității de supraveghere. Administratorul special acționează cu o largă putere de apreciere și din proprie inițiativă. Acesta poate doar să solicite intervenția FITD, care nu este obligată în niciun fel de solicitare, având în continuare posibilitatea de a lua măsuri alternative în interesul băncilor sale membre. În speță, administratorul special nu a înlocuit Adunarea generală a băncii, care era singurul organism abilitat să aprobe operațiunile cu caracter excepțional. De asemenea, autorizarea din partea Băncii Italiei este emisă numai după ce FITD a adoptat propria decizie independentă de a interveni. Această autorizare face parte din rolul de supraveghere conferit în mod normal Băncii Italiei. Reprezentantul Băncii Italiei care participă la reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD asistă numai în calitate de observator, fără drept de vot.

| (78) | Arbitrul în litigiul privind valoarea capitalului propriu negativ al băncii Tercas dintre FITD și BPB nu a fost numit de Banca Italiei, ci chiar de către părți (FITD și BPB), la recomandarea Băncii Italiei. De asemenea, numirea unui arbitru era menită să soluționeze litigiul în cauză; orice decizie privind eficacitatea costurilor măsurilor din punct de vedere al băncilor membre rămâne în totalitate o chestiune de competența FITD. |
| --- | --- |

(78)

Arbitrul în litigiul privind valoarea capitalului propriu negativ al băncii Tercas dintre FITD și BPB nu a fost numit de Banca Italiei, ci chiar de către părți (FITD și BPB), la recomandarea Băncii Italiei. De asemenea, numirea unui arbitru era menită să soluționeze litigiul în cauză; orice decizie privind eficacitatea costurilor măsurilor din punct de vedere al băncilor membre rămâne în totalitate o chestiune de competența FITD.

| (79) | Cauzele citate de Comisie privind sistemele de garantare a depozitelor nu sunt comparabile cu prezentul caz. În această privință, cele trei părți interesate au invocat aceleași argumente ca Italia, adăugând că schema daneză de lichidare și schema poloneză de lichidare a cooperativelor de credit (Credit Unions Liquidation Scheme) au vizat măsurile luate în legătură cu lichidarea băncilor și nu măsurile luate în scopuri preventive, care vizează redresarea pe termen lung a băncilor. |
| --- | --- |

(79)

Cauzele citate de Comisie privind sistemele de garantare a depozitelor nu sunt comparabile cu prezentul caz. În această privință, cele trei părți interesate au invocat aceleași argumente ca Italia, adăugând că schema daneză de lichidare și schema poloneză de lichidare a cooperativelor de credit (Credit Unions Liquidation Scheme) au vizat măsurile luate în legătură cu lichidarea băncilor și nu măsurile luate în scopuri preventive, care vizează redresarea pe termen lung a băncilor.

5.2.   Avantaj

Avantaj

5.2.1.   Observațiile din partea Italiei

Observațiile din partea Italiei

| (80) | În opinia Italiei, Comisia aplică principiul operatorului economic privat în economia de piață, astfel cum a fost dezvoltat în contextul celor mai recente cazuri de restructurare bancară („testul de repartizare a sarcinilor”), neținând cont de faptul că un test de repartizare a sarcinilor este irelevant pentru evaluarea raționalității comportamentului unei entități private, întrucât acesta vizează, în principal, protejarea intereselor publicului larg (toți contribuabilii) și nu a intereselor specifice ale celor expuși în mod direct la banca în curs de a intra în dificultate (precum FITD). De asemenea, FITD a respectat principiul „cea mai puțin costisitoare variantă”. În ceea ce privește decizia de a interveni pentru a sprijini banca Tercas, FITD a căutat soluțiile cele mai puțin oneroase din punct de vedere financiar pentru băncile membre pe baza avizului emis de o întreprindere de consultanță de renume și a unor lungi discuții în cadrul Consiliului de administrație și al Comitetului executiv. |
| --- | --- |

(80)

În opinia Italiei, Comisia aplică principiul operatorului economic privat în economia de piață, astfel cum a fost dezvoltat în contextul celor mai recente cazuri de restructurare bancară („testul de repartizare a sarcinilor”), neținând cont de faptul că un test de repartizare a sarcinilor este irelevant pentru evaluarea raționalității comportamentului unei entități private, întrucât acesta vizează, în principal, protejarea intereselor publicului larg (toți contribuabilii) și nu a intereselor specifice ale celor expuși în mod direct la banca în curs de a intra în dificultate (precum FITD). De asemenea, FITD a respectat principiul „cea mai puțin costisitoare variantă”. În ceea ce privește decizia de a interveni pentru a sprijini banca Tercas, FITD a căutat soluțiile cele mai puțin oneroase din punct de vedere financiar pentru băncile membre pe baza avizului emis de o întreprindere de consultanță de renume și a unor lungi discuții în cadrul Consiliului de administrație și al Comitetului executiv.

| (81) | Italia susține că, în momentul în care Comisia a comparat reorganizarea băncii Tercas cu scenariul alternativ al lichidării, aceasta nu a făcut referire la cifrele corecte. Comparația între măsura de redresare și scenariul lichidării ar trebui făcută după deducerea poziției [...], al cărei risc nu a fost evaluat în estimarea costurilor de lichidare. Această deducere conduce la un angajament de maximum 295 de milioane EUR pentru operațiuni de salvare, în timp ce costul estimat al unei lichidări era de 333 de milioane EUR. Italia concluzionează că diferența efectivă dintre cele două scenarii a fost de aproximativ 40 de milioane EUR, nu de 3 milioane EUR, astfel cum se afirmă în opinia preliminară prezentată de Comisie în decizia de inițiere a procedurii. |
| --- | --- |

(81)

Italia susține că, în momentul în care Comisia a comparat reorganizarea băncii Tercas cu scenariul alternativ al lichidării, aceasta nu a făcut referire la cifrele corecte. Comparația între măsura de redresare și scenariul lichidării ar trebui făcută după deducerea poziției [...], al cărei risc nu a fost evaluat în estimarea costurilor de lichidare. Această deducere conduce la un angajament de maximum 295 de milioane EUR pentru operațiuni de salvare, în timp ce costul estimat al unei lichidări era de 333 de milioane EUR. Italia concluzionează că diferența efectivă dintre cele două scenarii a fost de aproximativ 40 de milioane EUR, nu de 3 milioane EUR, astfel cum se afirmă în opinia preliminară prezentată de Comisie în decizia de inițiere a procedurii.

| (82) | Italia consideră că, în orice caz, acțiunea FITD este conformă cu principiul operatorului economic privat în economia de piață. În primul rând, FITD nu ar fi putut cere băncii Tercas să impună repartizarea sarcinilor creditorilor subordonați dincolo de condițiile contractuale ale împrumuturilor individuale, care prevăd o eliminare din bilanț numai în caz de lichidare. În al doilea rând, impunerea repartizării sarcinilor creditorilor subordonați nu ar fi redus în vreun fel costurile pentru băncile membre FITD. Comisia ar fi considerat în mod eronat că, în cazul lichidării administrative forțate (liquidazione coatta amministrativa) a băncii Tercas, costurile băncilor membre și, astfel, costurile FITD, ar fi fost reduse la minimum dacă creditorii subordonați ar fi fost constrânși să suporte o parte din pierderi. Pe baza dovezilor din procesele-verbale ale reuniunilor Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD, Italia susține că măsurile adoptate în cele din urmă de FITD evită riscul unor posibile acțiuni în justiție care decurg din pierderile suferite de creditorii subordonați. Italia observă că acțiunea FITD a evitat, de asemenea, impactul negativ asupra reputației sistemului bancar care ar fi rezultat din incapacitatea de a rambursa împrumuturile subordonate în cazul lichidării administrative forțate a băncii Tercas. |
| --- | --- |

(82)

Italia consideră că, în orice caz, acțiunea FITD este conformă cu principiul operatorului economic privat în economia de piață. În primul rând, FITD nu ar fi putut cere băncii Tercas să impună repartizarea sarcinilor creditorilor subordonați dincolo de condițiile contractuale ale împrumuturilor individuale, care prevăd o eliminare din bilanț numai în caz de lichidare. În al doilea rând, impunerea repartizării sarcinilor creditorilor subordonați nu ar fi redus în vreun fel costurile pentru băncile membre FITD. Comisia ar fi considerat în mod eronat că, în cazul lichidării administrative forțate (liquidazione coatta amministrativa) a băncii Tercas, costurile băncilor membre și, astfel, costurile FITD, ar fi fost reduse la minimum dacă creditorii subordonați ar fi fost constrânși să suporte o parte din pierderi. Pe baza dovezilor din procesele-verbale ale reuniunilor Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD, Italia susține că măsurile adoptate în cele din urmă de FITD evită riscul unor posibile acțiuni în justiție care decurg din pierderile suferite de creditorii subordonați. Italia observă că acțiunea FITD a evitat, de asemenea, impactul negativ asupra reputației sistemului bancar care ar fi rezultat din incapacitatea de a rambursa împrumuturile subordonate în cazul lichidării administrative forțate a băncii Tercas.

liquidazione coatta amministrativa

| (83) | Prin urmare, Italia consideră că decizia FITD de a nu implica deținătorii de obligațiuni subordonate era rezonabilă, respecta principiul operatorului economic privat în economia de piață și era în măsură să prevină expunerea FITD și a băncilor sale membre la costuri suplimentare. |
| --- | --- |

(83)

Prin urmare, Italia consideră că decizia FITD de a nu implica deținătorii de obligațiuni subordonate era rezonabilă, respecta principiul operatorului economic privat în economia de piață și era în măsură să prevină expunerea FITD și a băncilor sale membre la costuri suplimentare.

5.2.2.   Observații din partea Băncii Italiei

Observații din partea Băncii Italiei

| (84) | Comisia nu a primit observații din partea Băncii Italiei cu privire la avantajul selectiv al măsurilor adoptate. |
| --- | --- |

(84)

Comisia nu a primit observații din partea Băncii Italiei cu privire la avantajul selectiv al măsurilor adoptate.

5.2.3.   Observații din partea altor părți interesate

Observații din partea altor părți interesate

| (85) | În ceea ce privește soliditatea economică a măsurilor din punct de vedere al principiului operatorului economic privat în economia de piață, celelalte trei părți interesate susțin că acțiunea întreprinsă a constituit o alegere rațională și corectă pentru întreprinderile private precum FITD și băncile sale membre. Potrivit părților, cazul de față prezintă similitudini evidente cu cazul Sicilcassa, în care Comisia a concluzionat că măsurile în cauză nu constituie ajutor de stat, având în vedere participarea decisivă a unor entități private. La fel ca în cazul Sicilcassa, în speță, FITD a acționat în calitate de garant pentru rambursarea deponenților, în conformitate cu legislația privind sistemele de garantare a depozitelor; acțiunile FITD au fost decise de aceleași organe de conducere, pe baza acelorași criterii, iar Banca Italiei a îndeplinit aceleași funcții. Părțile observă că nu mai există bănci aflate sub control public în Italia, prin urmare toate băncile membre FITD sunt bănci private. În consecință, FIDT poate funcționa numai ca o entitate privată. |
| --- | --- |

(85)

În ceea ce privește soliditatea economică a măsurilor din punct de vedere al principiului operatorului economic privat în economia de piață, celelalte trei părți interesate susțin că acțiunea întreprinsă a constituit o alegere rațională și corectă pentru întreprinderile private precum FITD și băncile sale membre. Potrivit părților, cazul de față prezintă similitudini evidente cu cazul Sicilcassa, în care Comisia a concluzionat că măsurile în cauză nu constituie ajutor de stat, având în vedere participarea decisivă a unor entități private. La fel ca în cazul Sicilcassa, în speță, FITD a acționat în calitate de garant pentru rambursarea deponenților, în conformitate cu legislația privind sistemele de garantare a depozitelor; acțiunile FITD au fost decise de aceleași organe de conducere, pe baza acelorași criterii, iar Banca Italiei a îndeplinit aceleași funcții. Părțile observă că nu mai există bănci aflate sub control public în Italia, prin urmare toate băncile membre FITD sunt bănci private. În consecință, FIDT poate funcționa numai ca o entitate privată.

Sicilcassa

Sicilcassa

| (86) | Cele trei părți interesate au examinat cazurile anterioare de măsuri alternative luate de FITD (45) și raționamentul lor economic, inclusiv cazurile din perioada în care participarea la un sistem de garantare a depozitelor era voluntară. Întreprinderile private au ales să adere la sistemul de garantare a depozitelor, chiar și atunci când acestea nu erau obligate din punct de vedere legal să procedeze astfel. Părțile interesate resping teza conform căreia un operator economic privat în economia de piață nu ar fi expus la costurile pe care le implică rambursarea deponenților și nu ar emite contribuții nerambursabile sau garanții care nu fac obiectul unei prime, astfel cum a afirmat Comisia în decizia de inițiere a procedurii. |
| --- | --- |

(86)

Cele trei părți interesate au examinat cazurile anterioare de măsuri alternative luate de FITD (45) și raționamentul lor economic, inclusiv cazurile din perioada în care participarea la un sistem de garantare a depozitelor era voluntară. Întreprinderile private au ales să adere la sistemul de garantare a depozitelor, chiar și atunci când acestea nu erau obligate din punct de vedere legal să procedeze astfel. Părțile interesate resping teza conform căreia un operator economic privat în economia de piață nu ar fi expus la costurile pe care le implică rambursarea deponenților și nu ar emite contribuții nerambursabile sau garanții care nu fac obiectul unei prime, astfel cum a afirmat Comisia în decizia de inițiere a procedurii.

45

nu ar fi expus la costurile pe care le implică rambursarea deponenților

contribuții

| (87) | De asemenea, potrivit celor trei părți interesate, comportamentul FITD și al băncilor sale membre nu ar trebui să fie evaluat în termeni abstracți, prin raportare la un scenariu ipotetic nereglementat, ci, mai degrabă, pe baza cadrului de reglementare în care acestea își desfășoară activitatea. În cazul în care, precum în speță, obligația de a rambursa depozitele până la un anumit prag prevăzută în cadrul de reglementare înseamnă că măsura cea mai puțin costisitoare pentru băncile membre este acoperirea capitalului propriu negativ, atunci acoperirea capitalului propriu negativ este alegerea cea mai rațională din punctul de vedere al unui operator economic privat în economia de piață. |
| --- | --- |

(87)

De asemenea, potrivit celor trei părți interesate, comportamentul FITD și al băncilor sale membre nu ar trebui să fie evaluat în termeni abstracți, prin raportare la un scenariu ipotetic nereglementat, ci, mai degrabă, pe baza cadrului de reglementare în care acestea își desfășoară activitatea. În cazul în care, precum în speță, obligația de a rambursa depozitele până la un anumit prag prevăzută în cadrul de reglementare înseamnă că măsura cea mai puțin costisitoare pentru băncile membre este acoperirea capitalului propriu negativ, atunci acoperirea capitalului propriu negativ este alegerea cea mai rațională din punctul de vedere al unui operator economic privat în economia de piață.

| (88) | Cele trei părți interesate contestă argumentul Comisiei potrivit căruia costurile rambursării deponenților în cazul unei lichidări administrative forțate nu trebuie luate în considerare în aplicarea principiului operatorului economic privat în economia de piață, întrucât acestea decurg din obligațiile impuse FITD în calitate de sistem de garantare a depozitelor, care are obligația de a proteja deponenții în interesul public. Acestea susțin că, în cazul rezoluției Banco Espírito Santo din Portugalia (46), Comisia a considerat că, în scopul aplicării principiului operatorului economic privat în economia de piață, ar trebui să fie incluse costurile rambursării deponenților în caz de lichidare. De asemenea, Comisia nu ar putea să compare prezentul caz cu hotărârea Curții de Justiție în cauza Land Burgenland (47), întrucât în cauza respectivă Curtea a făcut distincție între măsurile imputabile statului care acționa în calitate de acționar și cele în care statul acționa în calitate de autoritate publică. |
| --- | --- |

(88)

Cele trei părți interesate contestă argumentul Comisiei potrivit căruia costurile rambursării deponenților în cazul unei lichidări administrative forțate nu trebuie luate în considerare în aplicarea principiului operatorului economic privat în economia de piață, întrucât acestea decurg din obligațiile impuse FITD în calitate de sistem de garantare a depozitelor, care are obligația de a proteja deponenții în interesul public. Acestea susțin că, în cazul rezoluției Banco Espírito Santo din Portugalia (46), Comisia a considerat că, în scopul aplicării principiului operatorului economic privat în economia de piață, ar trebui să fie incluse costurile rambursării deponenților în caz de lichidare. De asemenea, Comisia nu ar putea să compare prezentul caz cu hotărârea Curții de Justiție în cauza Land Burgenland (47), întrucât în cauza respectivă Curtea a făcut distincție între măsurile imputabile statului care acționa în calitate de acționar și cele în care statul acționa în calitate de autoritate publică.

46

Land Burgenland

47

| (89) | Cele trei părți interesate observă că măsurile au fost concepute pe baza celui mai puțin costisitor criteriu și că o firmă de audit și o întreprindere de consiliere de renume au fost angajate pentru a contribui la identificarea celei mai puțin costisitoare și mai puțin riscante soluții pentru băncile membre. Pe această bază, FITD a elaborat un set de măsuri care i-au permis să reducă în mod semnificativ costurile pentru băncile membre, să evite riscurile de lichidare și să prevină externalitățile negative posibile care ar fi generate de o lichidare administrativă forțată a băncii Tercas. |
| --- | --- |

(89)

Cele trei părți interesate observă că măsurile au fost concepute pe baza celui mai puțin costisitor criteriu și că o firmă de audit și o întreprindere de consiliere de renume au fost angajate pentru a contribui la identificarea celei mai puțin costisitoare și mai puțin riscante soluții pentru băncile membre. Pe această bază, FITD a elaborat un set de măsuri care i-au permis să reducă în mod semnificativ costurile pentru băncile membre, să evite riscurile de lichidare și să prevină externalitățile negative posibile care ar fi generate de o lichidare administrativă forțată a băncii Tercas.

| (90) | În ceea ce privește estimarea dacă costul total al măsurilor de sprijin pentru FITD a fost mai mic decât în cazul lichidării băncii Tercas, potrivit celor trei părți interesate, costul garanției de acoperire a riscului de credit al creditelor de tip „bullet” de [...] nu ar fi trebuit inclus în evaluarea costurilor măsurii efectuată de Comisie. Acesta nu a fost inclus în costul estimat a fi suportat de FITD în cazul lichidării băncii Tercas. Prin urmare, calculul Comisiei conform căruia economiile de costuri realizate prin acțiunile întreprinse s-au ridicat la numai 3 milioane EUR este eronat. În raportul [...], care a identificat cea mai puțin costisitoare și mai puțin riscantă soluție pentru FITD și băncile sale membre, costurile estimate ale lichidării administrative forțate nu includeau riscul asociat [...] creditelor, care se ridica la aproximativ 35 de milioane EUR. Pentru a compara în mod corect cele două scenarii, și anume rambursarea deponenților și acțiunea alternativă, „comparația între măsura de redresare și scenariul lichidării ar trebui făcută după deducerea poziției [...], al cărei risc nu a fost evaluat în estimarea costurilor de lichidare” (48). Comparația care rezultă se situează între un angajament „care nu depășește 295 de milioane EUR pentru operațiunea de salvare și un cost estimat de 333 de milioane EUR, în cazul lichidării” (49). Prin urmare, cele trei părți interesate susțin că diferența efectivă dintre cele două scenarii este de cel puțin 38 de milioane EUR. Acestea consideră că poziția respectivă este confirmată de faptul că împrumuturile acoperite de garanția FITD au fost, într-adevăr, rambursate băncii Tercas (50). FITD nu a făcut nicio plată în ceea ce privește garanția în valoare de 35 de milioane EUR, inclusă în mod eronat de Comisie în calculul costului intervenției. |
| --- | --- |

(90)

În ceea ce privește estimarea dacă costul total al măsurilor de sprijin pentru FITD a fost mai mic decât în cazul lichidării băncii Tercas, potrivit celor trei părți interesate, costul garanției de acoperire a riscului de credit al creditelor de tip „bullet” de [...] nu ar fi trebuit inclus în evaluarea costurilor măsurii efectuată de Comisie. Acesta nu a fost inclus în costul estimat a fi suportat de FITD în cazul lichidării băncii Tercas. Prin urmare, calculul Comisiei conform căruia economiile de costuri realizate prin acțiunile întreprinse s-au ridicat la numai 3 milioane EUR este eronat. În raportul [...], care a identificat cea mai puțin costisitoare și mai puțin riscantă soluție pentru FITD și băncile sale membre, costurile estimate ale lichidării administrative forțate nu includeau riscul asociat [...] creditelor, care se ridica la aproximativ 35 de milioane EUR. Pentru a compara în mod corect cele două scenarii, și anume rambursarea deponenților și acțiunea alternativă, „comparația între măsura de redresare și scenariul lichidării ar trebui făcută după deducerea poziției [...], al cărei risc nu a fost evaluat în estimarea costurilor de lichidare” (48). Comparația care rezultă se situează între un angajament „care nu depășește 295 de milioane EUR pentru operațiunea de salvare și un cost estimat de 333 de milioane EUR, în cazul lichidării” (49). Prin urmare, cele trei părți interesate susțin că diferența efectivă dintre cele două scenarii este de cel puțin 38 de milioane EUR. Acestea consideră că poziția respectivă este confirmată de faptul că împrumuturile acoperite de garanția FITD au fost, într-adevăr, rambursate băncii Tercas (50). FITD nu a făcut nicio plată în ceea ce privește garanția în valoare de 35 de milioane EUR, inclusă în mod eronat de Comisie în calculul costului intervenției.

48

49

50

| (91) | În mod similar, pentru a evalua costul cel mai scăzut, suma de 30 de milioane EUR provenită din scutirea fiscală nu ar trebui să fie inclusă integral printre costuri. FITD ar trebui să suporte aceste costuri numai în cazul în care Comisia nu ar autoriza măsura fiscală. |
| --- | --- |

(91)

În mod similar, pentru a evalua costul cel mai scăzut, suma de 30 de milioane EUR provenită din scutirea fiscală nu ar trebui să fie inclusă integral printre costuri. FITD ar trebui să suporte aceste costuri numai în cazul în care Comisia nu ar autoriza măsura fiscală.

| (92) | Cele trei părți interesate fac referire la cheltuieli estimate în valoare de 1,9 miliarde EUR în caz de lichidare, din care numai o parte ar fi putut fi recuperate (calculate în raportul [...] la 1,5 miliarde EUR). Acestea susțin că depozitele în valoare de 1,9 miliarde EUR, care în caz de lichidare nu ar fi fost acoperite de sistemul de rambursare a depozitelor, ar fi creat un risc de contagiune a băncilor membre și a sistemului bancar în general. Un astfel de risc ar fi putut avea implicații „potențiale enorme” din punct de vedere juridic și al reputației. De asemenea, acestea susțin că, în cazul în care banca Tercas ar fi intrat în lichidare forțată, șansele de a recupera o parte din costul inițial, estimat la 1,9 miliarde EUR, ar fi putut fi compromise, de asemenea, de cereri pentru acordarea de despăgubiri prezentate de creditorii subordonați. |
| --- | --- |

(92)

Cele trei părți interesate fac referire la cheltuieli estimate în valoare de 1,9 miliarde EUR în caz de lichidare, din care numai o parte ar fi putut fi recuperate (calculate în raportul [...] la 1,5 miliarde EUR). Acestea susțin că depozitele în valoare de 1,9 miliarde EUR, care în caz de lichidare nu ar fi fost acoperite de sistemul de rambursare a depozitelor, ar fi creat un risc de contagiune a băncilor membre și a sistemului bancar în general. Un astfel de risc ar fi putut avea implicații „potențiale enorme” din punct de vedere juridic și al reputației. De asemenea, acestea susțin că, în cazul în care banca Tercas ar fi intrat în lichidare forțată, șansele de a recupera o parte din costul inițial, estimat la 1,9 miliarde EUR, ar fi putut fi compromise, de asemenea, de cereri pentru acordarea de despăgubiri prezentate de creditorii subordonați.

| (93) | Raportul [...], pe baza căruia FITD a calculat costul cel mai scăzut, s-a bazat pe situația contabilă la 31 decembrie 2013; cele trei părți interesate susțin însă că BPB a prezentat o evaluare actualizată a impactului scenariului lichidării asupra FITD la 31 iulie 2014, și anume data la care a avut loc adunarea extraordinară a acționarilor pentru recapitalizarea băncii Tercas, care este data la care măsurile de sprijin au fost definite în mod oficial. Costul estimat în cadrul acestei evaluări actualizate este de [350-750] milioane EUR. Diferența dintre acesta și estimarea din raport pe baza situației la 31 decembrie 2013 se datorează reclasificării pozițiilor contabile înregistrate ca „performante” la 31 decembrie 2013 și „neperformante” la 31 iulie 2014, precum și creșterii volumului depozitelor pe care FITD ar fi fost obligată să le ramburseze. |
| --- | --- |

(93)

Raportul [...], pe baza căruia FITD a calculat costul cel mai scăzut, s-a bazat pe situația contabilă la 31 decembrie 2013; cele trei părți interesate susțin însă că BPB a prezentat o evaluare actualizată a impactului scenariului lichidării asupra FITD la 31 iulie 2014, și anume data la care a avut loc adunarea extraordinară a acționarilor pentru recapitalizarea băncii Tercas, care este data la care măsurile de sprijin au fost definite în mod oficial. Costul estimat în cadrul acestei evaluări actualizate este de [350-750] milioane EUR. Diferența dintre acesta și estimarea din raport pe baza situației la 31 decembrie 2013 se datorează reclasificării pozițiilor contabile înregistrate ca „performante” la 31 decembrie 2013 și „neperformante” la 31 iulie 2014, precum și creșterii volumului depozitelor pe care FITD ar fi fost obligată să le ramburseze.

| (94) | Părțile interesate resping argumentul Comisiei potrivit căruia presupusul cost al măsurilor de sprijin suportat de FITD ar fi putut fi redus și mai mult prin reducerea datoriei subordonate. La data la care FITD a decis să intervină, opțiunea recapitalizării interne a datoriei subordonate nu era posibilă din punct de vedere legal. Legislația italiană prevedea reducerea datoriilor numai în cazul lichidării administrative forțate. Dacă s-ar fi încercat o astfel de recapitalizare internă, membrii FITD ar fi suportat costuri imense imediat, fără a exista siguranța recuperării. Litigiile cu deținătorii de datorii subordonate ar fi majorat costul procedurii de lichidare și costurile suportate de membrii FITD, datorită scăderii valorii activelor care erau lichidate. Efectul de propagare ulterioară ar avea un impact negativ asupra încrederii consumatorilor și asupra reputației și stabilității sistemului bancar în sine. De asemenea, cele trei părți interesate susțin că majoritatea creditorilor subordonați ai băncii Tercas erau deponenți privați și deținători de depozite, iar administratorul special adoptase deja față de creditorii subordonați singura măsură de repartizare a sarcinilor posibilă, care consta în amânarea plății cupoanelor privind obligațiunile deținute de Banco Popolare Sc. |
| --- | --- |

(94)

Părțile interesate resping argumentul Comisiei potrivit căruia presupusul cost al măsurilor de sprijin suportat de FITD ar fi putut fi redus și mai mult prin reducerea datoriei subordonate. La data la care FITD a decis să intervină, opțiunea recapitalizării interne a datoriei subordonate nu era posibilă din punct de vedere legal. Legislația italiană prevedea reducerea datoriilor numai în cazul lichidării administrative forțate. Dacă s-ar fi încercat o astfel de recapitalizare internă, membrii FITD ar fi suportat costuri imense imediat, fără a exista siguranța recuperării. Litigiile cu deținătorii de datorii subordonate ar fi majorat costul procedurii de lichidare și costurile suportate de membrii FITD, datorită scăderii valorii activelor care erau lichidate. Efectul de propagare ulterioară ar avea un impact negativ asupra încrederii consumatorilor și asupra reputației și stabilității sistemului bancar în sine. De asemenea, cele trei părți interesate susțin că majoritatea creditorilor subordonați ai băncii Tercas erau deponenți privați și deținători de depozite, iar administratorul special adoptase deja față de creditorii subordonați singura măsură de repartizare a sarcinilor posibilă, care consta în amânarea plății cupoanelor privind obligațiunile deținute de Banco Popolare Sc.

| (95) | În cele din urmă, părțile interesate susțin că, în analiza costului cel mai scăzut, raportul [...] a ales un scenariu de evaluare care nu era cel mai pesimist. Costul estimat al lichidării s-a bazat pe: (a) posibilitatea de a găsi o parte dispusă să achiziționeze o parte din sucursale, chiar și în caz de lichidare; și (b) concedierea personalului care nu a fost transferat în altă parte, cu o plată compensatorie de 12 salarii lunare pentru fiecare angajat. Raportul [...], utilizat de FITD ca bază pentru decizia sa de a interveni, s-a bazat pe un scenariu intermediar, dar alte scenarii pesimiste au fost, de asemenea, luate în considerare. |
| --- | --- |

(95)

În cele din urmă, părțile interesate susțin că, în analiza costului cel mai scăzut, raportul [...] a ales un scenariu de evaluare care nu era cel mai pesimist. Costul estimat al lichidării s-a bazat pe: (a) posibilitatea de a găsi o parte dispusă să achiziționeze o parte din sucursale, chiar și în caz de lichidare; și (b) concedierea personalului care nu a fost transferat în altă parte, cu o plată compensatorie de 12 salarii lunare pentru fiecare angajat. Raportul [...], utilizat de FITD ca bază pentru decizia sa de a interveni, s-a bazat pe un scenariu intermediar, dar alte scenarii pesimiste au fost, de asemenea, luate în considerare.

| (96) | De asemenea, ar trebui să se presupună că intervenția FIDT nu a conferit niciun avantaj băncii Tercas, întrucât aceasta a avut loc în paralel cu injecția de capital a BPB în banca Tercas, care era concomitentă, semnificativă și comparabilă cu acțiunea FITD. |
| --- | --- |

(96)

De asemenea, ar trebui să se presupună că intervenția FIDT nu a conferit niciun avantaj băncii Tercas, întrucât aceasta a avut loc în paralel cu injecția de capital a BPB în banca Tercas, care era concomitentă, semnificativă și comparabilă cu acțiunea FITD.

| (97) | Având în vedere aceste considerații, acțiunea întreprinsă trebuie considerată drept cea mai puțin costisitoare și mai puțin riscantă soluție pentru băncile membre ale FITD. |
| --- | --- |

(97)

Având în vedere aceste considerații, acțiunea întreprinsă trebuie considerată drept cea mai puțin costisitoare și mai puțin riscantă soluție pentru băncile membre ale FITD.

5.3.   Compatibilitate

Compatibilitate

5.3.1.   Observațiile din partea Italiei

Observațiile din partea Italiei

| (98) | Comisia nu a primit observații din partea Italiei privind compatibilitatea măsurilor. |
| --- | --- |

(98)

Comisia nu a primit observații din partea Italiei privind compatibilitatea măsurilor.

5.3.2.   Observații din partea Băncii Italiei

Observații din partea Băncii Italiei

| (99) | Comisia nu a primit nicio observație din partea Băncii Italiei privind compatibilitatea măsurilor. |
| --- | --- |

(99)

Comisia nu a primit nicio observație din partea Băncii Italiei privind compatibilitatea măsurilor.

5.3.3.   Observații din partea altor părți interesate

Observații din partea altor părți interesate

| (100) | Cele trei părți interesate susțin că, în cazul în care măsurile ar constitui ajutor de stat, acestea ar fi compatibile cu piața internă. Acestea consideră că planul de restructurare al băncii Tercas îi va permite acesteia restabilirea viabilității pe termen lung, că acțiunea FITD este limitată la minimul necesar și că măsurile limitează orice potențial impact asupra structurii concurențiale a pieței. |
| --- | --- |

(100)

Cele trei părți interesate susțin că, în cazul în care măsurile ar constitui ajutor de stat, acestea ar fi compatibile cu piața internă. Acestea consideră că planul de restructurare al băncii Tercas îi va permite acesteia restabilirea viabilității pe termen lung, că acțiunea FITD este limitată la minimul necesar și că măsurile limitează orice potențial impact asupra structurii concurențiale a pieței.

| (101) | În ceea ce privește restabilirea viabilității pe termen lung, cele trei părți interesate susțin că administratorul special a acționat pentru a remedia deficiențele sistemului de organizare și control intern al băncii Tercas. Acesta și-a concentrat atenția asupra deficiențelor de gestionare (credite, investiții în capitaluri proprii, litigii) și asupra unei evaluări corecte a riscurilor asociate (rezultate îndoielnice, reduceri ale valorii contabile, provizioane). Acesta a realizat o reducere treptată a efectului de levier pentru a compensa diminuarea semnificativă a finanțării din cauza reducerii bazei de clienți. Acesta a raționalizat structurile (revizuirea modelului de afaceri cu închiderea anumitor sucursale, reducerea personalului, simplificarea structurilor organizaționale, reducerea cheltuielilor administrative) pentru a obține o limitare semnificativă a costurilor pe o bază structurală. Recapitalizarea băncii Tercas de către FITD și BPB a constituit cea mai bună modalitate de a remedia rapid deficitul de lichidități. BPB și-a asumat riscul de afaceri asociat cu redresarea băncii Tercas, injectând resurse financiare și de alt tip semnificative pentru a asigura succesul planului său de afaceri. |
| --- | --- |

(101)

În ceea ce privește restabilirea viabilității pe termen lung, cele trei părți interesate susțin că administratorul special a acționat pentru a remedia deficiențele sistemului de organizare și control intern al băncii Tercas. Acesta și-a concentrat atenția asupra deficiențelor de gestionare (credite, investiții în capitaluri proprii, litigii) și asupra unei evaluări corecte a riscurilor asociate (rezultate îndoielnice, reduceri ale valorii contabile, provizioane). Acesta a realizat o reducere treptată a efectului de levier pentru a compensa diminuarea semnificativă a finanțării din cauza reducerii bazei de clienți. Acesta a raționalizat structurile (revizuirea modelului de afaceri cu închiderea anumitor sucursale, reducerea personalului, simplificarea structurilor organizaționale, reducerea cheltuielilor administrative) pentru a obține o limitare semnificativă a costurilor pe o bază structurală. Recapitalizarea băncii Tercas de către FITD și BPB a constituit cea mai bună modalitate de a remedia rapid deficitul de lichidități. BPB și-a asumat riscul de afaceri asociat cu redresarea băncii Tercas, injectând resurse financiare și de alt tip semnificative pentru a asigura succesul planului său de afaceri.

| (102) | De asemenea, BPB susține că a elaborat o strategie de intervenție bazată pe îmbunătățirea marjelor de creditare și de depozitare (51), raționalizarea costurilor (52), dezvoltarea sinergiilor grupului, monitorizarea atentă a calității creditului, optimizarea gestionării creanțelor depreciate prin vânzarea creditelor neperformante, consolidarea profilului de lichiditate (53) și mobilizarea resurselor de gestionare. Elementele structurale ale planului de redresare au fost elaborate în cadrul planului de afaceri al BPB în perioada 2015-2019. Elementele respective indică o succesiune coerentă de acțiuni care vizează restabilirea rentabilității băncii Tercas; absența unui plan detaliat de restructurare nu ar trebui să împiedice Comisia să evalueze pozitiv „programele generale” care urmează o „direcție coerentă” (54). |
| --- | --- |

(102)

De asemenea, BPB susține că a elaborat o strategie de intervenție bazată pe îmbunătățirea marjelor de creditare și de depozitare (51), raționalizarea costurilor (52), dezvoltarea sinergiilor grupului, monitorizarea atentă a calității creditului, optimizarea gestionării creanțelor depreciate prin vânzarea creditelor neperformante, consolidarea profilului de lichiditate (53) și mobilizarea resurselor de gestionare. Elementele structurale ale planului de redresare au fost elaborate în cadrul planului de afaceri al BPB în perioada 2015-2019. Elementele respective indică o succesiune coerentă de acțiuni care vizează restabilirea rentabilității băncii Tercas; absența unui plan detaliat de restructurare nu ar trebui să împiedice Comisia să evalueze pozitiv „programele generale” care urmează o „direcție coerentă” (54).

51

52

creditelor neperformante

53

54

| (103) | Intervenția a fost limitată la minimul necesar: 1. din motivele expuse în considerentele 90-93 de mai sus; 2. pentru că era singura opțiune fezabilă; și 3. pentru că FITD a contribuit numai parțial la soluționarea problemei capitalului propriu negativ și la restabilirea ratelor minime ale capitalului. Cele trei părți interesate susțin că, având în vedere dimensiunea pierderilor băncii Tercas, nu au existat alternative mai puțin costisitoare la preluarea băncii Tercas de către BPB, în pofida eforturilor administratorului special de a găsi alți cumpărători (55). Efortul de a menține costurile la minimul necesar este confirmat, de asemenea, de faptul că, pentru a ajunge la un acord cu privire la valoarea reală a capitalului propriu negativ al băncii Tercas, părțile au recurs la arbitraj, care a condus la o reducere a sumei totale solicitate de BPB de la [300-800] de milioane EUR la 265 de milioane EUR. |
| --- | --- |

(103)

Intervenția a fost limitată la minimul necesar: 1. din motivele expuse în considerentele 90-93 de mai sus; 2. pentru că era singura opțiune fezabilă; și 3. pentru că FITD a contribuit numai parțial la soluționarea problemei capitalului propriu negativ și la restabilirea ratelor minime ale capitalului. Cele trei părți interesate susțin că, având în vedere dimensiunea pierderilor băncii Tercas, nu au existat alternative mai puțin costisitoare la preluarea băncii Tercas de către BPB, în pofida eforturilor administratorului special de a găsi alți cumpărători (55). Efortul de a menține costurile la minimul necesar este confirmat, de asemenea, de faptul că, pentru a ajunge la un acord cu privire la valoarea reală a capitalului propriu negativ al băncii Tercas, părțile au recurs la arbitraj, care a condus la o reducere a sumei totale solicitate de BPB de la [300-800] de milioane EUR la 265 de milioane EUR.

55

| (104) | De asemenea, costurile intervenției au fost limitate prin intermediul măsurilor de repartizare a sarcinilor. Capitalul a fost redus la zero și, în consecință, acționarii au pierdut întreaga investiție. De asemenea, dacă a fost posibil, plata cupoanelor la obligațiunile subordonate a fost suspendată. Părțile interesate susțin că nicio altă formă de sacrificiu din partea deținătorilor de datorii subordonate nu ar fi posibilă din punct de vedere juridic, întrucât în conformitate cu legislația actuală, deținătorii de datorii subordonate ar putea fi nevoiți să repartizeze pierderile numai în caz de lichidare administrativă forțată. Cu toate acestea, faptul că nu puteau fi impuse sarcini suplimentare deținătorilor de datorii subordonate nu a condus la costuri mai mari pentru finanțele publice, întrucât resursele de intervenție proveneau în întregime de la părți private. De asemenea, sacrificarea deținătorilor de datorii subordonate ar fi putut genera costuri suplimentare și riscuri semnificative pentru băncile membre FITD. Printre dezavantaje s-ar fi putut număra divizarea băncii Tercas, riscul introducerii de acțiuni în justiție de către clienții băncii Tercas și impactul negativ asupra reputației băncii Tercas și asupra stabilității generale a sistemului bancar. În cele din urmă, lipsa unor sarcini administrative suplimentare pentru deținătorii de datorii subordonate nu prezintă niciun hazard moral, întrucât costurile de acoperire a capitalului propriu negativ au fost absorbite în totalitate de sistemul bancar, fără costuri suplimentare pentru contribuabili. |
| --- | --- |

(104)

De asemenea, costurile intervenției au fost limitate prin intermediul măsurilor de repartizare a sarcinilor. Capitalul a fost redus la zero și, în consecință, acționarii au pierdut întreaga investiție. De asemenea, dacă a fost posibil, plata cupoanelor la obligațiunile subordonate a fost suspendată. Părțile interesate susțin că nicio altă formă de sacrificiu din partea deținătorilor de datorii subordonate nu ar fi posibilă din punct de vedere juridic, întrucât în conformitate cu legislația actuală, deținătorii de datorii subordonate ar putea fi nevoiți să repartizeze pierderile numai în caz de lichidare administrativă forțată. Cu toate acestea, faptul că nu puteau fi impuse sarcini suplimentare deținătorilor de datorii subordonate nu a condus la costuri mai mari pentru finanțele publice, întrucât resursele de intervenție proveneau în întregime de la părți private. De asemenea, sacrificarea deținătorilor de datorii subordonate ar fi putut genera costuri suplimentare și riscuri semnificative pentru băncile membre FITD. Printre dezavantaje s-ar fi putut număra divizarea băncii Tercas, riscul introducerii de acțiuni în justiție de către clienții băncii Tercas și impactul negativ asupra reputației băncii Tercas și asupra stabilității generale a sistemului bancar. În cele din urmă, lipsa unor sarcini administrative suplimentare pentru deținătorii de datorii subordonate nu prezintă niciun hazard moral, întrucât costurile de acoperire a capitalului propriu negativ au fost absorbite în totalitate de sistemul bancar, fără costuri suplimentare pentru contribuabili.

| (105) | Cele trei părți interesate susțin că absența conversiei sau a reducerii datoriei subordonate era conformă cu punctul 42 din Comunicarea privind sectorul bancar, ceea ce indică în mod clar că aceste contribuții ale deponenților nu reprezintă o componentă obligatorie a repartizării sarcinilor. De asemenea, acestea erau conforme cu punctul 45 din comunicare, care permite o excepție de la principiul conversiei sau reducerii datoriilor subordonate, în cazul în care „punerea în aplicare a unor astfel de măsuri ar pune în pericol stabilitatea financiară sau ar conduce la rezultate disproporționate”. |
| --- | --- |

(105)

Cele trei părți interesate susțin că absența conversiei sau a reducerii datoriei subordonate era conformă cu punctul 42 din Comunicarea privind sectorul bancar, ceea ce indică în mod clar că aceste contribuții ale deponenților nu reprezintă o componentă obligatorie a repartizării sarcinilor. De asemenea, acestea erau conforme cu punctul 45 din comunicare, care permite o excepție de la principiul conversiei sau reducerii datoriilor subordonate, în cazul în care „punerea în aplicare a unor astfel de măsuri ar pune în pericol stabilitatea financiară sau ar conduce la rezultate disproporționate”.

| (106) | De asemenea, cele trei părți interesate susțin că absența sau inadecvarea rentabilității financiare este acceptabilă în cazul în care, precum în speță, acesta este compensată de o restructurare amplă și cuprinzătoare și este justificată prin căutarea unui cumpărător pentru banca aflată în criză. |
| --- | --- |

(106)

De asemenea, cele trei părți interesate susțin că absența sau inadecvarea rentabilității financiare este acceptabilă în cazul în care, precum în speță, acesta este compensată de o restructurare amplă și cuprinzătoare și este justificată prin căutarea unui cumpărător pentru banca aflată în criză.

| (107) | De asemenea, intervenția nu denaturează piața internă, având în vedere faptul că:






  1. | operațiunile băncii Tercas erau reduse ca dimensiune și limitate ca acoperire geografică; |
| --- | --- | --- |

(107)

De asemenea, intervenția nu denaturează piața internă, având în vedere faptul că:

1.

operațiunile băncii Tercas erau reduse ca dimensiune și limitate ca acoperire geografică;

| 2. | BPB era singurul operator care a exprimat un interes real de a injecta capital în banca Tercas, iar Comisia a considerat că vânzarea unei bănci aflate în curs de a intra în dificultate, a cărei activitate beneficiază de presupusul ajutor, către un actor privat de pe piață în cadrul unui proces de vânzare deschis, constituie o formă de diminuare a potențialelor denaturări ale concurenței (56); |
| --- | --- |

2.

BPB era singurul operator care a exprimat un interes real de a injecta capital în banca Tercas, iar Comisia a considerat că vânzarea unei bănci aflate în curs de a intra în dificultate, a cărei activitate beneficiază de presupusul ajutor, către un actor privat de pe piață în cadrul unui proces de vânzare deschis, constituie o formă de diminuare a potențialelor denaturări ale concurenței (56);

56

| 3. | planul de restructurare a băncii Tercas era suficient de amplu și prevedea integrarea băncii Tercas în BPB. |
| --- | --- |

3.

planul de restructurare a băncii Tercas era suficient de amplu și prevedea integrarea băncii Tercas în BPB.

| (108) | Transferul băncii Tercas către BPB a fost singura opțiune fezabilă pentru a depăși problemele abordate de autoritatea italiană de supraveghere și pentru a preveni o eventuală denaturare a concurenței. De asemenea, operațiunile de restructurare impuneau o recapitalizare completă a băncii Tercas și o majorare semnificativă a capitalului BPB. |
| --- | --- |

(108)

Transferul băncii Tercas către BPB a fost singura opțiune fezabilă pentru a depăși problemele abordate de autoritatea italiană de supraveghere și pentru a preveni o eventuală denaturare a concurenței. De asemenea, operațiunile de restructurare impuneau o recapitalizare completă a băncii Tercas și o majorare semnificativă a capitalului BPB.

| (109) | În cele din urmă, bazându-se pe deciziile anterioare ale Comisiei (57), părțile interesate susțin că recapitalizarea băncii Tercas și încorporarea în BPB, în urma acoperirii neremunerate a capitalului propriu negativ de către FITD, pot fi considerate justificate de faptul că acestea erau necesare pentru a asigura transferul activelor întreprinderii și pentru a pune în aplicare restructurarea profundă și amplă a băncii. În speță, nicio opțiune care ar fi putut depăși criza profundă a băncii Tercas nu ar fi asigurat rentabilitatea. În cazul în care FITD ar fi impus realizarea de profit, poziția capitalului propriu al băncii Tercas s-ar fi înrăutățit, crescând, astfel, costurile băncii achizitoare. |
| --- | --- |

(109)

În cele din urmă, bazându-se pe deciziile anterioare ale Comisiei (57), părțile interesate susțin că recapitalizarea băncii Tercas și încorporarea în BPB, în urma acoperirii neremunerate a capitalului propriu negativ de către FITD, pot fi considerate justificate de faptul că acestea erau necesare pentru a asigura transferul activelor întreprinderii și pentru a pune în aplicare restructurarea profundă și amplă a băncii. În speță, nicio opțiune care ar fi putut depăși criza profundă a băncii Tercas nu ar fi asigurat rentabilitatea. În cazul în care FITD ar fi impus realizarea de profit, poziția capitalului propriu al băncii Tercas s-ar fi înrăutățit, crescând, astfel, costurile băncii achizitoare.

57

6.   EVALUAREA MĂSURILOR

EVALUAREA MĂSURILOR

6.1.   Existența ajutorului de stat

Existența ajutorului de stat

| (110) | Articolul 107 alineatul (1) din tratat prevede că „sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”. Aceste condiții trebuie îndeplinite în mod cumulativ; în cele ce urmează, Comisia va evalua dacă aceste condiții sunt îndeplinite în cazul măsurilor luate de FITD. |
| --- | --- |

(110)

Articolul 107 alineatul (1) din tratat prevede că „sunt incompatibile cu piața internă ajutoarele acordate de state sau prin intermediul resurselor de stat, sub orice formă, care denaturează sau amenință să denatureze concurența prin favorizarea anumitor întreprinderi sau a producerii anumitor bunuri, în măsura în care acestea afectează schimburile comerciale dintre statele membre”. Aceste condiții trebuie îndeplinite în mod cumulativ; în cele ce urmează, Comisia va evalua dacă aceste condiții sunt îndeplinite în cazul măsurilor luate de FITD.

| (111) | Regimul de scutire fiscală menționat în considerentul 4 din decizia de inițiere a procedurii nu a fost notificat de Italia. Pe baza informațiilor de care dispune în prezent Comisia, acesta nu a fost aplicat în speță. Prin urmare, regimul de scutire fiscală nu intră în domeniul de aplicare a prezentei decizii. |
| --- | --- |

(111)

Regimul de scutire fiscală menționat în considerentul 4 din decizia de inițiere a procedurii nu a fost notificat de Italia. Pe baza informațiilor de care dispune în prezent Comisia, acesta nu a fost aplicat în speță. Prin urmare, regimul de scutire fiscală nu intră în domeniul de aplicare a prezentei decizii.

6.1.1   Resursele de stat și imputabilitatea statului

Resursele de stat și imputabilitatea statului

| (112) | Curtea de Justiție a confirmat în repetate rânduri faptul că toate mijloacele financiare prin care autoritățile publice pot sprijini efectiv întreprinderile fac obiectul controlului ajutoarelor de stat, indiferent dacă aceste mijloace sunt sau nu active permanente ale sectorului public. Contribuțiile obligatorii care sunt impuse, gestionate și repartizate în conformitate cu legislația sau cu alte norme publice implică prezența resurselor de stat, chiar dacă nu sunt administrate de autoritățile publice (58). Simplul fapt că resursele sunt finanțate prin contribuții private nu le împiedică să aibă un caracter public. Factorul relevant nu este originea imediată a resurselor, ci gradul de intervenție a autorității publice în definirea acestor măsuri și a modalităților de finanțare a acestora (59). |
| --- | --- |

(112)

Curtea de Justiție a confirmat în repetate rânduri faptul că toate mijloacele financiare prin care autoritățile publice pot sprijini efectiv întreprinderile fac obiectul controlului ajutoarelor de stat, indiferent dacă aceste mijloace sunt sau nu active permanente ale sectorului public. Contribuțiile obligatorii care sunt impuse, gestionate și repartizate în conformitate cu legislația sau cu alte norme publice implică prezența resurselor de stat, chiar dacă nu sunt administrate de autoritățile publice (58). Simplul fapt că resursele sunt finanțate prin contribuții private nu le împiedică să aibă un caracter public. Factorul relevant nu este originea imediată a resurselor, ci gradul de intervenție a autorității publice în definirea acestor măsuri și a modalităților de finanțare a acestora (59).

58

59

| (113) | De asemenea, astfel cum a subliniat Curtea de Justiție în cauzele Ladbroke (60), Stardust Marine și Doux Élevage, resursele care rămân sub control public, fiind, prin urmare, la dispoziția autorităților publice constituie resurse de stat. |
| --- | --- |

(113)

De asemenea, astfel cum a subliniat Curtea de Justiție în cauzele Ladbroke (60), Stardust Marine și Doux Élevage, resursele care rămân sub control public, fiind, prin urmare, la dispoziția autorităților publice constituie resurse de stat.

Ladbroke

60

Stardust Marine

Doux Élevage

| (114) | În cauza Doux Élevage, activitățile unei organizații interprofesionale au fost finanțate din resurse obținute din taxele obligatorii impuse stat: Curtea de Justiție a hotărât că nu se poate concluziona că activitățile organizației sunt imputabile statului. Curtea a observat că obiectivele urmărite prin utilizarea resurselor au fost stabilite în întregime de organizație, iar caracterul obligatoriu al taxelor în cauza respectivă „nu depindea de urmărirea unor obiective politice concrete, stabilite și definite de autoritățile publice”. Statul s-ar fi limitat să verifice legalitatea și conformitatea cu legea a cotizațiilor instituite de organizațiile interprofesionale, și anume cadrul procedural și nu avea puterea de a influența administrarea fondurilor. |
| --- | --- |

(114)

În cauza Doux Élevage, activitățile unei organizații interprofesionale au fost finanțate din resurse obținute din taxele obligatorii impuse stat: Curtea de Justiție a hotărât că nu se poate concluziona că activitățile organizației sunt imputabile statului. Curtea a observat că obiectivele urmărite prin utilizarea resurselor au fost stabilite în întregime de organizație, iar caracterul obligatoriu al taxelor în cauza respectivă „nu depindea de urmărirea unor obiective politice concrete, stabilite și definite de autoritățile publice”. Statul s-ar fi limitat să verifice legalitatea și conformitatea cu legea a cotizațiilor instituite de organizațiile interprofesionale, și anume cadrul procedural și nu avea puterea de a influența administrarea fondurilor.

Doux Élevage

| (115) | Prin urmare, conform jurisprudenței instanțelor Uniunii o măsură este imputabilă statului și este finanțată prin intermediul resurselor de stat în cazul în care o serie de indicatori arată că, în temeiul legislației naționale, statul exercită control și influență, pentru a asigura că utilizarea resurselor unui organism privat îndeplinește un obiectiv de politică publică, care i-a fost încredințat organismului respectiv. |
| --- | --- |

(115)

Prin urmare, conform jurisprudenței instanțelor Uniunii o măsură este imputabilă statului și este finanțată prin intermediul resurselor de stat în cazul în care o serie de indicatori arată că, în temeiul legislației naționale, statul exercită control și influență, pentru a asigura că utilizarea resurselor unui organism privat îndeplinește un obiectiv de politică publică, care i-a fost încredințat organismului respectiv.

| (116) | În cauza Stardust Marine, Curtea de Justiție a statuat, de asemenea, că imputabilitatea în sarcina statului a unei măsuri de ajutor luate de un organism independent prima facie și care nu era organism al statului, putea fi dedusă dintr-un ansamblu de indicatori care rezultă din împrejurările cauzei. Un astfel de indiciu ar fi faptul că organismul în cauză nu ar fi putut lua decizia presupusă a implica ajutor de stat fără a lua în considerare instrucțiunile sau directivele autorităților publice. În anumite situații, alți indicatori ar putea fi relevanți pentru a concluziona că o măsură de ajutor luată de o întreprindere este imputabilă statului. |
| --- | --- |

(116)

În cauza Stardust Marine, Curtea de Justiție a statuat, de asemenea, că imputabilitatea în sarcina statului a unei măsuri de ajutor luate de un organism independent prima facie și care nu era organism al statului, putea fi dedusă dintr-un ansamblu de indicatori care rezultă din împrejurările cauzei. Un astfel de indiciu ar fi faptul că organismul în cauză nu ar fi putut lua decizia presupusă a implica ajutor de stat fără a lua în considerare instrucțiunile sau directivele autorităților publice. În anumite situații, alți indicatori ar putea fi relevanți pentru a concluziona că o măsură de ajutor luată de o întreprindere este imputabilă statului.

Stardust Marine

prima facie

| (117) | În ceea ce privește măsurile cu privire la care Comisia a inițiat procedura oficială de investigare în speță, trebuie amintit că, prin Directiva 94/19/CE, legiuitorul Uniunii a introdus sistemele de garantare a depozitelor cu obiectivul de politică de a menține și a spori „stabilitatea sistemului bancar” (61) și le-a mandatat să asigure protejarea deponenților (62). Directiva 94/19/CE impune statelor membre să introducă unul sau mai multe sisteme de garantare a depozitelor, care trebuie să ramburseze deponenții în cazul în care o instituție de credit se află în dificultate majoră. Directiva 94/19/CE nu prevede nimic cu privire la posibilitatea utilizării altor forme de intervenție, prin urmare, statele membre își păstrează marja de apreciere în ceea ce privește decizia de a permite sistemelor de garantare a depozitelor să depășească simpla funcție de rambursare și să utilizeze resursele financiare disponibile în alte moduri. |
| --- | --- |

(117)

În ceea ce privește măsurile cu privire la care Comisia a inițiat procedura oficială de investigare în speță, trebuie amintit că, prin Directiva 94/19/CE, legiuitorul Uniunii a introdus sistemele de garantare a depozitelor cu obiectivul de politică de a menține și a spori „stabilitatea sistemului bancar” (61) și le-a mandatat să asigure protejarea deponenților (62). Directiva 94/19/CE impune statelor membre să introducă unul sau mai multe sisteme de garantare a depozitelor, care trebuie să ramburseze deponenții în cazul în care o instituție de credit se află în dificultate majoră. Directiva 94/19/CE nu prevede nimic cu privire la posibilitatea utilizării altor forme de intervenție, prin urmare, statele membre își păstrează marja de apreciere în ceea ce privește decizia de a permite sistemelor de garantare a depozitelor să depășească simpla funcție de rambursare și să utilizeze resursele financiare disponibile în alte moduri.

61

62

| (118) | Situația rămâne neschimbată în temeiul Directivei 2014/49/UE, care este însă mai explicită în ceea ce privește natura acestor măsuri alternative. Acestea trebuie să vizeze prevenirea falimentului instituției de credit, pentru a evita nu numai „costurile pe care le implică rambursarea deponenților”, ci și „costurile economice totale generate de falimentul unei instituții de credit” și „alte efecte negative” precum „impactul negativ asupra stabilității financiare și încrederii deponenților” (63). |
| --- | --- |

(118)

Situația rămâne neschimbată în temeiul Directivei 2014/49/UE, care este însă mai explicită în ceea ce privește natura acestor măsuri alternative. Acestea trebuie să vizeze prevenirea falimentului instituției de credit, pentru a evita nu numai „costurile pe care le implică rambursarea deponenților”, ci și „costurile economice totale generate de falimentul unei instituții de credit” și „alte efecte negative” precum „impactul negativ asupra stabilității financiare și încrederii deponenților” (63).

63

| (119) | În conformitate cu Directiva 2014/49/UE, statele membre pot autoriza utilizarea sistemelor de garantare a depozitelor pentru a menține accesul deponenților la depozitele acoperite, atât în condițiile de asigurare a continuității activității, cât și în contextul procedurilor naționale în materie de insolvență (64). Comisia ar dori să sublinieze faptul că, spre deosebire de poziția adoptată de celelalte părți interesate menționate în considerentul 79, măsurile alternative adoptate de sistemele de garantare a depozitelor pot constitui ajutor, indiferent dacă acestea sunt menite să prevină falimentul unei instituții de credit sau dacă sunt luate în legătură cu lichidarea. |
| --- | --- |

(119)

În conformitate cu Directiva 2014/49/UE, statele membre pot autoriza utilizarea sistemelor de garantare a depozitelor pentru a menține accesul deponenților la depozitele acoperite, atât în condițiile de asigurare a continuității activității, cât și în contextul procedurilor naționale în materie de insolvență (64). Comisia ar dori să sublinieze faptul că, spre deosebire de poziția adoptată de celelalte părți interesate menționate în considerentul 79, măsurile alternative adoptate de sistemele de garantare a depozitelor pot constitui ajutor, indiferent dacă acestea sunt menite să prevină falimentul unei instituții de credit sau dacă sunt luate în legătură cu lichidarea.

64

| (120) | Protecția economiilor și a deponenților ocupă o poziție specifică în legislația națională italiană: în temeiul articolului 47 din Constituția italiană, „Republica ... protejează economiile sub toate formele” (65). Banca Italiei este un organism de drept public și numai din acest motiv, comportamentul său este imputabil statului membru și intră în domeniul de aplicare a articolului 107 din tratat pentru motivul că este independentă din punct de vedere constituțional (66); aceasta trebuie să garanteze stabilitatea sistemului bancar italian (67) și să protejeze deponenții (68). |
| --- | --- |

(120)

Protecția economiilor și a deponenților ocupă o poziție specifică în legislația națională italiană: în temeiul articolului 47 din Constituția italiană, „Republica ... protejează economiile sub toate formele” (65). Banca Italiei este un organism de drept public și numai din acest motiv, comportamentul său este imputabil statului membru și intră în domeniul de aplicare a articolului 107 din tratat pentru motivul că este independentă din punct de vedere constituțional (66); aceasta trebuie să garanteze stabilitatea sistemului bancar italian (67) și să protejeze deponenții (68).

65

66

67

68

| (121) | Având în vedere cele de mai sus, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare trebuie interpretat ca o definiție specifică a mandatului public de a proteja deponenții, care se aplică sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute în Italia. Prin includerea ultimei teze din articolul 96-bis alineatul (1), conform căreia sistemele de garantare a depozitelor „se pot angaja în alte tipuri și forme de intervenție” pe lângă rambursarea deponenților, autoritățile italiene au ales să permită sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute să utilizeze resursele colectate de la băncile membre pentru diferite tipuri de acțiuni. Prin urmare, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare constituie temeiul juridic al recunoașterii FITD ca sistem obligatoriu de garantare a depozitelor în Italia și, în același timp, conferă FITD competența de a lua măsuri de sprijin. |
| --- | --- |

(121)

Având în vedere cele de mai sus, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare trebuie interpretat ca o definiție specifică a mandatului public de a proteja deponenții, care se aplică sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute în Italia. Prin includerea ultimei teze din articolul 96-bis alineatul (1), conform căreia sistemele de garantare a depozitelor „se pot angaja în alte tipuri și forme de intervenție” pe lângă rambursarea deponenților, autoritățile italiene au ales să permită sistemelor de garantare a depozitelor recunoscute să utilizeze resursele colectate de la băncile membre pentru diferite tipuri de acțiuni. Prin urmare, articolul 96-bis din Legea privind băncile și serviciile de creditare constituie temeiul juridic al recunoașterii FITD ca sistem obligatoriu de garantare a depozitelor în Italia și, în același timp, conferă FITD competența de a lua măsuri de sprijin.

bis

bis

bis

| (122) | Din această perspectivă, faptul că FITD este organizat ca un consorțiu de drept privat (69) este irelevant, întrucât simplul fapt că un organism este constituit în temeiul dreptului comun nu poate fi considerat suficient pentru a exclude posibilitatea ca o măsură de ajutor luată de un astfel de organism să fie imputabilă statului, astfel cum a considerat Curtea de Justiție în cauza Stardust Marine. Obiectivele FITD – urmărirea intereselor comune ale membrilor săi prin consolidarea siguranței depozitelor și protejarea reputației sistemului bancar – coincid, în mod clar, cu interesul public. Cu toate acestea, acest lucru nu înseamnă neapărat că întreprinderea ar fi putut adopta decizia fără a lua în considerare cerințele autorităților publice. De asemenea, nu este necesar ca influența statului să fie rezultatul unui act juridic cu caracter obligatoriu al unei autorități publice. Autonomia de care se bucură în principiu întreprinderea nu împiedică implicarea practică a statului. |
| --- | --- |

(122)

Din această perspectivă, faptul că FITD este organizat ca un consorțiu de drept privat (69) este irelevant, întrucât simplul fapt că un organism este constituit în temeiul dreptului comun nu poate fi considerat suficient pentru a exclude posibilitatea ca o măsură de ajutor luată de un astfel de organism să fie imputabilă statului, astfel cum a considerat Curtea de Justiție în cauza Stardust Marine. Obiectivele FITD – urmărirea intereselor comune ale membrilor săi prin consolidarea siguranței depozitelor și protejarea reputației sistemului bancar – coincid, în mod clar, cu interesul public. Cu toate acestea, acest lucru nu înseamnă neapărat că întreprinderea ar fi putut adopta decizia fără a lua în considerare cerințele autorităților publice. De asemenea, nu este necesar ca influența statului să fie rezultatul unui act juridic cu caracter obligatoriu al unei autorități publice. Autonomia de care se bucură în principiu întreprinderea nu împiedică implicarea practică a statului.

69

Stardust Marin

| (123) | În orice caz, legislația Uniunii și cea italiană conferă Băncii Italiei autoritatea și mijloacele necesare pentru a asigura că toate acțiunile întreprinse de FITD ca sistem de garantare a depozitelor recunoscut în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare respectă acest mandat de politică publică și contribuie la protejarea deponenților. Acest lucru este clarificat în teza introductivă din articolul 96-ter alineatul (1) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, în care lista tuturor competențelor exercitate de Banca Italiei cu privire la sistemele italiene de garantare a depozitelor este precedată de o declarație conform căreia competențele respective trebuie exercitate „având în vedere protejarea deponenților și stabilitatea sistemului bancar”. |
| --- | --- |

(123)

În orice caz, legislația Uniunii și cea italiană conferă Băncii Italiei autoritatea și mijloacele necesare pentru a asigura că toate acțiunile întreprinse de FITD ca sistem de garantare a depozitelor recunoscut în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare respectă acest mandat de politică publică și contribuie la protejarea deponenților. Acest lucru este clarificat în teza introductivă din articolul 96-ter alineatul (1) din Legea privind băncile și serviciile de creditare, în care lista tuturor competențelor exercitate de Banca Italiei cu privire la sistemele italiene de garantare a depozitelor este precedată de o declarație conform căreia competențele respective trebuie exercitate „având în vedere protejarea deponenților și stabilitatea sistemului bancar”.

ter

| (124) | Având în vedere aceste elemente și prin contrast cu cauza Doux Elevag, în care obiectul aprobării ex-post de către administrația publică era de natură pur procedurală, Banca Italiei trebuie să aprobe fiecare intervenție a FITD în funcție de specificitatea sa, evaluând dacă aceasta respectă mandatul public conferit FITD în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare. |
| --- | --- |

(124)

Având în vedere aceste elemente și prin contrast cu cauza Doux Elevag, în care obiectul aprobării ex-post de către administrația publică era de natură pur procedurală, Banca Italiei trebuie să aprobe fiecare intervenție a FITD în funcție de specificitatea sa, evaluând dacă aceasta respectă mandatul public conferit FITD în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare.

Doux Elevag

ex-post

| (125) | Italia a afirmat că, dacă acest raționament ar fi urmat, supravegherea prudențială a băncilor ar trebui considerată ca fiind o exercitare a controlului public, iar resursele băncilor ar trebui considerate, în consecință, resurse publice (considerentul 53); în mod clar, această afirmație este lipsită de substanță. Comisia se limitează să observe că supravegherea băncilor realizată de Banca Italiei nu servește la verificarea conformității cu mandatul de politică publică încredințat băncilor supravegheate. |
| --- | --- |

(125)

Italia a afirmat că, dacă acest raționament ar fi urmat, supravegherea prudențială a băncilor ar trebui considerată ca fiind o exercitare a controlului public, iar resursele băncilor ar trebui considerate, în consecință, resurse publice (considerentul 53); în mod clar, această afirmație este lipsită de substanță. Comisia se limitează să observe că supravegherea băncilor realizată de Banca Italiei nu servește la verificarea conformității cu mandatul de politică publică încredințat băncilor supravegheate.

| (126) | Prioritatea mandatului public și a controalelor publice aferente este recunoscută în statutul FITD (70), care prevede că toate măsurile de sprijin trebuie să respecte condițiile concomitente conform cărora trebuie să existe perspective rezonabile de redresare și costurile pot fi presupuse a fi inferioare costurilor care ar fi suportate în caz de lichidare (principiul „cea mai puțin costisitoare variantă”). Aceste condiții concomitente înseamnă că o decizie de a lua măsuri de sprijin este permisă numai în cazul în care permite FITD să își îndeplinească mandatul public de protejare a deponenților. Această prioritate este coroborată cu cerința aprobării de către Banca Italiei, în conformitate cu Legea privind serviciile bancare. |
| --- | --- |

(126)

Prioritatea mandatului public și a controalelor publice aferente este recunoscută în statutul FITD (70), care prevede că toate măsurile de sprijin trebuie să respecte condițiile concomitente conform cărora trebuie să existe perspective rezonabile de redresare și costurile pot fi presupuse a fi inferioare costurilor care ar fi suportate în caz de lichidare (principiul „cea mai puțin costisitoare variantă”). Aceste condiții concomitente înseamnă că o decizie de a lua măsuri de sprijin este permisă numai în cazul în care permite FITD să își îndeplinească mandatul public de protejare a deponenților. Această prioritate este coroborată cu cerința aprobării de către Banca Italiei, în conformitate cu Legea privind serviciile bancare.

70

| (127) | De asemenea, Legea privind băncile și serviciile de creditare conferă Băncii Italiei competențe ample în ceea ce privește sistemele de garantare a depozitelor:






  1. | articolul 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să autorizeze intervențiile sistemelor de garantare”; |
| --- | --- | --- |

(127)

De asemenea, Legea privind băncile și serviciile de creditare conferă Băncii Italiei competențe ample în ceea ce privește sistemele de garantare a depozitelor:

1.

articolul 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să autorizeze intervențiile sistemelor de garantare”;

ter

| 2. | articolul 96-ter alineatul (1) litera (b) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să coordoneze activitatea sistemelor de garantare cu normele care reglementează situațiile de criză în domeniul bancar și cu propriile sale activități de supraveghere” (71); |
| --- | --- |

2.

articolul 96-ter alineatul (1) litera (b) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie „să coordoneze activitatea sistemelor de garantare cu normele care reglementează situațiile de criză în domeniul bancar și cu propriile sale activități de supraveghere” (71);

ter

71

| 3. | articolul 96-ter alineatul (1) litera (a) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie să „recunoască sistemele de garantare, să aprobe statutul acestora, cu condiția ca aceste sisteme să nu aibă caracteristici care ar putea conduce la o distribuție inegală a riscurilor de insolvabilitate în sistemul bancar” (72); |
| --- | --- |

3.

articolul 96-ter alineatul (1) litera (a) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei trebuie să „recunoască sistemele de garantare, să aprobe statutul acestora, cu condiția ca aceste sisteme să nu aibă caracteristici care ar putea conduce la o distribuție inegală a riscurilor de insolvabilitate în sistemul bancar” (72);

ter

72

| 4. | articolul 96-ter alineatul (1) litera (h) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei „poate stabili norme de punere în aplicare a normelor privind sistemele de garantare a depozitelor prevăzute în secțiunea IV din Legea privind băncile și serviciile de creditare” (73). |
| --- | --- |

4.

articolul 96-ter alineatul (1) litera (h) din Legea privind băncile și serviciile de creditare prevede că Banca Italiei „poate stabili norme de punere în aplicare a normelor privind sistemele de garantare a depozitelor prevăzute în secțiunea IV din Legea privind băncile și serviciile de creditare” (73).

ter

73

| (128) | Pe lângă competențele privind FITD conferite astfel Băncii Italiei prin Legea privind băncile și serviciile de creditare, numai băncile aflate în regim de administrare extraordinară pot beneficia de măsurile de sprijin acordate de FITD (74). O bancă este plasată în regim de administrare extraordinară la propunerea Băncii Italiei, printr-un ordin emis de Ministerului Economiei și Finanțelor. În acest stadiu, conform statutului FITD, „Fondul intervine... în cazurile de administrare extraordinară a băncilor membre autorizate să desfășoare activități comerciale în Italia” (75). Numai administratorul special al băncii poate trimite FIDT o cerere de intervenție, iar cererea trebuie aprobată de Adunarea generală a acționarilor băncii. Administratorul special este un funcționar public, care reprezintă interesul public și este numit și supravegheat de Banca Italiei. De asemenea, Banca Italiei are competența de a revoca din funcție sau de a înlocui administratorul special (76) și de a da instrucțiuni care impun garanții și limitări specifice privind gestionarea băncii (77). Prin urmare, intervențiile FITD sunt inițiate de un funcționar public sub controlul Băncii Italiei. |
| --- | --- |

(128)

Pe lângă competențele privind FITD conferite astfel Băncii Italiei prin Legea privind băncile și serviciile de creditare, numai băncile aflate în regim de administrare extraordinară pot beneficia de măsurile de sprijin acordate de FITD (74). O bancă este plasată în regim de administrare extraordinară la propunerea Băncii Italiei, printr-un ordin emis de Ministerului Economiei și Finanțelor. În acest stadiu, conform statutului FITD, „Fondul intervine... în cazurile de administrare extraordinară a băncilor membre autorizate să desfășoare activități comerciale în Italia” (75). Numai administratorul special al băncii poate trimite FIDT o cerere de intervenție, iar cererea trebuie aprobată de Adunarea generală a acționarilor băncii. Administratorul special este un funcționar public, care reprezintă interesul public și este numit și supravegheat de Banca Italiei. De asemenea, Banca Italiei are competența de a revoca din funcție sau de a înlocui administratorul special (76) și de a da instrucțiuni care impun garanții și limitări specifice privind gestionarea băncii (77). Prin urmare, intervențiile FITD sunt inițiate de un funcționar public sub controlul Băncii Italiei.

74

75

76

77

| (129) | În ceea ce privește competența de a autoriza acțiunile sistemelor de garantare a depozitelor, Comisia observă că noțiunea de autorizare impune un act administrativ care precede în mod necesar intrarea în vigoare a măsurii care trebuie autorizată. În caz contrar, exercitarea de către Banca Italiei a competențelor în ceea ce privește măsurile FITD de asigurare a stabilității sistemului financiar și de protejare a deponenților ar fi ineficace. În practică, autorizarea trebuie acordată într-o etapă în care FIDT poate încă să reconsidere și să modifice măsura propusă, în cazul în care Banca Italiei se opune acesteia. Nu se poate lua în considerare autorizarea după adoptarea deciziei de intervenție de către FITD [astfel cum au sugerat Italia, FITD, banca Tercas și BPB (78)]. Faptul că Banca Italiei participă în calitate de observator la toate reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD (79) este un element relevant în această privință [contrar afirmațiilor Italiei, FITD, băncii Tercas și BPB (80)], întrucât se poate presupune că aceasta permite Băncii Italiei să își exprime orice preocupări în legătură cu intervenția planificată într-un stadiu incipient. |
| --- | --- |

(129)

În ceea ce privește competența de a autoriza acțiunile sistemelor de garantare a depozitelor, Comisia observă că noțiunea de autorizare impune un act administrativ care precede în mod necesar intrarea în vigoare a măsurii care trebuie autorizată. În caz contrar, exercitarea de către Banca Italiei a competențelor în ceea ce privește măsurile FITD de asigurare a stabilității sistemului financiar și de protejare a deponenților ar fi ineficace. În practică, autorizarea trebuie acordată într-o etapă în care FIDT poate încă să reconsidere și să modifice măsura propusă, în cazul în care Banca Italiei se opune acesteia. Nu se poate lua în considerare autorizarea după adoptarea deciziei de intervenție de către FITD [astfel cum au sugerat Italia, FITD, banca Tercas și BPB (78)]. Faptul că Banca Italiei participă în calitate de observator la toate reuniunile Consiliului de administrație și ale Comitetului executiv ale FITD (79) este un element relevant în această privință [contrar afirmațiilor Italiei, FITD, băncii Tercas și BPB (80)], întrucât se poate presupune că aceasta permite Băncii Italiei să își exprime orice preocupări în legătură cu intervenția planificată într-un stadiu incipient.

78

79

80

| (130) | În concluzie, autoritățile publice au competența de a iniția acțiuni la cererea acestora și, în temeiul competenței lor de a autoriza fondul acțiunii, influențează acțiunea înainte ca aceasta să fie decisă efectiv. De asemenea, influența acestora este integrată din punct de vedere procedural prin prezența acestora la toate reuniunile decizionale, în cadrul cărora își pot exprima preocupările. Cu toate acestea și chiar dacă, în principiu, autorizarea Băncii Italiei trebuie considerată ca fiind mai degrabă o autorizare ex ante decât ex post (81), Comisia atrage atenția asupra faptului că inclusiv un control ex post poate fi considerat ca făcând parte din ansamblul de indicatori ai imputabilității menționat în cauza Stardust Marine. |
| --- | --- |

(130)

În concluzie, autoritățile publice au competența de a iniția acțiuni la cererea acestora și, în temeiul competenței lor de a autoriza fondul acțiunii, influențează acțiunea înainte ca aceasta să fie decisă efectiv. De asemenea, influența acestora este integrată din punct de vedere procedural prin prezența acestora la toate reuniunile decizionale, în cadrul cărora își pot exprima preocupările. Cu toate acestea și chiar dacă, în principiu, autorizarea Băncii Italiei trebuie considerată ca fiind mai degrabă o autorizare ex ante decât ex post (81), Comisia atrage atenția asupra faptului că inclusiv un control ex post poate fi considerat ca făcând parte din ansamblul de indicatori ai imputabilității menționat în cauza Stardust Marine.

ex ante

ex post

81

ex post

Stardust Marine

| (131) | În fapt, competențele de care dispun autorităților publice au fost exercitate în legătură cu adoptarea măsurilor de sprijin în cauză:






  1. | documentele prezentate Comisiei de autoritățile italiene arată că Banca Italiei a autorizat măsuri specifice în favoarea băncii Tercas, luând în considerare interesele deponenților și ale clienților în sensul articolului 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare (82). Prin urmare, Banca Italiei a autorizat măsurile specifice ale FITD luând în considerare dispozițiile specifice din dreptul public național; |
| --- | --- | --- |

(131)

În fapt, competențele de care dispun autorităților publice au fost exercitate în legătură cu adoptarea măsurilor de sprijin în cauză:

1.

documentele prezentate Comisiei de autoritățile italiene arată că Banca Italiei a autorizat măsuri specifice în favoarea băncii Tercas, luând în considerare interesele deponenților și ale clienților în sensul articolului 96-ter alineatul (1) litera (d) din Legea privind băncile și serviciile de creditare (82). Prin urmare, Banca Italiei a autorizat măsurile specifice ale FITD luând în considerare dispozițiile specifice din dreptul public național;

ter

82

| 2. | negocierile dintre BPB și administratorul special al băncii Tercas s-au desfășurat „în coordonare cu Banca Italiei” (83); |
| --- | --- |

2.

negocierile dintre BPB și administratorul special al băncii Tercas s-au desfășurat „în coordonare cu Banca Italiei” (83);

83

| 3. | Banca Italiei „a invitat” FIDT „să încerce să ajungă la un acord echilibrat cu BPB”, pentru a acoperi capitalul propriu negativ, luând în considerare posibilul impact negativ al lichidării băncii Tercas și al filialei sale Caripe (84). |
| --- | --- |

3.

Banca Italiei „a invitat” FIDT „să încerce să ajungă la un acord echilibrat cu BPB”, pentru a acoperi capitalul propriu negativ, luând în considerare posibilul impact negativ al lichidării băncii Tercas și al filialei sale Caripe (84).

84

| (132) | Comisia concluzionează că, spre deosebire de situația din cauza Doux Élevage, în care Curtea a constatat că scopurile și obiectivele intervenției au fost stabilite în întregime de organizație, în speță, scopurile și obiectivele intervenției nu sunt, cu siguranță, stabilite în întregime de FITD. Acestea sunt stabilite în detaliu în mandatul public acordat în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare, fiind controlate, pe fond, de autoritățile publice. Într-adevăr, FITD poate să nu intervină, dar acest fapt nu afectează concluzia Comisiei privind acțiunile întreprinse efectiv de FITD. |
| --- | --- |

(132)

Comisia concluzionează că, spre deosebire de situația din cauza Doux Élevage, în care Curtea a constatat că scopurile și obiectivele intervenției au fost stabilite în întregime de organizație, în speță, scopurile și obiectivele intervenției nu sunt, cu siguranță, stabilite în întregime de FITD. Acestea sunt stabilite în detaliu în mandatul public acordat în temeiul Legii privind băncile și serviciile de creditare, fiind controlate, pe fond, de autoritățile publice. Într-adevăr, FITD poate să nu intervină, dar acest fapt nu afectează concluzia Comisiei privind acțiunile întreprinse efectiv de FITD.

Doux Élevage

| (133) | Pe lângă controlul public semnificativ demonstrat mai sus, Comisia trebuie să sublinieze caracterul obligatoriu al contribuțiilor la resursele utilizate în intervențiile FITD. |
| --- | --- |

(133)

Pe lângă controlul public semnificativ demonstrat mai sus, Comisia trebuie să sublinieze caracterul obligatoriu al contribuțiilor la resursele utilizate în intervențiile FITD.

| (134) | Astfel cum este descris în secțiunea 2.3, apartenența la FITD este obligatorie pentru băncile italiene (85). În această privință, trimiterea la Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo (a se vedea considerentul 70), menită să confirme presupusul caracter voluntar al apartenenței la FITD, este eronată, întrucât conform Legii privind băncile și serviciile de creditare (86), băncile cooperatiste mutuale italiene au obligația de a institui un sistem de garantare a depozitelor în cadrul rețelei proprii: prin urmare, băncile cooperatiste mutuale nu pot fi membre ale FITD, în schimb, băncile necooperatiste nu pot fi membre ale Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo și trebuie să fie membre ale FITD. Prin urmare, dispoziția din statutul FITD (87) care le permite băncilor membre să renunțe la statutul de membru, care a fost evidențiată de părțile interesate în observațiile lor (a se vedea considerentul 70), este o simplă posibilitate teoretică, care nu poate fi pusă în practică, întrucât băncile respective nu pot deveni membre ale unui alt sistem de garantare a depozitelor recunoscut. |
| --- | --- |

(134)

Astfel cum este descris în secțiunea 2.3, apartenența la FITD este obligatorie pentru băncile italiene (85). În această privință, trimiterea la Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo (a se vedea considerentul 70), menită să confirme presupusul caracter voluntar al apartenenței la FITD, este eronată, întrucât conform Legii privind băncile și serviciile de creditare (86), băncile cooperatiste mutuale italiene au obligația de a institui un sistem de garantare a depozitelor în cadrul rețelei proprii: prin urmare, băncile cooperatiste mutuale nu pot fi membre ale FITD, în schimb, băncile necooperatiste nu pot fi membre ale Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo și trebuie să fie membre ale FITD. Prin urmare, dispoziția din statutul FITD (87) care le permite băncilor membre să renunțe la statutul de membru, care a fost evidențiată de părțile interesate în observațiile lor (a se vedea considerentul 70), este o simplă posibilitate teoretică, care nu poate fi pusă în practică, întrucât băncile respective nu pot deveni membre ale unui alt sistem de garantare a depozitelor recunoscut.

85

86

87

| (135) | De asemenea, decizia de a lua măsurile de sprijin este adoptată de organele de conducere ale FITD. Indiferent de interesele lor individuale, băncile membre nici nu au drept de veto asupra unei astfel de decizii, nici nu pot renunța la măsuri (88), având obligația de a contribui la finanțarea acțiunii decise. Faptul că aceste resurse nu sunt înregistrate în bilanțul FITD ci în conturi separate este o simplă formalitate, întrucât resursele sunt gestionate direct de FITD. |
| --- | --- |

(135)

De asemenea, decizia de a lua măsurile de sprijin este adoptată de organele de conducere ale FITD. Indiferent de interesele lor individuale, băncile membre nici nu au drept de veto asupra unei astfel de decizii, nici nu pot renunța la măsuri (88), având obligația de a contribui la finanțarea acțiunii decise. Faptul că aceste resurse nu sunt înregistrate în bilanțul FITD ci în conturi separate este o simplă formalitate, întrucât resursele sunt gestionate direct de FITD.

88

| (136) | Acest lucru a determinat Comisia să concluzioneze că intervenția este imputabilă FITD și nu membrilor săi și că resursele utilizate pentru a lua măsurile aparțin FITD, nu băncilor membre. |
| --- | --- |

(136)

Acest lucru a determinat Comisia să concluzioneze că intervenția este imputabilă FITD și nu membrilor săi și că resursele utilizate pentru a lua măsurile aparțin FITD, nu băncilor membre.

| (137) | Prin urmare, având în vedere că atât apartenența la FITD, cât și contribuțiile pentru sprijinirea măsurilor decise de FITD sunt obligatorii, Comisia concluzionează că, pentru a funcționa ca bancă non-mutuală în Italia, conform legislației italiene, băncile au obligația de a contribui la costurile măsurilor de sprijin acordate de FITD. În mod clar, resursele utilizate pentru finanțarea unor astfel de măsuri de sprijin sunt impuse, gestionate și repartizate în conformitate cu legislația și cu alte norme publice și au, prin urmare, caracter public. |
| --- | --- |

(137)

Prin urmare, având în vedere că atât apartenența la FITD, cât și contribuțiile pentru sprijinirea măsurilor decise de FITD sunt obligatorii, Comisia concluzionează că, pentru a funcționa ca bancă non-mutuală în Italia, conform legislației italiene, băncile au obligația de a contribui la costurile măsurilor de sprijin acordate de FITD. În mod clar, resursele utilizate pentru finanțarea unor astfel de măsuri de sprijin sunt impuse, gestionate și repartizate în conformitate cu legislația și cu alte norme publice și au, prin urmare, caracter public.

| (138) | Prin urmare, Comisia concluzionează că, în speță, atât în principiu, cât și în practică, autoritățile italiene verifică în mod constant dacă utilizarea resurselor din FITD este în concordanță cu obiectivele politicii publice și influențează utilizarea acestor resurse de către FITD. |
| --- | --- |

(138)

Prin urmare, Comisia concluzionează că, în speță, atât în principiu, cât și în practică, autoritățile italiene verifică în mod constant dacă utilizarea resurselor din FITD este în concordanță cu obiectivele politicii publice și influențează utilizarea acestor resurse de către FITD.

| (139) | În special, având în vedere faptul că autoritățile publice au competența oficială atât de a solicita intervenția, cât și de a aproba conținutul acțiunilor întreprinse în ceea ce privește respectarea mandatului public (considerentul 126), Comisia concluzionează că rolul Băncii Italiei nu poate fi considerat ca fiind limitat la o etapă pur informativă sau la un simplu control formal al validității și legalității (89). |
| --- | --- |

(139)

În special, având în vedere faptul că autoritățile publice au competența oficială atât de a solicita intervenția, cât și de a aproba conținutul acțiunilor întreprinse în ceea ce privește respectarea mandatului public (considerentul 126), Comisia concluzionează că rolul Băncii Italiei nu poate fi considerat ca fiind limitat la o etapă pur informativă sau la un simplu control formal al validității și legalității (89).

89

| (140) | În special, Curtea de Justiție a subliniat în cauza Doux Élevage că, în speța respectivă, caracterul obligatoriu al taxelor „nu depindea de urmărirea unor obiective politice concrete, stabilite și definite de autoritățile publice”. În schimb, acțiunile FITD depind, într-adevăr, de obiectivele de politică publică care sunt concrete, stabilite și definite de autoritățile publice, fiind controlate de acestea, în special de obiectivele de politică publică de protejare a deponenților. |
| --- | --- |

(140)

În special, Curtea de Justiție a subliniat în cauza Doux Élevage că, în speța respectivă, caracterul obligatoriu al taxelor „nu depindea de urmărirea unor obiective politice concrete, stabilite și definite de autoritățile publice”. În schimb, acțiunile FITD depind, într-adevăr, de obiectivele de politică publică care sunt concrete, stabilite și definite de autoritățile publice, fiind controlate de acestea, în special de obiectivele de politică publică de protejare a deponenților.

Doux Élevage

| (141) | Măsurile în cauză sunt sub supravegherea Băncii Italiei, prin urmare, acestea sunt supravegheate, printre altele, având în vedere obiectivele Băncii Italiei, inclusiv menținerea stabilității sistemului financiar. În această privință, trebuie reamintite următoarele aspecte:






  1. | importanța rolului Băncii Italiei în asigurarea stabilității sistemului bancar italian și protejarea deponenților; |
| --- | --- | --- |

(141)

Măsurile în cauză sunt sub supravegherea Băncii Italiei, prin urmare, acestea sunt supravegheate, printre altele, având în vedere obiectivele Băncii Italiei, inclusiv menținerea stabilității sistemului financiar. În această privință, trebuie reamintite următoarele aspecte:

1.

importanța rolului Băncii Italiei în asigurarea stabilității sistemului bancar italian și protejarea deponenților;

| 2. | competențele extinse exercitate de Banca Italiei pentru a asigura faptul că FITD ia în considerare aceste cerințe. |
| --- | --- |

2.

competențele extinse exercitate de Banca Italiei pentru a asigura faptul că FITD ia în considerare aceste cerințe.

| (142) | Factorii menționați în considerentele 127-131 de mai sus (legislația care prevede controlul strict al organizației și coordonarea eficace realizată de Banca Italiei, pentru a asigura faptul că FITD contribuie la atingerea principalelor obiective de politică publică) arată că, în temeiul legislației italiene, FITD se bucură de un statut juridic excepțional în comparație cu consorțiile private obișnuite și că obiectivul său, astfel cum prevede mandatul său public, depășește în mod clar, de exemplu, mandatul Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF (90)), care a fost evaluat în hotărârea Doux Elevage. Un astfel de statut excepțional este un indicator valabil al imputabilității conform testului Stardust Marine. |
| --- | --- |

(142)

Factorii menționați în considerentele 127-131 de mai sus (legislația care prevede controlul strict al organizației și coordonarea eficace realizată de Banca Italiei, pentru a asigura faptul că FITD contribuie la atingerea principalelor obiective de politică publică) arată că, în temeiul legislației italiene, FITD se bucură de un statut juridic excepțional în comparație cu consorțiile private obișnuite și că obiectivul său, astfel cum prevede mandatul său public, depășește în mod clar, de exemplu, mandatul Comité interprofessionnel de la dinde française (CIDEF (90)), care a fost evaluat în hotărârea Doux Elevage. Un astfel de statut excepțional este un indicator valabil al imputabilității conform testului Stardust Marine.

90

Doux Elevage

Stardust Marine

| (143) | Având în vedere factorii menționați mai sus, conținutul, amploarea și obiectului măsurilor arată cât de puțin probabil este ca autoritățile publice să nu contribuie la adoptarea acestora. Nu numai că măsurile conferă un avantaj concurențial unei întreprinderi, ci chiar împiedică falimentul acesteia, datorită sprijinului public furnizat prin intermediul măsurilor 1, 2 și 3 descrise în considerentul 38, pentru a proteja deponenții și stabilitatea sistemului bancar italian. |
| --- | --- |

(143)

Având în vedere factorii menționați mai sus, conținutul, amploarea și obiectului măsurilor arată cât de puțin probabil este ca autoritățile publice să nu contribuie la adoptarea acestora. Nu numai că măsurile conferă un avantaj concurențial unei întreprinderi, ci chiar împiedică falimentul acesteia, datorită sprijinului public furnizat prin intermediul măsurilor 1, 2 și 3 descrise în considerentul 38, pentru a proteja deponenții și stabilitatea sistemului bancar italian.

| (144) | Prin urmare, Comisia consideră că există suficiente elemente de probă pentru a demonstra că măsura este imputabilă statului și că este finanțată prin intermediul resurselor publice. |
| --- | --- |

(144)

Prin urmare, Comisia consideră că există suficiente elemente de probă pentru a demonstra că măsura este imputabilă statului și că este finanțată prin intermediul resurselor publice.

| (145) | Chiar dacă unii dintre factorii cărora Comisia le-a acordat importanță, luați în considerare separat, nu sunt suficienți în sine pentru a justifica concluzia că măsurile erau imputabile statului, este clar din considerentele 118-144 că, luate în considerare în ansamblu, elementele de probă examinate demonstrează că măsurile evaluate de Comisie indică imputabilitatea statului în ceea ce privește acțiunea FITD. |
| --- | --- |

(145)

Chiar dacă unii dintre factorii cărora Comisia le-a acordat importanță, luați în considerare separat, nu sunt suficienți în sine pentru a justifica concluzia că măsurile erau imputabile statului, este clar din considerentele 118-144 că, luate în considerare în ansamblu, elementele de probă examinate demonstrează că măsurile evaluate de Comisie indică imputabilitatea statului în ceea ce privește acțiunea FITD.

| (146) | În ceea ce privește observațiile prezentate de Italia și de părțile interesate în legătură cu decizia Comisiei privind ajutorul acordat Banco di Sicilia și Sicilcassa, trebuie reamintit, în primul rând, că existența unui ajutor de stat este un concept obiectiv și nu poate fi determinată pe baza unei presupuse practici adoptate de Comisie în deciziile sale, chiar dacă o astfel de practică ar fi demonstrată. De asemenea, Comisia subliniază că, la momentul aprobării măsurilor de sprijin pentru banca Tercas, spre deosebire de anul 1999, Comisia deja elaborase și publicase în detaliu condițiile în care sprijinul din partea unui sistem de garantare a depozitelor constituie ajutor de stat. |
| --- | --- |

(146)

În ceea ce privește observațiile prezentate de Italia și de părțile interesate în legătură cu decizia Comisiei privind ajutorul acordat Banco di Sicilia și Sicilcassa, trebuie reamintit, în primul rând, că existența unui ajutor de stat este un concept obiectiv și nu poate fi determinată pe baza unei presupuse practici adoptate de Comisie în deciziile sale, chiar dacă o astfel de practică ar fi demonstrată. De asemenea, Comisia subliniază că, la momentul aprobării măsurilor de sprijin pentru banca Tercas, spre deosebire de anul 1999, Comisia deja elaborase și publicase în detaliu condițiile în care sprijinul din partea unui sistem de garantare a depozitelor constituie ajutor de stat.

| (147) | De asemenea, la momentul deciziei în cazul Sicilcassa, Comisia nu își adaptase propria evaluare a imputabilității pe baza constatărilor instanțelor Uniunii în cauza Stardust Marine și în hotărârile ulterioare. |
| --- | --- |

(147)

De asemenea, la momentul deciziei în cazul Sicilcassa, Comisia nu își adaptase propria evaluare a imputabilității pe baza constatărilor instanțelor Uniunii în cauza Stardust Marine și în hotărârile ulterioare.

Sicilcassa

Stardust Marine

| (148) | Contrar argumentelor prezentate de Italia și de părțile interesate, practica adoptată de Comisie în deciziile sale cu privire la intervenția prin sistemele de garantare a depozitelor (91) indică, în mod clar, că acțiunea întreprinsă de FITD are caracter de ajutor de stat. Având în vedere cele de mai sus, decizia în cazul Sicilcassa nu prevede niciun temei pentru invocarea așteptărilor legitime din partea Italiei și a părților interesate. |
| --- | --- |

(148)

Contrar argumentelor prezentate de Italia și de părțile interesate, practica adoptată de Comisie în deciziile sale cu privire la intervenția prin sistemele de garantare a depozitelor (91) indică, în mod clar, că acțiunea întreprinsă de FITD are caracter de ajutor de stat. Având în vedere cele de mai sus, decizia în cazul Sicilcassa nu prevede niciun temei pentru invocarea așteptărilor legitime din partea Italiei și a părților interesate.

91

Sicilcassa

6.1.2.   Avantaj selectiv care denaturează concurența și afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

Avantaj selectiv care denaturează concurența și afectează schimburile comerciale dintre statele membre.

| (149) | Măsurile de sprijin luate de FITD au conferit un avantaj selectiv băncii Tercas, iar FITD nu a acționat în calitate de operator economic privat în economia de piață. Măsurile 1, 2 și 3, pentru care nu există nicio așteptare sau posibilitate de generare a unui profit, nu sunt măsuri pe care le-ar lua un operator economic privat în economia de piață. Acestea arată că FITD nu a acționat ca un operator economic privat în economia de piață, ci ca un organism care îndeplinește un mandat public (92). Toate cele trei măsuri sunt granturi de sprijin fără taxe, remunerare sau profit asociat, al căror efect combinat a fost că banca Tercas nu a ieșit de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă probabil în absența acestui sprijin, și care, prin urmare, conferă un avantaj selectiv băncii Tercas. |
| --- | --- |

(149)

Măsurile de sprijin luate de FITD au conferit un avantaj selectiv băncii Tercas, iar FITD nu a acționat în calitate de operator economic privat în economia de piață. Măsurile 1, 2 și 3, pentru care nu există nicio așteptare sau posibilitate de generare a unui profit, nu sunt măsuri pe care le-ar lua un operator economic privat în economia de piață. Acestea arată că FITD nu a acționat ca un operator economic privat în economia de piață, ci ca un organism care îndeplinește un mandat public (92). Toate cele trei măsuri sunt granturi de sprijin fără taxe, remunerare sau profit asociat, al căror efect combinat a fost că banca Tercas nu a ieșit de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă probabil în absența acestui sprijin, și care, prin urmare, conferă un avantaj selectiv băncii Tercas.

92

| (150) | Chiar dacă s-ar accepta faptul că măsurile ar trebui să fie evaluate în raport cu comportamentul unui operator economic privat în economia de piață aflat într-o situație comparabilă, în orice caz, statului membru în cauză i-ar reveni obligația de a furniza Comisiei elemente obiective și verificabile care indică faptul că decizia este întemeiată pe o evaluare economică prealabilă comparabilă cu cea pe care un operator privat rațional aflat într-o situație similară ar fi efectuat-o pentru a determina rentabilitatea viitoare a măsurii. În speță, nu au fost furnizate Comisiei dovezi care să demonstreze că FITD a solicitat un plan de afaceri sau un calcul al rentabilității capitalului investit, care sunt cerințe fundamentale pentru orice decizie de investiție din partea unui operator privat. |
| --- | --- |

(150)

Chiar dacă s-ar accepta faptul că măsurile ar trebui să fie evaluate în raport cu comportamentul unui operator economic privat în economia de piață aflat într-o situație comparabilă, în orice caz, statului membru în cauză i-ar reveni obligația de a furniza Comisiei elemente obiective și verificabile care indică faptul că decizia este întemeiată pe o evaluare economică prealabilă comparabilă cu cea pe care un operator privat rațional aflat într-o situație similară ar fi efectuat-o pentru a determina rentabilitatea viitoare a măsurii. În speță, nu au fost furnizate Comisiei dovezi care să demonstreze că FITD a solicitat un plan de afaceri sau un calcul al rentabilității capitalului investit, care sunt cerințe fundamentale pentru orice decizie de investiție din partea unui operator privat.

| (151) | Italia și părțile interesate susțin că măsurile respective respectau, în fapt, principiul operatorului economic privat în economia de piață (93), în special întrucât acțiunea a permis FITD să limiteze costurile la care altfel ar fi fost expusă, și anume costurile suportate de FITD în ceea ce privește rambursarea deponenților în faza de lichidare administrativă forțată a băncii Tercas. |
| --- | --- |

(151)

Italia și părțile interesate susțin că măsurile respective respectau, în fapt, principiul operatorului economic privat în economia de piață (93), în special întrucât acțiunea a permis FITD să limiteze costurile la care altfel ar fi fost expusă, și anume costurile suportate de FITD în ceea ce privește rambursarea deponenților în faza de lichidare administrativă forțată a băncii Tercas.

93

| (152) | De asemenea, părțile interesate susțin că acțiunile FITD se încadrează în sfera autonomiei private a băncilor membre. |
| --- | --- |

(152)

De asemenea, părțile interesate susțin că acțiunile FITD se încadrează în sfera autonomiei private a băncilor membre.

| (153) | Comisia consideră că măsurile sunt, în mod clar, imputabile FITD, care este controlată de autoritățile publice (a se vedea evaluarea din considerentele 134-136), și nu băncilor membre. Orice comparație cu acțiunile întreprinse de FITD înainte ca băncile membre să aibă obligația legală de a face parte din acesta este irelevantă, având în vedere faptul că băncile membre nu dispun în prezent de posibilitatea de a nu participa la anumite măsuri, astfel cum se explică în considerentele 134 și 135. Astfel cum s-a descris în considerentul 36, situația este agravată de mecanismul prin care FITD decide măsurile, care favorizează băncile mari (94), astfel încât deciziile de intervenție pot fi adoptate împotriva voinței majorității băncilor membre. |
| --- | --- |

(153)

Comisia consideră că măsurile sunt, în mod clar, imputabile FITD, care este controlată de autoritățile publice (a se vedea evaluarea din considerentele 134-136), și nu băncilor membre. Orice comparație cu acțiunile întreprinse de FITD înainte ca băncile membre să aibă obligația legală de a face parte din acesta este irelevantă, având în vedere faptul că băncile membre nu dispun în prezent de posibilitatea de a nu participa la anumite măsuri, astfel cum se explică în considerentele 134 și 135. Astfel cum s-a descris în considerentul 36, situația este agravată de mecanismul prin care FITD decide măsurile, care favorizează băncile mari (94), astfel încât deciziile de intervenție pot fi adoptate împotriva voinței majorității băncilor membre.

94

| (154) | Prin urmare, aceste costuri decurg din obligațiile impuse FITD ca sistem de garantare a depozitelor, care acționează în temeiul unui mandat public de a proteja deponenții. Niciun operator economic privat în economia de piață nu ar trebui să respecte obligațiile care decurg dintr-un mandat public, precum obligația de rambursare a deponenților în caz de lichidare a băncii Tercas. Conform jurisprudenței constante, obligațiile asumate în temeiul unui mandat public nu pot fi luate în considerare în aplicarea principiului operatorului economic privat în economia de piață (95). |
| --- | --- |

(154)

Prin urmare, aceste costuri decurg din obligațiile impuse FITD ca sistem de garantare a depozitelor, care acționează în temeiul unui mandat public de a proteja deponenții. Niciun operator economic privat în economia de piață nu ar trebui să respecte obligațiile care decurg dintr-un mandat public, precum obligația de rambursare a deponenților în caz de lichidare a băncii Tercas. Conform jurisprudenței constante, obligațiile asumate în temeiul unui mandat public nu pot fi luate în considerare în aplicarea principiului operatorului economic privat în economia de piață (95).

95

| (155) | Prin urmare, neluând în considerare obligațiile asumate de FITD în temeiul mandatului public, Comisia concluzionează că niciuna dintre cele trei măsuri nu ar fi fost adoptată de un operator economic privat în economia de piață. Absența unui plan de afaceri și a oricărei perspective privind rentabilitatea investiției este fundamentală pentru această evaluare și nu poate decât să confirme concluzia. |
| --- | --- |

(155)

Prin urmare, neluând în considerare obligațiile asumate de FITD în temeiul mandatului public, Comisia concluzionează că niciuna dintre cele trei măsuri nu ar fi fost adoptată de un operator economic privat în economia de piață. Absența unui plan de afaceri și a oricărei perspective privind rentabilitatea investiției este fundamentală pentru această evaluare și nu poate decât să confirme concluzia.

| (156) | În cele din urmă, BPB și banca Tercas susțin că acțiunile întreprinse de FITD nu pot fi considerate concomitente cu contribuția BPB în calitate de operator privat. Comisia subliniază că investițiile concomitente de acest tip trebuie efectuate în condiții de deplină egalitate pentru co-investitorii publici și privați. În mod evident, această condiție nu este îndeplinită în speță. BPB a obținut dreptul de proprietate deplină asupra băncii Tercas, în timp ce FITD nu a beneficiat de rentabilitatea investiției sale. |
| --- | --- |

(156)

În cele din urmă, BPB și banca Tercas susțin că acțiunile întreprinse de FITD nu pot fi considerate concomitente cu contribuția BPB în calitate de operator privat. Comisia subliniază că investițiile concomitente de acest tip trebuie efectuate în condiții de deplină egalitate pentru co-investitorii publici și privați. În mod evident, această condiție nu este îndeplinită în speță. BPB a obținut dreptul de proprietate deplină asupra băncii Tercas, în timp ce FITD nu a beneficiat de rentabilitatea investiției sale.

| (157) | Din motivele expuse în considerentele 149-156, măsurile luate de FITD în favoarea băncii Tercas au oferit un avantaj băncii Tercas, și anume o contribuție nerambursabilă pentru a acoperi capitalul propriu negativ al acesteia, o garanție neremunerată pentru unele expuneri de credite față de [...] și o contribuție nerambursabilă condiționată, dacă aceasta este necesară pentru a proteja banca Tercas de o parte din obligațiile fiscale care îi reveneau în temeiul normelor privind impozitul pe venit aplicabile la momentul respectiv. Luate în considerare în ansamblu, aceste măsuri au împiedicat ieșirea de pe piață a băncii Tercas. Banca Tercas nu ar fi beneficiat de măsurile respective în condiții normale de piață. |
| --- | --- |

(157)

Din motivele expuse în considerentele 149-156, măsurile luate de FITD în favoarea băncii Tercas au oferit un avantaj băncii Tercas, și anume o contribuție nerambursabilă pentru a acoperi capitalul propriu negativ al acesteia, o garanție neremunerată pentru unele expuneri de credite față de [...] și o contribuție nerambursabilă condiționată, dacă aceasta este necesară pentru a proteja banca Tercas de o parte din obligațiile fiscale care îi reveneau în temeiul normelor privind impozitul pe venit aplicabile la momentul respectiv. Luate în considerare în ansamblu, aceste măsuri au împiedicat ieșirea de pe piață a băncii Tercas. Banca Tercas nu ar fi beneficiat de măsurile respective în condiții normale de piață.

| (158) | Comisia consideră că măsurile în cauză sunt selective, întrucât vizează numai banca Tercas. Aceste măsuri de sprijin sunt disponibile numai pentru băncile aflate în regim de administrare extraordinară și numai în funcție de fiecare caz în parte. În consecință, Comisia consideră că măsurile evaluate în cadrul prezentei decizii au vizat Banca Tercas în mod specific și exclusiv, pentru a împiedica ieșirea sa de pe piață, prin urmare, acestea au fost selective. |
| --- | --- |

(158)

Comisia consideră că măsurile în cauză sunt selective, întrucât vizează numai banca Tercas. Aceste măsuri de sprijin sunt disponibile numai pentru băncile aflate în regim de administrare extraordinară și numai în funcție de fiecare caz în parte. În consecință, Comisia consideră că măsurile evaluate în cadrul prezentei decizii au vizat Banca Tercas în mod specific și exclusiv, pentru a împiedica ieșirea sa de pe piață, prin urmare, acestea au fost selective.

| (159) | În cele din urmă, avantajele conferite băncii Tercas prin acțiunea FITD denaturează concurența prin prevenirea falimentului și a ieșirii de pe piață a băncii Tercas. Banca Tercas se află în concurență cu bănci străine, prin urmare, sunt afectate schimburile comerciale dintre statele membre. |
| --- | --- |

(159)

În cele din urmă, avantajele conferite băncii Tercas prin acțiunea FITD denaturează concurența prin prevenirea falimentului și a ieșirii de pe piață a băncii Tercas. Banca Tercas se află în concurență cu bănci străine, prin urmare, sunt afectate schimburile comerciale dintre statele membre.

| (160) | În ceea ce privește măsura 1, suma de 265 de milioane EUR a luat forma juridică a unei contribuții nerambursabile pentru a acoperi capitalul propriu negativ al băncii Tercas fără nicio remunerație. Comisia consideră că elementul de ajutor este suma totală de 265 de milioane EUR. |
| --- | --- |

(160)

În ceea ce privește măsura 1, suma de 265 de milioane EUR a luat forma juridică a unei contribuții nerambursabile pentru a acoperi capitalul propriu negativ al băncii Tercas fără nicio remunerație. Comisia consideră că elementul de ajutor este suma totală de 265 de milioane EUR.

| (161) | În ceea ce privește măsura 2, garanția de 35 de milioane EUR a fost acordată pentru o perioadă de până la trei ani pentru a acoperi riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...]. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind garanțiile (96), elementul de ajutor trebuie calculat ca echivalent subvenție brută al diferenței dintre prima pe care beneficiarul ar fi trebuit să o plătească unui operator al pieței pentru a obține o astfel de garanție și prima care a fost plătită efectiv pentru aceeași garanție, pentru perioada în care a fost în vigoare. |
| --- | --- |

(161)

În ceea ce privește măsura 2, garanția de 35 de milioane EUR a fost acordată pentru o perioadă de până la trei ani pentru a acoperi riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...]. În conformitate cu Comunicarea Comisiei privind garanțiile (96), elementul de ajutor trebuie calculat ca echivalent subvenție brută al diferenței dintre prima pe care beneficiarul ar fi trebuit să o plătească unui operator al pieței pentru a obține o astfel de garanție și prima care a fost plătită efectiv pentru aceeași garanție, pentru perioada în care a fost în vigoare.

96

| (162) | Comisia nu dispune de informații privind taxa pe care un operator al pieței ar fi putut să o perceapă pentru a asigura expunerea la riscul de credit pentru [...] sau privind calitatea creditului [...]. Cu toate acestea, având în vedere faptul că expunerea era performantă la momentul respectiv și că împrumutul a fost în cele din urmă rambursat la timp, și luând în considerare volumele mult mai semnificative ale ajutorului acordate prin măsurile 1 și 3, Comisia consideră că este suficient să se să stabilească o limită inferioară pentru o estimare a valorii ajutorului în cauză. |
| --- | --- |

(162)

Comisia nu dispune de informații privind taxa pe care un operator al pieței ar fi putut să o perceapă pentru a asigura expunerea la riscul de credit pentru [...] sau privind calitatea creditului [...]. Cu toate acestea, având în vedere faptul că expunerea era performantă la momentul respectiv și că împrumutul a fost în cele din urmă rambursat la timp, și luând în considerare volumele mult mai semnificative ale ajutorului acordate prin măsurile 1 și 3, Comisia consideră că este suficient să se să stabilească o limită inferioară pentru o estimare a valorii ajutorului în cauză.

| (163) | Această limită inferioară poate fi stabilită luând ca referință media marjelor swap-urilor pe riscul de credit („CDS”) (97) pe trei ani la momentul acordării ajutorului pentru cele mai mari societăți nefinanciare italiene cu swap-uri pe riscul de credit tranzacționate în mod activ. Această medie se ridică la 53 de puncte de bază (98). Având în vedere că garanția a acoperit expuneri în valoare de 35 de milioane EUR și a fost în vigoare numai nouă luni, valoarea de răscumpărare a primei de garanție este de 0,14 milioane EUR. Acordurile nu prevedeau nicio primă pentru FITD care poate fi dedusă din această sumă, prin urmare, Comisia consideră că valoarea ajutorului este de 0,14 milioane EUR. |
| --- | --- |

(163)

Această limită inferioară poate fi stabilită luând ca referință media marjelor swap-urilor pe riscul de credit („CDS”) (97) pe trei ani la momentul acordării ajutorului pentru cele mai mari societăți nefinanciare italiene cu swap-uri pe riscul de credit tranzacționate în mod activ. Această medie se ridică la 53 de puncte de bază (98). Având în vedere că garanția a acoperit expuneri în valoare de 35 de milioane EUR și a fost în vigoare numai nouă luni, valoarea de răscumpărare a primei de garanție este de 0,14 milioane EUR. Acordurile nu prevedeau nicio primă pentru FITD care poate fi dedusă din această sumă, prin urmare, Comisia consideră că valoarea ajutorului este de 0,14 milioane EUR.

97

98

| (164) | În ceea ce privește măsura 3, Comisia observă faptul că, în conformitate cu legislația italiană, scutirea fiscală este condiționată de notificarea și aprobarea de către Comisia Europeană. La momentul acordării ajutorului sau ulterior, Comisia nu adoptase o decizie cu privire la măsura 3, prin urmare, garanția trebuie considerată exigibilă. Scutirea fiscală nu a fost notificată Comisiei, ceea ce înseamnă că nu poate fi aplicată. Prin urmare, Comisia nu poate considera că măsura este o garanție ci, mai degrabă, o altă contribuție nerambursabilă fără remunerare. Comisia consideră că elementul de ajutor este suma totală de 30 de milioane EUR. |
| --- | --- |

(164)

În ceea ce privește măsura 3, Comisia observă faptul că, în conformitate cu legislația italiană, scutirea fiscală este condiționată de notificarea și aprobarea de către Comisia Europeană. La momentul acordării ajutorului sau ulterior, Comisia nu adoptase o decizie cu privire la măsura 3, prin urmare, garanția trebuie considerată exigibilă. Scutirea fiscală nu a fost notificată Comisiei, ceea ce înseamnă că nu poate fi aplicată. Prin urmare, Comisia nu poate considera că măsura este o garanție ci, mai degrabă, o altă contribuție nerambursabilă fără remunerare. Comisia consideră că elementul de ajutor este suma totală de 30 de milioane EUR.

6.1.3   Concluzii privind existența ajutorului de stat

Concluzii privind existența ajutorului de stat

| (165) | Din motivele prezentate în considerentele 149-164 de mai sus, Comisia concluzionează că măsura 1 (o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR), măsura 2 (o garanție în valoare de 35 de milioane EUR pentru unele expuneri de credite față de [...] cu un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR) și măsura 3 (o nouă contribuție nerambursabilă în valoare de 30 de milioane EUR), în valoare totală de 295,14 milioane EUR, sub formă de ajutoare de stat acordate de FITD, au conferit un avantaj selectiv băncii Tercas, care denaturează concurența și afectează schimburile comerciale dintre statele membre. Acest avantaj selectiv este acordat prin intermediul resurselor de stat, prin acțiunea întreprinsă de FITD, care este imputabilă statului pentru motivele expuse în considerentele 112-148. Ajutorul a fost acordat la 7 iulie 2014. |
| --- | --- |

(165)

Din motivele prezentate în considerentele 149-164 de mai sus, Comisia concluzionează că măsura 1 (o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR), măsura 2 (o garanție în valoare de 35 de milioane EUR pentru unele expuneri de credite față de [...] cu un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR) și măsura 3 (o nouă contribuție nerambursabilă în valoare de 30 de milioane EUR), în valoare totală de 295,14 milioane EUR, sub formă de ajutoare de stat acordate de FITD, au conferit un avantaj selectiv băncii Tercas, care denaturează concurența și afectează schimburile comerciale dintre statele membre. Acest avantaj selectiv este acordat prin intermediul resurselor de stat, prin acțiunea întreprinsă de FITD, care este imputabilă statului pentru motivele expuse în considerentele 112-148. Ajutorul a fost acordat la 7 iulie 2014.

6.2.   Beneficiarul ajutorului

Beneficiarul ajutorului

| (166) | Comisia reamintește evaluarea sa conform căreia toate cele trei măsuri în cauză conferă un avantaj băncii Tercas. Prin urmare, Comisia consideră că măsurile au favorizat activitățile economice ale băncii Tercas, împiedicând ieșirea de pe piață a acesteia și permițând continuarea acestor activități economice în cadrul întreprinderii achizitoare, BPB. |
| --- | --- |

(166)

Comisia reamintește evaluarea sa conform căreia toate cele trei măsuri în cauză conferă un avantaj băncii Tercas. Prin urmare, Comisia consideră că măsurile au favorizat activitățile economice ale băncii Tercas, împiedicând ieșirea de pe piață a acesteia și permițând continuarea acestor activități economice în cadrul întreprinderii achizitoare, BPB.

| (167) | Pentru a determina dacă vânzarea activităților băncii implică un ajutor de stat pentru achizitor, în conformitate cu punctele 79, 80 și 81 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar și cu punctul 20 din Comunicarea privind restructurarea (99), Comisia trebuie să evalueze dacă sunt îndeplinite anumite cerințe. Aceasta trebuie să examineze în special dacă: (i) procesul de vânzare a fost deschis, necondiționat și nediscriminatoriu; (ii) vânzarea a avut loc în condițiile pieței; și (iii) instituția de credit sau guvernul au crescut la maximum prețul de vânzare al activelor și al pasivelor în cauză. |
| --- | --- |

(167)

Pentru a determina dacă vânzarea activităților băncii implică un ajutor de stat pentru achizitor, în conformitate cu punctele 79, 80 și 81 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar și cu punctul 20 din Comunicarea privind restructurarea (99), Comisia trebuie să evalueze dacă sunt îndeplinite anumite cerințe. Aceasta trebuie să examineze în special dacă: (i) procesul de vânzare a fost deschis, necondiționat și nediscriminatoriu; (ii) vânzarea a avut loc în condițiile pieței; și (iii) instituția de credit sau guvernul au crescut la maximum prețul de vânzare al activelor și al pasivelor în cauză.

99

| (168) | Astfel cum se arată în decizia de inițiere a procedurii de investigație, Comisia nu dispune de informații care să îi permită să concluzioneze că: (i) procesul de vânzare nu a fost deschis, necondiționat și nediscriminatoriu; (ii) vânzarea nu a avut loc în condițiile pieței; sau (iii) că autoritățile italiene nu au maximizat prețul de vânzare pentru banca Tercas. |
| --- | --- |

(168)

Astfel cum se arată în decizia de inițiere a procedurii de investigație, Comisia nu dispune de informații care să îi permită să concluzioneze că: (i) procesul de vânzare nu a fost deschis, necondiționat și nediscriminatoriu; (ii) vânzarea nu a avut loc în condițiile pieței; sau (iii) că autoritățile italiene nu au maximizat prețul de vânzare pentru banca Tercas.

| (169) | Comisia concluzionează că unicul beneficiar al ajutorului este banca Tercas și că nu a existat niciun fel de ajutor pentru banca achizitoare, BPB. |
| --- | --- |

(169)

Comisia concluzionează că unicul beneficiar al ajutorului este banca Tercas și că nu a existat niciun fel de ajutor pentru banca achizitoare, BPB.

7.   LEGALITATEA AJUTORULUI

LEGALITATEA AJUTORULUI

| (170) | Având în vedere cele de mai sus, Comisia concluzionează că măsurile identificate implică ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și au fost acordate cu încălcarea obligațiilor de notificare și a clauzei de standstill prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Prin urmare, Comisia concluzionează că măsurile acordate în favoarea băncii Tercas constituie ajutor de stat ilegal. |
| --- | --- |

(170)

Având în vedere cele de mai sus, Comisia concluzionează că măsurile identificate implică ajutor de stat în sensul articolului 107 alineatul (1) din tratat și au fost acordate cu încălcarea obligațiilor de notificare și a clauzei de standstill prevăzute la articolul 108 alineatul (3) din tratat. Prin urmare, Comisia concluzionează că măsurile acordate în favoarea băncii Tercas constituie ajutor de stat ilegal.

8.   COMPATIBILITATEA AJUTORULUI

COMPATIBILITATEA AJUTORULUI

8.1.   Temeiul juridic al evaluării compatibilității

Temeiul juridic al evaluării compatibilității

| (171) | Italia nu a susținut că măsurile sunt compatibile cu piața internă. Niciuna dintre dispozițiile articolului 107 alineatul (2) din tratat nu este aplicabilă. În același mod, în mod clar, articolul 107 alineatul (3) literele (a) și (d) nu se aplică, în timp ce cerințele prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (c) sunt mai restrictive decât cele pe care Comisia le aplică în prezent instituțiilor financiare aflate în dificultate conform articolului 107 alineatul (3) litera (b). Prin urmare, Comisia va examina compatibilitatea intervenției FITD exclusiv pe baza celei din urmă dispoziții. |
| --- | --- |

(171)

Italia nu a susținut că măsurile sunt compatibile cu piața internă. Niciuna dintre dispozițiile articolului 107 alineatul (2) din tratat nu este aplicabilă. În același mod, în mod clar, articolul 107 alineatul (3) literele (a) și (d) nu se aplică, în timp ce cerințele prevăzute la articolul 107 alineatul (3) litera (c) sunt mai restrictive decât cele pe care Comisia le aplică în prezent instituțiilor financiare aflate în dificultate conform articolului 107 alineatul (3) litera (b). Prin urmare, Comisia va examina compatibilitatea intervenției FITD exclusiv pe baza celei din urmă dispoziții.

| (172) | Articolul 107 alineatul (3) litera (b) din tratat autorizează Comisia să declare un ajutor ca fiind compatibil cu piața internă dacă acesta este destinat „să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru”. Comisia a recunoscut faptul că actuala criză financiară mondială poate crea o perturbare gravă a economiei unui stat membru și că măsurile de sprijin în favoarea băncilor ar putea fi considerate drept o posibilitate de remediere a acestei perturbări. Acest punct de vedere a fost prezentat și dezvoltat succesiv în cadrul celor șapte comunicări privind criza financiară (100) și a fost confirmat în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, în care Comisia prezintă motivele pentru care consideră că cerințele pentru aplicarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) sunt îndeplinite în continuare. |
| --- | --- |

(172)

Articolul 107 alineatul (3) litera (b) din tratat autorizează Comisia să declare un ajutor ca fiind compatibil cu piața internă dacă acesta este destinat „să remedieze perturbări grave ale economiei unui stat membru”. Comisia a recunoscut faptul că actuala criză financiară mondială poate crea o perturbare gravă a economiei unui stat membru și că măsurile de sprijin în favoarea băncilor ar putea fi considerate drept o posibilitate de remediere a acestei perturbări. Acest punct de vedere a fost prezentat și dezvoltat succesiv în cadrul celor șapte comunicări privind criza financiară (100) și a fost confirmat în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, în care Comisia prezintă motivele pentru care consideră că cerințele pentru aplicarea articolului 107 alineatul (3) litera (b) sunt îndeplinite în continuare.

100

| (173) | Pentru ca o măsură de ajutor să fie compatibilă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat, aceasta trebuie să respecte principiile generale de compatibilitate prevăzute la articolul 107 alineatul (3), abordate din perspectiva obiectivelor generale ale tratatului. Prin urmare, în deciziile anterioare (101), Comisia a considerat că orice măsură sau schemă de ajutor trebuie să îndeplinească trei teste: (i) testul privind caracterul adecvat; (ii) testul de necesitate; și (iii) testul de proporționalitate. |
| --- | --- |

(173)

Pentru ca o măsură de ajutor să fie compatibilă în temeiul articolului 107 alineatul (3) litera (b) din tratat, aceasta trebuie să respecte principiile generale de compatibilitate prevăzute la articolul 107 alineatul (3), abordate din perspectiva obiectivelor generale ale tratatului. Prin urmare, în deciziile anterioare (101), Comisia a considerat că orice măsură sau schemă de ajutor trebuie să îndeplinească trei teste: (i) testul privind caracterul adecvat; (ii) testul de necesitate; și (iii) testul de proporționalitate.

101

| (174) | Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar se aplică în cazul ajutoarelor de stat acordate începând cu 1 august 2013. Intervenția de sprijin din partea FITD a fost autorizată de Banca Italiei la 7 iulie 2014. |
| --- | --- |

(174)

Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar se aplică în cazul ajutoarelor de stat acordate începând cu 1 august 2013. Intervenția de sprijin din partea FITD a fost autorizată de Banca Italiei la 7 iulie 2014.

| (175) | Pentru a stabili dacă măsurile sunt compatibile cu dispozițiile relevante din comunicările privind criza, Comisia va evalua ajutorul acordat în cadrul celor trei măsuri după cum urmează:
  1.   
  Măsura 1
  : Contribuția nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR va fi tratată ca o operațiune de recapitalizare pentru examinarea în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea, în pofida faptului că aceasta este diferită de o măsură de recapitalizare standard prin faptul că nu au fost achiziționate drepturi de către autoritatea care acordă ajutorul și nu s-a plătit o remunerație.
  2.   
  Măsura 2
  : Garanția în valoare de 35 de milioane EUR menită să acopere riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...], care conține un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR, poate fi evaluată în temeiul Comunicării privind activele depreciate (102), precum în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea ca ajutor pentru restructurarea băncii Tercas.
  3.   
  Măsura 3
  : Întrucât Comisia nu adoptase nicio decizie, garanția de 30 de milioane EUR va fi evaluată ca sprijin suplimentar prin intermediul unei contribuții rambursabile. Prin urmare, aceasta trebuie tratată ca o recapitalizare, pentru a fi examinată în același mod ca măsura 1. |
| --- | --- |

(175)

Pentru a stabili dacă măsurile sunt compatibile cu dispozițiile relevante din comunicările privind criza, Comisia va evalua ajutorul acordat în cadrul celor trei măsuri după cum urmează:

1.   
  Măsura 1
  : Contribuția nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR va fi tratată ca o operațiune de recapitalizare pentru examinarea în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea, în pofida faptului că aceasta este diferită de o măsură de recapitalizare standard prin faptul că nu au fost achiziționate drepturi de către autoritatea care acordă ajutorul și nu s-a plătit o remunerație.

Măsura 1

2.   
  Măsura 2
  : Garanția în valoare de 35 de milioane EUR menită să acopere riscul de credit asociat anumitor expuneri ale băncii Tercas față de [...], care conține un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR, poate fi evaluată în temeiul Comunicării privind activele depreciate (102), precum în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea ca ajutor pentru restructurarea băncii Tercas.

Măsura 2

102

3.   
  Măsura 3
  : Întrucât Comisia nu adoptase nicio decizie, garanția de 30 de milioane EUR va fi evaluată ca sprijin suplimentar prin intermediul unei contribuții rambursabile. Prin urmare, aceasta trebuie tratată ca o recapitalizare, pentru a fi examinată în același mod ca măsura 1.

Măsura 3

| (176) | În primul rând, Comisia va evalua compatibilitatea măsurii 2 cu piața internă în temeiul Comunicării privind activele depreciate și, ulterior, va efectua o evaluare combinată a tuturor celor trei măsuri în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea. |
| --- | --- |

(176)

În primul rând, Comisia va evalua compatibilitatea măsurii 2 cu piața internă în temeiul Comunicării privind activele depreciate și, ulterior, va efectua o evaluare combinată a tuturor celor trei măsuri în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea.

8.2.   Compatibilitatea măsurii 2 în temeiul Comunicării privind activele depreciate

Compatibilitatea măsurii 2 în temeiul Comunicării privind activele depreciate

| (177) | Măsura 2 trebuie evaluată în temeiul criteriilor de compatibilitate prevăzute în Comunicarea privind activele depreciate, întrucât datorită acesteia „banca beneficiară nu mai trebuie să înregistreze o pierdere sau o rezervă pentru o posibilă pierdere aferentă activelor sale depreciate (sau le compensează pentru înregistrarea acestora)”. Aceste criterii cuprind: (i) eligibilitatea activelor; (ii) transparența și publicarea informațiilor referitoare la activele depreciate; (iii) gestionarea activelor; (iv) abordarea corectă și consecventă a evaluării; și (v) caracterul adecvat al remunerării și al repartizării sarcinilor. |
| --- | --- |

(177)

Măsura 2 trebuie evaluată în temeiul criteriilor de compatibilitate prevăzute în Comunicarea privind activele depreciate, întrucât datorită acesteia „banca beneficiară nu mai trebuie să înregistreze o pierdere sau o rezervă pentru o posibilă pierdere aferentă activelor sale depreciate (sau le compensează pentru înregistrarea acestora)”. Aceste criterii cuprind: (i) eligibilitatea activelor; (ii) transparența și publicarea informațiilor referitoare la activele depreciate; (iii) gestionarea activelor; (iv) abordarea corectă și consecventă a evaluării; și (v) caracterul adecvat al remunerării și al repartizării sarcinilor.

8.2.1.   Eligibilitatea activelor

Eligibilitatea activelor

| (178) | În ceea ce privește eligibilitatea activelor, în secțiunea 5.4 din Comunicarea privind activele depreciate se precizează că salvarea activelor necesită o identificare clară a activelor depreciate și că sunt valabile anumite limite în legătură cu eligibilitatea. |
| --- | --- |

(178)

În ceea ce privește eligibilitatea activelor, în secțiunea 5.4 din Comunicarea privind activele depreciate se precizează că salvarea activelor necesită o identificare clară a activelor depreciate și că sunt valabile anumite limite în legătură cu eligibilitatea.

| (179) | Deși în Comunicarea privind activele depreciate sunt menționate ca active eligibile acele active care au declanșat criza financiară, comunicarea citată permite, de asemenea, „extinderea eligibilității la categorii de active bine definite aferente amenințării sistemice, în urma unei justificări corespunzătoare, fără restricții cantitative”. Punctul 35 din Comunicarea privind activele depreciate prevede că „activele care nu pot fi considerate depreciate în prezent nu ar trebui să facă obiectul unui program de salvare”. |
| --- | --- |

(179)

Deși în Comunicarea privind activele depreciate sunt menționate ca active eligibile acele active care au declanșat criza financiară, comunicarea citată permite, de asemenea, „extinderea eligibilității la categorii de active bine definite aferente amenințării sistemice, în urma unei justificări corespunzătoare, fără restricții cantitative”. Punctul 35 din Comunicarea privind activele depreciate prevede că „activele care nu pot fi considerate depreciate în prezent nu ar trebui să facă obiectul unui program de salvare”.

| (180) | În speță, un raport al FITD din iulie 2014 menționează că expunerile menționate în cadrul măsurii 2 se referă la credite performante, dar problematice. În conformitate cu criteriile prevăzute în secțiunea 5.4 din Comunicarea privind activele depreciate, creditele performante nu sunt eligibile. Pe această bază, Comisia concluzionează că măsura 2 nu respectă criteriile de eligibilitate a activelor prevăzute în Comunicarea privind activele depreciate. |
| --- | --- |

(180)

În speță, un raport al FITD din iulie 2014 menționează că expunerile menționate în cadrul măsurii 2 se referă la credite performante, dar problematice. În conformitate cu criteriile prevăzute în secțiunea 5.4 din Comunicarea privind activele depreciate, creditele performante nu sunt eligibile. Pe această bază, Comisia concluzionează că măsura 2 nu respectă criteriile de eligibilitate a activelor prevăzute în Comunicarea privind activele depreciate.

8.2.2.   Transparența și divulgarea, gestionarea și evaluarea

Transparența și divulgarea, gestionarea și evaluarea

| (181) | În conformitate cu secțiunea 5.1 din Comunicarea privind activele depreciate, Comisia solicită transparență totală și divulgarea completă ex ante a informațiilor privind deprecierea activelor care fac obiectul măsurilor de salvare. Cu toate acestea, Comisia nu a primit nicio informație cu privire la expunerile în cauză sau cu privire la întreprinderea subiacentă. |
| --- | --- |

(181)

În conformitate cu secțiunea 5.1 din Comunicarea privind activele depreciate, Comisia solicită transparență totală și divulgarea completă ex ante a informațiilor privind deprecierea activelor care fac obiectul măsurilor de salvare. Cu toate acestea, Comisia nu a primit nicio informație cu privire la expunerile în cauză sau cu privire la întreprinderea subiacentă.

ex ante

| (182) | De asemenea, nici statul membru în cauză, nici altă parte interesată nu au furnizat nicio evaluare a activelor depreciate, astfel cum prevede secțiunea 5.5 din Comunicarea privind activele depreciate și nici nu există informații care să permită Comisiei să concluzioneze că, astfel cum prevede secțiunea 5.6 din comunicare, activele au fost separate în mod corespunzător din punct de vedere organizațional sau funcțional. |
| --- | --- |

(182)

De asemenea, nici statul membru în cauză, nici altă parte interesată nu au furnizat nicio evaluare a activelor depreciate, astfel cum prevede secțiunea 5.5 din Comunicarea privind activele depreciate și nici nu există informații care să permită Comisiei să concluzioneze că, astfel cum prevede secțiunea 5.6 din comunicare, activele au fost separate în mod corespunzător din punct de vedere organizațional sau funcțional.

| (183) | Comisia concluzionează că nu sunt îndeplinite criteriile privind transparența și divulgarea și că nu există dovezi pe baza cărora Comisia ar putea concluziona îndeplinirea criteriilor referitoare la gestionare și evaluare. |
| --- | --- |

(183)

Comisia concluzionează că nu sunt îndeplinite criteriile privind transparența și divulgarea și că nu există dovezi pe baza cărora Comisia ar putea concluziona îndeplinirea criteriilor referitoare la gestionare și evaluare.

8.2.3   Repartizarea sarcinilor și remunerarea

Repartizarea sarcinilor și remunerarea

| (184) | În ceea ce privește remunerarea, secțiunea 5.2 din Comunicarea privind activele depreciate reiterează principiul general conform căruia băncile trebuie să suporte în cea mai mare măsură posibilă pierderile asociate activelor depreciate și să prevadă o remunerare corectă, astfel încât să se asigure faptul că responsabilitatea acționarilor și repartizarea sarcinilor între aceștia sunt echivalente. |
| --- | --- |

(184)

În ceea ce privește remunerarea, secțiunea 5.2 din Comunicarea privind activele depreciate reiterează principiul general conform căruia băncile trebuie să suporte în cea mai mare măsură posibilă pierderile asociate activelor depreciate și să prevadă o remunerare corectă, astfel încât să se asigure faptul că responsabilitatea acționarilor și repartizarea sarcinilor între aceștia sunt echivalente.

| (185) | Astfel cum se descrie în considerentele 195-212, nu au fost adoptate măsuri adecvate privind repartizarea sarcinilor. De asemenea, Comisia observă că, în ceea ce privește garanția referitoare la expunerea la [...] nu a fost prevăzută nicio remunerare. |
| --- | --- |

(185)

Astfel cum se descrie în considerentele 195-212, nu au fost adoptate măsuri adecvate privind repartizarea sarcinilor. De asemenea, Comisia observă că, în ceea ce privește garanția referitoare la expunerea la [...] nu a fost prevăzută nicio remunerare.

| (186) | Pe baza celor de mai sus, Comisia concluzionează că măsura 2 nu îndeplinește niciuna dintre cerințele cumulative prezentate în Comunicarea privind activele depreciate. Prin urmare, măsura 2 nu poate fi considerată compatibilă cu piața internă. |
| --- | --- |

(186)

Pe baza celor de mai sus, Comisia concluzionează că măsura 2 nu îndeplinește niciuna dintre cerințele cumulative prezentate în Comunicarea privind activele depreciate. Prin urmare, măsura 2 nu poate fi considerată compatibilă cu piața internă.

8.3.   Compatibilitatea măsurilor 1, 2 și 3 în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea

Compatibilitatea măsurilor 1, 2 și 3 în temeiul Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și al Comunicării privind restructurarea

| (187) | În ceea ce privește măsurile 1 și 3, din punct de vedere juridic, măsurile iau forma unui grant nerambursabil, și anume o contribuție în numerar fără nicio contraprestație (sub formă de drepturi de proprietate sau de remunerare). Criteriile de compatibilitate stabilite în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar nu prevăd astfel de granturi. |
| --- | --- |

(187)

În ceea ce privește măsurile 1 și 3, din punct de vedere juridic, măsurile iau forma unui grant nerambursabil, și anume o contribuție în numerar fără nicio contraprestație (sub formă de drepturi de proprietate sau de remunerare). Criteriile de compatibilitate stabilite în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar nu prevăd astfel de granturi.

| (188) | Singura formă de ajutor similară unui grant prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar este ajutorul de recapitalizare. Cu toate acestea, recapitalizarea necesită îndeplinirea unor criterii de compatibilitate: trebuie să existe: (i) un plan de majorare a capitalului, care prezintă toate posibilitățile de care dispune banca în cauză pentru a atrage capital din surse private; (ii) un plan de restructurare care să conducă la restabilirea viabilității instituției financiare; (iii) o contribuție suficientă din partea beneficiarului însuși, cu o contribuție cât mai mare a deținătorilor de capital și a titlurilor de creanță subordonate (repartizarea sarcinilor); și (iv) măsuri suficiente pentru a limita denaturarea concurenței. Deși este posibil ca un plan de majorare a capitalului să fi fost pus în aplicare de administratorul special al băncii Tercas (a se vedea considerentul 15), Comisia nu a primit dovezi că cerințele de compatibilitate descrise aici au fost îndeplinite. |
| --- | --- |

(188)

Singura formă de ajutor similară unui grant prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar este ajutorul de recapitalizare. Cu toate acestea, recapitalizarea necesită îndeplinirea unor criterii de compatibilitate: trebuie să existe: (i) un plan de majorare a capitalului, care prezintă toate posibilitățile de care dispune banca în cauză pentru a atrage capital din surse private; (ii) un plan de restructurare care să conducă la restabilirea viabilității instituției financiare; (iii) o contribuție suficientă din partea beneficiarului însuși, cu o contribuție cât mai mare a deținătorilor de capital și a titlurilor de creanță subordonate (repartizarea sarcinilor); și (iv) măsuri suficiente pentru a limita denaturarea concurenței. Deși este posibil ca un plan de majorare a capitalului să fi fost pus în aplicare de administratorul special al băncii Tercas (a se vedea considerentul 15), Comisia nu a primit dovezi că cerințele de compatibilitate descrise aici au fost îndeplinite.

| (189) | În esență, contribuțiile nerambursabile din cadrul măsurilor 1 și 3 au fost furnizate pentru aduce capitalul propriu negativ al băncii Tercas la zero înainte ca afacerea să fie preluată de BPB. În trecut, Comisia a constatat că operațiuni similare erau compatibile cu piața internă, însă numai ca ajutor pentru facilitarea rezoluției sau sprijinirea lichidării ordonate a unei bănci (103). Întrucât Italia a susținut că măsurile de sprijin în favoarea băncii Tercas nu aplicau rezoluția bancară sau sisteme de lichidare, Comisia nu poate urma același raționament în cazul băncii Tercas. Prin urmare, aceasta trebuie să evalueze măsura ca ajutor de recapitalizare. |
| --- | --- |

(189)

În esență, contribuțiile nerambursabile din cadrul măsurilor 1 și 3 au fost furnizate pentru aduce capitalul propriu negativ al băncii Tercas la zero înainte ca afacerea să fie preluată de BPB. În trecut, Comisia a constatat că operațiuni similare erau compatibile cu piața internă, însă numai ca ajutor pentru facilitarea rezoluției sau sprijinirea lichidării ordonate a unei bănci (103). Întrucât Italia a susținut că măsurile de sprijin în favoarea băncii Tercas nu aplicau rezoluția bancară sau sisteme de lichidare, Comisia nu poate urma același raționament în cazul băncii Tercas. Prin urmare, aceasta trebuie să evalueze măsura ca ajutor de recapitalizare.

103

| (190) | Măsura 2 a fost menită să protejeze banca Tercas față de posibilele pierderi ca urmare a expunerii sale la [...]. Prin urmare, aceasta este similară ajutorului de recapitalizare pentru restructurarea băncii Tercas. Independent de conformitatea sa cu dispozițiile Comunicării privind activele depreciate, în cazul în care măsura 2 urmează să fie declarată compatibilă, aceasta ar trebui, de asemenea, să fie conformă cu dispozițiile Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și ale Comunicării privind restructurarea. De asemenea, nu ar fi posibil să se evalueze măsurile 1 și 3 în conformitate cu comunicările respective fără a se avea în vedere măsura 2. |
| --- | --- |

(190)

Măsura 2 a fost menită să protejeze banca Tercas față de posibilele pierderi ca urmare a expunerii sale la [...]. Prin urmare, aceasta este similară ajutorului de recapitalizare pentru restructurarea băncii Tercas. Independent de conformitatea sa cu dispozițiile Comunicării privind activele depreciate, în cazul în care măsura 2 urmează să fie declarată compatibilă, aceasta ar trebui, de asemenea, să fie conformă cu dispozițiile Comunicării din 2013 privind sectorul bancar și ale Comunicării privind restructurarea. De asemenea, nu ar fi posibil să se evalueze măsurile 1 și 3 în conformitate cu comunicările respective fără a se avea în vedere măsura 2.

8.3.1.   Restabilirea viabilității pe termen lung

Restabilirea viabilității pe termen lung

| (191) | Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede atât un plan de majorare a capitalului pentru a asigura că toate sursele de capital privat posibile au fost exploatate înainte de a solicita ajutor de stat, cât și un plan de restructurare care să demonstreze restabilirea viabilității pe termen lung. O bancă este viabilă pe termen lung atunci când este în măsură să concureze pe piață pentru obținerea de capital, pe baza meritelor proprii, în conformitate cu cerințele de reglementare relevante. Pentru a realiza acest lucru, banca trebuie să fie în măsură să își acopere toate costurile și să obțină un nivel corespunzător de ROE, luând în considerare profilul de risc al băncii. În conformitate cu punctul 17 din Comunicarea privind restructurarea, restabilirea viabilității poate fi realizată, de asemenea, prin vânzarea băncii. |
| --- | --- |

(191)

Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede atât un plan de majorare a capitalului pentru a asigura că toate sursele de capital privat posibile au fost exploatate înainte de a solicita ajutor de stat, cât și un plan de restructurare care să demonstreze restabilirea viabilității pe termen lung. O bancă este viabilă pe termen lung atunci când este în măsură să concureze pe piață pentru obținerea de capital, pe baza meritelor proprii, în conformitate cu cerințele de reglementare relevante. Pentru a realiza acest lucru, banca trebuie să fie în măsură să își acopere toate costurile și să obțină un nivel corespunzător de ROE, luând în considerare profilul de risc al băncii. În conformitate cu punctul 17 din Comunicarea privind restructurarea, restabilirea viabilității poate fi realizată, de asemenea, prin vânzarea băncii.

| (192) | Părțile interesate susțin că administratorul special a luat măsuri pentru a remedia deficiențele sistemului de organizare și control intern al băncii Tercas. De asemenea, BPB susține că elementele structurale ale planului de redresare au fost elaborate în cadrul planului de afaceri al BPB pentru perioada 2015-2019. |
| --- | --- |

(192)

Părțile interesate susțin că administratorul special a luat măsuri pentru a remedia deficiențele sistemului de organizare și control intern al băncii Tercas. De asemenea, BPB susține că elementele structurale ale planului de redresare au fost elaborate în cadrul planului de afaceri al BPB pentru perioada 2015-2019.

| (193) | Comisia observă că nu a primit un plan de restructurare sau de redresare care să indice o restabilire a viabilității pe termen lung, deși a trimis Italiei o cerere oficială pentru un astfel de plan. |
| --- | --- |

(193)

Comisia observă că nu a primit un plan de restructurare sau de redresare care să indice o restabilire a viabilității pe termen lung, deși a trimis Italiei o cerere oficială pentru un astfel de plan.

| (194) | Comisia recunoaște că poate examina un plan de restructurare prezentat după punerea în aplicare a unei măsuri de recapitalizare. Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede o astfel de posibilitate, în special în cazul în care ajutorul a fost notificat și pus în aplicare ca ajutor de salvare în condiții stricte. Cu toate acestea, întrucât nicio măsură de salvare nu a fost notificată și având în vedere informațiile disponibile, în special absența unui plan de restructurare, Comisia nu poate considera că cerința privind viabilitatea pe termen lung demonstrată printr-un plan de restructurare detaliat este îndeplinită. |
| --- | --- |

(194)

Comisia recunoaște că poate examina un plan de restructurare prezentat după punerea în aplicare a unei măsuri de recapitalizare. Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede o astfel de posibilitate, în special în cazul în care ajutorul a fost notificat și pus în aplicare ca ajutor de salvare în condiții stricte. Cu toate acestea, întrucât nicio măsură de salvare nu a fost notificată și având în vedere informațiile disponibile, în special absența unui plan de restructurare, Comisia nu poate considera că cerința privind viabilitatea pe termen lung demonstrată printr-un plan de restructurare detaliat este îndeplinită.

8.3.2   Sprijin limitat la minimum și repartizarea sarcinilor

Sprijin limitat la minimum și repartizarea sarcinilor

| (195) | Comunicarea privind restructurarea, completată prin Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, prevede necesitatea unei contribuții adecvate din partea beneficiarului pentru a limita ajutorul la minimum și pentru a preveni denaturarea concurenței și hazardul moral. În acest sens, comunicarea prevede că: (i) atât costurile de restructurare, cât și valoarea ajutorului trebuie să fie limitate: și că (ii) ar trebui să existe o repartizare a sarcinilor în rândul acționarilor existenți și a creditorilor subordonați. |
| --- | --- |

(195)

Comunicarea privind restructurarea, completată prin Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, prevede necesitatea unei contribuții adecvate din partea beneficiarului pentru a limita ajutorul la minimum și pentru a preveni denaturarea concurenței și hazardul moral. În acest sens, comunicarea prevede că: (i) atât costurile de restructurare, cât și valoarea ajutorului trebuie să fie limitate: și că (ii) ar trebui să existe o repartizare a sarcinilor în rândul acționarilor existenți și a creditorilor subordonați.

| (196) | Conform punctului 29 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, Comisia poate să autorizeze măsuri de ajutor numai după ce statul membru în cauză demonstrează că au fost exploatate la maximum toate măsurile pentru ca ajutoarele să fie limitate la minimul necesar. În acest scop, statele membre sunt invitate să prezinte un plan de majorare a capitalului, înainte de prezentarea unui plan de restructurare sau ca parte integrantă a acestuia. |
| --- | --- |

(196)

Conform punctului 29 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, Comisia poate să autorizeze măsuri de ajutor numai după ce statul membru în cauză demonstrează că au fost exploatate la maximum toate măsurile pentru ca ajutoarele să fie limitate la minimul necesar. În acest scop, statele membre sunt invitate să prezinte un plan de majorare a capitalului, înainte de prezentarea unui plan de restructurare sau ca parte integrantă a acestuia.

| (197) | Conform punctului 44 din comunicare, „datoria subordonată trebuie să facă obiectul unei conversii sau al unei reduceri a valorii contabile, în principiu înainte de acordarea ajutorului de stat. Ajutorul de stat nu trebuie acordat înainte de contribuția deplină a capitalurilor proprii, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate la acoperirea oricărei pierderi”. |
| --- | --- |

(197)

Conform punctului 44 din comunicare, „datoria subordonată trebuie să facă obiectul unei conversii sau al unei reduceri a valorii contabile, în principiu înainte de acordarea ajutorului de stat. Ajutorul de stat nu trebuie acordat înainte de contribuția deplină a capitalurilor proprii, a capitalului hibrid și a datoriei subordonate la acoperirea oricărei pierderi”.

| (198) | Conform punctului 47 din comunicare, trebuie prevenite ieșirile de fonduri cât mai devreme posibil, pentru a limita valoarea ajutorului la minimul necesar. |
| --- | --- |

(198)

Conform punctului 47 din comunicare, trebuie prevenite ieșirile de fonduri cât mai devreme posibil, pentru a limita valoarea ajutorului la minimul necesar.

| (199) | Conform punctului 52 din comunicare, Comisia va autoriza ajutorul de salvare sub formă de măsuri de recapitalizare (și va permite prezentarea unui plan de restructurare după punerea în aplicare a măsurii), doar în cazul în care ajutorul de salvare nu împiedică respectarea cerințelor privind repartizarea sarcinilor instituite în prezenta comunicare. |
| --- | --- |

(199)

Conform punctului 52 din comunicare, Comisia va autoriza ajutorul de salvare sub formă de măsuri de recapitalizare (și va permite prezentarea unui plan de restructurare după punerea în aplicare a măsurii), doar în cazul în care ajutorul de salvare nu împiedică respectarea cerințelor privind repartizarea sarcinilor instituite în prezenta comunicare.

| (200) | Comisia observă că o reducere completă a valorii contabile a capitalurilor proprii ale acționarilor a fost efectuată la banca Tercas. |
| --- | --- |

(200)

Comisia observă că o reducere completă a valorii contabile a capitalurilor proprii ale acționarilor a fost efectuată la banca Tercas.

| (201) | Cu toate acestea, conform cerințelor prevăzute în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, datoria subordonată pe bază consolidată a băncii Tercas a (inclusiv a filialei sale Caripe) în valoare de 189 de milioane EUR (la 31 martie 2014), ar fi trebuit convertită sau redusă, în conformitate cu cerințele prevăzute în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, pentru a reduce deficitul de capital și a reduce la minimum valoarea ajutorului. Nicio conversie sau reducere nu a avut loc și, conform informațiilor furnizate de banca Tercas, datoria subordonată emisă de societatea holding în valoare de 36 de milioane EUR a expirat și a fost rambursată în decembrie 2014. Comisia nu dispune de informații privind expirarea sau rambursarea datoriei subordonate emise de Caripe. |
| --- | --- |

(201)

Cu toate acestea, conform cerințelor prevăzute în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, datoria subordonată pe bază consolidată a băncii Tercas a (inclusiv a filialei sale Caripe) în valoare de 189 de milioane EUR (la 31 martie 2014), ar fi trebuit convertită sau redusă, în conformitate cu cerințele prevăzute în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, pentru a reduce deficitul de capital și a reduce la minimum valoarea ajutorului. Nicio conversie sau reducere nu a avut loc și, conform informațiilor furnizate de banca Tercas, datoria subordonată emisă de societatea holding în valoare de 36 de milioane EUR a expirat și a fost rambursată în decembrie 2014. Comisia nu dispune de informații privind expirarea sau rambursarea datoriei subordonate emise de Caripe.

| (202) | Comisia consideră că, în principiu, ieșirea de fonduri legată de expirarea acestei datorii subordonate și plățile efectuate ulterior încalcă condițiile în care ajutorul de recapitalizare poate fi considerat compatibil în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2013. |
| --- | --- |

(202)

Comisia consideră că, în principiu, ieșirea de fonduri legată de expirarea acestei datorii subordonate și plățile efectuate ulterior încalcă condițiile în care ajutorul de recapitalizare poate fi considerat compatibil în temeiul Comunicării privind sectorul bancar din 2013.

| (203) | Părțile interesate susțin că opțiunea recapitalizării interne a datoriei subordonate nu a fost posibilă din punct de vedere juridic în temeiul legislației italiene în vigoare și că datoria poate fi redusă numai în caz de lichidare administrativă forțată. Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prezintă factorii pe care Comisia îi va lua în considerare pentru a stabili dacă o măsură de ajutor de stat este compatibilă cu piața internă, printre care figurează cerința recapitalizării internă. Repartizarea sarcinilor este posibilă în cazul unei lichidări, astfel cum rezultă din contextul deciziei adoptate în cazul Băncii Romagna (104), în care ajutorul acordat de Italia a fost aprobat, fiind îndeplinite cerințele de repartizare a sarcinilor în ceea ce privește datoria subordonată. |
| --- | --- |

(203)

Părțile interesate susțin că opțiunea recapitalizării interne a datoriei subordonate nu a fost posibilă din punct de vedere juridic în temeiul legislației italiene în vigoare și că datoria poate fi redusă numai în caz de lichidare administrativă forțată. Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prezintă factorii pe care Comisia îi va lua în considerare pentru a stabili dacă o măsură de ajutor de stat este compatibilă cu piața internă, printre care figurează cerința recapitalizării internă. Repartizarea sarcinilor este posibilă în cazul unei lichidări, astfel cum rezultă din contextul deciziei adoptate în cazul Băncii Romagna (104), în care ajutorul acordat de Italia a fost aprobat, fiind îndeplinite cerințele de repartizare a sarcinilor în ceea ce privește datoria subordonată.

104

| (204) | Părțile interesate fac referire la punctul 42 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, dar Comisia observă că punctul 42 face referire la deținătorii de creanțe cu rang prioritar și nu la deținătorii de datorii subordonate. |
| --- | --- |

(204)

Părțile interesate fac referire la punctul 42 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, dar Comisia observă că punctul 42 face referire la deținătorii de creanțe cu rang prioritar și nu la deținătorii de datorii subordonate.

| (205) | De asemenea, părțile interesate fac referire la punctul 45 din comunicare, care permite o excepție de la principiul conversiei sau reducerii datoriilor creditorilor subordonați, în cazul în care punerea în aplicare a acestor măsuri ar pune în pericol stabilitatea financiară sau ar conduce la rezultate disproporționate. |
| --- | --- |

(205)

De asemenea, părțile interesate fac referire la punctul 45 din comunicare, care permite o excepție de la principiul conversiei sau reducerii datoriilor creditorilor subordonați, în cazul în care punerea în aplicare a acestor măsuri ar pune în pericol stabilitatea financiară sau ar conduce la rezultate disproporționate.

| (206) | Comisia observă că, în conformitate cu Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, repartizarea sarcinilor în rândul deținătorilor de datorii subordonate a fost aplicată pentru o mare parte a sistemului bancar din Slovenia (105) și pentru a treia cea mai mare bancă din Portugalia (106). De asemenea, aceasta a fost aplicată pentru o mare parte a sistemului bancar din Spania înainte de adoptarea Comunicării din 2013 privind sectorul bancar, fără a pune în pericol stabilitatea financiară sau fără a conduce la rezultate disproporționate. Având în vedere dimensiunea redusă a băncii Tercas, Comisia nu poate accepta că există un astfel de risc în speță. Singurele cazuri în care Comisia a acceptat o deviere de la repartizarea normală sarcinilor pe motiv de rezultate disproporționate nu sunt relevante în speță (107). |
| --- | --- |

(206)

Comisia observă că, în conformitate cu Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, repartizarea sarcinilor în rândul deținătorilor de datorii subordonate a fost aplicată pentru o mare parte a sistemului bancar din Slovenia (105) și pentru a treia cea mai mare bancă din Portugalia (106). De asemenea, aceasta a fost aplicată pentru o mare parte a sistemului bancar din Spania înainte de adoptarea Comunicării din 2013 privind sectorul bancar, fără a pune în pericol stabilitatea financiară sau fără a conduce la rezultate disproporționate. Având în vedere dimensiunea redusă a băncii Tercas, Comisia nu poate accepta că există un astfel de risc în speță. Singurele cazuri în care Comisia a acceptat o deviere de la repartizarea normală sarcinilor pe motiv de rezultate disproporționate nu sunt relevante în speță (107).

105

106

107

| (207) | Comisia concluzionează că deținătorii titlurilor de creanță subordonate nu au contribuit în cea mai mare măsură posibilă și că acțiunea FITD nu este conformă cu un aspect fundamental al Comunicării din 2013 privind sectorul bancar. |
| --- | --- |

(207)

Comisia concluzionează că deținătorii titlurilor de creanță subordonate nu au contribuit în cea mai mare măsură posibilă și că acțiunea FITD nu este conformă cu un aspect fundamental al Comunicării din 2013 privind sectorul bancar.

| (208) | În observațiile pe care le-a prezentat, FIDT susține că operațiunea de restructurare a implicat recapitalizarea deplină a băncii Tercas, realizată prin intervenția BPB, ceea ce a contribuit la majorarea capitalului prin atragerea de capital de pe piață. Dimpotrivă, punctul 34 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede că, după prezentarea planului de majorare a capitalului, statul membru trebuie să stabilească deficitul de capital rezidual care trebuie acoperit prin ajutor de stat. Cu toate acestea, astfel cum au recunoscut atât BPB, cât și banca Tercas în observațiile prezentate, recapitalizarea de către BPB a fost condiționată, în primul rând, de acoperirea capitalului propriu negativ de către FITD. |
| --- | --- |

(208)

În observațiile pe care le-a prezentat, FIDT susține că operațiunea de restructurare a implicat recapitalizarea deplină a băncii Tercas, realizată prin intervenția BPB, ceea ce a contribuit la majorarea capitalului prin atragerea de capital de pe piață. Dimpotrivă, punctul 34 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar prevede că, după prezentarea planului de majorare a capitalului, statul membru trebuie să stabilească deficitul de capital rezidual care trebuie acoperit prin ajutor de stat. Cu toate acestea, astfel cum au recunoscut atât BPB, cât și banca Tercas în observațiile prezentate, recapitalizarea de către BPB a fost condiționată, în primul rând, de acoperirea capitalului propriu negativ de către FITD.

| (209) | De asemenea, BPB și banca Tercas susțin că măsurile au fost limitate la minimul necesar pentru atingerea obiectivului, și anume rentabilitatea pe termen lung a băncii Tercas. Acestea invocă următoarele motive: (1) contribuția FITD îndeplinește criteriul „cea mai puțin costisitoare variantă” prevăzut în statutul FITD; (2) a fost singura opțiune fezabilă, având în vedere deteriorarea băncii Tercas și necesitatea de a găsi un cumpărător; și (3) FITD a contribuit numai parțial la soluționarea problemei capitalului propriu negativ și la restabilirea ratelor minime ale capitalului, și anume aceasta a contribuit cu 265 de milioane EUR, față de 495 de milioane EUR cât era necesar. |
| --- | --- |

(209)

De asemenea, BPB și banca Tercas susțin că măsurile au fost limitate la minimul necesar pentru atingerea obiectivului, și anume rentabilitatea pe termen lung a băncii Tercas. Acestea invocă următoarele motive: (1) contribuția FITD îndeplinește criteriul „cea mai puțin costisitoare variantă” prevăzut în statutul FITD; (2) a fost singura opțiune fezabilă, având în vedere deteriorarea băncii Tercas și necesitatea de a găsi un cumpărător; și (3) FITD a contribuit numai parțial la soluționarea problemei capitalului propriu negativ și la restabilirea ratelor minime ale capitalului, și anume aceasta a contribuit cu 265 de milioane EUR, față de 495 de milioane EUR cât era necesar.

| (210) | În această privință, astfel cum subliniază Comisia, criteriul „cea mai puțin costisitoare variantă” prevăzut în statutul FITD este irelevant pentru evaluarea compatibilității măsurilor. În ceea ce privește compatibilitatea, singura anchetă pertinentă în cazul de față stabilește dacă ajutorul de stat acordat este suficient pentru restabilirea viabilității pe termen lung a instituției financiare în cauză și dacă este limitat la minimul necesar, iar denaturările concurenței sunt suficient de limitate. Afirmația potrivit căreia ajutorul acordat a fost mai mic decât valoarea necesară pentru îndeplinirea cerințelor de capital nu dovedește faptul că ajutorul a fost limitat la minimul necesar. |
| --- | --- |

(210)

În această privință, astfel cum subliniază Comisia, criteriul „cea mai puțin costisitoare variantă” prevăzut în statutul FITD este irelevant pentru evaluarea compatibilității măsurilor. În ceea ce privește compatibilitatea, singura anchetă pertinentă în cazul de față stabilește dacă ajutorul de stat acordat este suficient pentru restabilirea viabilității pe termen lung a instituției financiare în cauză și dacă este limitat la minimul necesar, iar denaturările concurenței sunt suficient de limitate. Afirmația potrivit căreia ajutorul acordat a fost mai mic decât valoarea necesară pentru îndeplinirea cerințelor de capital nu dovedește faptul că ajutorul a fost limitat la minimul necesar.

| (211) | Astfel cum s-a remarcat în considerentul 194, nu reiese în mod clar din informațiile furnizate Comisiei că ajutorul a fost, într-adevăr, suficient pentru restabilirea viabilității. De asemenea, este evident că ajutorul nu a fost limitat la minimul necesar, întrucât nu a existat nicio recapitalizare internă a datoriilor subordonate. |
| --- | --- |

(211)

Astfel cum s-a remarcat în considerentul 194, nu reiese în mod clar din informațiile furnizate Comisiei că ajutorul a fost, într-adevăr, suficient pentru restabilirea viabilității. De asemenea, este evident că ajutorul nu a fost limitat la minimul necesar, întrucât nu a existat nicio recapitalizare internă a datoriilor subordonate.

| (212) | Trebuie adăugat că, dacă FITD ar fi acționat în conformitate cu abordarea prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, costurile suportate de FITD ar fi putut fi reduse suplimentar prin reducerea integrală a datoriei subordonate în valoare de 169 de milioane EUR (88 de milioane EUR pentru banca Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și 81 de milioane EUR pentru banca Caripe), astfel, fiind redusă în mod semnificativ sarcina statului membru. Din punct de vedere juridic, această reducere ar fi posibilă în caz de lichidare (108). |
| --- | --- |

(212)

Trebuie adăugat că, dacă FITD ar fi acționat în conformitate cu abordarea prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, costurile suportate de FITD ar fi putut fi reduse suplimentar prin reducerea integrală a datoriei subordonate în valoare de 169 de milioane EUR (88 de milioane EUR pentru banca Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. și 81 de milioane EUR pentru banca Caripe), astfel, fiind redusă în mod semnificativ sarcina statului membru. Din punct de vedere juridic, această reducere ar fi posibilă în caz de lichidare (108).

108

8.3.3   Măsuri de limitare a denaturării concurenței

Măsuri de limitare a denaturării concurenței

| (213) | În cele din urmă, secțiunea 4 din Comunicarea privind restructurarea prevede că restructurarea unei instituții financiare trebuie să includă măsuri de limitare a denaturărilor concurenței. Astfel de măsuri ar trebui să fie adaptate pentru a aborda denaturările de pe piețele în care banca beneficiară își desfășoară activitatea în urma procesului de restructurare. |
| --- | --- |

(213)

În cele din urmă, secțiunea 4 din Comunicarea privind restructurarea prevede că restructurarea unei instituții financiare trebuie să includă măsuri de limitare a denaturărilor concurenței. Astfel de măsuri ar trebui să fie adaptate pentru a aborda denaturările de pe piețele în care banca beneficiară își desfășoară activitatea în urma procesului de restructurare.

| (214) | Punctul 34 din Comunicarea privind restructurarea prevede că unul dintre modurile cele mai adecvate de limitare a denaturării concurenței este remunerarea corespunzătoare a capitalului public, întrucât limitează valoarea ajutorului. |
| --- | --- |

(214)

Punctul 34 din Comunicarea privind restructurarea prevede că unul dintre modurile cele mai adecvate de limitare a denaturării concurenței este remunerarea corespunzătoare a capitalului public, întrucât limitează valoarea ajutorului.

| (215) | În toate cele trei măsuri lipsește în totalitate orice element de remunerare a contribuției din partea FITD sau orice primă pentru garanție sau orice achiziție de drepturi (de exemplu, acțiuni ordinare) sau participarea la orice venituri viitoare. De asemenea, lipsește orice mecanism de recuperare de natură să permită recuperarea unei părți a ajutorului de la banca Tercas, după restabilirea viabilității. |
| --- | --- |

(215)

În toate cele trei măsuri lipsește în totalitate orice element de remunerare a contribuției din partea FITD sau orice primă pentru garanție sau orice achiziție de drepturi (de exemplu, acțiuni ordinare) sau participarea la orice venituri viitoare. De asemenea, lipsește orice mecanism de recuperare de natură să permită recuperarea unei părți a ajutorului de la banca Tercas, după restabilirea viabilității.

| (216) | FITD susține că, atunci când se iau măsuri pentru a acoperi capitalul propriu negativ, pentru a permite unei întreprinderi aflate în dificultate care urmează să fie achiziționată de alte părți, este absolut normal să nu existe niciun profit. Comisia observă că măsurile au constituit granturi de sprijin al căror efect imediat a fost faptul că banca Tercas nu a ieșit de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă în absența acestui sprijin. Prin urmare, acestea trebuie considerate denaturări majore ale concurenței. În consecință, astfel cum se precizează în considerentul 189, Comisia consideră că astfel de măsuri sunt compatibile cu piața internă numai în cazul în care ajutoarele sunt acordate pentru facilitarea rezoluției sau sprijinirea lichidării ordonate a unei bănci. |
| --- | --- |

(216)

FITD susține că, atunci când se iau măsuri pentru a acoperi capitalul propriu negativ, pentru a permite unei întreprinderi aflate în dificultate care urmează să fie achiziționată de alte părți, este absolut normal să nu existe niciun profit. Comisia observă că măsurile au constituit granturi de sprijin al căror efect imediat a fost faptul că banca Tercas nu a ieșit de pe piață, astfel cum ar fi trebuit să facă în absența acestui sprijin. Prin urmare, acestea trebuie considerate denaturări majore ale concurenței. În consecință, astfel cum se precizează în considerentul 189, Comisia consideră că astfel de măsuri sunt compatibile cu piața internă numai în cazul în care ajutoarele sunt acordate pentru facilitarea rezoluției sau sprijinirea lichidării ordonate a unei bănci.

| (217) | TFITD afirmă că, în trecut, Comisia a acceptat un nivel scăzut de remunerare sau chiar lipsa remunerării, de exemplu în cazurile privind Banco de Valencia (BVA) (109), Banco Português de Negócios (BNP) (110) sau Banco CAM (111). |
| --- | --- |

(217)

TFITD afirmă că, în trecut, Comisia a acceptat un nivel scăzut de remunerare sau chiar lipsa remunerării, de exemplu în cazurile privind Banco de Valencia (BVA) (109), Banco Português de Negócios (BNP) (110) sau Banco CAM (111).

109

110

111

| (218) | Comisia subliniază că toate deciziile respective –, în măsura în care ajutoarele autorizate nu au constituit ajutoare destinate facilitării rezoluției sau sprijinirii lichidării ordonate a unei bănci (considerentul 189) – au fost adoptate înainte de intrarea în vigoare a Comunicării din 2013 privind sectorul bancar. |
| --- | --- |

(218)

Comisia subliniază că toate deciziile respective –, în măsura în care ajutoarele autorizate nu au constituit ajutoare destinate facilitării rezoluției sau sprijinirii lichidării ordonate a unei bănci (considerentul 189) – au fost adoptate înainte de intrarea în vigoare a Comunicării din 2013 privind sectorul bancar.

| (219) | Cu privire la fond, Comisia observă că, în toate cele trei cauze invocate de părțile interesate, au fost puse în aplicare măsuri de restructurare profundă, în conformitate cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea. În toate cele trei cazuri, acest lucru a condus la dispariția de pe piață a băncii și a mărcii sale. De asemenea, reducerea dimensiunii activității a fost deosebit de semnificativă în fiecare dintre cazuri (în cazul băncii CAM, o reducere de aproximativ 50 % în ceea ce privește numărul de sucursale și de aproximativ 35 % în ceea ce privește personalul; în cazul BVA, o reducere de aproximativ 90 % în ceea ce privește numărul de sucursale și de aproximativ 50 % în ceea ce privește personalul, iar în cazul băncii BPN, o reducere de 65 % în ceea ce privește bilanțul și închiderea tuturor liniilor de activitate, cu excepția serviciului pentru persoane fizice). |
| --- | --- |

(219)

Cu privire la fond, Comisia observă că, în toate cele trei cauze invocate de părțile interesate, au fost puse în aplicare măsuri de restructurare profundă, în conformitate cu cerințele prevăzute în Comunicarea privind restructurarea. În toate cele trei cazuri, acest lucru a condus la dispariția de pe piață a băncii și a mărcii sale. De asemenea, reducerea dimensiunii activității a fost deosebit de semnificativă în fiecare dintre cazuri (în cazul băncii CAM, o reducere de aproximativ 50 % în ceea ce privește numărul de sucursale și de aproximativ 35 % în ceea ce privește personalul; în cazul BVA, o reducere de aproximativ 90 % în ceea ce privește numărul de sucursale și de aproximativ 50 % în ceea ce privește personalul, iar în cazul băncii BPN, o reducere de 65 % în ceea ce privește bilanțul și închiderea tuturor liniilor de activitate, cu excepția serviciului pentru persoane fizice).

| (220) | Comisia arată că, în schimb, în cazul băncii Tercas, sucursalele și personalul vor fi reduse cu aproximativ [...] % fiecare, în timp ce toate liniile de activitate vor continua să funcționeze. Marca Tercas continuă să existe și banca funcționează în continuare în același domeniu de activitate. |
| --- | --- |

(220)

Comisia arată că, în schimb, în cazul băncii Tercas, sucursalele și personalul vor fi reduse cu aproximativ [...] % fiecare, în timp ce toate liniile de activitate vor continua să funcționeze. Marca Tercas continuă să existe și banca funcționează în continuare în același domeniu de activitate.

| (221) | Pe această bază, Comisia concluzionează că, în pofida afirmațiilor FITD, BOB și Tercas, reorganizarea care urmează să fie pusă în aplicare de banca Tercas nu este atât de amplă precum se menționează în exemplele citate și nu justifică absența completă a remunerării pentru măsuri. |
| --- | --- |

(221)

Pe această bază, Comisia concluzionează că, în pofida afirmațiilor FITD, BOB și Tercas, reorganizarea care urmează să fie pusă în aplicare de banca Tercas nu este atât de amplă precum se menționează în exemplele citate și nu justifică absența completă a remunerării pentru măsuri.

| (222) | De asemenea, FITD afirmă că impactul operațiunii pe piață este în sine limitat din cauza dimensiunii și a zonei geografice limitate acoperite de activitățile băncii Tercas, care își desfășoară activitatea în principal în regiunea Abruzzo. |
| --- | --- |

(222)

De asemenea, FITD afirmă că impactul operațiunii pe piață este în sine limitat din cauza dimensiunii și a zonei geografice limitate acoperite de activitățile băncii Tercas, care își desfășoară activitatea în principal în regiunea Abruzzo.

| (223) | Cu toate acestea, conform statisticilor puse la dispoziție de Banca Italiei, la sfârșitul anului 2014 în regiunea Abruzzo erau active 12 bănci, printre care se numără cel puțin o mare instituție financiară europeană. Având în vedere că banca Tercas își desfășoară activitatea în sectorul financiar, având 163 de sucursale în regiunea Abruzzo în 2011 și că aceasta se află în concurență cu alte instituții financiare europene cu sucursale în aceeași regiune, orice avantaj acordat acesteia poate denatura concurența. |
| --- | --- |

(223)

Cu toate acestea, conform statisticilor puse la dispoziție de Banca Italiei, la sfârșitul anului 2014 în regiunea Abruzzo erau active 12 bănci, printre care se numără cel puțin o mare instituție financiară europeană. Având în vedere că banca Tercas își desfășoară activitatea în sectorul financiar, având 163 de sucursale în regiunea Abruzzo în 2011 și că aceasta se află în concurență cu alte instituții financiare europene cu sucursale în aceeași regiune, orice avantaj acordat acesteia poate denatura concurența.

| (224) | Având în vedere absența remunerării pentru măsurile FITD și reducerea relativ moderată a activității băncii Tercas, corelate cu faptul că marca Tercas există în continuare, Comisia consideră că nu există garanții suficiente pentru a limita potențialul de denaturare a concurenței. |
| --- | --- |

(224)

Având în vedere absența remunerării pentru măsurile FITD și reducerea relativ moderată a activității băncii Tercas, corelate cu faptul că marca Tercas există în continuare, Comisia consideră că nu există garanții suficiente pentru a limita potențialul de denaturare a concurenței.

8.4.   Concluzie privind compatibilitatea

Concluzie privind compatibilitatea

| (225) | În concluzie, Comisia nu a identificat niciun motiv pentru a considera că cele trei măsuri sunt compatibile cu piața internă. |
| --- | --- |

(225)

În concluzie, Comisia nu a identificat niciun motiv pentru a considera că cele trei măsuri sunt compatibile cu piața internă.

| (226) | În special, documentele prezentate demonstrează că măsurile nu prevăd repartizarea sarcinii prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar și nu îndeplinesc cerințele combinate prevăzute în Comunicarea privind restructurarea pentru compatibilitatea ajutorului de restructurare, și anume restabilirea viabilității pe termen lung, limitarea ajutoarelor la minimul necesar și măsuri de limitare a denaturării concurenței. |
| --- | --- |

(226)

În special, documentele prezentate demonstrează că măsurile nu prevăd repartizarea sarcinii prevăzută în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar și nu îndeplinesc cerințele combinate prevăzute în Comunicarea privind restructurarea pentru compatibilitatea ajutorului de restructurare, și anume restabilirea viabilității pe termen lung, limitarea ajutoarelor la minimul necesar și măsuri de limitare a denaturării concurenței.

9.   RECUPERAREA

RECUPERAREA

| (227) | În conformitate cu TFUE și cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, Comisia are competența de a decide dacă statul membru în cauză trebuie să anuleze sau să modifice măsura de ajutor atunci când constată că aceasta este incompatibilă cu piața internă (112). Conform unei jurisprudențe constante a Curții, obligația impusă unui stat membru de a elimina ajutorul considerat de Comisie ca fiind incompatibil cu piața comună are rolul de a restabili situația existentă anterior (113). |
| --- | --- |

(227)

În conformitate cu TFUE și cu jurisprudența consacrată a Curții de Justiție, Comisia are competența de a decide dacă statul membru în cauză trebuie să anuleze sau să modifice măsura de ajutor atunci când constată că aceasta este incompatibilă cu piața internă (112). Conform unei jurisprudențe constante a Curții, obligația impusă unui stat membru de a elimina ajutorul considerat de Comisie ca fiind incompatibil cu piața comună are rolul de a restabili situația existentă anterior (113).

112

113

| (228) | În acest context, Curtea a stabilit că obiectivul este atins odată cu rambursarea de către beneficiar a sumelor acordate sub formă de ajutor ilegal, pierzând astfel avantajul de care beneficiase față de concurenții săi de pe piață, și odată cu restabilirea situației anterioare plății ajutorului (114). |
| --- | --- |

(228)

În acest context, Curtea a stabilit că obiectivul este atins odată cu rambursarea de către beneficiar a sumelor acordate sub formă de ajutor ilegal, pierzând astfel avantajul de care beneficiase față de concurenții săi de pe piață, și odată cu restabilirea situației anterioare plății ajutorului (114).

114

| (229) | În conformitate cu jurisprudența, articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2015/1589 al Consiliului (115) prevede: „atunci când adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar .... Comisia nu solicită recuperarea ajutorului în cazul în care aceasta ar contraveni unui principiu general de drept comunitar”. |
| --- | --- |

(229)

În conformitate cu jurisprudența, articolul 16 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr. 2015/1589 al Consiliului (115) prevede: „atunci când adoptă decizii negative în cazuri de ajutor ilegal, Comisia decide ca statul membru în cauză să ia toate măsurile necesare pentru recuperarea ajutorului de la beneficiar .... Comisia nu solicită recuperarea ajutorului în cazul în care aceasta ar contraveni unui principiu general de drept comunitar”.

115

| (230) | Nici Italia, nici părțile terțe nu au solicitat în mod oficial ca recuperarea să nu fie dispusă, pe motiv că aceasta ar contraveni unui principiu general de drept comunitar. Cu toate acestea, având în vedere schimburile pe care le-a avut cu Italia și cu părțile terțe, Comisia consideră că ar fi oportun să analizeze dacă, în speță, un ordin de recuperare ar contraveni unui principiu general de drept comunitar. |
| --- | --- |

(230)

Nici Italia, nici părțile terțe nu au solicitat în mod oficial ca recuperarea să nu fie dispusă, pe motiv că aceasta ar contraveni unui principiu general de drept comunitar. Cu toate acestea, având în vedere schimburile pe care le-a avut cu Italia și cu părțile terțe, Comisia consideră că ar fi oportun să analizeze dacă, în speță, un ordin de recuperare ar contraveni unui principiu general de drept comunitar.

| (231) | Având în vedere trimiterea la acțiunea sistemelor de garantare a depozitelor de la punctul 63 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, precum și practica decizională anterioară a Comisiei (116), în iunie 2014, nicio bancă sau niciun stat membru nu s-ar fi putut aștepta ca măsurile luate de sistemele de garantare să nu fie considerate ajutor de stat. De asemenea, beneficiarul unui ajutor ilegal nu poate avea încredere legitimă în legalitatea acestuia înainte de adoptarea de către Comisie a unei decizii finale în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat. |
| --- | --- |

(231)

Având în vedere trimiterea la acțiunea sistemelor de garantare a depozitelor de la punctul 63 din Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar, precum și practica decizională anterioară a Comisiei (116), în iunie 2014, nicio bancă sau niciun stat membru nu s-ar fi putut aștepta ca măsurile luate de sistemele de garantare să nu fie considerate ajutor de stat. De asemenea, beneficiarul unui ajutor ilegal nu poate avea încredere legitimă în legalitatea acestuia înainte de adoptarea de către Comisie a unei decizii finale în temeiul articolului 108 alineatul (3) din tratat.

116

| (232) | În principiu, Comisia evaluează compatibilitatea unei măsuri de ajutor pe baza criteriilor aplicabile la data adoptării deciziei. Criteriile de compatibilitate stabilite în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar au fost aplicate începând cu 1 august 2013, prin urmare, erau aplicabile cu mai mult de 11 luni înainte de luarea măsurilor. Nu ar putea exista o problemă de securitate juridică pe motive de noutate a Comunicării din 2013 privind sectorul bancar. |
| --- | --- |

(232)

În principiu, Comisia evaluează compatibilitatea unei măsuri de ajutor pe baza criteriilor aplicabile la data adoptării deciziei. Criteriile de compatibilitate stabilite în Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar au fost aplicate începând cu 1 august 2013, prin urmare, erau aplicabile cu mai mult de 11 luni înainte de luarea măsurilor. Nu ar putea exista o problemă de securitate juridică pe motive de noutate a Comunicării din 2013 privind sectorul bancar.

| (233) | Recuperarea este consecința normală a unei decizii negative în cazul unui ajutor ilegal și, prin urmare, nu poate fi considerată un rezultat disproporționat. |
| --- | --- |

(233)

Recuperarea este consecința normală a unei decizii negative în cazul unui ajutor ilegal și, prin urmare, nu poate fi considerată un rezultat disproporționat.

| (234) | Jurisprudența instanțelor Uniunii a încadrat strict domeniul de aplicare a cazurilor în care este absolut imposibil ca statul membru să se supună ordinului de recuperare. În special, dificultățile financiare cu care s-ar confrunta beneficiarul ajutorului dacă ajutorul ar fi recuperat nu fac imposibilă recuperarea. Comisia concluzionează că, în speță, nu este posibil să se invoce imposibilitatea absolută de recuperare a ajutorului. |
| --- | --- |

(234)

Jurisprudența instanțelor Uniunii a încadrat strict domeniul de aplicare a cazurilor în care este absolut imposibil ca statul membru să se supună ordinului de recuperare. În special, dificultățile financiare cu care s-ar confrunta beneficiarul ajutorului dacă ajutorul ar fi recuperat nu fac imposibilă recuperarea. Comisia concluzionează că, în speță, nu este posibil să se invoce imposibilitatea absolută de recuperare a ajutorului.

| (235) | Prin urmare, având în vedere că măsurile în cauză au fost puse în aplicare cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din tratat și trebuie considerate ajutor ilegal și incompatibil și având în vedere că recuperarea nu ar contraveni unui principiu general de drept comunitar, acestea trebuie să fie recuperate pentru a se reveni la situația care exista pe piață înainte de acordarea ajutorului. Recuperarea ar trebui să acopere intervalul de timp cuprins între data la care beneficiarul a obținut un avantaj, și anume data la care ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, și data recuperării efectivă, iar sumele de recuperat ar trebui să fie purtătoare de dobândă până la recuperarea efectivă. În speță, data la care ajutorul a fost pus la dispoziția întreprinderii este data plății contribuției pentru măsura 1 și data acordării garanției pentru măsurile 2 și 3. |
| --- | --- |

(235)

Prin urmare, având în vedere că măsurile în cauză au fost puse în aplicare cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din tratat și trebuie considerate ajutor ilegal și incompatibil și având în vedere că recuperarea nu ar contraveni unui principiu general de drept comunitar, acestea trebuie să fie recuperate pentru a se reveni la situația care exista pe piață înainte de acordarea ajutorului. Recuperarea ar trebui să acopere intervalul de timp cuprins între data la care beneficiarul a obținut un avantaj, și anume data la care ajutorul a fost pus la dispoziția beneficiarului, și data recuperării efectivă, iar sumele de recuperat ar trebui să fie purtătoare de dobândă până la recuperarea efectivă. În speță, data la care ajutorul a fost pus la dispoziția întreprinderii este data plății contribuției pentru măsura 1 și data acordării garanției pentru măsurile 2 și 3.

10.   CONCLUZIE

CONCLUZIE

| (236) | Comisia constată că Italia a pus în aplicare ilegal măsura 1, care este o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR, măsura 2, care reprezintă o garanție în valoare de 35 de milioane EUR pentru expunerile de credite față de [...], cu un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR și măsura 3, care reprezintă o nouă contribuție nerambursabilă în valoare de 30 de milioane EUR, însumând în total 295,14 milioane EUR sub formă de ajutoare de stat, acordate la 7 iulie 2014, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. În consecință, ajutorul ilegal și incompatibil trebuie să fie recuperat de la beneficiar, banca Tercas, împreună cu dobânda aferentă, |
| --- | --- |

(236)

Comisia constată că Italia a pus în aplicare ilegal măsura 1, care este o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR, măsura 2, care reprezintă o garanție în valoare de 35 de milioane EUR pentru expunerile de credite față de [...], cu un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR și măsura 3, care reprezintă o nouă contribuție nerambursabilă în valoare de 30 de milioane EUR, însumând în total 295,14 milioane EUR sub formă de ajutoare de stat, acordate la 7 iulie 2014, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene. În consecință, ajutorul ilegal și incompatibil trebuie să fie recuperat de la beneficiar, banca Tercas, împreună cu dobânda aferentă,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Ajutorul de stat acordat prin măsura 1, care este o contribuție nerambursabilă în valoare de 265 de milioane EUR, măsura 2, care reprezintă o garanție în valoare de 35 de milioane EUR pentru expunerile la riscul de credite față de [...], cu un element de ajutor în valoare de 0,14 milioane EUR, precum și prin măsura 3, care reprezintă o nouă contribuție nerambursabilă în valoare de 30 de milioane EUR, în total 295,14 milioane EUR, este un ajutor acordat în mod ilegal de Italia băncii Tercas la 7 iulie 2014, cu încălcarea articolului 108 alineatul (3) din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene și, prin urmare, este incompatibil cu piața internă.

Articolul 2

(1)   Italia recuperează de la beneficiari ajutorul la care se face referire la articolul 1.

(2)   Sumele de recuperat sunt purtătoare de dobânzi de la data la care au fost puse la dispoziția beneficiarilor până la recuperarea lor efectivă.

(3)   Dobânda se calculează ca dobândă compusă în conformitate cu capitolul V din Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei (117) și cu Regulamentul (CE) nr. 271/2008 al Comisiei (118) de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004.

Articolul 3

(1)   Recuperarea ajutorului menționat la articolul 1 este imediată și efectivă.

(2)   Italia are obligația de a se asigura că prezenta decizie este pusă în aplicare în termen de patru luni de la data notificării acesteia.

Articolul 4

(1)   În termen de două luni de la notificarea prezentei decizii, Italia pune la dispoziția Comisiei următoarele informații:

| (a) | suma totală (principal și dobândă) care urmează a fi recuperată de la beneficiar; |
| --- | --- |

(a)

suma totală (principal și dobândă) care urmează a fi recuperată de la beneficiar;

| (b) | descrierea amănunțită a măsurilor luate și avute în vedere pentru punerea în aplicare a prezentei decizii; |
| --- | --- |

(b)

descrierea amănunțită a măsurilor luate și avute în vedere pentru punerea în aplicare a prezentei decizii;

| (c) | documentele care dovedesc faptul că beneficiarului i s-a cerut să ramburseze ajutorul; |
| --- | --- |

(c)

documentele care dovedesc faptul că beneficiarului i s-a cerut să ramburseze ajutorul;

(2)   Italia informează Comisia cu privire la evoluția măsurilor naționale luate în vederea punerii în aplicare a prezentei decizii până la recuperarea ajutorului menționat la articolul 1. Italia va prezenta imediat, la cererea Comisiei, informații privind măsurile deja adoptate și planificate pentru a se conforma prezentei decizii. De asemenea, Italia furnizează informații detaliate cu privire la sumele aferente ajutorului și dobânzii care au fost deja recuperate de la beneficiar.

Articolul 5

Prezenta decizie se adresează Republicii Italia.

Adoptată la Bruxelles, 23 decembrie 2015

Pentru Comisie

Margrethe VESTAGER

Membru al Comisiei

---

(1)  
  JO C 136, 24.4.2015, p. 17.

1

(2)  A se vedea nota de subsol 1.

2

(3)  Banca Italiei a efectuat o inspecție la banca Tercas în perioada 5 decembrie 2011-23 martie 2012. Au fost identificate numeroase nereguli și deficiențe generalizate în ceea ce privește: 1. gestionarea și guvernanța băncii; 2. funcția de audit intern; 3. procesul de creditare; și 4. comunicarea informațiilor către organele de conducere și organismul de supraveghere.

3

(4)  Din motive de nereguli administrative grave și încălcări grave ale legislației.

4

(5)  A se vedea considerentul 38.

5

(6)  Cifrele prezentate în acest considerent se referă numai la banca Tercas – Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA., nu la întreg grupul Tercas.

6

(7)  Procesul-verbal al adunării acționarilor, repertorio n. 125.149, raccolta n. 28.024 del 29 luglio 2014, notar Vicenzo Galeota.

7

repertorio n. 125.149, raccolta n. 28.024 del 29 luglio 2014,

(8)  A se vedea nota de subsol 6.

8

(9)  Directiva 94/19/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 30 mai 1994 privind sistemele de garantare a depozitelor (JO L 135, 31.5.1994, p. 5).

9

(10)  Articolul 3 alineatul (1) din directivă.

10

(11)  
  „Le banche italiane aderiscono a uno dei sistemi di garanzia dei depositanti istituiti e riconosciuti in Italia. Le banche di credito cooperative aderiscono al sistema di garanzia dei depositanti costituito nel loro ambito”.

11

(12)  Pe site-ul său, FITD se prezintă ca un consorțiu obligatoriu (consorzio obbligatorio).

12

consorzio obbligatorio

(13)  Băncile cooperatiste mutuale nu pot deveni membre ale FITD. Acestea trebuie să fie membre ale Fondo di Garanzia dei depositanti del credito cooperativo, sistemul de garantare a depozitelor bancare instituit în cadrul rețelei băncilor cooperatiste mutuale.

13

(14)  A se vedea articolul 25 din statutul FITD și articolele 9-14 din anexa la acesta.

14

(15)  A se vedea articolele 3 și 15 din statutul FITD (Statuto).

15

Statuto

(16)  
  Consiglio: A se vedea articolul 12 alineatul (3) din statutul FITD.

16

Consiglio

(17)  A se vedea articolul 13 alineatul (10) din statutul FITD. În prezent, următoarele bănci sunt reprezentate fiecare de câte un membru: UniCredit, Intesa Sanpaolo și Monte dei Paschi di Siena sunt reprezentate fiecare de câte doi membri. Credem, Credito Valtellinese, BNL, Deutsche Bank, Cariparma, Veneto Banca, CheBanca, BPM, Banco Desio e della Brianza, UBI, Banca di Credito Popolare Torre del Greco, Cassa di Risparmio di Rimini, Banca Popolare Pugliese, Unipol Banca, Banco Popolare, Banca Popolare dell'Emilia Romagna și Banca del Piemonte.

17

(18)  
  Comitato di gestione: a se vedea articolele 16 și 18 din statutul FITD.

18

Comitato di gestione

(19)  Articolul 17 alineatul (1) litera (a) din statutul FITD.

19

(20)  Articolul 14 alineatul (1) litera (e) din statutul FITD.

20

(21)  Articolul 1 alineatele (627) și (628) din Legea privind stabilitatea din 2014 (Legea nr. 147/2013): „627. În scopul reorganizării economice și financiare a băncilor aflate în regim de administrare extraordinară, măsurile de sprijin luate de FITD nu vor face parte din veniturile acestor bănci. 628. Alineatul (627) produce efecte numai după autorizarea de către Comisia Europeană.” (627. Ai fini del riassetto economico e finanziario dei soggetti in amministrazione straordinaria, gli interventi di sostegno disposti dal Fondo interbancario di tutela dei depositi non concorrono alla formazione del reddito dei medesimi soggetti. 628. L'efficacia delle disposizioni del comma 627 è subordinata all'autorizzazione della Commissione europea.)

21

(*1)  Informații confidențiale.

*1

(22)  Autoritatea publică italiană care a prezentat observații Comisiei este Ministrul Economiei și Finanțelor din Italia.

22

(23)  
  Austria/Comisia (Legea austriacă privind energia electrică ecologică), cauza T-251/11, EU:T:2014:1060.

23

Austria/Comisia

Legea austriacă privind energia electrică ecologică

(24)  Directiva 2014/49/UE a Parlamentului European și a Consiliului din 16 aprilie 2014 privind sistemele de garantare a depozitelor (JO L 173, 12.6.2014, p. 149).

24

(25)  Comunicarea Comisiei privind aplicarea, de la 1 august 2013, a normelor privind ajutoarele de stat pentru măsurile de sprijin în favoarea băncilor în contextul crizei financiare (Comunicarea privind sectorul bancar) (JO C 216, 30.7.2013, p. 1).

25

(26)  
  Franța/Comisia, cauza C-482/99, EU:C:2002:294.

26

Franța/Comisia

(27)  Decizia 2000/600/CE a Comisiei din 10 noiembrie 1999 privind aprobarea condiționată a ajutoarelor acordate de Italia băncilor Banco di Sicilia și Sicilcassa (JO L 256, 10.10.2000, p. 21).

27

(28)  Banca Italiei și-a prezentat observațiile în calitate de parte terță, prin urmare, acestea nu sunt prezentate în această secțiune împreună cu observațiile Italiei. Cu toate acestea, întrucât Banca Italiei este o instituție publică, iar comportamentul său este, prin urmare, comportamentul unui stat membru, astfel încât acesta nu este exclus din domeniul de aplicare a articolului 107 din tratat, pe baza faptului că acesta este un organism independent prin statut, trimiterile la „Italia” din secțiunea prezentei decizii intitulată „Evaluarea măsurilor” includ Banca Italiei.

28

(29)  Regulamentul (UE) nr. 1024/2013 al Consiliului din 15 octombrie 2013 de atribuire a unor sarcini specifice Băncii Centrale Europene în ceea ce privește politicile legate de supravegherea prudențială a instituțiilor de credit (JO L 287, 29.10.2013, p. 63).

29

(30)  
  Doux Élevage SNC și alții, cauza C-677/11, EU:C:2013:348, în special punctul 41.

30

Doux Élevage SNC și alții

(31)  Decizia Comisiei din 1 august 2011 în cazul SA.33001 (11/N) – Danemarca – partea B – Modificarea schemei daneze de lichidare a instituțiilor de credit (JO C 271, 14.9.2011, p. 1).

31

(32)  Decizia Comisiei din 18 februarie 2014 în cazul SA.37425 (2013/N) – Polonia – Schemă de lichidare ordonată a cooperativelor de credit (Credit unions orderly liquidation scheme) (JO C 210, 4.7.2014, p. 1).

32

(33)  Decizia C(2012) 3540 a Comisiei din 30 mai 2012 în cazul SA.34255 (12/N) – Spania – Restructurarea CAM și Banco CAM (JO C 173, 19.6.2013, p. 1).

33

(34)  Fondo de Restructuración Ordenada Bancaria.

34

(35)  Cauza C-379/98, EU:C:2001:160, în special punctul 61 și următoarele.

35

(36)  A se vedea nota de subsol 30.

36

(37)  A se vedea nota de subsol 23.

37

(38)  Subliniere adăugată.

38

(39)  
  Banche di credito cooperativo.

39

Banche di credito cooperativo

(40)  Decizia Comisiei din 31 iulie 2008 în cazul NN 36/08 – Danemarca – Roskilde Bank A/S (JO C 238, 17.9.2008, p. 5).

40

(41)  
  EARL Salvat père & fils/Comisia, Cauza T-136/05, EU:T:2007:295, punctul 154.

41

EARL Salvat père & fils/Comisia

(42)  Concluziile avocatului general Wathelet în cauza Doux Elevage.

42

Doux Elevage

(43)  A se vedea nota de subsol 27.

43

(44)  
  Pearle și alții, cauza C-345/02 EU:C:2004:448.

44

Pearle și alții

(45)  
  Banca di Girgenti, Banca di Credito di Trieste SpA – Kreditna Banka (BCT) și Cassa di Risparmi e Depositi di Prato.

45

Banca di Girgenti, Banca di Credito di Trieste SpA – Kreditna Banka (BCT)

Cassa di Risparmi e Depositi di Prato

(46)  Decizia Comisiei din 3 august 2014 în cazul SA.39250 (2014/N) – Portugalia – Rezoluția Banco Espírito Santo SA (JO C 393, 7.11.2014, p. 1), considerentele 75-77.

46

(47)  
  Land Burgenland și alții/Comisia, cauzele conexate C-214/12 P, C-215/12 P și C-223/12 P, EU:C:2013:682, punctul 60.

47

Land Burgenland și alții/Comisia

(48)  Procesul-verbal al reuniunii Comitetului executiv al FITD din 30 mai 2014, p. 4; Raportul directorului general al FITD din 28 mai 2014, documentul nr. 7/2014, p. 5.

48

(49)  A se vedea raportul directorului general al FIDT din 28 mai 2014, documentul nr. 7/2014, p. 5.

49

(50)  A se vedea comunicarea băncii Tercas către FITD, 1 aprilie 2015.

50

(51)  [...].

51

(52)  [...].

52

(53)  [...]

53

(54)  BPB face referire la poziția Comisiei în BP Chemicals/Comisia, cauza T-11/95, EU:T:1998:199, potrivit căreia „elaborarea unui plan de restructurare nu este un exercițiu static” (punctul 105 din hotărâre). De asemenea, BPB susține că unele decizii recente ale Comisiei confirmă că neprezentarea unui plan de restructurare cu promptitudine nu împiedică o decizie prin care se constată că o anumită măsură este compatibilă cu piața internă. A se vedea Decizia Comisiei din 13 februarie 2014 în cazul SA.36663 (2014/NN) – Spania – Măsuri de sprijin pentru SGR (JO C 120, 23.4.2014, p. 1) și Decizia (UE) 2015/1092 a Comisiei din 23 iulie 2014 privind ajutoarele de stat SA.34824 (2012/C), SA.36007 (2013/NN) SA.36658 (2014/NN), SA.37156 (2014/NN), SA.34534 (2012/NN) puse în aplicare de Grecia pentru Grupul Banca Națională a Greciei în legătură cu: recapitalizarea și restructurarea National Bank of Greece S.A.;rezoluția First Business Bank S.A. printr-un ordin de transfer către National Bank of Greece S.A.;rezoluția Probank S.A. printr-un ordin de transfer către National Bank of Greece S.A.;rezoluția Băncii Cooperatiste Lesbos/Limnos, a Băncii Cooperatiste Achaia și a Băncii Cooperatiste Lamia (JO L 183, 10.7.2015, p. 29).

54

BP Chemicals/Comisia

(55)  A se vedea cererea administratorului special care solicită intervenția FITD, 25 octombrie 2013, p. 3; „absența soluțiilor alternative” la tranzacția propusă de BPB a fost, de asemenea, recunoscută în procesul-verbal al reuniunii Comitetului executiv ale FITD din 28 octombrie 2013, p. 4.

55

(56)  A se vedea nota de subsol 31.

56

(57)  Decizia Comisiei din 27 martie 2012 în cazul SA.26909 (2011/C) – Portugalia –.Banco Português de Negócios (BPN), punctele 247 și 248; Decizia Comisiei din 18 februarie 2014 – Polonia – Schemă de lichidare ordonată a cooperativelor de credit (Credit unions orderly liquidation scheme), citată mai sus, punctul 65; Decizia Comisiei din 30 mai 2012 – Spania – Restructurarea CAM și Banco CAM, citată anterior, punctul 113; a se vedea, de asemenea, punctele 119 și 120.

57

anco Português de Negócios (BPN)

Polonia – Schemă de lichidare ordonată a cooperativelor de credit (Credit unions orderly liquidation scheme)

Spania – Restructurarea CAM și Banco CAM

(58)  Cauza C-173/73, Italia/Comisia, ECLI:EU:C:1974:71, punctul 16; cauzele conexate C-89/90 – C-3/90, Société Compagnie Commerciale de l'Ouest și alții/Receveur principal des douanes de La Pallice-Port, ECLI:EU:C:1992:118, punctul 35; cauza C-206/06, Essent Netwerk Noord și alții, ECLI:EU:C:2008:413, punctele 58-74; cauza T-384/08, Elliniki Nafpigokataskevastiki și alții/Comisia, EU:T:2011:650, punctul 87.

58

Italia/Comisia

Société Compagnie Commerciale de l'Ouest și alții/Receveur principal des douanes de La Pallice-Port

Essent Netwerk Noord și alții

Elliniki Nafpigokataskevastiki și alții/Comisia

(59)  
  Franța/Comisia, Cauza T-139/09, EU:T:2012:496, punctele 63 și 64.

59

Franța/Comisia

(60)  
  Franța/Ladbroke Racing și Comisia, cauza C-83/98 P, EU:C:2000:248, punctul 50: „chiar dacă sumele implicate [...] nu sunt permanent în posesia Trezoreriei, faptul că rămân în mod constant sub control public și, așadar, la dispoziția autorităților naționale competente este suficient pentru calificarea lor drept resurse de stat”.

60

Franța/Ladbroke Racing și Comisia

(61)  A se vedea, inter alia, considerentele 1 și 16 din Directiva 94/19/CE.

61

inter alia

(62)  A se vedea articolul 3 și considerentele 1, 2, 3, 11, 12, 15, 16, 20, 21, 24 și 25 din Directiva 94/19/CE.

62

(63)  A se vedea, inter alia, considerentele 3, 4 și 16 din Directiva 2014/49/UE.

63

inter alia

(64)  A se vedea articolul 11 alineatul (3) și articolul 6 din Directiva 2014/49/CE.

64

(65)  
  „La Repubblica [...] tutela il risparmio in tutte le sue forme”.

65

(66)  A se vedea Air France/Comisia, cauza T-358/94, EU:T:1996:194, punctele 59-62, în care Tribunalul a considerat că respectivul comportament al Caisse des Dépôts et Consignations din Franța era în mod obligatoriu imputabil statului pentru motivul că aceasta era un organism din sectorul public și a adăugat că această concluzie nu poate fi infirmată de argumente potrivit cărora organismul beneficia de autonomie față de celelalte autorități ale statului.

66

Air France/Comisia

(67)  Conform site-ului internet al Băncii Italiei, „Conform legii, Banca Italiei este responsabilă pentru garantarea stabilității sistemului financiar național” (https://www.bancaditalia.it/compiti/stabilita-finanziaria/. (L'ordinamento giuridico affida alla Banca d'Italia la responsabilità per la salvaguardia della stabilità del sistema finanziario nazionale) https://www.bancaditalia.it/compiti/stabilita-finanziaria/. Banca Italiei este membră a Comitetului european pentru risc sistemic, a Consiliului pentru Stabilitate Financiară și a Comitetului pentru stabilitate financiară al Eurosistem/Sistemului European al Băncilor Centrale.

67

(68)  Conform site-ului internet al Băncii Italiei (secțiunea privind „Supravegherea sistemului bancar și financiar”), „Banca Italiei este responsabilă, de asemenea, pentru protejarea clienților băncilor și a intermediarilor financiari, o parte fundamentală a supravegherii bancare și financiare care funcționează în paralel cu alte sarcini de supraveghere” (Alla Banca d'Italia sono affidati rilevanti compiti in materia di tutela dei clienti degli intermediari bancari e finanziari che rappresenta un elemento costitutivo della supervisione bancaria e finanziaria, affiancandosi ed integrandosi con gli altri obiettivi dell'azione di vigilanza).

68

(69)  Articolul 1 din statutul FITD.

69

(70)  Articolul 29 alineatul (1).

70

(71)  
  „Banca Italiei, având în vedere protejarea depunătorilor și stabilitatea sistemului bancar [...] coordonează activitatea sistemelor de garantare cu normele care reglementează situațiile de criză în domeniul bancar și cu propriile sale activități de supraveghere” (La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancario [...] coordina l'attività dei sistemi di garanzia con la disciplina delle crisi bancarie e con l'attività di vigilanza).

71

(72)  
  „Banca Italiei, având în vedere protejarea depunătorilor și stabilitatea sistemului bancar [...] trebuie să recunoască sistemele de garantare, să aprobe statutul acestora, cu condiția ca aceste sisteme să nu aibă caracteristici care ar putea conduce la o distribuție inegală a riscurilor de insolvabilitate în sistemul bancar” (La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancario [...] riconosce i sistemi di garanzia, approvandone gli statuti, a condizione che i sistemi stessi non presentino caratteristiche tali da comportare una ripartizione squilibrata dei rischi di insolvenza sul sistema bancario).

72

(73)  
  „Banca Italiei, având în vedere protejarea deponenților și stabilitatea sistemului bancar [...] poate stabili norme de punere în aplicare a normelor prevăzute în prezenta secțiune” (La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancario [...] emana disposizioni attuative delle norme contenute nella presente sezione).

73

(74)  Articolul 29 alineatul (1) din statutul FITD.

74

(75)  Articolul 4 din statutul FITD.

75

(76)  Legea privind serviciile bancare, articolul 71 alineatul (3).

76

(77)  Legea privind serviciile bancare, articolul 72 alineatul (4): „Banca Italiei, prin intermediul instrucțiunilor date administratorilor speciali și membrilor Comitetului de supraveghere, poate impune garanții și limitări specifice privind gestionarea băncii. Administratorii speciali și membrii Comitetului de supraveghere sunt responsabili personal de nerespectarea instrucțiunilor date de Banca Italiei” (La Banca d'Italia, con istruzioni impartite ai commissari e ai membri del comitato di sorveglianza, può stabilire speciali cautele e limitazioni nella gestione della banca. I componenti gli organi straordinari sono personalmente responsabili dell'inosservanza delle prescrizioni della Banca d'Italia).

77

(78)  A se vedea considerentele 47, 56 și 69.

78

(79)  Articolul 13 alineatul (6) și articolul 16 alineatul (1) litera (d) din statutul FITD.

79

(80)  A se vedea considerentele 46, 58 și 71.

80

(81)  A se vedea, de exemplu, observația doamnei Irene Mecatti privind articolul 96-quater din Legea privind serviciile bancare, din M. Porzio, V. Santoro, F. Belli, G. Losappio și M. Rispoli Farina, Testo unico bancario, Commentario, Giuffrè Editore, 2010: „orice intervenție a unui sistem de garantare a depozitelor trebuie autorizată în prealabil de către Banca Italiei [articolul 96-ter alineatul (1) litera (d)]” (ogni intervento dei spd deve essere preventivamente autorizzato della BI (articolul 96-ter, co. 1, lett. d)]; sublinirea aparține autorului.

81

quater

Testo unico bancario, Commentario

ter

preventivamente

(82)  A se vedea scrisorile Băncii Italiei din 4 noiembrie 2013 și 7 iulie 2014, prin care FITD era autorizat să acorde măsurile de sprijin în cauză (anexele 8 și 9 la răspunsul Italiei din 14 noiembrie 2014 la solicitarea de informații din partea Comisiei din 10 octombrie 2014).

82

(83)  Raport anexat la procesul-verbal al reuniunii Consiliului de administrație al FITD din 30 mai 2014, p. 1 (anexa 3.9 la răspunsul Italiei din 14 noiembrie 2014 la solicitarea de informații a Comisiei din 10 octombrie 2014): „Evoluția acestor factori a condus la negocieri detaliate cu BPB și cu administratorul special, în coordonare cu Banca Italiei, cu scopul de a identifica mecanismele intervenției fondului care maximizează eficacitatea măsurilor de sprijin ca parte a unui plan mai amplu pentru restabilirea viabilității pe termen lung a băncii Tercas, pe baza recapitalizării de către BPB” (L'evolversi di tali fattori ha portato ad un articolato negoziato con la BPB e con il Commissario straordinario, in coordinamento con la Banca d'Italia, per l'individuazione di modalità attuative dell'intervento del Fondo volte a massimizzare l'efficacia dell'azione di sostegno nel quadro del più ampio piano di risanamento della Tercas, imperniato su un'operazione di ricapitalizzazione da parte della BPB).

83

(84)  Raport anexat la procesul-verbal al reuniunii Comitetului executiv al FITD din 30 mai 2014, p. 4 (anexa 3.9 la răspunsul Italiei din 14 noiembrie 2014 la solicitarea de informații a Comisiei din 10 octombrie 2014): „Banca Italiei ... a invitat Fondul să încerce să ajungă la un acord echilibrat cu BPB pentru a acoperi capitalul propriu negativ” (La Banca d'Italia ... ha invitato il Fondo a ricercare un'intesa equilibrata con BPB per la copertura del deficit patrimoniale).

84

(85)  Cu toate că, din punct de vedere juridic, este posibilă retragerea din FITD, băncile au obligația legală de a fi membre ale unui sistem de garantare a depozitelor. De asemenea, astfel cum se menționează în considerentul 33, calitatea de membru al FITD este obligatorie pentru băncile necooperatiste italiene, din următoarele motive: (1) având în vedere că nu există niciun alt sistem de garantare a depozitelor disponibil băncilor comerciale în Italia, apartenența la FITD este obligatorie de facto; (2) statutul FITD prevede că toate băncile necooperatiste italiene trebuie să fie membre.

85

de facto

(86)  Articolul 96 din Legea privind serviciile bancare.

86

(87)  Articolul 8 din statutul FITD.

87

(88)  Deciziile de intervenție sunt adoptate de Consiliul de administrație sau de Comitetul executiv, cu majoritatea indicată în considerentul 36.

88

(89)  A se vedea punctul 38 din hotărârea în cauza Doux Élevage.

89

Doux Élevage

(90)  Comité interprofessionnel de la dinde française.

90

(91)  A se vedea decizia în cazul SA.33001 (2011/N) – Danemarca – partea B – Modificarea schemei daneze de lichidare a instituțiilor de credit, considerentele 43 și 49; decizia în cazul SA.34255 (2012/N) – Spania – Restructurarea CAM și Banco CAM, considerentele 76-87; decizia în cazul SA.37425 (2013/N) – Polonia – Schemă de lichidare ordonată a cooperativelor de credit (Credit unions orderly liquidation scheme), considerentele 44-53; decizia în cazul NN 36/2008 – Danemarca – Roskilde Bank A/S, considerentele 28-31; decizia în cazul NN 61/2009 – Spania – Salvarea și restructurarea Caja Castilla la Mancha, considerentele 97106.

91

(92)  A se vedea Comisia/EDF, cauza C-124/10 P, EU:C:2012:318, punctele 80 și 81.

92

Comisia/EDF

(93)  A se vedea considerentele 80-97.

93

(94)  Împreună, cele patru bănci mari, care au asigurată reprezentarea în Consiliul de administrație și două voturi fiecare – au nevoie numai de încă cinci reprezentanți pentru a deține majoritatea (13 voturi).

94

(95)  A se vedea Land Burgenland și alții/Comisia, cauzele conexate C-214/12 P, C-215/12 P și C-223/12 P, EU:C:2013:682, punctul 52.

95

Land Burgenland și alții/Comisia

(96)  Comunicarea Comisiei privind aplicarea articolelor 87 și 88 din Tratatul CE ajutoarelor de stat sub formă de garanții (JO C 155, 20.6.2008, p. 10).

96

(97)  Un swap pe riscul de credit (CDS) este un anumit tip de swap conceput pentru a transfera expunerea la riscul de credit a produselor financiare între două sau mai multe părți. Cumpărătorul CDS trebuie să achite vânzătorului o serie de plăți, cumpărătorul primind în schimb o plată compensatorie, în caz de neîndeplinire a obligațiilor de plată de către debitorul subiacent.

97

(98)  Marjele medii pentru CDS pe trei ani ale ENI, Telecom Italia, Enel și, respectiv, Atlantia sunt calculate la 1 iulie 2014.

98

(99)  Comunicarea Comisiei privind restabilirea viabilității și evaluarea măsurilor de restructurare din sectorul financiar, în contextul crizei actuale, în conformitate cu normele privind ajutoarele de stat („Comunicarea privind restructurarea”).

99

(100)  Comunicare privind recapitalizarea instituțiilor financiare în contextul actualei crize financiare: limitarea ajutorului la minimul necesar și garanții împotriva denaturărilor nejustificate ale concurenței („Comunicarea privind recapitalizarea”) (JO C 10, 15.1.2009, p. 2); Comunicarea Comisiei privind aplicarea, începând cu 1 ianuarie 2012, a normelor privind ajutoarele de stat în cazul măsurilor de sprijin în favoarea băncilor, în contextul crizei financiare („Comunicarea din 2011 privind prelungirea”) (JO C 356, 6.12.2011, p. 7) și Comunicarea din 2013 privind sectorul bancar.

100

(101)  A se vedea Decizia Comisiei din 6 septembrie 2013 privind ajutorul de stat SA.37314 – Ajutor de salvare în favoarea Probanka (JO C 314, 29.10.2013, p. 1) și Decizia Comisiei din 6 septembrie 2013 privind ajutorul de stat SA.37315 – Ajutor de salvare în favoarea Factor Banka (JO C 314, 29.10.2013, p. 2).

101

(102)  Comunicare a Comisiei privind tratarea activelor depreciate în sectorul bancar comunitar (JO C 72, 26.3.2009, p. 1).

102

(103)  Decizia în cazul SA.39250 (2014/N) – Portugalia – Rezoluția Banco Espírito Santo, S.A.; Decizia în cazul SA.41503 (2015/N) – Grecia – Rezoluția Panellinia Bank printr-un ordin de transfer către banca Piraeus (JO C 325, 2.10.2015, p. 1); Decizia C(2015) 4599 a Comisiei din 2 iulie 2015 în cazul SA.41924 (2015/N) – Italia – Rezoluție (prin lichidare) a Banca Romagna Cooperativa (JO C 369, 6.11.2015, p. 1).

103

(104)  A se vedea nota de subsol 103.

104

(105)  Decizia din 18 decembrie 2013 în cazul SA.35709 (2013/N) – Slovenia – Restructurarea Nova Kreditna Banka Maribor dd (NKBM) (JO C 120, 23.4.2014, p. 1); Decizia 2014/535/UE a Comisiei din 18 decembrie 2013 privind ajutorul de stat SA.33229 (2012/C) — (ex 2011/N) — Restructurarea NLB — Slovenia pe care Slovenia intenționează să îl acorde băncii Nova Ljubljanska banka d.d. (JO L 246, 21.8.2014, p. 28); Decizia în cazul SA.37690 (2013/N) – Slovenia – Ajutor de salvare în favoarea societății Abanka dd (JO C 37, 7.2.2014, p. 1); Decizia în cazul SA.37642 (2013/N) – Slovenia – Lichidare ordonată a Probanka d.d. (JO C 69, 7.3.2014, p. 1); și Decizia în cazul SA.37643 (2013/N) – Slovenia – Lichidare ordonată a Factor Banka (JO C 69, 7.3.2014, p. 1).

105

(106)  Decizia în cazul SA.39250 (2014/N) – Portugalia – Rezoluția Banco Espírito Santo, S.A.

106

(107)  Situația în cazul băncii Tercas nu este comparabilă cu decizia Eurobank, în care Comisia a acceptat faptul că anumite rezultate ar fi disproporționate într-un caz în care statul a subscris pe deplin o măsură de recapitalizare, fără a fi necesar niciun aport de capital din partea sa, întrucât tot capitalul nou a fost subscris din surse private. Decizia 2014/885/UE a Comisiei din 29 aprilie 2014 privind ajutoarele de stat SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) puse în aplicare de Grecia în favoarea grupului Eurobank, având ca obiect: recapitalizarea și restructurarea Eurobank Ergasias S.A.; ajutorul de restructurare pentru Proton Bank prin înființarea și capitalizarea NEA Proton și recapitalizarea suplimentară a New Proton Bank de către Fondul elen de stabilitate financiară; rezoluția Hellenic Postbank prin crearea unei bănci punte (JO L 357, 12.12.2014, p. 112).

107

Eurobank

(108)  A se vedea nota de subsol 103.

108

(109)  Decizia Comisiei din 28 noiembrie 2012 în cazul SA.34053 (12/N) – Spania – Recapitalizarea și restructurarea Banco de Valencia S.A. (JO C 75, 14.3.2013, p. 1).

109

(110)  Decizia 2012/660/UE a Comisiei din 27 martie 2012 privind măsurile SA.26909 (2011/C) puse în aplicare de Portugalia pentru restructurarea Banco Português de Negócios (BPN) (JO L 301, 30.10.2012, p. 1).

110

(111)  Decizia Comisiei din 29 iunie 2010 în cazul NN 61/09 – Spania – Salvarea și restructurarea Caja Castilla-La Mancha (JO C 289, 26.10.2010, p. 1).

111

(112)  A se vedea Comisia/Germania, cauza 70/72, EU:C:1973:87, punctul 13.

112

Comisia/Germania

(113)  A se vedea Spania/Comisia, cauzele conexate C-278/92, C-279/92 și C-280/92, EU:C:1994:325, punctul 75.

113

Spania/Comisia

(114)  A se vedea Belgia/Comisia, cauza C-75/97, EU:C:1999:311, punctele 64 și 65.

114

(115)  Regulamentul (CE) 2015/1589 al Consiliului din 13 iulie 2015 de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO L 248, 24.9.2015, p. 9).

115

(116)  A se vedea decizia în cazul SA.33001 (2011/N) – Danemarca – partea B – Modificarea schemei daneze de lichidare a instituțiilor de credit, punctele 43 și 49; decizia în cazul SA.34255 (2012/N) – Spania – Restructurarea CAM și Banco CAM, punctele 76-87; și decizia în cazul SA.37425 (2013/N) – Polonia – Schemă de lichidare ordonată a cooperativelor de credit, punctele 44-53.

116

(117)  Regulamentul (CE) nr. 794/2004 al Comisiei din 21 aprilie 2004 de punere în aplicare a Regulamentului (UE) 2015/1589 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 108 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (JO L 140, 30.4.2004, p. 1).

117

(118)  Regulamentul (CE) nr. 271/2008 al Comisiei din 30 ianuarie 2008 de modificare a Regulamentului (CE) nr. 794/2004 de punere în aplicare a Regulamentului (CE) nr. 659/1999 al Consiliului de stabilire a normelor de aplicare a articolului 93 din Tratatul CE (JO L 82, 25.3.2008, p. 1).

118

---

| 28.7.2016 | RO | Jurnalul Oficial al Uniunii Europene | L 203/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2016

RO

Jurnalul Oficial al Uniunii Europene

L 203/35

---

DECIZIA DE PUNERE ÎN APLICARE (UE) 2016/1209 A COMISIEI

din 12 iulie 2016

de înlocuire a anexei la Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II)

[notificată cu numărul C(2016) 4283]

COMISIA EUROPEANĂ,

având în vedere Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene,

având în vedere Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind instituirea, funcționarea și utilizarea Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (1), în special articolul 8 alineatul (4), articolul 9 alineatul (1), articolul 20 alineatul (3), articolul 22 litera (a), articolul 36 alineatul (4) și articolul 37 alineatul (7),

având în vedere Decizia 2007/533/JAI a Consiliului din 12 iunie 2007 privind înființarea, funcționarea și utilizarea Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) (2), în special articolul 8 alineatul (4), articolul 9 alineatul (1), articolul 20 alineatul (4), articolul 22 litera (a), articolul 51 alineatul (4) și articolul 52 alineatul (7),

întrucât:

| (1) | Sistemul de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) a început să funcționeze la 9 aprilie 2013. Acesta conține informații suficiente care permit identificarea unei persoane sau a unui obiect și acțiunea care trebuie întreprinsă. În plus, pentru ca SIS II să funcționeze în mod eficace, statele membre fac schimb de informații suplimentare referitoare la semnalări. Acest schimb de informații suplimentare este efectuat de birourile SIRENE. |
| --- | --- |

(1)

Sistemul de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) a început să funcționeze la 9 aprilie 2013. Acesta conține informații suficiente care permit identificarea unei persoane sau a unui obiect și acțiunea care trebuie întreprinsă. În plus, pentru ca SIS II să funcționeze în mod eficace, statele membre fac schimb de informații suplimentare referitoare la semnalări. Acest schimb de informații suplimentare este efectuat de birourile SIRENE.

| (2) | Pentru a facilita activitatea birourilor SIRENE și a utilizatorilor SIS II implicați în operațiuni SIRENE în activitatea lor zilnică, în 2008 a fost adoptat un Manual SIRENE prin intermediul unui instrument juridic aferent fostului prim pilon, și anume Decizia 2008/333/CE a Comisiei (3), precum și al unui instrument aferent celui de al treilea fost pilon, și anume Decizia 2008/334/JAI a Comisiei (4). Deciziile respective au fost înlocuite cu Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei (5) cu scopul de a reflecta mai bine necesitățile operaționale ale utilizatorilor și ale personalului implicat în operațiuni SIRENE, de a îmbunătăți coerența procedurilor de lucru și de a asigura faptul că normele tehnice corespund stadiului actual al tehnologiei. |
| --- | --- |

(2)

Pentru a facilita activitatea birourilor SIRENE și a utilizatorilor SIS II implicați în operațiuni SIRENE în activitatea lor zilnică, în 2008 a fost adoptat un Manual SIRENE prin intermediul unui instrument juridic aferent fostului prim pilon, și anume Decizia 2008/333/CE a Comisiei (3), precum și al unui instrument aferent celui de al treilea fost pilon, și anume Decizia 2008/334/JAI a Comisiei (4). Deciziile respective au fost înlocuite cu Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei (5) cu scopul de a reflecta mai bine necesitățile operaționale ale utilizatorilor și ale personalului implicat în operațiuni SIRENE, de a îmbunătăți coerența procedurilor de lucru și de a asigura faptul că normele tehnice corespund stadiului actual al tehnologiei.

| (3) | Revizuirea generală și actualizarea manualului SIRENE a avut loc la începutul anului 2015, odată cu adoptarea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/219 a Comisiei (6). Anumite măsuri prevăzute în Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 sunt menite să accelereze schimbul de informații cu privire la persoanele care fac obiectul unor verificări discrete și specifice și care sunt implicate în acte de terorism și în infracțiuni grave. Întrucât adoptarea unor astfel de măsuri era urgentă având în vedere creșterea amenințării teroriste, în special în urma atacului de la Paris din 7 ianuarie 2015, Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 a trebuit să fie adoptată fără versiunea lingvistică completă în limba croată. Această deficiență trebuie remediată prin readoptarea normelor cuprinse în Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii. |
| --- | --- |

(3)

Revizuirea generală și actualizarea manualului SIRENE a avut loc la începutul anului 2015, odată cu adoptarea Deciziei de punere în aplicare (UE) 2015/219 a Comisiei (6). Anumite măsuri prevăzute în Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 sunt menite să accelereze schimbul de informații cu privire la persoanele care fac obiectul unor verificări discrete și specifice și care sunt implicate în acte de terorism și în infracțiuni grave. Întrucât adoptarea unor astfel de măsuri era urgentă având în vedere creșterea amenințării teroriste, în special în urma atacului de la Paris din 7 ianuarie 2015, Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 a trebuit să fie adoptată fără versiunea lingvistică completă în limba croată. Această deficiență trebuie remediată prin readoptarea normelor cuprinse în Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 în toate limbile oficiale ale instituțiilor Uniunii.

| (4) | Pentru a facilita schimbul de informații privind persoanele suspectate de terorism și persoanele implicate în infracțiuni grave, este necesar să se renunțe la normele de compatibilitate pentru semnalări în cazul semnalărilor referitoare la controalele discrete și specifice, fără a se aduce atingere normelor privind prioritatea semnalărilor. Statele membre ar trebui să garanteze că utilizatorii lor finali efectuează operațiunile aferente semnalărilor prioritare. |
| --- | --- |

(4)

Pentru a facilita schimbul de informații privind persoanele suspectate de terorism și persoanele implicate în infracțiuni grave, este necesar să se renunțe la normele de compatibilitate pentru semnalări în cazul semnalărilor referitoare la controalele discrete și specifice, fără a se aduce atingere normelor privind prioritatea semnalărilor. Statele membre ar trebui să garanteze că utilizatorii lor finali efectuează operațiunile aferente semnalărilor prioritare.

| (5) | Având în vedere faptul că Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 se întemeiază pe acquis-ul Schengen, Danemarca, în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, a notificat, prin scrisoarea din 15 iunie 2007, transpunerea acquis-ului în legislația sa națională. Danemarca participă la Decizia 2007/533/JAI. Prin urmare, Danemarca are obligația de a pune în aplicare prezenta decizie. |
| --- | --- |

(5)

Având în vedere faptul că Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 se întemeiază pe acquis-ul Schengen, Danemarca, în conformitate cu articolul 5 din Protocolul privind poziția Danemarcei anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene, a notificat, prin scrisoarea din 15 iunie 2007, transpunerea acquis-ului în legislația sa națională. Danemarca participă la Decizia 2007/533/JAI. Prin urmare, Danemarca are obligația de a pune în aplicare prezenta decizie.

| (6) | Regatul Unit participă la prezenta decizie în măsura în care aceasta nu privește schimbul de informații suplimentare în legătură cu articolele 24 și 25 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul nr. 19 privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE a Consiliului (7). |
| --- | --- |

(6)

Regatul Unit participă la prezenta decizie în măsura în care aceasta nu privește schimbul de informații suplimentare în legătură cu articolele 24 și 25 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul nr. 19 privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 8 alineatul (2) din Decizia 2000/365/CE a Consiliului (7).

| (7) | Irlanda participă la prezenta decizie în măsura în care aceasta nu privește schimbul de informații suplimentare în legătură cu articolele 24 și 25 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul nr. 19 privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia 2002/192/CE a Consiliului (8). |
| --- | --- |

(7)

Irlanda participă la prezenta decizie în măsura în care aceasta nu privește schimbul de informații suplimentare în legătură cu articolele 24 și 25 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006, în conformitate cu articolul 5 alineatul (1) din Protocolul nr. 19 privind acquis-ul Schengen integrat în cadrul Uniunii Europene, anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene, și în conformitate cu articolul 6 alineatul (2) din Decizia 2002/192/CE a Consiliului (8).

| (8) | Prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta în alt mod, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003, al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005 și, respectiv, al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2011. |
| --- | --- |

(8)

Prezenta decizie constituie un act care se întemeiază pe acquis-ul Schengen sau care are legătură cu acesta în alt mod, în sensul articolului 3 alineatul (2) din Actul de aderare din 2003, al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2005 și, respectiv, al articolului 4 alineatul (2) din Actul de aderare din 2011.

| (9) | În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (9), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (10). |
| --- | --- |

(9)

În ceea ce privește Islanda și Norvegia, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului încheiat de Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (9), care se încadrează în domeniul prevăzut la articolul 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE a Consiliului (10).

| (10) | În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului semnat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (11), care intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (12) și cu articolul 3 din Decizia 2008/149/JAI a Consiliului (13). |
| --- | --- |

(10)

În ceea ce privește Elveția, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Acordului semnat între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (11), care intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2008/146/CE a Consiliului (12) și cu articolul 3 din Decizia 2008/149/JAI a Consiliului (13).

| (11) | În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (14), care intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/349/UE a Consiliului (15) și cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (16). |
| --- | --- |

(11)

În ceea ce privește Liechtenstein, prezenta decizie constituie o dezvoltare a dispozițiilor acquis-ului Schengen în sensul Protocolului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în practică, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (14), care intră sub incidența dispozițiilor articolului 1 punctul G din Decizia 1999/437/CE, coroborat cu articolul 3 din Decizia 2011/349/UE a Consiliului (15) și cu articolul 3 din Decizia 2011/350/UE a Consiliului (16).

| (12) | Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 51 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 și al articolului 67 din Decizia 2007/533/JAI, |
| --- | --- |

(12)

Măsurile prevăzute în prezenta decizie sunt conforme cu avizul comitetului instituit în temeiul articolului 51 din Regulamentul (CE) nr. 1987/2006 și al articolului 67 din Decizia 2007/533/JAI,

ADOPTĂ PREZENTA DECIZIE:

Articolul 1

Anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE se înlocuiește cu textul din anexa la prezenta decizie.

Articolul 2

Prezenta decizie se adresează statelor membre.

Adoptată la Bruxelles, 12 iulie 2016.

Pentru Comisie

Dimitris AVRAMOPOULOS

Membru al Comisiei

---

(1)  
  JO L 381, 28.12.2006, p. 4.

1

(2)  
  JO L 205, 7.8.2007, p. 63.

2

(3)  Decizia 2008/333/CE a Comisiei din 4 martie 2008 de adoptare a Manualului SIRENE și a altor dispoziții de aplicare a Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (JO L 123, 8.5.2008, p. 1).

3

(4)  Decizia 2008/334/JAI a Comisiei din 4 martie 2008 de adoptare a Manualului SIRENE și a altor dispoziții de aplicare a Sistemului de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) (JO L 123, 8.5.2008, p. 39).

4

(5)  Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE a Comisiei din 26 februarie 2013 privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicare a Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) (JO L 71, 14.3.2013, p. 1).

5

(6)  Decizia de punere în aplicare (UE) 2015/219 din 29 ianuarie 2015 care înlocuiește anexa la Decizia de punere în aplicare 2013/115/UE privind Manualul SIRENE și alte măsuri de punere în aplicarea Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) (JO L 44, 18.2.2015, p. 75).

6

(7)  Decizia 2000/365/CE a Consiliului din 29 mai 2000 privind solicitarea Regatului Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 131, 1.6.2000, p. 43).

7

(8)  Decizia 2002/192/CE a Consiliului din 28 februarie 2002 privind solicitarea Irlandei de a participa la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen (JO L 64, 7.3.2002, p. 20).

8

(9)  
  JO L 176, 10.7.1999, p. 36.

9

(10)  Decizia 1999/437/CE a Consiliului din 17 mai 1999 privind anumite modalități de aplicare a Acordului încheiat între Consiliul Uniunii Europene și Republica Islanda și Regatul Norvegiei în ceea ce privește asocierea acestor două state în vederea punerii în aplicare, a asigurării respectării și dezvoltării acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, p. 31).

10

(11)  
  JO L 53, 27.2.2008, p. 52.

11

(12)  Decizia 2008/146/CE a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Comunității Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 1).

12

(13)  Decizia 2008/149/JAI a Consiliului din 28 ianuarie 2008 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Acordului între Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană cu privire la asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 53, 27.2.2008, p. 50).

13

(14)  
  JO L 160, 18.6.2011, p. 21.

14

(15)  Decizia 2011/349/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în special în ceea ce privește cooperarea judiciară în materie penală și cooperarea polițienească (JO L 160, 18.6.2011, p. 1).

15

(16)  Decizia 2011/350/UE a Consiliului din 7 martie 2011 privind încheierea, în numele Uniunii Europene, a Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen, în ceea ce privește eliminarea controalelor la frontierele interne și circulația persoanelor (JO L 160, 18.6.2011, p. 19).

16

---

ANEXĂ

„ANEXĂ

Manualul SIRENE și alte dispoziții de aplicare a Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II)

CUPRINS

| INTRODUCERE | 42 |
| --- | --- |

| 1. | BIROURILE SIRENE ȘI INFORMAȚIILE SUPLIMENTARE | 44 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | Biroul SIRENE | 44 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | Manualul SIRENE | 45 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Apendice la Manualul SIRENE | 45 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Catalogul recomandărilor privind aplicarea corectă a acquis-ului Schengen și bunele practici (Sistemul de Informații Schengen) | 45 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 1.5. | Rolul birourilor SIRENE în cadrul cooperării polițienești din Uniunea Europeană | 45 |
| --- | --- | --- |

1.5.

| 1.5.1. | Transferul de date și de informații suplimentare din SIS II către țări terțe sau către organizații internaționale | 45 |
| --- | --- | --- |

1.5.1.

| 1.6. | Relațiile dintre birourile SIRENE și Europol | 46 |
| --- | --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Relațiile dintre birourile SIRENE și Eurojust | 46 |
| --- | --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Relațiile dintre birourile SIRENE și Interpol | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.

| 1.8.1. | Prioritatea semnalărilor din SIS II față de semnalările Interpol | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.1.

| 1.8.2. | Alegerea canalului de comunicare | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.2.

| 1.8.3. | Utilizarea și transmiterea semnalărilor Interpol în statele Schengen | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.3.

| 1.8.4. | Obținerea unui rezultat pozitiv și ștergerea unei semnalări | 47 |
| --- | --- | --- |

1.8.4.

| 1.8.5. | Îmbunătățirea cooperării între birourile SIRENE și BCN Interpol | 47 |
| --- | --- | --- |

1.8.5.

| 1.9. | Standarde | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.

| 1.9.1. | Disponibilitate | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.1.

| 1.9.2. | Continuitate | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.2.

| 1.9.3. | Confidențialitate | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.3.

| 1.9.4. | Accesibilitate | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.4.

| 1.10. | Comunicări | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.

| 1.10.1. | Limba de comunicare | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.1.

| 1.10.2. | Schimbul de date între birourile SIRENE | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.2.

| 1.10.3. | Rețea, mesaje și căsuțe poștale electronice | 48 |
| --- | --- | --- |

1.10.3.

| 1.10.4. | Comunicarea în circumstanțe excepționale | 48 |
| --- | --- | --- |

1.10.4.

| 1.11. | Carnetul de adrese SIRENE (SAB) | 48 |
| --- | --- | --- |

1.11.

| 1.12. | Sistemul de gestionare a fluxului de lucru al birourilor SIRENE | 49 |
| --- | --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Termene-limită pentru furnizarea unui răspuns | 49 |
| --- | --- | --- |

1.13.

| 1.13.1. | Indicarea gradului de urgență în formularele SIRENE, inclusiv raportarea urgentă a unui rezultat pozitiv | 49 |
| --- | --- | --- |

1.13.1.

| 1.14. | Norme privind transliterarea/transcrierea | 49 |
| --- | --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Calitatea datelor | 49 |
| --- | --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Arhivare | 50 |
| --- | --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Personal | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.

| 1.17.1. | Responsabilii birourilor SIRENE | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.1.

| 1.17.2. | Persoana de contact SIRENE (SIRCoP) | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.2.

| 1.17.3. | Cunoștințe | 51 |
| --- | --- | --- |

1.17.3.

| 1.17.4. | Formare | 51 |
| --- | --- | --- |

1.17.4.

| 1.17.5. | Schimburi de personal | 52 |
| --- | --- | --- |

1.17.5.

| 2. | PROCEDURI GENERALE | 52 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Definiții | 52 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Semnalări multiple [articolul 34 alineatul (6) din Regulamentul SIS II și articolul 49 alineatul (6) din Decizia SIS II] | 52 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | Compatibilitatea semnalărilor | 53 |
| --- | --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Ordinea priorității semnalărilor | 54 |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Verificarea incompatibilității și introducerea semnalărilor multiple | 55 |
| --- | --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | Situația specială a Regatului Unit și a Irlandei | 56 |
| --- | --- | --- |

2.2.4.

| 2.3. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 57 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Imposibilitatea respectării procedurilor în urma obținerii unui rezultat pozitiv (articolul 48 din Decizia SIS II și articolul 33 din Regulamentul SIS II) | 57 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Prelucrarea datelor în alt scop decât cel pentru care au fost introduse în SIS II [articolul 46 alineatul (5) din Decizia SIS II] | 58 |
| --- | --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Aplicarea unui indicator de validitate | 58 |
| --- | --- | --- |

2.6.

| 2.6.1. | Introducere | 58 |
| --- | --- | --- |

2.6.1.

| 2.6.2. | Consultarea statelor membre în vederea aplicării unui indicator de validitate | 59 |
| --- | --- | --- |

2.6.2.

| 2.6.3. | Cererea de ștergere a unui indicator de validitate | 59 |
| --- | --- | --- |

2.6.3.

| 2.7. | Date care conțin erori de drept sau de fapt (articolul 34 din Regulamentul SIS II și articolul 49 din Decizia SIS II) | 59 |
| --- | --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Dreptul de acces la date și de rectificare a acestora (articolul 41 din Regulamentul SIS II și articolul 58 din Decizia SIS II) | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.

| 2.8.1. | Cereri de acces la date sau de rectificare a datelor | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.1.

| 2.8.2. | Schimbul de informații privind cererile de acces la semnalările emise de alte state membre | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.2.

| 2.8.3. | Schimbul de informații privind cererile de rectificare sau de ștergere a datelor introduse de alte state membre | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.3.

| 2.9. | Ștergerea în cazul în care nu mai sunt întrunite condițiile pentru menținerea semnalării | 60 |
| --- | --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Introducerea numelor proprii | 61 |
| --- | --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Diferite categorii de identitate | 61 |
| --- | --- | --- |

2.11.

| 2.11.1. | Identitate uzurpată (articolul 36 din Regulamentul SIS II și articolul 51 din Decizia SIS II) | 61 |
| --- | --- | --- |

2.11.1.

| 2.11.2. | Introducerea unui pseudonim | 62 |
| --- | --- | --- |

2.11.2.

| 2.11.3. | Alte informații utilizate pentru stabilirea identității unei persoane | 62 |
| --- | --- | --- |

2.11.3.

| 2.12. | Schimbul de informații în cazul semnalărilor între care există conexiuni | 63 |
| --- | --- | --- |

2.12.

| 2.12.1. | Norme operaționale | 63 |
| --- | --- | --- |

2.12.1.

| 2.13. | Formatul și calitatea datelor biometrice din SIS II | 63 |
| --- | --- | --- |

2.13.

| 2.13.1. | Utilizarea ulterioară a datelor transmise, inclusiv arhivarea | 63 |
| --- | --- | --- |

2.13.1.

| 2.13.2. | Schimburile de amprente digitale și de fotografii | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.2.

| 2.13.3. | Cerințe tehnice | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.3.

| 2.13.4. | Formatul și calitatea datelor biometrice | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.4.

| 2.14. | Tipuri specifice de căutare | 64 |
| --- | --- | --- |

2.14.

| 2.14.1. | Căutare după criteriul geografic | 64 |
| --- | --- | --- |

2.14.1.

| 2.14.2. | Căutare cu participarea unităților speciale de poliție care efectuează căutări direcționate (FAST) | 65 |
| --- | --- | --- |

2.14.2.

| 3. | SEMNALĂRILE ÎN VEDEREA ARESTĂRII ÎN SCOPUL PREDĂRII SAU AL EXTRĂDĂRII (ARTICOLUL 26 DIN DECIZIA SIS II) | 65 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Introducerea unei semnalări | 65 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Semnalări multiple | 65 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Uzurparea identității | 66 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Introducerea unui pseudonim | 66 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Informații suplimentare care trebuie trimise statelor membre | 66 |
| --- | --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | Informații suplimentare care trebuie trimise cu privire la arestarea provizorie | 66 |
| --- | --- | --- |

3.5.1.

| 3.6. | Adăugarea unui indicator de validitate | 67 |
| --- | --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | Cererea sistematică de aplicare a unui indicator de validitate pentru semnalările privind persoane căutate pentru a fi arestate în scopul extrădării, în cazul în care nu se aplică Decizia 2002/584/JAI (1) | 67 |
| --- | --- | --- |

3.6.1.

| 3.7. | Acțiunea biroului SIRENE la primirea unei semnalări în vederea arestării | 67 |
| --- | --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 68 |
| --- | --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Schimbul de informații suplimentare privind predarea sau extrădarea | 68 |
| --- | --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Schimbul de informații suplimentare cu privire la tranzitarea teritoriului unui alt stat membru | 68 |
| --- | --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Ștergerea semnalărilor în urma predării sau a extrădării | 68 |
| --- | --- | --- |

3.11.

| 4. | SEMNALĂRILE PRIVIND REFUZUL INTRĂRII SAU INTERDICȚIA DE ȘEDERE (ARTICOLUL 24 DIN REGULAMENTUL SIS II) | 69 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Introducerea unei semnalări | 69 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Semnalări multiple | 70 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Uzurparea identității | 70 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Introducerea unui pseudonim | 70 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Schimbul de informații în vederea eliberării permiselor de ședere sau a vizelor | 70 |
| --- | --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | Procedurile speciale prevăzute la articolul 25 din Convenția Schengen | 70 |
| --- | --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Procedurile speciale prevăzute la articolul 5 alineatul (4) literele (a) și (c) din Codul frontierelor Schengen | 71 |
| --- | --- | --- |

4.5.2.

| 4.6. | Norme comune privind procedurile menționate în secțiunea 4.5 | 72 |
| --- | --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv și în cazul refuzului intrării sau al expulzării din spațiul Schengen | 72 |
| --- | --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație | 73 |
| --- | --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Schimbul de informații în cazul în care, în absența unui rezultat pozitiv, un stat membru constată că există o semnalare privind refuzul intrării pentru un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație | 74 |
| --- | --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Ștergerea semnalărilor privind refuzul intrării sau interdicția de ședere | 74 |
| --- | --- | --- |

4.10.

| 5. | SEMNALĂRILE PRIVIND PERSOANE DISPĂRUTE (ARTICOLUL 32 DIN DECIZIA SIS II) | 75 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Semnalări multiple | 75 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Uzurparea identității | 75 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Introducerea unui pseudonim | 75 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Aplicarea unui indicator de validitate | 75 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Furnizarea de detalii descriptive privind minorii dispăruți și alte persoane considerate ca fiind expuse riscurilor | 75 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 76 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Ștergerea semnalărilor privind persoane dispărute | 76 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 5.7.1. | Minori | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.1.

| 5.7.2. | Adulți pentru care nu se solicită măsuri de protecție | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.2.

| 5.7.3. | Adulți pentru care se solicită măsuri de protecție | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.3.

| 6. | SEMNALĂRILE PRIVIND PERSOANELE CĂUTATE PENTRU A FACE OBIECTUL UNOR PROCEDURI JUDICIARE (ARTICOLUL 34 DIN DECIZIA SIS II) | 77 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Semnalări multiple | 77 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Uzurparea identității | 77 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Introducerea unui pseudonim | 77 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 77 |
| --- | --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Ștergerea semnalărilor privind persoane căutate pentru a face obiectul unor proceduri judiciare | 78 |
| --- | --- | --- |

6.5.

| 7. | SEMNALĂRILE ÎN VEDEREA EFECTUĂRII DE CONTROALE DISCRETE ȘI SPECIFICE (ARTICOLUL 36 DIN DECIZIA SIS II) | 78 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Semnalări multiple | 78 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Uzurparea identității | 78 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Introducerea unui pseudonim | 78 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Informarea altor state membre în cazul emiterii de semnalări | 78 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Aplicarea unui indicator de validitate | 79 |
| --- | --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 79 |
| --- | --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Ștergerea semnalărilor în vederea efectuării de controale discrete și specifice | 79 |
| --- | --- | --- |

7.7.

| 7.8. | Sistemele de recunoaștere automată a numărului de înmatriculare (ANPR) | 79 |
| --- | --- | --- |

7.8.

| 8. | SEMNALĂRI PRIVIND OBIECTE CĂUTATE PENTRU A FI CONFISCATE SAU FOLOSITE CA PROBE (ARTICOLUL 38 DIN DECIZIA SIS II) | 79 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | Semnalări multiple | 79 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Semnalări privind vehicule | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.2.1. | Verificarea existenței unor semnalări multiple privind un vehicul | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.1.

| 8.2.2. | Vehicule cu același VIN | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.2.

| 8.3. | Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv | 81 |
| --- | --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Ștergerea semnalărilor privind obiectele căutate pentru a fi confiscate sau folosite ca probe în cadrul procedurilor penale | 81 |
| --- | --- | --- |

8.4.

| 9. | SISTEMELE DE RECUNOAȘTERE AUTOMATĂ A NUMERELOR DE ÎNMATRICULARE (ANPR) | 82 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | STATISTICĂ | 83 |
| --- | --- | --- |

10.

INTRODUCERE

Spațiul Schengen

La data de 14 iunie 1985, guvernele Regatului Belgiei, Republicii Federale Germania, Republicii Franceze, Marelui Ducat al Luxemburgului și Regatului Țărilor de Jos au semnat la Schengen, o localitate din Luxemburg, un acord care avea drept obiectiv să permită «[...] libera trecere a frontierelor interne de către toți resortisanții statelor membre» și «[...] libera circulație a mărfurilor și a serviciilor».

La data de 19 iunie 1990, cele cinci țări fondatoare au semnat Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen (2), iar acestora li s-au alăturat ulterior Republica Italiană, la data de 27 noiembrie 1990, Regatul Spaniei și Republica Portugheză, la data de 25 iunie 1991, Republica Elenă, la data de 6 noiembrie 1992, Republica Austria, la data de 28 aprilie 1995, precum și Regatul Danemarcei, Regatul Suediei și Republica Finlanda, la data de 19 decembrie 1996.

În consecință, de la data de 26 martie 1995, acquis-ul Schengen s-a aplicat pe deplin în Belgia, Germania, Franța, Luxemburg, Țările de Jos, Spania și Portugalia (3). De la data de 31 martie 1998, în Austria și în Italia (4); de la data de 26 martie 2000, în Grecia (5) și, în fine, de la data de 25 martie 2001, acquis-ul Schengen a fost pe deplin aplicabil în Norvegia, Islanda, Suedia, Danemarca și Finlanda (6).

Regatul Unit și Irlanda participă doar la unele dintre dispozițiile acquis-ului Schengen, în conformitate cu Decizia 2000/365/CE și, respectiv, cu Decizia 2002/192/CE.

În cazul Regatului Unit, dispozițiile la care acesta dorește să participe (cu excepția SIS) sunt aplicabile de la data de 1 ianuarie 2005
   (7).

Acquis-ul Schengen a fost încorporat în cadrul juridic al Uniunii Europene prin intermediul protocoalelor atașate la Tratatul de la Amsterdam (8) în 1999. La data de 12 mai 1999 s-a adoptat o decizie a Consiliului de stabilire a temeiului juridic pentru fiecare dintre dispozițiile sau deciziile care constituie acquis-ul Schengen, în conformitate cu prevederile relevante din Tratatul de instituire a Comunității Europene și din Tratatul privind Uniunea Europeană.

De la data de 1 mai 2004, acquis-ul Schengen, astfel cum este integrat în cadrul juridic al Uniunii Europene prin protocolul anexat la Tratatul privind Uniunea Europeană și la Tratatul de instituire a Comunității Europene (denumit în continuare «Protocolul Schengen»), și actele adoptate în temeiul acestuia sau care au legătură cu acesta sunt obligatorii pentru Republica Cehă, Republica Estonia, Republica Letonia, Republica Lituania, Ungaria, Republica Malta, Republica Polonă, Republica Slovenia și Republica Slovacia. Aceste state membre au devenit membre cu drepturi depline ale spațiului Schengen la data de 21 decembrie 2007.

Cipru a semnat Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen, însă beneficiază de o derogare în temeiul Actului său de aderare din 2003.

Republica Bulgaria și România au aderat la Uniunea Europeană la data de 1 ianuarie 2007; de la această dată, acquis-ul Schengen și actele adoptate în temeiul acestuia sau care au legătură cu acesta sunt obligatorii pentru cele două state, cu derogările prevăzute de Actul lor de aderare din 2005.

Croația a aderat la Uniunea Europeană la data de 1 iulie 2013. Aceasta aplică acquis-ul Schengen cu derogarea prevăzută de Actul său de aderare din 2011.

Unele dispoziții ale acquis-ului Schengen se aplică odată cu aderarea la UE a noilor state membre. Alte dispoziții se aplică în statele membre respective numai în temeiul unei decizii a Consiliului în acest sens. În fine, Consiliul adoptă o decizie privind eliminarea controalelor la frontiere, după ce s-a verificat îndeplinirea, în respectivul stat membru, a condițiilor necesare pentru aplicarea tuturor părților din acquis relevante, în conformitate cu procedurile de evaluare Schengen aplicabile și după consultarea Parlamentului European.

Alte țări europene au aderat, de asemenea, la spațiul Schengen. Regatul Norvegiei și Republica Islanda au încheiat, la data de 18 mai 1999, un acord de asociere cu statele membre (9) pentru a fi asociate la Convenția Schengen.

În 2004, Confederația Elvețiană a semnat un acord cu Uniunea Europeană și Comunitatea Europeană privind asocierea sa la punerea în aplicare, asigurarea respectării și dezvoltarea acquis-ului Schengen (10), pe baza căruia a devenit membră a spațiului Schengen la data de 12 decembrie 2008.

Pe baza Protocolului dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană, Confederația Elvețiană și Principatul Liechtenstein privind aderarea Principatului Liechtenstein la Acordul dintre Uniunea Europeană, Comunitatea Europeană și Confederația Elvețiană privind asocierea Confederației Elvețiene la punerea în aplicare, respectarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (11), semnat în 2008, Principatul Liechtenstein a devenit membru al spațiului Schengen la data de 19 decembrie 2011.

Sistemul de Informații Schengen de a doua generație (SIS II)

SIS II, instituit în temeiul Regulamentului (CE) nr. 1987/2006 (Regulamentul SIS II) și al Deciziei 2007/533/JAI (Decizia SIS II) privind înființarea, funcționarea și utilizarea Sistemului de Informații Schengen de a doua generație (SIS II) (denumite împreună: «instrumentele juridice privind SIS II»), precum și al Regulamentului (CE) nr. 1986/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (12), constituie un sistem comun de informații care permite autorităților competente din statele membre să coopereze prin intermediul schimbului de informații și reprezintă un instrument esențial pentru aplicarea dispozițiilor acquis-ului Schengen, astfel cum este integrat în cadrul juridic al Uniunii Europene. Aceste instrumente, care se aplică începând cu data de 9 aprilie 2013, au abrogat titlul IV din Convenția de punere în aplicare a Acordului Schengen. SIS II înlocuiește Sistemul de Informații Schengen de primă generație, care a devenit operațional în 1995 și care a fost extins în 2005 și în 2007.

Scopul SIS II, astfel cum se prevede la articolul 1 din instrumentele juridice privind SIS II, este «[...] de a asigura un nivel ridicat de securitate în spațiul de libertate, securitate și justiție al Uniunii Europene, inclusiv menținerea siguranței și ordinii publice și garantarea securității pe teritoriul statelor membre, precum și de a aplica dispozițiile părții a treia titlul IV din Tratatul CE (denumit în continuare Tratatul CE), privind circulația persoanelor pe teritoriul acestora, cu ajutorul informațiilor transmise prin intermediul acestui sistem.»

În conformitate cu instrumentele juridice privind SIS II, prin intermediul unei proceduri de consultare automatizate, SIS II asigură accesul la semnalări referitoare la persoane și obiecte pentru următoarele autorități:

| (a) | autoritățile responsabile de controlul la frontieră, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (13); |
| --- | --- |

(a)

autoritățile responsabile de controlul la frontieră, în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului (13);

| (b) | autoritățile responsabile de efectuarea și coordonarea altor controale polițienești și vamale în interiorul țării; |
| --- | --- |

(b)

autoritățile responsabile de efectuarea și coordonarea altor controale polițienești și vamale în interiorul țării;

| (c) | autoritățile judiciare naționale și autoritățile de coordonare a acestora; |
| --- | --- |

(c)

autoritățile judiciare naționale și autoritățile de coordonare a acestora;

| (d) | autoritățile responsabile de eliberarea vizelor, autoritățile centrale responsabile de examinarea cererilor de viză, autoritățile responsabile de eliberarea permiselor de ședere și de punerea în aplicare a legislației privind resortisanții țărilor terțe în contextul aplicării dreptului Uniunii privind circulația persoanelor; |
| --- | --- |

(d)

autoritățile responsabile de eliberarea vizelor, autoritățile centrale responsabile de examinarea cererilor de viză, autoritățile responsabile de eliberarea permiselor de ședere și de punerea în aplicare a legislației privind resortisanții țărilor terțe în contextul aplicării dreptului Uniunii privind circulația persoanelor;

| (e) | autoritățile responsabile de eliberarea certificatelor de înmatriculare a vehiculelor [în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1986/2006]. |
| --- | --- |

(e)

autoritățile responsabile de eliberarea certificatelor de înmatriculare a vehiculelor [în conformitate cu Regulamentul (CE) nr. 1986/2006].

În conformitate cu Decizia SIS II, Europol și Eurojust au, de asemenea, acces la anumite categorii de semnalări.

SIS II este alcătuit din următoarele componente:

| 1. | un sistem central (SIS II central) format din:






  (a) | o funcție de suport tehnic (CS-SIS) care conține o bază de date (baza de date SIS II); |
| --- | --- | --- |

1.

un sistem central (SIS II central) format din:

(a)

o funcție de suport tehnic (CS-SIS) care conține o bază de date (baza de date SIS II);

| (b) | o interfață națională uniformă (NI-SIS); |
| --- | --- |

(b)

o interfață națională uniformă (NI-SIS);

| 2. | un sistem național (N.SIS II) în fiecare stat membru, care constă în sistemele naționale de date care comunică cu SIS II central. Un N.SIS II poate conține un fișier de date (o copie națională) care cuprinde o copie completă sau parțială a bazei de date SIS II; |
| --- | --- |

2.

un sistem național (N.SIS II) în fiecare stat membru, care constă în sistemele naționale de date care comunică cu SIS II central. Un N.SIS II poate conține un fișier de date (o copie națională) care cuprinde o copie completă sau parțială a bazei de date SIS II;

| 3. | o infrastructură de comunicare între CS-SIS și NI-SIS care asigură o rețea virtuală criptată pentru datele din SIS II și schimbul de date dintre birourile SIRENE, astfel cum sunt definite mai jos. |
| --- | --- |

3.

o infrastructură de comunicare între CS-SIS și NI-SIS care asigură o rețea virtuală criptată pentru datele din SIS II și schimbul de date dintre birourile SIRENE, astfel cum sunt definite mai jos.

1.   BIROURILE SIRENE ȘI INFORMAȚIILE SUPLIMENTARE

1.1.   Biroul SIRENE

SIS II conține numai informații indispensabile (și anume date privind semnalările) care permit identificarea unei persoane sau a unui obiect și acțiunea necesară care trebuie întreprinsă. În plus, în conformitate cu instrumentele juridice privind SIS II, statele membre fac schimb de informații suplimentare referitoare la semnalare, care sunt necesare pentru punerea în aplicare a anumitor dispoziții prevăzute în instrumentele juridice privind SIS II, precum și pentru funcționarea corespunzătoare a SIS II, la nivel bilateral sau multilateral.

Această structură, creată pentru a realiza schimbul de informații suplimentare, a fost denumită «SIRENE», acronim provenind de la definiția în limba engleză a structurii: Supplementary Information Request at the National Entries («Solicitare de informații suplimentare la intrarea pe teritoriul național»).

Fiecare stat membru înființează un «birou SIRENE» național, în conformitate cu articolul 7 alineatul (2) comun din instrumentele juridice privind SIS II. Acesta reprezintă un punct de contact unic pentru statele membre, pe deplin operațional 24 de ore din 24, 7 zile din 7, în scopul de a efectua schimburi de informații suplimentare privind introducerea semnalărilor și de a permite întreprinderea acțiunilor corespunzătoare în cazul în care persoanele și obiectele au fost înregistrate în SIS II și sunt găsite în urma obținerii unui rezultat pozitiv. Printre principalele sarcini ale birourilor SIRENE se numără (14) asigurarea faptului că schimbul tuturor informațiilor suplimentare se efectuează în conformitate cu dispozițiile prezentului Manual SIRENE, astfel cum se prevede la articolul 8 comun din instrumentele juridice privind SIS II, în următoarele scopuri:

| (a) | pentru a permite statelor membre să se consulte sau să se informeze reciproc la introducerea unei semnalări (de exemplu, la introducerea semnalărilor în vederea arestării); |
| --- | --- |

(a)

pentru a permite statelor membre să se consulte sau să se informeze reciproc la introducerea unei semnalări (de exemplu, la introducerea semnalărilor în vederea arestării);

| (b) | în urma obținerii unui rezultat pozitiv, pentru a se putea întreprinde acțiunile corespunzătoare (de exemplu, găsirea de informații care corespund semnalării); |
| --- | --- |

(b)

în urma obținerii unui rezultat pozitiv, pentru a se putea întreprinde acțiunile corespunzătoare (de exemplu, găsirea de informații care corespund semnalării);

| (c) | atunci când acțiunea necesară nu poate fi întreprinsă (de exemplu, aplicarea unui indicator de validitate); |
| --- | --- |

(c)

atunci când acțiunea necesară nu poate fi întreprinsă (de exemplu, aplicarea unui indicator de validitate);

| (d) | atunci când se analizează calitatea datelor din SIS II (de exemplu, atunci când datele au fost introduse în mod ilegal sau sunt incorecte din punct de vedere factual), inclusiv validarea semnalărilor la ieșire și verificarea semnalărilor la intrare, dacă legislația națională prevede acest lucru; |
| --- | --- |

(d)

atunci când se analizează calitatea datelor din SIS II (de exemplu, atunci când datele au fost introduse în mod ilegal sau sunt incorecte din punct de vedere factual), inclusiv validarea semnalărilor la ieșire și verificarea semnalărilor la intrare, dacă legislația națională prevede acest lucru;

| (e) | atunci când se analizează compatibilitatea și prioritatea semnalărilor (de exemplu, atunci când se verifică dacă există semnalări multiple); |
| --- | --- |

(e)

atunci când se analizează compatibilitatea și prioritatea semnalărilor (de exemplu, atunci când se verifică dacă există semnalări multiple);

| (f) | atunci când sunt avute în vedere drepturile persoanelor vizate, în special dreptul de acces la date. |
| --- | --- |

(f)

atunci când sunt avute în vedere drepturile persoanelor vizate, în special dreptul de acces la date.

Statele membre sunt încurajate să organizeze în mod structurat toate organismele naționale responsabile de cooperarea polițienească internațională, inclusiv birourile SIRENE, pentru a preveni conflictele de competență și suprapunerea activităților.

1.2.   Manualul SIRENE

Manualul SIRENE este un set de instrucțiuni care descriu în mod detaliat normele și procedurile care reglementează schimbul bilateral sau multilateral de informații suplimentare.

1.3.   Apendice la Manualul SIRENE

Având în vedere faptul că anumite norme de natură tehnică au un impact direct asupra activității utilizatorilor din statele membre, inclusiv a birourilor SIRENE, este oportun ca normele respective să fie incluse în Manualul SIRENE. Prin urmare, apendicele la prezentul manual conțin, printre altele, norme privind transliterarea, tabele de coduri, formulare pentru transmiterea de informații suplimentare și alte măsuri tehnice de punere în aplicare privind prelucrarea datelor.

1.4.   Catalogul recomandărilor privind aplicarea corectă a acquis-ului Schengen și bunele practici (Sistemul de Informații Schengen)

Catalogul pune la dispoziția statelor membre recomandări fără caracter obligatoriu din punct de vedere juridic și bune practici din perspectiva experienței. Acesta reprezintă, de asemenea, un instrument de referință pentru evaluarea punerii în aplicare corecte a instrumentelor juridice privind SIS II. În consecință, recomandările catalogului ar trebui să fie respectate, în măsura în care este posibil.

1.5.   Rolul birourilor SIRENE în cadrul cooperării polițienești din Uniunea Europeană

Schimbul de informații suplimentare nu aduce atingere sarcinilor din domeniul cooperării polițienești internaționale care revin birourilor SIRENE în temeiul legislației naționale de punere în aplicare a altor instrumente juridice ale Uniunii Europene.

Este posibil ca birourilor SIRENE să li se atribuie sarcini suplimentare, în special în temeiul legislației naționale de punere în aplicare a Deciziei-cadru 2006/960/JAI, al articolelor 39 și 46 din Convenția Schengen, în măsura în care acestea nu sunt înlocuite de Decizia-cadru 2006/960/JAI, al articolului 40 sau al articolului 41 din Convenția Schengen ori în cazul în care informațiile se încadrează în domeniul de aplicare al asistenței juridice reciproce.

În cazul în care un birou SIRENE primește de la un alt birou SIRENE o cerere care, în conformitate cu legislația națională, nu este de competența sa, acesta ar trebui să o transmită imediat autorității competente și să informeze biroul SIRENE solicitant cu privire la acțiunea respectivă. În cazul în care este necesar, acesta ar trebui să acorde sprijin biroului SIRENE solicitant pentru a facilita comunicarea.

1.5.1.   Transferul de date și de informații suplimentare din SIS II către țări terțe sau către organizații internaționale

În conformitate cu articolul 39 din Regulamentul SIS II și cu articolul 54 din Decizia SIS II, datele prelucrate în SIS II în aplicarea acestor două instrumente juridice nu se transferă și nici nu se pun la dispoziția unor țări terțe sau a unor organizații internaționale. Această interdicție se aplică transferului de informații suplimentare către țări terțe sau către organizații internaționale. Articolul 55 din Decizia SIS II prevede o derogare de la această regulă generală pentru schimbul de date cu Interpol privind pașapoartele furate, însușite ilegal, pierdute sau anulate, sub rezerva condițiilor prevăzute la articolul respectiv.

1.6.   Relațiile dintre birourile SIRENE și Europol

Europol are dreptul de a accesa și de a efectua în mod direct căutări în datele introduse în SIS II, în conformitate cu articolele 26, 36 și 38 din Decizia SIS II. Europol poate solicita informații suplimentare statelor membre în cauză, în conformitate cu dispozițiile Deciziei privind Europol (15). Se recomandă cu fermitate să se stabilească relații de cooperare cu unitatea națională Europol (ENU), în conformitate cu legislația națională, pentru a se asigura faptul că biroul SIRENE este informat despre orice schimb de informații suplimentare între Europol și ENU cu privire la semnalările din SIS II. În cazurile excepționale în care comunicarea la nivel național cu privire la semnalările din SIS II este efectuată de către ENU, acest fapt ar trebui să fie adus la cunoștința tuturor părților la comunicare, în special a biroului SIRENE, pentru evitarea confuziei.

1.7.   Relațiile dintre birourile SIRENE și Eurojust

Membrii naționali ai Eurojust și asistenții acestora au dreptul de a accesa și de a efectua în mod direct căutări în datele introduse în SIS II, în conformitate cu articolele 26, 32, 34 și 38 din Decizia SIS II. Ar trebui să se stabilească relații de cooperare cu aceștia, în conformitate cu legislația națională, pentru a se asigura efectuarea cu ușurință a schimbului de informații în cazul obținerii unui rezultat pozitiv. În special, biroul SIRENE ar trebui să fie punctul de contact pentru membrii naționali ai Eurojust și pentru asistenții acestora, în vederea obținerii de informații suplimentare referitoare la semnalările din SIS II.

1.8.   Relațiile dintre birourile SIRENE și Interpol (16)

Rolul SIS II nu este nici de a înlocui Interpolul, nici de a îndeplini același rol ca acesta. Cu toate că sarcinile se pot suprapune, principiile de acțiune și de cooperare între statele membre în cadrul Schengen sunt în mod sensibil diferite față de sarcinile îndeplinite de Interpol. Prin urmare, este necesar să se stabilească la nivel național norme de cooperare între birourile SIRENE și BCN (Birourile Centrale Naționale).

Se aplică următoarele principii:

1.8.1.   Prioritatea semnalărilor din SIS II față de semnalările Interpol

În cazul semnalărilor emise de statele membre, semnalările din SIS II și schimbul tuturor informațiilor privind semnalările respective au întotdeauna prioritate față de semnalările și schimbul de informații prin intermediul Interpol. Această dispoziție este deosebit de importantă în cazul în care semnalările sunt incompatibile.

1.8.2.   Alegerea canalului de comunicare

Trebuie să se respecte principiul priorității semnalărilor Schengen față de semnalările Interpol emise de statele membre și să se asigure faptul că BCN ale statelor membre respectă acest principiu. Din momentul introducerii semnalării în SIS II, birourile SIRENE asigură toate comunicările legate de aceasta, de scopul introducerii acesteia și de executarea acțiunii care trebuie întreprinsă. În cazul în care un stat membru dorește să schimbe canalele de comunicare, celelalte părți trebuie să fie consultate în prealabil. O astfel de schimbare de canal este posibilă numai în cazuri specifice.

1.8.3.   Utilizarea și transmiterea semnalărilor Interpol în statele Schengen

Având în vedere prioritatea semnalărilor din SIS II față de semnalările Interpol, utilizarea semnalărilor Interpol se limitează la cazuri excepționale (și anume, în cazul unor semnalări a căror introducere în SIS II nu este prevăzută nici în instrumentele juridice privind SIS II, nici din punct de vedere tehnic sau în cazul în care nu sunt disponibile toate informațiile necesare creării unei semnalări în SIS II). În spațiul Schengen ar trebui să se evite semnalările paralele în SIS II și prin intermediul Interpol. Semnalările care sunt transmise prin intermediul canalelor Interpol și care acoperă și spațiul Schengen sau părți din acesta conțin următoarea mențiune: «cu excepția statelor Schengen».

1.8.4.   Obținerea unui rezultat pozitiv și ștergerea unei semnalări

Pentru a garanta îndeplinirea de către biroul SIRENE a rolului de coordonator al verificării calității informațiilor introduse în SIS II, statele membre asigură faptul că birourile SIRENE și BCN se informează reciproc în cazul obținerii de rezultate pozitive și al ștergerii semnalărilor.

1.8.5.   Îmbunătățirea cooperării între birourile SIRENE și BCN Interpol

În conformitate cu legislația sa națională, fiecare stat membru adoptă măsurile corespunzătoare pentru a asigura schimbul eficace de informații la nivel național între biroul său SIRENE și BCN.

1.9.   Standarde

Standardele care stau la baza cooperării prin intermediul birourilor SIRENE sunt următoarele:

1.9.1.   Disponibilitate

Fiecare birou SIRENE este pe deplin operațional 24 de ore pe zi, șapte zile din șapte, pentru a fi în măsură să reacționeze în termenul-limită stabilit, astfel cum se prevede în secțiunea 1.13. Furnizarea de analize, de sprijin și de soluții de natură tehnică și juridică este asigurată, de asemenea, 24 de ore pe zi, șapte zile din șapte.

1.9.2.   Continuitate

Fiecare birou SIRENE instituie o structură internă care să garanteze continuitatea gestionării, a personalului și a infrastructurii tehnice.

1.9.3.   Confidențialitate

În temeiul articolului 11 comun din instrumentele juridice privind SIS II, întregului personal SIRENE i se aplică normele naționale relevante privind secretul profesional sau alte obligații echivalente de confidențialitate. Această obligație se aplică, de asemenea, după încetarea mandatului sau a contractului de muncă.

1.9.4.   Accesibilitate

Pentru îndeplinirea obligației de a furniza informații suplimentare, personalul SIRENE are acces direct sau indirect la toate informațiile naționale relevante și la consiliere de specialitate.

1.10.   Comunicări

1.10.1.   Limba de comunicare

Pentru a se asigura eficiența maximă a comunicării bilaterale între birourile SIRENE, se utilizează o limbă cunoscută de ambele părți.

1.10.2.   Schimbul de date între birourile SIRENE

Specificațiile tehnice privind schimbul de informații între birourile SIRENE sunt prevăzute în documentul: «Schimbul de date între birourile SIRENE (DEBS)». Aceste instrucțiuni trebuie să fie respectate.

1.10.3.   Rețea, mesaje și căsuțe poștale electronice

Birourile SIRENE utilizează o rețea virtuală criptată destinată exclusiv datelor din SIS II și schimbului de informații suplimentare între birourile SIRENE, astfel cum se prevede la articolul 4 alineatul (1) litera (c) și la articolul 8 alineatul (1) din instrumentele juridice privind SIS II. Numai în cazul în care acest canal nu este disponibil se pot utiliza alte mijloace de comunicare, securizate în mod adecvat și corespunzătoare. Posibilitatea de a alege canalul de comunicare înseamnă că acesta se stabilește de la caz la caz, în funcție de capacitățile tehnice și de cerințele privind securitatea și calitatea pe care trebuie să le respecte comunicarea.

Mesajele scrise sunt de două tipuri: texte libere și formulare standard. În apendicele 3 se prezintă formularele care fac obiectul schimburilor între birourile SIRENE și se furnizează instrucțiuni privind conținutul prevăzut al câmpurilor, inclusiv dacă acestea sunt sau nu obligatorii.

În rețeaua menționată mai sus există patru căsuțe poștale electronice diferite pentru mesajele cu text liber și formularele SIRENE.

| Căsuță poștală electronică | Adresa căsuței poștale electronice | Scop |
| --- | --- | --- |
| Operațional | oper@xx.sirenemail2.eu | Utilizată pentru schimbul de formulare și de fișiere atașate între birourile SIRENE |
| Tehnică | tech@xx.sirenemail2.eu | Utilizată pentru schimbul de e-mailuri între personalul de asistență tehnică al birourilor SIRENE |
| Responsabil SIRENE | director@xx.sirenemail2.eu | Utilizată pentru schimbul de e-mailuri între responsabilii birourilor SIRENE |
| E-mail | message@xx.sirenemail2.eu | Utilizată pentru schimbul de mesaje cu text liber între birourile SIRENE |

Căsuță poștală electronică

Adresa căsuței poștale electronice

Scop

Operațional

oper@xx.sirenemail2.eu

Utilizată pentru schimbul de formulare și de fișiere atașate între birourile SIRENE

Tehnică

tech@xx.sirenemail2.eu

Utilizată pentru schimbul de e-mailuri între personalul de asistență tehnică al birourilor SIRENE

Responsabil SIRENE

director@xx.sirenemail2.eu

Utilizată pentru schimbul de e-mailuri între responsabilii birourilor SIRENE

E-mail

message@xx.sirenemail2.eu

Utilizată pentru schimbul de mesaje cu text liber între birourile SIRENE

Pentru testare există un al doilea domeniu (17) (testxx.sirenemail2.eu), în care oricare dintre căsuțele poștale electronice din tabelul de mai sus poate fi reprodusă în scopul efectuării de probe, fără a afecta schimbul real de mesaje și mediul fluxului de lucru.

Se aplică normele detaliate privind căsuțele poștale electronice SIRENE și transmiterea formularelor SIRENE descrise în DEBS.

Sistemul de gestionare a fluxului de lucru SIRENE (a se vedea secțiunea 1.12) monitorizează căsuța poștală electronică operațională și cea pentru mesaje («oper» și «message») în scopul de a detecta formularele primite, e-mailurile conexe și fișierele atașate. Mesajele urgente se trimit numai către căsuța poștală electronică operațională.

1.10.4.   Comunicarea în circumstanțe excepționale

În cazul în care canalele de comunicare obișnuite nu sunt disponibile și este necesar, de exemplu, să se trimită formulare standard prin fax, se aplică procedura descrisă în DEBS.

1.11.   Carnetul de adrese SIRENE (SAB)

Datele de contact ale birourilor SIRENE și informațiile relevante pentru comunicarea și cooperarea între acestea sunt colectate și furnizate în carnetul de adrese SIRENE (SAB). Comisia va actualiza SAB. SAB actualizat este publicat de către Comisie de cel puțin două ori pe an. Fiecare birou SIRENE asigură faptul că:

| (a) | informațiile din SAB nu sunt divulgate unor terți; |
| --- | --- |

(a)

informațiile din SAB nu sunt divulgate unor terți;

| (b) | SAB este cunoscut și utilizat de personalul SIRENE; |
| --- | --- |

(b)

SAB este cunoscut și utilizat de personalul SIRENE;

| (c) | orice actualizare a informațiilor din SAB se comunică de îndată Comisiei. |
| --- | --- |

(c)

orice actualizare a informațiilor din SAB se comunică de îndată Comisiei.

1.12.   Sistemul de gestionare a fluxului de lucru al birourilor SIRENE

Administrarea eficace a volumului de lucru al birourilor SIRENE poate fi realizată cel mai bine prin dotarea fiecărui birou SIRENE cu un sistem de gestionare computerizat (sistem de gestionare a fluxului de lucru), care permite un grad ridicat de automatizare în cadrul activității de gestionare a fluxului de lucru zilnic.

Biroul SIRENE poate să aibă la dispoziție, în alt spațiu, un sistem informatic de rezervă și o bază de date de rezervă pentru fluxul său de lucru, în cazurile de urgență majoră apărute la sediul său. De asemenea, ar trebui să asigure într-o măsură suficientă furnizarea de energie electrică și efectuarea comunicațiilor.

Pentru asigurarea unui grad ridicat de disponibilitate a fluxului de lucru SIRENE, ar trebui să furnizeze asistență informatică adecvată.

1.13.   Termene-limită pentru furnizarea unui răspuns

Biroul SIRENE răspunde în cel mai scurt timp posibil tuturor solicitărilor de informații formulate de celelalte state membre, prin intermediul birourilor lor SIRENE, privind semnalările și procedurile aplicabile în cazul obținerii unui rezultat pozitiv. În orice situație, se dă un răspuns în termen de 12 ore. (A se vedea și secțiunea 1.13.1 privind indicarea gradului de urgență în formularele SIRENE).

Ordinea priorităților în activitatea zilnică se stabilește în funcție de categoria semnalării și de importanța cazului.

1.13.1.   Indicarea gradului de urgență în formularele SIRENE, inclusiv raportarea urgentă a unui rezultat pozitiv

Formularele SIRENE care trebuie prelucrate în mod prioritar de către biroul SIRENE destinatar pot conține mențiunea «URGENT» în câmpul 311 («Important Notice» – «Notă importantă»), urmată de motivul urgenței. Acesta se explică în câmpurile corespunzătoare din formularele SIRENE. Se poate folosi și comunicarea sau notificarea telefonică atunci când este necesar să se furnizeze urgent un răspuns.

În cazul în care circumstanțele în care s-a obținut un rezultat pozitiv privind o semnalare impun acest lucru, de exemplu într-o situație de reală urgență sau de importanță semnificativă, biroul SIRENE al statului membru care a găsit informații care corespund semnalării comunică telefonic acest fapt, după caz, biroului SIRENE al statului membru semnalant, după trimiterea unui formular G.

1.14.   Norme privind transliterarea/transcrierea

Definițiile și normele privind transliterarea și transcrierea sunt prevăzute în apendicele 1. Acestea trebuie să fie respectate în cadrul comunicării între birourile SIRENE (a se vedea și secțiunea 2.10 privind introducerea numelor proprii).

1.15.   Calitatea datelor

În temeiul articolului 7 alineatul (2) din instrumentele juridice privind SIS II, birourile SIRENE coordonează verificarea calității informațiilor introduse în SIS II. Birourile SIRENE ar trebui să dispună de competența necesară la nivel național pentru a îndeplini acest rol. Prin urmare, ar trebui să se instituie la nivel național o formă corespunzătoare de control al calității datelor, inclusiv o verificare a raportului semnalări/rezultate pozitive și a conținutului datelor.

Pentru ca fiecare birou SIRENE să își poată îndeplini rolul de coordonator al verificării calității datelor, ar trebui să i se furnizeze asistența informatică necesară și să i se acorde drepturile corespunzătoare de acces la sisteme.

Ar trebui să se stabilească standarde naționale pentru formarea utilizatorilor în ceea ce privește principiile și practicile referitoare la calitatea datelor, în cooperare cu biroul național SIRENE. Statele membre pot solicita ca personalul birourilor SIRENE să participe la formarea tuturor autorităților care introduc semnalări, punând accentul pe calitatea datelor și pe maximizarea gradului de utilizare a SIS II.

1.16.   Arhivare

| (a) | Fiecare stat membru stabilește condițiile de stocare a informațiilor. |
| --- | --- |

(a)

Fiecare stat membru stabilește condițiile de stocare a informațiilor.

| (b) | Biroul SIRENE din statul membru care a emis semnalarea pune la dispoziția celorlalte state membre toate informațiile privind propriile sale semnalări, inclusiv o trimitere la decizia care a generat semnalarea. |
| --- | --- |

(b)

Biroul SIRENE din statul membru care a emis semnalarea pune la dispoziția celorlalte state membre toate informațiile privind propriile sale semnalări, inclusiv o trimitere la decizia care a generat semnalarea.

| (c) | Arhivele fiecărui birou SIRENE permit accesul rapid la informațiile relevante pentru a respecta termenele foarte scurte de transmitere a informațiilor. |
| --- | --- |

(c)

Arhivele fiecărui birou SIRENE permit accesul rapid la informațiile relevante pentru a respecta termenele foarte scurte de transmitere a informațiilor.

| (d) | În conformitate cu articolul 12 alineatul (4) din instrumentele juridice privind SIS II, datele cu caracter personal din dosarele deținute de biroul SIRENE ca urmare a unui schimb de informații sunt păstrate numai pe durata perioadei care este necesară în vederea realizării scopurilor pentru care au fost furnizate. Ca regulă, aceste informații se șterg imediat după ce semnalarea conexă a fost ștearsă din SIS II și, în orice caz, cel mai târziu la un an după ștergerea semnalării conexe. Datele referitoare la o anumită semnalare introdusă de un stat membru sau la o semnalare în legătură cu care s-a întreprins o acțiune pe teritoriul acestuia pot fi însă stocate o perioadă mai îndelungată, în conformitate cu legislația națională. |
| --- | --- |

(d)

În conformitate cu articolul 12 alineatul (4) din instrumentele juridice privind SIS II, datele cu caracter personal din dosarele deținute de biroul SIRENE ca urmare a unui schimb de informații sunt păstrate numai pe durata perioadei care este necesară în vederea realizării scopurilor pentru care au fost furnizate. Ca regulă, aceste informații se șterg imediat după ce semnalarea conexă a fost ștearsă din SIS II și, în orice caz, cel mai târziu la un an după ștergerea semnalării conexe. Datele referitoare la o anumită semnalare introdusă de un stat membru sau la o semnalare în legătură cu care s-a întreprins o acțiune pe teritoriul acestuia pot fi însă stocate o perioadă mai îndelungată, în conformitate cu legislația națională.

| (e) | Informațiile suplimentare trimise de alte state membre se stochează în conformitate cu legislația națională a statului membru destinatar privind protecția datelor. Se aplică, de asemenea, articolul 12 comun din instrumentele juridice privind SIS II, Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18) și Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (19). |
| --- | --- |

(e)

Informațiile suplimentare trimise de alte state membre se stochează în conformitate cu legislația națională a statului membru destinatar privind protecția datelor. Se aplică, de asemenea, articolul 12 comun din instrumentele juridice privind SIS II, Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului (18) și Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului (19).

| (f) | Informațiile privind cazurile de uzurpare a identității se șterg după ștergerea semnalării căreia îi corespund. |
| --- | --- |

(f)

Informațiile privind cazurile de uzurpare a identității se șterg după ștergerea semnalării căreia îi corespund.

| (g) | Accesul la arhive se înregistrează, face obiectul controlului și este limitat la personalul desemnat. |
| --- | --- |

(g)

Accesul la arhive se înregistrează, face obiectul controlului și este limitat la personalul desemnat.

1.17.   Personal

Un personal cu un nivel ridicat de experiență este acel personal care poate lucra din proprie inițiativă și, prin urmare, poate rezolva în mod eficient cazurile. Prin urmare, este de dorit o fluctuație redusă a personalului, ceea ce necesită susținerea neechivocă a conducerii pentru crearea unui mediu de lucru descentralizat. Statele membre sunt încurajate să ia măsurile corespunzătoare pentru a evita pierderea calificării și a experienței cauzată de fluctuația personalului.

1.17.1.   Responsabilii birourilor SIRENE

Responsabilii birourilor SIRENE ar trebui să se întrunească de cel puțin două ori pe an pentru a evalua calitatea cooperării dintre serviciile lor, pentru a discuta despre măsurile tehnice sau organizatorice necesare în cazul unor dificultăți și pentru a clarifica, după caz, procedurile. Reuniunile responsabililor birourilor SIRENE sunt organizate de statul membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene.

1.17.2.   Persoana de contact SIRENE (SIRCoP)

În cazurile în care procedurile standard se dovedesc insuficiente, persoana de contact SIRENE (SIRCoP) se poate ocupa de dosarele a căror evoluție este complexă, problematică sau sensibilă și care pot presupune un anumit grad de asigurare a calității și/sau un contact pe termen mai îndelungat cu un alt birou SIRENE pentru remedierea situației. SIRCoP nu soluționează cazurile urgente, de care, în principiu, se ocupă serviciile de asistență imediată, disponibile 24 de ore din 24, 7 zile din 7.

SIRCoP poate să elaboreze propuneri pentru îmbunătățirea calității și să prezinte opțiuni în vederea soluționării respectivelor situații pe termen mai lung.

Ca regulă generală, o SIRCoP poate fi contactată de o altă SIRCoP numai în timpul programului de lucru.

În cadrul raportării statistice anuale se efectuează o evaluare anuală, astfel cum se prevede în apendicele 5, pe baza următorilor indicatori:

| (a) | numărul de intervenții SIRCoP pe stat membru; |
| --- | --- |

(a)

numărul de intervenții SIRCoP pe stat membru;

| (b) | motivul contactării; |
| --- | --- |

(b)

motivul contactării;

| (c) | rezultatul intervențiilor pe baza informațiilor disponibile pe durata perioadei de raportare. |
| --- | --- |

(c)

rezultatul intervențiilor pe baza informațiilor disponibile pe durata perioadei de raportare.

1.17.3.   Cunoștințe

Personalul birourilor SIRENE are cunoștințe lingvistice care acoperă cât mai multe limbi posibil, iar personalul de serviciu este capabil să comunice cu toate birourile SIRENE.

Personalul trebuie să aibă cunoștințele necesare cu privire la:

| — | aspectele juridice naționale, europene și internaționale; |
| --- | --- |

—

aspectele juridice naționale, europene și internaționale;

| — | autoritățile naționale de aplicare a legii; și |
| --- | --- |

—

autoritățile naționale de aplicare a legii; și

| — | sistemele judiciare și de gestionare a imigrației de la nivel național și european. |
| --- | --- |

—

sistemele judiciare și de gestionare a imigrației de la nivel național și european.

Personalul trebuie să aibă autoritatea necesară pentru a trata în mod independent de orice caz nou.

Este necesar ca operatorii care sunt de serviciu în afara programului de lucru să aibă aceleași competențe, aceleași cunoștințe și aceeași autoritate și ar trebui să aibă posibilitatea de a contacta experți care asigură permanența.

În cadrul biroului SIRENE ar trebui să existe personal care să aibă cunoștințe de specialitate în domeniul juridic de natură să acopere atât cazurile obișnuite, cât și pe cele excepționale. În funcție de caz, aceste cunoștințe pot fi furnizate de oricare membru al personalului care are pregătirea juridică necesară sau de experți ai autorităților judiciare.

1.17.4.   Formare

La nivel național

La nivel național, o formare suficientă asigură faptul că personalul îndeplinește standardele necesare stabilite în prezentul manual. Înainte de a primi autorizația de a prelucra datele stocate în SIS II, personalul beneficiază de o formare corespunzătoare privind normele în domeniul securității și al protecției datelor și este informat cu privire la orice infracțiuni și sancțiuni aplicabile.

La nivel european

Cel puțin o dată pe an se organizează cursuri comune de formare pentru a consolida cooperarea dintre birourile SIRENE, personalul putând astfel să întâlnească colegi din celelalte birouri SIRENE, să facă schimb de informații cu privire la metodele de lucru naționale și să constituie un corpus de cunoștințe omogen și echivalent. De asemenea, cursurile vor permite personalului să devină conștient de importanța muncii pe care o desfășoară și de necesitatea solidarității reciproce în vederea asigurării securității comune a statelor membre.

Activitatea de formare ar trebui să se desfășoare în conformitate cu Manualul formatorilor SIRENE.

Articolul 3 din Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European și al Consiliului (20) prevede că Agenția Europeană pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară Largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (Agenția) îndeplinește atribuții legate de formarea privind utilizarea tehnică a SIS II, în special pentru personalul SIRENE.

1.17.5.   Schimburi de personal

În măsura în care este posibil, birourile SIRENE ar trebui să aibă în vedere și organizarea unor schimburi de personal cu alte birouri SIRENE, cel puțin o dată pe an. Aceste schimburi au ca scop aprofundarea cunoașterii metodelor de lucru de către personal, prezentarea structurii organizatorice a altor birouri SIRENE și stabilirea unor contacte personale cu colegi din alte state membre.

2.   PROCEDURI GENERALE

Procedurile descrise mai jos se aplică tuturor categoriilor de semnalări. Procedurile specifice fiecărei categorii de semnalări sunt prezentate în secțiunile corespunzătoare ale prezentului manual.

2.1.   Definiții

«Stat membru semnalant»: statul membru care a introdus semnalarea în SIS II.

«Stat membru executant»: statul membru care întreprinde acțiunile necesare ca urmare a obținerii unui rezultat pozitiv.

«Biroul SIRENE furnizor»: biroul SIRENE al unui stat membru care deține amprente digitale sau fotografii ale persoanei care face obiectul unei semnalări introduse de un alt stat membru.

«Rezultat pozitiv»: se obține un rezultat pozitiv în SIS II atunci când:

| (a) | un utilizator efectuează o căutare; |
| --- | --- |

(a)

un utilizator efectuează o căutare;

| (b) | căutarea duce la identificarea unei semnalări introduse de un alt stat membru în SIS II; |
| --- | --- |

(b)

căutarea duce la identificarea unei semnalări introduse de un alt stat membru în SIS II;

| (c) | datele privind semnalarea din SIS II corespund datelor căutării; și |
| --- | --- |

(c)

datele privind semnalarea din SIS II corespund datelor căutării; și

| (d) | în urma obținerii rezultatului pozitiv, sunt necesare acțiuni suplimentare. |
| --- | --- |

(d)

în urma obținerii rezultatului pozitiv, sunt necesare acțiuni suplimentare.

«Indicator de validitate»: suspendarea validității la nivel național, care poate fi adăugată semnalărilor în vederea arestării, semnalărilor privind persoane dispărute și semnalărilor în vederea efectuării de controale, în cazul în care un stat membru consideră că punerea în aplicare a unei semnalări contravine legislației naționale, obligațiilor sale internaționale sau intereselor sale naționale fundamentale. În cazul în care semnalării i s-a aplicat un indicator de validitate, acțiunea care trebuie întreprinsă în baza semnalării nu se efectuează pe teritoriul statului membru respectiv.

2.2.   Semnalări multiple [articolul 34 alineatul (6) din Regulamentul SIS II și articolul 49 alineatul (6) din Decizia SIS II]

Un stat membru poate să introducă în SIS II numai o singură semnalare care vizează o persoană sau un obiect.

În consecință, de fiecare dată când este posibil și necesar, semnalările ulterioare privind aceeași persoană sau același obiect rămân disponibile la nivel național pentru a putea fi introduse după încetarea valabilității sau ștergerea primei semnalări.

Este posibil ca mai multe semnalări care au același obiect să fie introduse de state membre diferite. Este esențial ca această situație să nu conducă la confuzii în rândul utilizatorilor și ca aceștia din urmă să cunoască cu precizie măsurile care trebuie luate atunci când se introduce o semnalare și procedura care trebuie urmată în cazul obținerii unui rezultat pozitiv. Prin urmare, se stabilesc proceduri pentru detectarea semnalărilor multiple, precum și ordinea de prioritate pentru introducerea semnalărilor în SIS II.

Acest lucru necesită:

| — | efectuarea de verificări înainte de introducerea unei semnalări pentru a stabili dacă în SIS II există deja o semnalare care are același obiect; |
| --- | --- |

—

efectuarea de verificări înainte de introducerea unei semnalări pentru a stabili dacă în SIS II există deja o semnalare care are același obiect;

| — | consultarea celorlalte state membre, în cazul în care introducerea unei semnalări generează semnalări multiple incompatibile. |
| --- | --- |

—

consultarea celorlalte state membre, în cazul în care introducerea unei semnalări generează semnalări multiple incompatibile.

2.2.1.   Compatibilitatea semnalărilor

Mai multe state membre pot să introducă o semnalare privind aceeași persoană sau același obiect, dacă semnalările sunt compatibile.

Statele membre pot deroga de la normele privind compatibilitatea atunci când se emite o semnalare în vederea efectuării de controale discrete sau specifice, în special în cazul semnalărilor emise în scopul securității naționale. Prezenta derogare se aplică fără a aduce atingere ordinii priorității semnalărilor și procedurii de consultare, astfel cum se prevede în secțiunea 2.2.2.

Tabelul compatibilității semnalărilor privind persoane

| Ordinea importanței | Semnalare în vederea arestării | Semnalare privind refuzul intrării | Semnalare privind o persoană dispărută (protecție) | Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată | Semnalare în vederea efectuării de controale specifice | Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată | Semnalare în vederea efectuării de controale discrete | Semnalare privind o persoană dispărută (locul unde se află persoana) | Semnalare în vederea unei proceduri judiciare |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Semnalare în vederea arestării | da | da | da | nu | nu | nu | nu | da | da |
| Semnalare privind refuzul intrării | da | da | nu | nu | nu | nu | nu | nu | nu |
| Semnalare privind o persoană dispărută (protecție) | da | nu | da | nu | nu | nu | nu | da | da |
| Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată | nu | nu | nu | da | da | nu | nu | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale specifice | nu | nu | nu | da | da | nu | nu | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată | nu | nu | nu | nu | nu | da | da | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale discrete | nu | nu | nu | nu | nu | da | da | nu | nu |
| Semnalare privind o persoană dispărută (locul unde se află persoana) | da | nu | da | nu | nu | nu | nu | da | da |
| Semnalare în vederea unei proceduri judiciare | da | nu | da | nu | nu | nu | nu | da | da |

Ordinea importanței

Semnalare în vederea arestării

Semnalare privind refuzul intrării

Semnalare privind o persoană dispărută (protecție)

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete

Semnalare privind o persoană dispărută (locul unde se află persoana)

Semnalare în vederea unei proceduri judiciare

Semnalare în vederea arestării

da

da

da

nu

nu

nu

nu

da

da

Semnalare privind refuzul intrării

da

da

nu

nu

nu

nu

nu

nu

nu

Semnalare privind o persoană dispărută (protecție)

da

nu

da

nu

nu

nu

nu

da

da

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată

nu

nu

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete

nu

nu

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

Semnalare privind o persoană dispărută (locul unde se află persoana)

da

nu

da

nu

nu

nu

nu

da

da

Semnalare în vederea unei proceduri judiciare

da

nu

da

nu

nu

nu

nu

da

da

Tabelul compatibilității semnalărilor privind obiecte

| Ordinea importanței | Semnalare în vederea folosirii ca probă | Document de călătorie anulat | Semnalare privind confiscarea | Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată | Semnalare în vederea efectuării de controale specifice | Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată | Semnalare în vederea efectuării de controale discrete |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Semnalare în vederea folosirii ca probă | da | da | da | nu | nu | nu | nu |
| Document de călătorie anulat | da | da | da | nu | nu | nu | nu |
| Semnalare privind confiscarea | da | da | da | nu | nu | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată | nu | nu | nu | da | da | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale specifice | nu | nu | nu | da | da | nu | nu |
| Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată | nu | nu | nu | nu | nu | da | da |
| Semnalare în vederea efectuării de controale discrete | nu | nu | nu | nu | nu | da | da |

Ordinea importanței

Semnalare în vederea folosirii ca probă

Document de călătorie anulat

Semnalare privind confiscarea

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete

Semnalare în vederea folosirii ca probă

da

da

da

nu

nu

nu

nu

Document de călătorie anulat

da

da

da

nu

nu

nu

nu

Semnalare privind confiscarea

da

da

da

nu

nu

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice – acțiune imediată

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale specifice

nu

nu

nu

da

da

nu

nu

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete – acțiune imediată

nu

nu

nu

nu

nu

da

da

Semnalare în vederea efectuării de controale discrete

nu

nu

nu

nu

nu

da

da

2.2.2.   Ordinea priorității semnalărilor

În cazul semnalărilor incompatibile, ordinea priorității semnalărilor privind persoane este următoarea:

| — | arestarea în vederea predării sau a extrădării (articolul 26 din decizie); |
| --- | --- |

—

arestarea în vederea predării sau a extrădării (articolul 26 din decizie);

| — | refuzul intrării sau interdicția de ședere pe teritoriul Schengen (articolul 24 din regulament); |
| --- | --- |

—

refuzul intrării sau interdicția de ședere pe teritoriul Schengen (articolul 24 din regulament);

| — | plasarea sub protecție (articolul 32 din decizie); |
| --- | --- |

—

plasarea sub protecție (articolul 32 din decizie);

| — | controale specifice – acțiune imediată (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale specifice – acțiune imediată (articolul 36 din decizie);

| — | controale specifice (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale specifice (articolul 36 din decizie);

| — | controale discrete – acțiune imediată (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale discrete – acțiune imediată (articolul 36 din decizie);

| — | controale discrete (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale discrete (articolul 36 din decizie);

| — | comunicarea locului unde se află persoana (articolele 32 și 34 din decizie). |
| --- | --- |

—

comunicarea locului unde se află persoana (articolele 32 și 34 din decizie).

Ordinea priorității semnalărilor privind obiecte este următoarea:

| — | folosirea ca probă (articolul 38 din decizie); |
| --- | --- |

—

folosirea ca probă (articolul 38 din decizie);

| — | confiscarea documentelor de călătorie anulate (articolul 38 din decizie); |
| --- | --- |

—

confiscarea documentelor de călătorie anulate (articolul 38 din decizie);

| — | confiscarea (articolul 38 din decizie); |
| --- | --- |

—

confiscarea (articolul 38 din decizie);

| — | controale specifice – acțiune imediată (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale specifice – acțiune imediată (articolul 36 din decizie);

| — | controale specifice (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale specifice (articolul 36 din decizie);

| — | controale discrete – acțiune imediată (articolul 36 din decizie); |
| --- | --- |

—

controale discrete – acțiune imediată (articolul 36 din decizie);

| — | controale discrete (articolul 36 din decizie). |
| --- | --- |

—

controale discrete (articolul 36 din decizie).

În cazul în care anumite interese naționale esențiale impun acest lucru, se pot face derogări de la ordinea de prioritate de mai sus, după o consultare între statele membre.

2.2.3.   Verificarea incompatibilității și introducerea semnalărilor multiple

Pentru a se evita semnalările multiple incompatibile, este important să se facă o distincție clară între persoanele sau obiectele care au caracteristici similare. Prin urmare, consultarea și cooperarea dintre birourile SIRENE sunt esențiale și fiecare stat membru stabilește procedurile tehnice corespunzătoare pentru identificarea unor asemenea cazuri înaintea introducerii unei semnalări.

Biroul SIRENE asigură faptul că există numai o singură semnalare în SIS II, în conformitate cu procedura națională, în cazul în care o cerere de introducere a unei semnalări este incompatibilă cu o semnalare introdusă de același stat membru.

Pentru a verifica dacă există semnalări multiple privind aceeași persoană sau același obiect se aplică următoarea procedură:

| (a) | se compară elementele obligatorii de descriere a identității pentru a verifica existența semnalărilor multiple:






  (i) | privind o persoană:






  — | numele; |
| --- | --- | --- | --- |

(a)

se compară elementele obligatorii de descriere a identității pentru a verifica existența semnalărilor multiple:

(i)

privind o persoană:

—

numele;

| — | prenumele; |
| --- | --- |

—

prenumele;

| — | data nașterii; |
| --- | --- |

—

data nașterii;

| — | sexul; |
| --- | --- |

—

sexul;

| (ii) | privind un vehicul:






  — | numărul de identificare al vehiculului (VIN); |
| --- | --- | --- |

(ii)

privind un vehicul:

—

numărul de identificare al vehiculului (VIN);

| — | numărul de înmatriculare și țara de înmatriculare; |
| --- | --- |

—

numărul de înmatriculare și țara de înmatriculare;

| — | marca; |
| --- | --- |

—

marca;

| — | tipul; |
| --- | --- |

—

tipul;

| (iii) | privind o aeronavă:






  — | categoria aeronavei; |
| --- | --- | --- |

(iii)

privind o aeronavă:

—

categoria aeronavei;

| — | numărul de înmatriculare ICAO; |
| --- | --- |

—

numărul de înmatriculare ICAO;

| (iv) | privind o ambarcațiune:






  — | categoria ambarcațiunii; |
| --- | --- | --- |

(iv)

privind o ambarcațiune:

—

categoria ambarcațiunii;

| — | numărul de corpuri; |
| --- | --- |

—

numărul de corpuri;

| — | numărul de identificare extern al ambarcațiunii (nu este obligatoriu, însă poate fi utilizat); |
| --- | --- |

—

numărul de identificare extern al ambarcațiunii (nu este obligatoriu, însă poate fi utilizat);

| (v) | privind un container:






  — | numărul BIC (21); |
| --- | --- | --- |

(v)

privind un container:

—

numărul BIC (21);

| (b) | în cazul introducerii unei noi semnalări privind un vehicul sau un alt obiect cu număr de identificare sau număr de înmatriculare, a se vedea procedurile prezentate în secțiunea 8.2.1; |
| --- | --- |

(b)

în cazul introducerii unei noi semnalări privind un vehicul sau un alt obiect cu număr de identificare sau număr de înmatriculare, a se vedea procedurile prezentate în secțiunea 8.2.1;

| (c) | în cazul altor obiecte, cele mai potrivite câmpuri în vederea identificării semnalărilor multiple sunt câmpurile obligatorii, toate acestea trebuind să fie utilizate pentru ca sistemul să efectueze o comparare automată. |
| --- | --- |

(c)

în cazul altor obiecte, cele mai potrivite câmpuri în vederea identificării semnalărilor multiple sunt câmpurile obligatorii, toate acestea trebuind să fie utilizate pentru ca sistemul să efectueze o comparare automată.

Procedurile prezentate în secțiunea 8.2.1 (verificarea existenței unor semnalări multiple privind un vehicul) se utilizează pentru a face distincția între alte categorii de obiecte în SIS II, atunci când se constată că două obiecte similare au același număr de serie.

În cazul în care, în urma verificării, se constată că este vorba de două persoane sau obiecte diferite, biroul SIRENE validează cererea de introducere a unei noi semnalări (22).

În cazul în care, în urma verificării existenței unor semnalări multiple, se constată că datele sunt identice și se referă la aceeași persoană sau la același obiect, biroul SIRENE al statului membru care intenționează să introducă o nouă semnalare consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant dacă semnalările sunt incompatibile.

Pentru a verifica compatibilitatea semnalărilor, se aplică următoarea procedură:

| (a) | înainte de introducerea unei semnalări, este obligatoriu să se efectueze o verificare menită să asigure faptul că nu există semnalări incompatibile; |
| --- | --- |

(a)

înainte de introducerea unei semnalări, este obligatoriu să se efectueze o verificare menită să asigure faptul că nu există semnalări incompatibile;

| (b) | dacă există o altă semnalare compatibilă, nu este necesar ca birourile SIRENE să se consulte reciproc. Cu toate acestea, în cazul în care este necesar să se clarifice dacă semnalarea se referă la aceeași persoană, biroul SIRENE consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând formularul L; |
| --- | --- |

(b)

dacă există o altă semnalare compatibilă, nu este necesar ca birourile SIRENE să se consulte reciproc. Cu toate acestea, în cazul în care este necesar să se clarifice dacă semnalarea se referă la aceeași persoană, biroul SIRENE consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând formularul L;

| (c) | în cazul în care semnalările sunt incompatibile, birourile SIRENE se consultă reciproc, utilizând formularul E, pentru ca, în final, să se introducă o singură semnalare; |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care semnalările sunt incompatibile, birourile SIRENE se consultă reciproc, utilizând formularul E, pentru ca, în final, să se introducă o singură semnalare;

| (d) | semnalările în vederea arestării se introduc imediat, fără a se aștepta rezultatul consultării cu celelalte state membre; |
| --- | --- |

(d)

semnalările în vederea arestării se introduc imediat, fără a se aștepta rezultatul consultării cu celelalte state membre;

| (e) | în cazul în care, în urma consultării, se acordă prioritate unei semnalări care este incompatibilă cu semnalările existente, statele membre care au introdus celelalte semnalări le șterg în momentul introducerii noii semnalări. Statele membre soluționează orice divergențe prin intermediul birourilor SIRENE; |
| --- | --- |

(e)

în cazul în care, în urma consultării, se acordă prioritate unei semnalări care este incompatibilă cu semnalările existente, statele membre care au introdus celelalte semnalări le șterg în momentul introducerii noii semnalări. Statele membre soluționează orice divergențe prin intermediul birourilor SIRENE;

| (f) | statele membre care nu au putut să introducă o semnalare se pot înscrie pentru a fi notificate de CS-SIS cu privire la ștergerea semnalării; |
| --- | --- |

(f)

statele membre care nu au putut să introducă o semnalare se pot înscrie pentru a fi notificate de CS-SIS cu privire la ștergerea semnalării;

| (g) | biroul SIRENE al statului membru care nu a putut să introducă semnalarea poate solicita ca biroul SIRENE al statului membru care a introdus semnalarea să îl informeze în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la aceasta. |
| --- | --- |

(g)

biroul SIRENE al statului membru care nu a putut să introducă semnalarea poate solicita ca biroul SIRENE al statului membru care a introdus semnalarea să îl informeze în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la aceasta.

2.2.4.   Situația specială a Regatului Unit și a Irlandei

Regatul Unit și Irlanda nu participă la Regulamentul SIS II, prin urmare, acestea nu pot avea acces la semnalările privind refuzul intrării sau interdicția de ședere (articolele 24 și 26 din Regulamentul SIS II). Acestea trebuie însă să respecte normele privind compatibilitatea semnalărilor, astfel cum sunt prevăzute în secțiunea 2.2, și, în special, să aplice procedura menționată în secțiunea 2.2.3.

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | în cazul în care Regatul Unit sau Irlanda introduce o semnalare care este potențial incompatibilă cu o semnalare existentă privind refuzul intrării sau interdicția de ședere, în conformitate cu secțiunea 2.2.1, SIS II central notifică acestor două state membre potențiala incompatibilitate, comunicând numai numărul de identificare Schengen al semnalării existente; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care Regatul Unit sau Irlanda introduce o semnalare care este potențial incompatibilă cu o semnalare existentă privind refuzul intrării sau interdicția de ședere, în conformitate cu secțiunea 2.2.1, SIS II central notifică acestor două state membre potențiala incompatibilitate, comunicând numai numărul de identificare Schengen al semnalării existente;

| (b) | în cazul în care se notifică potențiala incompatibilitate a unei semnalări introduse de Regatul Unit sau de Irlanda cu o semnalare privind refuzul intrării sau interdicția de ședere introdusă de un alt stat membru, biroul SIRENE al Regatului Unit sau al Irlandei inițiază o consultare cu statul membru semnalant, utilizând mesaje cu text liber, și șterge semnalarea potențial incompatibilă în timpul consultării; |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care se notifică potențiala incompatibilitate a unei semnalări introduse de Regatul Unit sau de Irlanda cu o semnalare privind refuzul intrării sau interdicția de ședere introdusă de un alt stat membru, biroul SIRENE al Regatului Unit sau al Irlandei inițiază o consultare cu statul membru semnalant, utilizând mesaje cu text liber, și șterge semnalarea potențial incompatibilă în timpul consultării;

| (c) | în funcție de rezultatul consultării, Regatul Unit sau Irlanda poate să reintroducă o semnalare care s-a dovedit a fi compatibilă. |
| --- | --- |

(c)

în funcție de rezultatul consultării, Regatul Unit sau Irlanda poate să reintroducă o semnalare care s-a dovedit a fi compatibilă.

2.3.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

În cazul în care, după obținerea unui rezultat pozitiv, utilizatorul are nevoie de informații suplimentare, biroul SIRENE contactează de îndată biroul SIRENE al statului membru semnalant și solicită informațiile necesare. Dacă este cazul, birourile SIRENE acționează ca intermediari între autoritățile naționale, obținând și transmițând informațiile suplimentare relevante pentru semnalarea respectivă.

Cu excepția unor dispoziții contrare, statul membru semnalant este informat cu privire la rezultatul pozitiv și la consecințele acestuia (a se vedea și secțiunea 1.13.1 privind indicarea gradului de urgență).

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | Fără a se aduce atingere secțiunii 2.4 din prezentul manual, un rezultat pozitiv privind o persoană sau un obiect care face obiectul unei semnalări se comunică, în principiu, biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizându-se un formular G. |
| --- | --- |

(a)

Fără a se aduce atingere secțiunii 2.4 din prezentul manual, un rezultat pozitiv privind o persoană sau un obiect care face obiectul unei semnalări se comunică, în principiu, biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizându-se un formular G.

| (b) | Atunci când statului membru semnalant i se notifică obținerea unui rezultat pozitiv, articolul aplicabil din instrumentele juridice privind SIS II se menționează în câmpul 090 din formularul G, inclusiv informațiile suplimentare, dacă este necesar (de exemplu, «MINOR»).

  Formularul G furnizează în câmpul 088 cât mai multe informații posibil cu privire la rezultatul pozitiv, inclusiv cu privire la acțiunile întreprinse. Se pot solicita informații suplimentare statului membru semnalant în câmpul 089. |
| --- | --- |

(b)

Atunci când statului membru semnalant i se notifică obținerea unui rezultat pozitiv, articolul aplicabil din instrumentele juridice privind SIS II se menționează în câmpul 090 din formularul G, inclusiv informațiile suplimentare, dacă este necesar (de exemplu, «MINOR»).

Formularul G furnizează în câmpul 088 cât mai multe informații posibil cu privire la rezultatul pozitiv, inclusiv cu privire la acțiunile întreprinse. Se pot solicita informații suplimentare statului membru semnalant în câmpul 089.

| (c) | În cazul în care biroul SIRENE al statului membru executant intenționează să furnizeze informații suplimentare după trimiterea unui formular G, acesta utilizează un formular M. |
| --- | --- |

(c)

În cazul în care biroul SIRENE al statului membru executant intenționează să furnizeze informații suplimentare după trimiterea unui formular G, acesta utilizează un formular M.

| (d) | Dacă este necesar, biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite orice informații relevante și specifice și menționează orice măsuri speciale pe care solicită să le adopte biroul SIRENE al statului membru executant. |
| --- | --- |

(d)

Dacă este necesar, biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite orice informații relevante și specifice și menționează orice măsuri speciale pe care solicită să le adopte biroul SIRENE al statului membru executant.

Pentru procedura de raportare a rezultatelor pozitive obținute prin intermediul sistemelor de recunoaștere automată a plăcuțelor de înmatriculare (Automatic Number Plate Recognition – ANPR), a se vedea secțiunea 9.

2.4.   Imposibilitatea respectării procedurilor în urma obținerii unui rezultat pozitiv (articolul 48 din Decizia SIS II și articolul 33 din Regulamentul SIS II)

În conformitate cu articolul 48 din Decizia SIS II și cu articolul 33 din Regulamentul SIS II, se aplică următoarea procedură:

| (a) | statul membru care, pe baza tuturor informațiilor disponibile, se află în imposibilitatea certă de a respecta procedura informează statul membru semnalant, prin intermediul biroului său SIRENE, cu privire la faptul că nu este în măsură să întreprindă acțiunea solicitată și precizează motivele în câmpul 083 din formularul H; |
| --- | --- |

(a)

statul membru care, pe baza tuturor informațiilor disponibile, se află în imposibilitatea certă de a respecta procedura informează statul membru semnalant, prin intermediul biroului său SIRENE, cu privire la faptul că nu este în măsură să întreprindă acțiunea solicitată și precizează motivele în câmpul 083 din formularul H;

| (b) | statele membre în cauză pot conveni asupra acțiunii care trebuie întreprinsă, în conformitate cu legislația lor națională și cu instrumentele juridice privind SIS II. |
| --- | --- |

(b)

statele membre în cauză pot conveni asupra acțiunii care trebuie întreprinsă, în conformitate cu legislația lor națională și cu instrumentele juridice privind SIS II.

2.5.   Prelucrarea datelor în alt scop decât cel pentru care au fost introduse în SIS II [articolul 46 alineatul (5) din Decizia SIS II]

Datele din SIS II pot fi prelucrate numai în scopurile stabilite pentru fiecare categorie de semnalări.

Cu toate acestea, dacă s-a obținut o autorizare prealabilă din partea statului membru semnalant, datele pot fi prelucrate în alt scop decât cel pentru care au fost introduse, în vederea prevenirii unei amenințări grave iminente la adresa ordinii și securității publice, din motive serioase de securitate națională sau în scopul prevenirii unei infracțiuni grave.

În cazul în care un stat membru intenționează să prelucreze date din SIS II în alt scop decât cel pentru care au fost introduse, schimbul de informații se desfășoară în conformitate cu următoarele norme:

| (a) | prin intermediul biroului său SIRENE, statul membru care intenționează să utilizeze datele în alt scop expune statului membru care a introdus alerta motivele pentru care dorește să facă acest lucru, utilizând un formular I; |
| --- | --- |

(a)

prin intermediul biroului său SIRENE, statul membru care intenționează să utilizeze datele în alt scop expune statului membru care a introdus alerta motivele pentru care dorește să facă acest lucru, utilizând un formular I;

| (b) | statul membru semnalant analizează, în cel mai scurt timp, dacă se poate da curs solicitării și informează, prin intermediul biroului său SIRENE, celălalt stat membru cu privire la decizia sa, utilizând un formular M; |
| --- | --- |

(b)

statul membru semnalant analizează, în cel mai scurt timp, dacă se poate da curs solicitării și informează, prin intermediul biroului său SIRENE, celălalt stat membru cu privire la decizia sa, utilizând un formular M;

| (c) | dacă este necesar, statul membru care a introdus alerta poate să acorde autorizarea, sub rezerva anumitor condiții privind utilizarea datelor. Această autorizare se trimite utilizându-se un formular M. |
| --- | --- |

(c)

dacă este necesar, statul membru care a introdus alerta poate să acorde autorizarea, sub rezerva anumitor condiții privind utilizarea datelor. Această autorizare se trimite utilizându-se un formular M.

După ce statul membru care a introdus alerta și-a dat acordul, celălalt stat membru utilizează datele numai în scopul pentru care a solicitat și a obținut autorizarea. Respectivul stat membru ține seama de orice condiții stabilite de statul membru semnalant.

2.6.   Aplicarea unui indicator de validitate

2.6.1.   Introducere

| (a) | Articolul 24 din Decizia SIS II prevede următoarele cazuri în care un stat membru poate solicita aplicarea unui indicator de validitate:






  (i) | în cazul în care un stat membru consideră că faptul de a da curs unei semnalări introduse în conformitate cu articolul 26, 32 sau 36 din Decizia SIS II este incompatibil cu legislația sa națională, cu obligațiile sale internaționale sau cu interesele sale naționale fundamentale, respectivul stat membru poate solicita ulterior ca semnalării să i se aplice un indicator de validitate pentru ca acțiunea care se întreprinde în baza semnalării să nu se desfășoare pe teritoriul său. Indicatorul de validitate se aplică de biroul SIRENE al statului membru semnalant; |
| --- | --- | --- |

(a)

Articolul 24 din Decizia SIS II prevede următoarele cazuri în care un stat membru poate solicita aplicarea unui indicator de validitate:

(i)

în cazul în care un stat membru consideră că faptul de a da curs unei semnalări introduse în conformitate cu articolul 26, 32 sau 36 din Decizia SIS II este incompatibil cu legislația sa națională, cu obligațiile sale internaționale sau cu interesele sale naționale fundamentale, respectivul stat membru poate solicita ulterior ca semnalării să i se aplice un indicator de validitate pentru ca acțiunea care se întreprinde în baza semnalării să nu se desfășoare pe teritoriul său. Indicatorul de validitate se aplică de biroul SIRENE al statului membru semnalant;

| (ii) | pentru ca statele membre să poată solicita aplicarea unui indicator de validitate la o semnalare emisă în conformitate cu articolul 26, tuturor statelor membre li se notifică automat orice nouă semnalare din categoria respectivă, prin schimb de informații suplimentare; |
| --- | --- |

(ii)

pentru ca statele membre să poată solicita aplicarea unui indicator de validitate la o semnalare emisă în conformitate cu articolul 26, tuturor statelor membre li se notifică automat orice nouă semnalare din categoria respectivă, prin schimb de informații suplimentare;

| (iii) | dacă în unele cazuri deosebit de urgente și de grave un stat membru care a emis o semnalare solicită executarea acțiunii, statul membru care execută semnalarea examinează dacă poate să autorizeze retragerea indicatorului aplicat solicitării sale urgente. Dacă statul membru care execută semnalarea poate face acest lucru, ia măsurile necesare pentru asigurarea faptului că acțiunea care trebuie întreprinsă poate să fie efectuată imediat. |
| --- | --- |

(iii)

dacă în unele cazuri deosebit de urgente și de grave un stat membru care a emis o semnalare solicită executarea acțiunii, statul membru care execută semnalarea examinează dacă poate să autorizeze retragerea indicatorului aplicat solicitării sale urgente. Dacă statul membru care execută semnalarea poate face acest lucru, ia măsurile necesare pentru asigurarea faptului că acțiunea care trebuie întreprinsă poate să fie efectuată imediat.

| (b) | Există o procedură alternativă numai pentru semnalările în vederea arestării (a se vedea secțiunea 3.6). |
| --- | --- |

(b)

Există o procedură alternativă numai pentru semnalările în vederea arestării (a se vedea secțiunea 3.6).

| (c) | Dacă se aplică un indicator de validitate semnalărilor privind persoane dispărute și semnalărilor în vederea efectuării de controale discrete sau specifice, semnalarea nu apare pe ecran atunci când utilizatorul consultă sistemul. |
| --- | --- |

(c)

Dacă se aplică un indicator de validitate semnalărilor privind persoane dispărute și semnalărilor în vederea efectuării de controale discrete sau specifice, semnalarea nu apare pe ecran atunci când utilizatorul consultă sistemul.

| (d) | Fără a se aduce atingere secțiunii 3.6.1, un stat membru nu poate solicita aplicarea unui indicator de validitate numai pe baza faptului că un anumit stat membru este statul membru semnalant. Aplicarea indicatorilor de validitate se solicită numai de la caz la caz. |
| --- | --- |

(d)

Fără a se aduce atingere secțiunii 3.6.1, un stat membru nu poate solicita aplicarea unui indicator de validitate numai pe baza faptului că un anumit stat membru este statul membru semnalant. Aplicarea indicatorilor de validitate se solicită numai de la caz la caz.

2.6.2.   Consultarea statelor membre în vederea aplicării unui indicator de validitate

Se adaugă un indicator de validitate numai la cererea sau cu acordul unui alt stat membru.

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | în cazul în care un stat membru dorește aplicarea unui indicator de validitate, înaintează o cerere statului membru semnalant, utilizând un formular F, și explică motivul pentru care solicită acest lucru. În acest scop se utilizează câmpul 071, iar în câmpul 080 se explică motivul aplicării indicatorului de validitate. Pentru alte informații suplimentare privind semnalarea se utilizează câmpul 083; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care un stat membru dorește aplicarea unui indicator de validitate, înaintează o cerere statului membru semnalant, utilizând un formular F, și explică motivul pentru care solicită acest lucru. În acest scop se utilizează câmpul 071, iar în câmpul 080 se explică motivul aplicării indicatorului de validitate. Pentru alte informații suplimentare privind semnalarea se utilizează câmpul 083;

| (b) | statul membru semnalant aplică imediat indicatorul de validitate solicitat; |
| --- | --- |

(b)

statul membru semnalant aplică imediat indicatorul de validitate solicitat;

| (c) | după efectuarea schimbului de informații, în funcție de elementele furnizate în cadrul procesului de consultare de către statul membru care solicită aplicarea indicatorului de validitate, semnalarea va trebui eventual modificată ori ștearsă sau cererea poate fi retrasă, semnalarea rămânând neschimbată. |
| --- | --- |

(c)

după efectuarea schimbului de informații, în funcție de elementele furnizate în cadrul procesului de consultare de către statul membru care solicită aplicarea indicatorului de validitate, semnalarea va trebui eventual modificată ori ștearsă sau cererea poate fi retrasă, semnalarea rămânând neschimbată.

2.6.3.   Cererea de ștergere a unui indicator de validitate

Statele membre înaintează o cerere de ștergere a indicatorului de validitate solicitat anterior de îndată ce motivul în temeiul căruia acesta a fost aplicat nu mai este valabil. Acest lucru se poate întâmpla, în special, dacă legislația națională s-a modificat sau dacă în urma schimbului de informații suplimentare cu privire la caz reiese faptul că circumstanțele menționate la articolul 24 alineatul (1) sau la articolul 25 din Decizia SIS II nu mai există.

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | biroul SIRENE care a solicitat anterior aplicarea indicatorului de validitate solicită biroului SIRENE al statului membru semnalant ștergerea acestuia, folosind un formular F. În acest scop se utilizează câmpul 075 (23). Pentru mai multe informații cu privire la legislația națională se utilizează câmpul 080 și, dacă este cazul, pentru introducerea de informații suplimentare care explică motivul ștergerii indicatorului de validitate și pentru alte informații suplimentare cu privire la semnalare se utilizează câmpul 083; |
| --- | --- |

(a)

biroul SIRENE care a solicitat anterior aplicarea indicatorului de validitate solicită biroului SIRENE al statului membru semnalant ștergerea acestuia, folosind un formular F. În acest scop se utilizează câmpul 075 (23). Pentru mai multe informații cu privire la legislația națională se utilizează câmpul 080 și, dacă este cazul, pentru introducerea de informații suplimentare care explică motivul ștergerii indicatorului de validitate și pentru alte informații suplimentare cu privire la semnalare se utilizează câmpul 083;

| (b) | biroul SIRENE al statului membru semnalant șterge imediat indicatorul de validitate. |
| --- | --- |

(b)

biroul SIRENE al statului membru semnalant șterge imediat indicatorul de validitate.

2.7.   Date care conțin erori de drept sau de fapt (articolul 34 din Regulamentul SIS II și articolul 49 din Decizia SIS II)

În cazul identificării unor date incorecte din punct de vedere factual sau stocate ilegal în SIS II, schimbul de informații suplimentare se desfășoară în conformitate cu normele stabilite la articolul 34 alineatul (2) din Regulamentul SIS II și la articolul 49 alineatul (2) din Decizia SIS II, care prevăd că doar statul membru care a emis semnalarea poate să modifice, să completeze, să corecteze, să actualizeze sau să șteargă datele.

Statul membru care a constatat că datele conțin o eroare sau că au fost stocate ilegal informează statul membru semnalant, prin intermediul biroului său SIRENE, în cel mai scurt timp și nu mai târziu de 10 zile calendaristice de la data la care a luat cunoștință de elementele care indică existența erorii. schimbul de informații se efectuează utilizându-se un formular J:

| (a) | în funcție de rezultatul consultărilor, poate fi necesar ca statul membru semnalant să șteargă sau să corecteze datele, în conformitate cu procedurile sale naționale privind corectarea informației respective; |
| --- | --- |

(a)

în funcție de rezultatul consultărilor, poate fi necesar ca statul membru semnalant să șteargă sau să corecteze datele, în conformitate cu procedurile sale naționale privind corectarea informației respective;

| (b) | în cazul în care nu se ajunge la un acord în termen de două luni, biroul SIRENE al statului membru care a constat existența erorii sau faptul că datele au fost stocate ilegal sesizează autoritatea competentă din țara sa pentru a înainta cazul Autorității Europene pentru Protecția Datelor, care, împreună cu autoritățile naționale de supraveghere în cauză, acționează ca mediator. |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care nu se ajunge la un acord în termen de două luni, biroul SIRENE al statului membru care a constat existența erorii sau faptul că datele au fost stocate ilegal sesizează autoritatea competentă din țara sa pentru a înainta cazul Autorității Europene pentru Protecția Datelor, care, împreună cu autoritățile naționale de supraveghere în cauză, acționează ca mediator.

2.8.   Dreptul de acces la date și de rectificare a acestora (articolul 41 din Regulamentul SIS II și articolul 58 din Decizia SIS II)

2.8.1.   Cereri de acces la date sau de rectificare a datelor

Fără a se aduce atingere legislației naționale, în cazul în care este necesar ca autoritățile naționale să fie informate cu privire la o cerere de acces la date sau de rectificare a datelor, schimbul de informații se efectuează conform următoarelor norme:

| (a) | fiecare birou SIRENE aplică legislația sa națională privind dreptul de acces la datele cu caracter personal. După caz și în conformitate cu legislația aplicabilă, birourile SIRENE fie transmit autorităților naționale competente cererile pe care le primesc având ca obiect accesul la date sau rectificarea datelor, fie hotărăsc cu privire la aceste cereri în limita domeniului lor de competență; |
| --- | --- |

(a)

fiecare birou SIRENE aplică legislația sa națională privind dreptul de acces la datele cu caracter personal. După caz și în conformitate cu legislația aplicabilă, birourile SIRENE fie transmit autorităților naționale competente cererile pe care le primesc având ca obiect accesul la date sau rectificarea datelor, fie hotărăsc cu privire la aceste cereri în limita domeniului lor de competență;

| (b) | în cazul în care autoritățile naționale competente solicită acest lucru, birourile SIRENE ale statelor membre în cauză transmit, în conformitate cu legislația lor națională, informații privind exercitarea dreptului de acces la date. |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care autoritățile naționale competente solicită acest lucru, birourile SIRENE ale statelor membre în cauză transmit, în conformitate cu legislația lor națională, informații privind exercitarea dreptului de acces la date.

2.8.2.   Schimbul de informații privind cererile de acces la semnalările emise de alte state membre

Informațiile privind cererile de acces la semnalările introduse în SIS II de un alt stat membru se comunică prin intermediul birourilor naționale SIRENE, utilizându-se un formular K pentru persoane sau un formular M pentru obiecte.

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | cererea de acces se transmite biroului SIRENE al statului membru semnalant în cel mai scurt timp, astfel încât să se poată pronunța asupra acesteia; |
| --- | --- |

(a)

cererea de acces se transmite biroului SIRENE al statului membru semnalant în cel mai scurt timp, astfel încât să se poată pronunța asupra acesteia;

| (b) | biroul SIRENE al statului membru semnalant informează cu privire la poziția sa biroul SIRENE al statului membru care a primit cererea de acces; |
| --- | --- |

(b)

biroul SIRENE al statului membru semnalant informează cu privire la poziția sa biroul SIRENE al statului membru care a primit cererea de acces;

| (c) | răspunsul biroului SIRENE al statului membru semnalant ține seama de eventualele termene pentru prelucrarea cererii care au fost stabilite de biroul SIRENE al statului membru care a primit cererea de acces; |
| --- | --- |

(c)

răspunsul biroului SIRENE al statului membru semnalant ține seama de eventualele termene pentru prelucrarea cererii care au fost stabilite de biroul SIRENE al statului membru care a primit cererea de acces;

| (d) | biroul SIRENE al statului membru care primește din partea unei persoane o cerere de acces, de corectare sau de ștergere ia toate măsurile necesare pentru a asigura furnizarea unui răspuns în timp util. |
| --- | --- |

(d)

biroul SIRENE al statului membru care primește din partea unei persoane o cerere de acces, de corectare sau de ștergere ia toate măsurile necesare pentru a asigura furnizarea unui răspuns în timp util.

În cazul în care biroul SIRENE al statului membru semnalant transmite poziția sa biroului SIRENE al statului membru care a primit cererea de acces, biroul SIRENE, în conformitate cu legislația națională și în limitele competenței sale, fie se pronunță asupra cererii, fie asigură faptul că poziția este comunicată în cel mai scurt timp posibil autorității care răspunde de soluționarea cererii.

2.8.3.   Schimbul de informații privind cererile de rectificare sau de ștergere a datelor introduse de alte state membre

În cazul în care o persoană solicită ca datele sale să fie rectificate sau șterse, această operațiune poate să fie efectuată numai de statul membru care a introdus semnalarea. În cazul în care persoana respectivă se adresează unui alt stat membru decât cel care a introdus semnalarea, biroul SIRENE al statului membru solicitat informează, printr-un formular K, biroul SIRENE al statului membru semnalant și se aplică procedura descrisă la punctul 2.8.2.

2.9.   Ștergerea în cazul în care nu mai sunt întrunite condițiile pentru menținerea semnalării

Semnalările introduse în SIS II se păstrează numai atât timp cât este necesar pentru realizarea obiectivelor în vederea cărora au fost introduse.

De îndată ce condițiile pentru menținerea semnalării nu mai sunt îndeplinite, statul membru semnalant șterge imediat semnalarea. În cazul în care semnalarea are un termen de expirare a valabilității, ștergerea se efectuează automat în CS-SIS. În cazul unui rezultat pozitiv, se aplică procedurile speciale descrise în secțiunile 3.11, 4.10, 5.7, 6.5, 7.7 și 8.4.

Mesajul de ștergere generat de CS-SIS este prelucrat automat de N.SIS II.

Statele membre se pot înscrie pentru a fi notificate automat cu privire la ștergerea unei semnalări.

2.10.   Introducerea numelor proprii

Respectând constrângerile impuse de sistemele naționale privind introducerea și disponibilitatea datelor, numele proprii (nume și prenume) se introduc în SIS II în forma (grafie și ortografie) utilizată în documentele oficiale de călătorie, în conformitate cu standardele ICAO pentru documentele de călătorie, pe care le folosesc și funcționalitățile de transliterare și de transcriere ale SIS II central. În cadrul schimburilor de informații suplimentare, birourile SIRENE utilizează numele proprii astfel cum sunt introduse în SIS II. Atât utilizatorii, cât și birourile SIRENE din statele membre semnalante folosesc, ca regulă, alfabetul latin pentru introducerea datelor în SIS II, fără a se aduce atingere normelor de transliterare și transcriere prevăzute în apendicele 1.

În cazul în care este necesar să se transmită informații suplimentare cu privire la o persoană care nu face obiectul unei semnalări, însă poate avea legătură cu aceasta (de exemplu, o persoană care ar putea însoți un minor raportat ca dispărut), numele acesteia este scris și ortografiat după normele stabilite în apendicele 1, cu caractere latine și în formatul original, în cazul în care statul membru care furnizează informația este în măsură să introducă și caractere speciale în formatul original.

2.11.   Diferite categorii de identitate

Identitate confirmată

O identitate confirmată înseamnă că identitatea a fost confirmată pe baza unor documente de identitate autentice, pe baza unui pașaport sau a unei declarații din partea autorităților competente.

Identitate neconfirmată

O identitate neconfirmată înseamnă că nu există dovezi suficiente pentru probarea identității.

Uzurparea identității

Uzurparea identității (nume, prenume, data nașterii) are loc atunci când o persoană înregistrată în SIS II utilizează identitatea unei alte persoane reale. Acest lucru se poate întâmpla, de exemplu, atunci când un document este utilizat în detrimentul adevăratului său titular.

Pseudonim

Pseudonimul este o identitate de împrumut, utilizată de o persoană cunoscută sub alte identități.

2.11.1.   Identitate uzurpată (articolul 36 din Regulamentul SIS II și articolul 51 din Decizia SIS II)

Având în vedere complexitatea cazurilor de uzurpare a identității, atunci când se constată că o persoană care face obiectul unei semnalări în SIS II uzurpă identitatea unei alte persoane, statul membru semnalant verifică dacă este necesar să se mențină identitatea uzurpată în semnalarea SIS II.

Cu acordul explicit al persoanei în cauză și de îndată ce s-a stabilit faptul că identitatea unei persoane a fost uzurpată, se adaugă informații suplimentare la semnalarea din SIS II pentru a se evita consecințele negative ale identificării eronate. Persoana a cărei identitate a fost uzurpată poate, în conformitate cu procedurile naționale, să furnizeze autorității competente informațiile menționate la articolul 36 alineatul (3) din Regulamentul SIS II și la articolul 51 alineatul (3) din Decizia SIS II. Orice persoană a cărei identitate a fost uzurpată are dreptul de a-și retrage acordul pentru prelucrarea informațiilor.

Statului membru semnalant îi revine responsabilitatea de a introduce în semnalare mențiunea «misused identity» («identitate uzurpată») și de a adăuga date suplimentare referitoare la victima uzurpării de identitate, cum ar fi fotografii, amprente digitale și informații privind orice document(e) de identitate valabil(e).

În cazul în care un stat membru constată că o semnalare privind o persoană introdusă de un alt stat membru se referă la un caz de identitate uzurpată și s-a stabilit faptul că identitatea persoanei este uzurpată, acesta informează biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular Q, astfel încât extensia privind identitatea uzurpată să poată fi utilizată în semnalarea SIS II.

Ținând cont de scopul introducerii datelor de această natură, fotografiile și amprentele digitale ale persoanei a cărei identitate a fost uzurpată se adăugă la semnalare, dacă sunt disponibile. Un caz de uzurpare de identitate înseamnă că datele unei persoane nevinovate corespund unei identități existente într-o semnalare. Formularul Q trebuie să conțină datele de identitate, inclusiv numărul pseudonimului din semnalare, astfel încât statul membru semnalant să poată stabili la care identitate din semnalare se referă formularul. Câmpurile care trebuie completate în mod obligatoriu în formularul Q în astfel de cazuri sunt prevăzute în apendicele 3.

Datele persoanei a cărei identitate a fost uzurpată sunt disponibile numai în scopul stabilirii identității persoanei care face obiectul verificării și nu pot fi utilizate în niciun caz în alte scopuri. Informațiile privind identitatea uzurpată, inclusiv amprentele digitale și fotografiile, se șterg în același timp cu semnalarea sau mai devreme, dacă persoana în cauză solicită acest lucru.

2.11.2.   Introducerea unui pseudonim

Pentru a se evita introducerea unor semnalări incompatibile în orice categorie din cauza unui pseudonim, pentru a nu crea probleme unor persoane nevinovate și pentru a se asigura un nivel suficient de calitate de datelor, statele membre se informează reciproc, în măsura în care este posibil, cu privire la pseudonime și își transmit toate informațiile relevante referitoare la identitatea reală a subiectului căutat.

Statul membru care a introdus semnalarea este responsabil de adăugarea pseudonimelor. Dacă un pseudonim este descoperit de un alt stat membru, acesta informează statul membru semnalant, utilizând un formular M.

2.11.3.   Alte informații utilizate pentru stabilirea identității unei persoane

În cazul în care datele din SIS II sunt insuficiente, biroul SIRENE al statului membru semnalant poate să furnizeze și informații suplimentare după consultare, din proprie inițiativă sau la cererea unui alt stat membru, pentru a contribui la stabilirea identității unei persoane. În acest scop, se utilizează un formular L (și anexele la acesta). Aceste informații se referă, în special, la următoarele:

| — | originea pașaportului sau a documentului de identitate aflat în posesia persoanei căutate; |
| --- | --- |

—

originea pașaportului sau a documentului de identitate aflat în posesia persoanei căutate;

| — | numărul pașaportului sau al documentului de identitate, data și locul eliberării acestuia, autoritatea care l-a eliberat, precum și data de expirare a valabilității respectivului pașaport sau document de identitate; |
| --- | --- |

—

numărul pașaportului sau al documentului de identitate, data și locul eliberării acestuia, autoritatea care l-a eliberat, precum și data de expirare a valabilității respectivului pașaport sau document de identitate;

| — | descrierea persoanei căutate; |
| --- | --- |

—

descrierea persoanei căutate;

| — | numele și prenumele mamei și ale tatălui persoanei căutate; |
| --- | --- |

—

numele și prenumele mamei și ale tatălui persoanei căutate;

| — | alte ortografieri posibile ale numelui și prenumelor persoanei căutate; |
| --- | --- |

—

alte ortografieri posibile ale numelui și prenumelor persoanei căutate;

| — | fotografii și amprente digitale, dacă sunt disponibile; |
| --- | --- |

—

fotografii și amprente digitale, dacă sunt disponibile;

| — | ultima adresă cunoscută. |
| --- | --- |

—

ultima adresă cunoscută.

În măsura în care este posibil, aceste informații sunt disponibile în birourile SIRENE sau accesibile acestora imediat și în permanență, în vederea unei transmiteri rapide.

Obiectivul comun este reducerea la minimum a riscului de a reține în mod greșit o persoană ale cărei date de identitate sunt similare cu cele ale persoanei care face obiectul semnalării.

2.12.   Schimbul de informații în cazul semnalărilor între care există conexiuni

Fiecare conexiune permite stabilirea unei relații între cel puțin două semnalări.

Un stat membru poate crea o conexiune între semnalările pe care le introduce în SIS II și numai respectivul stat membru poate să modifice sau să șteargă conexiunea. Conexiunile sunt vizibile pentru utilizatori numai în cazul în care aceștia dețin drepturi de acces corespunzătoare care le permit să vizualizeze cel puțin două semnalări conexe. Statele membre asigură faptul că numai utilizatorii autorizați au acces la conexiuni.

2.12.1.   Norme operaționale

Conexiunile între semnalări nu necesită proceduri speciale pentru schimbul de informații suplimentare. Cu toate acestea, se respectă următoarele principii:

În cazul obținerii un rezultat pozitiv pentru două sau mai multe semnalări între care există conexiuni, biroul SIRENE al statului membru executant trimite un formular G pentru fiecare dintre acestea, menționând în câmpul 086 faptul că se vor trimite și alte formulare G privind semnalările conexe.

Nu se trimit formulare în cazul semnalărilor care, deși sunt conexe unei semnalări în privința căreia s-a obținut un rezultat pozitiv, nu au făcut ele însele obiectul respectivului rezultat pozitiv. Dacă există însă o semnalare conexă privind predarea/extrădarea sau privind o persoană dispărută (pentru propria protecție sau pentru prevenirea amenințărilor), această constatare se comunică utilizându-se un formular M, dacă este cazul și dacă informațiile sunt disponibile.

2.13.   Formatul și calitatea datelor biometrice din SIS II

În conformitate cu articolul 23 alineatul (2) din Decizia SIS II, fotografiile și amprentele digitale ale persoanei se adaugă la semnalare, în cazul în care sunt disponibile.

Este necesar ca birourile SIRENE să fie în măsură să facă schimb de amprente digitale și de fotografii pentru a completa semnalarea și/sau pentru a sprijini executarea acțiunii care trebuie întreprinsă. În cazul în care un stat membru are o fotografie sau amprentele digitale ale unei persoane care face obiectul unei semnalări emise de un alt stat membru, le poate trimite ca fișier atașat pentru ca statul membru semnalant să poată completa semnalarea.

Acest schimb are loc fără a se aduce atingere schimburilor de informații din cadrul cooperării polițienești în aplicarea Deciziei-cadru 2006/960/JAI a Consiliului.

2.13.1.   Utilizarea ulterioară a datelor transmise, inclusiv arhivarea

În instrumentele juridice privind SIS II sunt prevăzute restricții referitoare la utilizarea datelor furnizate pentru semnalările din SIS II. Orice utilizare ulterioară a fotografiilor și a amprentelor digitale care au făcut obiectul unui schimb, inclusiv arhivarea acestora, respectă dispozițiile relevante ale instrumentelor juridice privind SIS II și dispozițiile naționale aplicabile privind protecția datelor, în conformitate cu Directiva 95/46/CE și cu Decizia-cadru 2008/977/JAI.

Orice stocare a amprentelor digitale la nivel național respectă pe deplin normele privind protecția datelor aplicabile SIS II. Statele membre păstrează amprentele digitale descărcate din CS-SIS separat de bazele naționale de date care conțin amprente digitale, datele respective fiind șterse în același timp cu semnalările și informațiile suplimentare corespunzătoare.

2.13.2.   Schimburile de amprente digitale și de fotografii

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | biroul SIRENE furnizor trimite un formular L pe calea electronică uzuală și menționează în câmpul 083 din formularul L faptul că amprentele digitale și fotografiile sunt transmise în scopul completării unei semnalări în SIS II; |
| --- | --- |

(a)

biroul SIRENE furnizor trimite un formular L pe calea electronică uzuală și menționează în câmpul 083 din formularul L faptul că amprentele digitale și fotografiile sunt transmise în scopul completării unei semnalări în SIS II;

| (b) | biroul SIRENE al statului membru semnalant adaugă amprentele digitale sau fotografiile la semnalarea din SIS II sau le trimite autorității competente pentru completarea semnalării. |
| --- | --- |

(b)

biroul SIRENE al statului membru semnalant adaugă amprentele digitale sau fotografiile la semnalarea din SIS II sau le trimite autorității competente pentru completarea semnalării.

2.13.3.   Cerințe tehnice

Amprentele digitale și fotografiile se colectează și se transmit în conformitate cu standardele definite în normele de aplicare privind introducerea datelor biometrice în SIS II.

Fiecare birou SIRENE trebuie să îndeplinească respectivele standarde tehnice.

2.13.4.   Formatul și calitatea datelor biometrice

Toate datele biometrice introduse în sistem fac obiectul unui control specific al calității în vederea asigurării unui standard minim de calitate comun tuturor utilizatorilor SIS II.

Înainte de introducere, se efectuează verificări la nivel național pentru a se asigura faptul că:

| (a) | datele privind amprentele digitale sunt conforme cu formatul specificat ANSI/NIST – ITL 1-2000, astfel cum a fost pus în aplicare pentru necesitățile Interpol și adaptat pentru SIS II; |
| --- | --- |

(a)

datele privind amprentele digitale sunt conforme cu formatul specificat ANSI/NIST – ITL 1-2000, astfel cum a fost pus în aplicare pentru necesitățile Interpol și adaptat pentru SIS II;

| (b) | fotografiile, care se utilizează numai pentru a se confirma identitatea unei persoane care a fost localizată ca urmare a unei căutări alfanumerice efectuate în SIS II, îndeplinesc următoarele cerințe: raportul înălțime/lățime al fotografiilor integrale ale feței este, în măsura posibilului, de 3/4 sau 4/5. În cazul în care este disponibilă, se utilizează o rezoluție de cel puțin 480 × 600 pixeli cu 24 biți de intensitate a culorii. Dacă imaginea trebuie să fie obținută prin scanare, dimensiunea acesteia este, în măsura posibilului, mai mică de aproximativ 200 kilobiți. |
| --- | --- |

(b)

fotografiile, care se utilizează numai pentru a se confirma identitatea unei persoane care a fost localizată ca urmare a unei căutări alfanumerice efectuate în SIS II, îndeplinesc următoarele cerințe: raportul înălțime/lățime al fotografiilor integrale ale feței este, în măsura posibilului, de 3/4 sau 4/5. În cazul în care este disponibilă, se utilizează o rezoluție de cel puțin 480 × 600 pixeli cu 24 biți de intensitate a culorii. Dacă imaginea trebuie să fie obținută prin scanare, dimensiunea acesteia este, în măsura posibilului, mai mică de aproximativ 200 kilobiți.

2.14.   Tipuri specifice de căutare

2.14.1.   Căutare după criteriul geografic

O căutare după criteriul geografic se efectuează în situația în care un stat membru are dovezi solide privind locul unde se află o persoană sau un obiect care face obiectul unei semnalări, într-un spațiu geografic restrâns.

Căutările după criteriul geografic în spațiul Schengen se efectuează pe baza unei semnalări din SIS II. În situațiile în care locul unde se află o persoană sau un obiect este cunoscut, se poate completa câmpul 311 («Important Notice» – «Notă importantă»), menționându-se căutarea după criteriul geografic și selectându-se țările corespunzătoare. În plus, dacă se cunoaște locul unde se află persoana atunci când se emite o semnalare în vederea arestării, câmpul 061 din formularul A conține informația privind locul unde se află persoana căutată. În toate celelalte cazuri, inclusiv pentru comunicarea locului unde se află obiectele căutate, se utilizează formularul M (câmpul 083). Semnalarea privind persoana căutată se introduce în SIS II pentru a se asigura caracterul imediat executoriu al cererii privind acțiunea care trebuie întreprinsă [articolul 9 alineatul (3) din Decizia-cadru 2002/584/JAI].

Atunci când subiectul unei căutări după criteriul geografic este localizat în alt loc decât cel indicat în cadrul căutării geografice, biroul SIRENE al statului membru semnalant comunică acest lucru, utilizând un formular M, statului (statelor) membru(e) implicat(e) în căutarea după criteriul geografic, pentru ca orice activitate conexă să înceteze.

2.14.2.   Căutare cu participarea unităților speciale de poliție care efectuează căutări direcționate (FAST)

Dacă este oportun, birourile SIRENE din statele membre solicitate ar trebui să poată recurge și la serviciile unor unități speciale care efectuează căutări direcționate (echipe de căutare activă a persoanelor urmărite – Fugitive, Active Search Teams, FAST). Semnalarea în SIS II nu ar trebui să fie înlocuită de cooperarea internațională a unităților de poliție menționate anterior. Cooperarea respectivă nu ar trebui să se suprapună cu rolul biroului SIRENE de punct de convergență al căutărilor efectuate utilizându-se SIS II.

După caz, ar trebui să se desfășoare o activitate de cooperare pentru a se asigura faptul că biroul SIRENE al statului membru semnalant este informat de către unitățile sale naționale FAST cu privire la orice operațiune în curs de desfășurare referitoare la o semnalare introdusă în SIS II. Dacă este cazul, biroul SIRENE respectiv furnizează informațiile celorlalte birouri SIRENE. Orice operațiune coordonată a ENFAST (European Network of Fugitive Active Search Teams – Rețeaua europeană a echipelor de căutare activă a persoanelor urmărite) care implică o activitate de cooperare a biroului SIRENE se raportează în prealabil biroului SIRENE.

Birourile SIRENE asigură faptul că informațiile suplimentare, inclusiv cele privind obținerea unui rezultat pozitiv, sunt transmise rapid către FAST naționale, în cazul în care acestea din urmă sunt implicate în căutare.

3.   SEMNALĂRILE ÎN VEDEREA ARESTĂRII ÎN SCOPUL PREDĂRII SAU AL EXTRĂDĂRII (ARTICOLUL 26 DIN DECIZIA SIS II)

3.1.   Introducerea unei semnalări

Majoritatea semnalărilor în vederea arestării sunt însoțite de un mandat european de arestare (European Arrest Warrant – EAW). Cu toate acestea, semnalarea în vederea arestării poate conduce și la arestarea provizorie înainte de obținerea unei cereri de extrădare (request for extradition – ER), conform articolului 16 din Convenția europeană de extrădare.

EAW/ER se eliberează de către o autoritate judiciară competentă să îndeplinească această funcție în statul membru semnalant.

Atunci când se introduce o semnalare în vederea arestării în scopul predării, în SIS II se înregistrează o copie a EAW original. Se poate introduce și o traducere a EAW în una sau mai multe limbi oficiale ale instituțiilor Uniunii.

În plus, se adaugă la semnalare fotografiile și amprentele digitale ale persoanei, în cazul în care sunt disponibile.

Informațiile relevante, inclusiv EAW sau ER, furnizate cu privire la persoanele căutate pentru a fi arestate în scopul predării sau al extrădării, trebuie să fie disponibile pentru birourile SIRENE atunci când se introduce semnalarea. Se efectuează o verificare pentru a se asigura faptul că informațiile sunt complete și prezentate în mod corect.

Statele membre pot să introducă mai multe EAW pentru fiecare semnalare în vederea arestării. Statelor membre semnalante le revine responsabilitatea de a șterge orice EAW care nu mai este valabil, de a verifica dacă există alte EAW atașate la semnalare și de a prelungi durata semnalării respective, dacă este necesar.

În plus față de EAW pe care un stat membru l-a atașat la o semnalare în vederea arestării, trebuie să se poată atașa și traduceri ale EAW, dacă este necesar în fișiere binare separate.

Documentele scanate care se atașează la semnalări au, în măsura în care este posibil, o rezoluție minimă de 150 DPI.

3.2.   Semnalări multiple

Pentru procedurile generale, a se vedea secțiunea 2.2.

În plus, se aplică următoarele norme:

Mai multe state membre pot să introducă o semnalare în vederea arestării care are ca obiect aceeași persoană. Dacă două sau mai multe state membre au emis o semnalare care are ca obiect aceeași persoană, în cazul arestării, autoritățile judiciare executante din statul membru în care are loc arestarea hotărăsc asupra mandatului care trebuie executat. Biroul SIRENE al statului membru executant trimite un formular G fiecărui stat membru în cauză.

3.3.   Uzurparea identității

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.1.

3.4.   Introducerea unui pseudonim

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.2.

În cazul semnalărilor în vederea arestării, biroul SIRENE utilizează câmpul 011 din formularul A
   (24) (în momentul introducerii semnalării) sau, ulterior, un formular M, atunci când informează celelalte state membre cu privire la pseudonimele referitoare la o semnalare în vederea arestării, în cazul în care biroul SIRENE dispune de această informație.

3.5.   Informații suplimentare care trebuie trimise statelor membre

Atunci când se introduce o semnalare, informațiile suplimentare referitoare la aceasta se trimit tuturor statelor membre.

Informațiile menționate în secțiunea 3.5.1 se trimit celorlalte birouri SIRENE printr-un formular A, în momentul introducerii semnalării. Orice informații suplimentare solicitate în scopul identificării se trimit după consultarea și/sau la cererea unui alt stat membru.

În cazul în care există mai multe EAW sau ER pentru aceeași persoană, se completează formulare A separate pentru fiecare EAW sau ER.

Este necesar ca EAW/ER și formularul A să conțină suficiente informații detaliate [în special, secțiunea (e) din EAW: «description of the circumstances in which the offence(s) was (were) committed, including the time and place» [«descrierea circumstanțelor în care a (au) fost comisă(e) infracțiunea (infracțiunile), inclusiv data și locul»], câmpurile 042, 043, 044, 045: «description of the circumstances» («descrierea circumstanțelor»)] pentru ca celelalte birouri SIRENE să verifice semnalarea. În apendicele 3 sunt prevăzute informațiile necesare și legătura acestora cu rubricile din EAW.

În cazul în care este necesar să se înlocuiască sau să se retragă un EAW, acest fapt se menționează în câmpul 267 din formularul A (articolul 26 din Decizia SIS II) sau în câmpul 044 din formularul A (Extradition Request/Migrated alerts) (Cerere de extrădare/Semnalări transferate), utilizându-se următorul text:
  «This form replaces the form (reference number) referring to EAW (reference number) issued on (date)» [«Acest formular înlocuiește formularul (numărul de referință) referitor la EAW (numărul de referință) eliberat la (data)»].

3.5.1.   Informații suplimentare care trebuie trimise cu privire la arestarea provizorie

3.5.1.1.   Atunci când se introduce o semnalare care se bazează atât pe un EAW, cât și pe o cerere de extrădare(ER)

Atunci când se introduce o semnalare în vederea arestării în scopul extrădării, informațiile suplimentare se trimit tuturor statelor membre, utilizându-se un formular A. În cazul în care datele furnizate în semnalare și informațiile suplimentare trimise statelor membre cu privire la un EAW nu sunt suficiente pentru extrădare, se furnizează informații suplimentare.

În câmpul 239 se menționează faptul că formularul se referă atât la un EAW, cât și la o ER.

3.5.1.2.   Atunci când se emite o semnalare care se bazează numai pe ER

Atunci când se introduce o semnalare în vederea arestării în scopul extrădării, informațiile suplimentare se trimit tuturor statelor membre, utilizându-se un formular A.

În câmpul 239 se menționează faptul că formularul se referă la o ER.

3.6.   Adăugarea unui indicator de validitate

Pentru normele generale, a se vedea secțiunea 2.6.

Dacă cel puțin unul dintre EAW atașate la semnalare poate fi executat, semnalării nu i se aplică un indicator de validitate.

În cazul în care un EAW are ca obiect mai multe infracțiuni și predarea poate fi efectuată în ceea ce privește cel puțin una dintre respectivele infracțiuni, semnalării nu i se aplică un indicator de validitate.

Astfel cum s-a evidențiat în secțiunea 2.6, o semnalare căreia i s-a aplicat un indicator de validitate în temeiul articolului 26 din Decizia SIS II se consideră, pe durata aplicării indicatorului de validitate, ca fiind introdusă în scopul comunicării locului unde se află persoana care face obiectul semnalării.

3.6.1.   Cererea sistematică de aplicare a unui indicator de validitate pentru semnalările privind persoane căutate pentru a fi arestate în scopul extrădării, în cazul în care nu se aplică Decizia 2002/584/JAI

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | în cazul semnalărilor privind persoane căutate pentru a fi arestate în scopul extrădării cărora nu li se aplică dispozițiile Deciziei 2002/584/JAI, un birou SIRENE poate solicita altui (altor) birou (birouri) SIRENE să aplice în mod sistematic un indicator de validitate semnalărilor privind resortisanții săi care au fost introduse în temeiul articolului 26 din Decizia SIS II; |
| --- | --- |

(a)

în cazul semnalărilor privind persoane căutate pentru a fi arestate în scopul extrădării cărora nu li se aplică dispozițiile Deciziei 2002/584/JAI, un birou SIRENE poate solicita altui (altor) birou (birouri) SIRENE să aplice în mod sistematic un indicator de validitate semnalărilor privind resortisanții săi care au fost introduse în temeiul articolului 26 din Decizia SIS II;

| (b) | orice birou SIRENE care dorește să procedeze astfel înaintează o cerere scrisă celuilalt (celorlalte) birou (birouri) SIRENE; |
| --- | --- |

(b)

orice birou SIRENE care dorește să procedeze astfel înaintează o cerere scrisă celuilalt (celorlalte) birou (birouri) SIRENE;

| (c) | orice birou SIRENE care primește o astfel de cerere aplică un indicator de validitate pentru respectivul stat membru imediat după emiterea semnalării; |
| --- | --- |

(c)

orice birou SIRENE care primește o astfel de cerere aplică un indicator de validitate pentru respectivul stat membru imediat după emiterea semnalării;

| (d) | indicatorul de validitate este menținut până când biroul SIRENE solicitant cere ca acesta să fie șters. |
| --- | --- |

(d)

indicatorul de validitate este menținut până când biroul SIRENE solicitant cere ca acesta să fie șters.

3.7.   Acțiunea biroului SIRENE la primirea unei semnalări în vederea arestării

Atunci când primește un formular A, un birou SIRENE consultă, în cel mai scurt timp posibil, toate sursele disponibile pentru a încerca să localizeze subiectul. În cazul în care informațiile furnizate de statul membru semnalant sunt insuficiente pentru a fi acceptate de către statul membru destinatar, acest lucru nu împiedică efectuarea de căutări. Statul membru destinatar efectuează căutările în limitele permise de legislația națională.

În cazul în care semnalarea în vederea arestării este validată și subiectul este localizat sau arestat într-un stat membru, informațiile din formularul A pot fi transmise de către biroul SIRENE destinatar autorității competente a statului membru care execută EAW sau ER. În cazul în care se solicită originalul EAW sau al ER, acesta poate fi transmis direct de către autoritatea judiciară semnalantă autorității judiciare executante (cu excepția cazului în care statul membru semnalant și/sau statul membru executant au stabilit alte modalități).

3.8.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.3.

În plus, se aplică următoarea procedură:

| (a) | un rezultat pozitiv privind o persoană pentru care s-a emis o semnalare în vederea arestării se comunică întotdeauna imediat biroului SIRENE al statului membru semnalant. În plus, după trimiterea unui formular G, biroul SIRENE al statului membru executant comunică rezultatul pozitiv biroului SIRENE al statului membru semnalant și telefonic, dacă este cazul; |
| --- | --- |

(a)

un rezultat pozitiv privind o persoană pentru care s-a emis o semnalare în vederea arestării se comunică întotdeauna imediat biroului SIRENE al statului membru semnalant. În plus, după trimiterea unui formular G, biroul SIRENE al statului membru executant comunică rezultatul pozitiv biroului SIRENE al statului membru semnalant și telefonic, dacă este cazul;

| (b) | dacă este necesar, biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite orice informații relevante și specifice privind măsurile speciale pe care trebuie să le ia biroul SIRENE al statului membru executant; |
| --- | --- |

(b)

dacă este necesar, biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite orice informații relevante și specifice privind măsurile speciale pe care trebuie să le ia biroul SIRENE al statului membru executant;

| (c) | autoritatea competentă pentru primirea EAW sau a ER, datele de contact complete ale acesteia (adresa poștală, numărul de telefon și, dacă sunt disponibile, numărul de fax și adresa de e-mail), numărul de referință (dacă este disponibil), persoana competentă (dacă este disponibilă), limba solicitată, termenul și modul de furnizare se menționează în câmpul 091 din formularul G; |
| --- | --- |

(c)

autoritatea competentă pentru primirea EAW sau a ER, datele de contact complete ale acesteia (adresa poștală, numărul de telefon și, dacă sunt disponibile, numărul de fax și adresa de e-mail), numărul de referință (dacă este disponibil), persoana competentă (dacă este disponibilă), limba solicitată, termenul și modul de furnizare se menționează în câmpul 091 din formularul G;

| (d) | în plus, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează celelalte birouri SIRENE cu privire la rezultatul pozitiv, utilizând un formular M, în cazul în care s-a stabilit faptul că există o legătură clară cu anumite state membre pe baza faptelor cazului și a cercetărilor suplimentare efectuate; |
| --- | --- |

(d)

în plus, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează celelalte birouri SIRENE cu privire la rezultatul pozitiv, utilizând un formular M, în cazul în care s-a stabilit faptul că există o legătură clară cu anumite state membre pe baza faptelor cazului și a cercetărilor suplimentare efectuate;

| (e) | birourile SIRENE pot transmite informații suplimentare cu privire la semnalările prevăzute la articolul 26 din Decizia SIS II și, astfel, pot acționa în numele autorităților judiciare în cazul în care informațiile respective se încadrează în domeniul de aplicare al asistenței judiciare reciproce. |
| --- | --- |

(e)

birourile SIRENE pot transmite informații suplimentare cu privire la semnalările prevăzute la articolul 26 din Decizia SIS II și, astfel, pot acționa în numele autorităților judiciare în cazul în care informațiile respective se încadrează în domeniul de aplicare al asistenței judiciare reciproce.

3.9.   Schimbul de informații suplimentare privind predarea sau extrădarea

Atunci când autoritățile judiciare competente furnizează biroului SIRENE din statul membru executant informații privind eventuala predare sau extrădare a unei persoane care face obiectul unei semnalări în vederea arestării, biroul SIRENE în cauză pune imediat informațiile respective la dispoziția biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular M, care conține în câmpul 083 mențiunea «SURRENDER» («PREDARE») sau «EXTRADITION» («EXTRĂDARE») (25). Modalitățile detaliate de predare sau de extrădare se comunică, dacă este cazul, prin intermediul birourilor SIRENE în cel mai scurt timp posibil.

3.10.   Schimbul de informații suplimentare cu privire la tranzitarea teritoriului unui alt stat membru

În cazul în care este necesar ca o persoană să tranziteze teritoriul unui stat membru, biroul SIRENE al statului membru în cauză furnizează informațiile necesare și acordă sprijinul necesar, ca răspuns la o cerere înaintă de biroul SIRENE al statului membru semnalant sau de autoritatea judiciară competentă, trimisă de biroul SIRENE, utilizându-se un formular M care conține mențiunea «TRANSIT» («TRANZIT») la începutul câmpului 083

3.11.   Ștergerea semnalărilor în urma predării sau a extrădării

Semnalările privind persoane căutate pentru a fi arestate în scopul predării sau al extrădării se șterg după ce persoanele în cauză au fost predate sau extrădate autorităților competente ale statului membru semnalant, putând fi șterse și în cazul în care hotărârea judecătorească în temeiul căreia s-a emis semnalarea a fost revocată de către autoritatea judiciară competentă, conform legislației naționale.

4.   SEMNALĂRILE PRIVIND REFUZUL INTRĂRII SAU INTERDICȚIA DE ȘEDERE (ARTICOLUL 24 DIN REGULAMENTUL SIS II)

Introducere

Schimbul de informații privind resortisanții țărilor terțe care fac obiectul unei semnalări în temeiul articolului 24 din Regulamentul SIS II permite statelor membre să ia decizii cu privire la intrarea acestora sau cu privire la cererile de viză. În cazul în care persoana respectivă se află deja pe teritoriul statului membru, schimbul de informații permite autorităților naționale să întreprindă acțiunile corespunzătoare în vederea eliberării permiselor de ședere, a vizelor pe termen lung sau a expulzării. În prezenta secțiune, trimiterile la vize se referă la vize pe termen lung, cu excepția cazului în care se specifică altfel în mod clar (de exemplu, vize de întoarcere).

Îndeplinirea procedurilor de informare prevăzute la articolul 5 alineatul (4) din Codul frontierelor Schengen și a procedurilor de consultare prevăzute la articolul 25 din Convenția Schengen este de competența autorităților responsabile de efectuarea controlului la frontiere și de eliberarea permiselor de ședere sau a vizelor. În principiu, birourile SIRENE se implică în aceste proceduri numai pentru transmiterea de informații suplimentare legate în mod direct de semnalări (de exemplu, notificarea unui rezultat pozitiv, clarificarea unei identități) sau pentru ștergerea semnalărilor.

Cu toate acestea, birourile SIRENE se pot implica și în transmiterea de informații suplimentare necesare pentru expulzarea unui resortisant al unei țări terțe sau pentru refuzarea intrării acestuia și se pot implica în transmiterea oricăror informații suplimentare colectate ca urmare a acestor acțiuni.

Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului (26) nu se aplică în Elveția. Prin urmare, în cazul obținerii unui rezultat pozitiv privind un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație, se efectuează procedurile obișnuite de consultare între Elveția, statul membru semnalant și orice alt stat membru care poate să dețină informații relevante privind dreptul la liberă circulație al respectivului resortisant al țării terțe.

4.1.   Introducerea unei semnalări

În conformitate cu articolul 25 din Regulamentul SIS II, resortisanților țărilor terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație în sensul Directivei 2004/38/CE li se aplică norme specifice. Este necesar ca, pe cât posibil, biroul SIRENE să fie în măsură să pună la dispoziție orice informație care a fost utilizată în scopul de a evalua dacă s-a introdus o semnalare privind refuzul intrării sau interdicția de ședere pentru un beneficiar al dreptului la liberă circulație (27). În cazul excepțional al introducerii unei semnalări privind un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație, biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite un formular M tuturor celorlalte state membre, pe baza informațiilor furnizate de autoritatea care a introdus semnalarea (a se vedea secțiunile 4.6 și 4.7).

În plus, articolul 26 din Regulamentul SIS II prevede că, sub rezerva anumitor condiții specifice, în SIS II se introduc și semnalările cu privire la resortisanții țărilor terțe care fac obiectul unei măsuri restrictive destinate să nu le permită intrarea pe teritoriul statelor membre sau tranzitarea acestor teritorii, măsură adoptată în conformitate cu articolul 29 din Tratatul privind Uniunea Europeană (28). Semnalările se introduc și se actualizează de către autoritatea competentă a statului membru care deține președinția Consiliului Uniunii Europene la data adoptării măsurii. În cazul în care respectivul stat membru nu are acces la SIS II sau la semnalările prevăzute la articolul 24 din Regulamentul SIS II, această sarcină îi revine statului membru care urmează să dețină președinția și are acces la SIS II, inclusiv la semnalările prevăzute la articolul 24 din Regulamentul SIS II.

Statele membre instituie procedurile necesare pentru introducerea, actualizarea și ștergerea semnalărilor respective.

4.2.   Semnalări multiple

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.2.

4.3.   Uzurparea identității

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.1.

Este posibil să apară probleme atunci când un resortisant al unei țări terțe care face obiectul unei semnalări privind refuzul intrării sau interdicția de ședere folosește în mod ilegal identitatea unui cetățean al unui stat membru pentru a încerca să intre pe teritoriu. În cazul în care se constată o astfel de situație, autoritățile competente din statele membre pot fi informate cu privire la utilizarea corectă a funcției din SIS II privind uzurparea identității. Semnalările privind refuzul intrării nu se emit sub identitatea principală a unui cetățean al unui stat membru.

4.4.   Introducerea unui pseudonim

Pentru normele generale, a se vedea secțiunea 2.11.2.

4.5.   Schimbul de informații în vederea eliberării permiselor de ședere sau a vizelor

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | fără a se aduce atingere procedurii speciale privind schimbul de informații, care se desfășoară în conformitate cu articolul 25 din Convenția Schengen și fără a se aduce atingere secțiunii 4.8, care se referă la schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv privind un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație (caz în care este obligatoriu să se consulte biroul SIRENE al statului membru semnalant); statul membru executant poate să informeze statul membru semnalant cu privire la faptul că în cadrul procedurii de eliberare a unui permis de ședere sau a unei vize s-au obținut informații care corespund semnalării privind refuzul intrării. Dacă este cazul, statul membru semnalant poate să informeze apoi celelalte state membre, utilizând un formular M; |
| --- | --- |

(a)

fără a se aduce atingere procedurii speciale privind schimbul de informații, care se desfășoară în conformitate cu articolul 25 din Convenția Schengen și fără a se aduce atingere secțiunii 4.8, care se referă la schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv privind un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație (caz în care este obligatoriu să se consulte biroul SIRENE al statului membru semnalant); statul membru executant poate să informeze statul membru semnalant cu privire la faptul că în cadrul procedurii de eliberare a unui permis de ședere sau a unei vize s-au obținut informații care corespund semnalării privind refuzul intrării. Dacă este cazul, statul membru semnalant poate să informeze apoi celelalte state membre, utilizând un formular M;

| (b) | în cazul în care li se solicită acest lucru, în conformitate cu legislația națională, birourile SIRENE ale statelor membre vizate pot contribui la transmiterea informațiilor necesare către autoritățile competente responsabile de eliberarea permiselor de ședere și a vizelor. |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care li se solicită acest lucru, în conformitate cu legislația națională, birourile SIRENE ale statelor membre vizate pot contribui la transmiterea informațiilor necesare către autoritățile competente responsabile de eliberarea permiselor de ședere și a vizelor.

4.5.1.   Procedurile speciale prevăzute la articolul 25 din Convenția Schengen

Procedura în temeiul articolului 25 alineatul (1) din Convenția Schengen

În cazul în care un stat membru care intenționează să elibereze un permis de ședere sau o viză constată că solicitantul în cauză face obiectul unei semnalări privind refuzul intrării sau interdicția de ședere emise de un alt stat membru, se consultă cu statul membru semnalant prin intermediul birourilor SIRENE. Statul membru care intenționează să elibereze permisul de ședere sau viza utilizează un formular N pentru a informa statul semnalant cu privire la decizia de a elibera permisul de ședere sau viza. În cazul în care statul membru decide să elibereze permisul de ședere sau viza, semnalarea se șterge. Cu toate acestea, persoana poate fi înscrisă pe lista națională a semnalărilor privind refuzul intrării întocmită de statul membru semnalant.

Procedura în temeiul articolului 25 alineatul (2) din Convenția Schengen

În cazul în care un stat membru care a introdus o semnalare privind refuzul intrării sau interdicția de ședere constată că s-a eliberat un permis de ședere sau o viză persoanei care face obiectul semnalării, respectivul stat membru inițiază, prin intermediul birourilor SIRENE, o procedură de consultare cu statul membru care a eliberat permisul de ședere sau viza. Statul membru care a eliberat permisul de ședere sau viza utilizează un formular O pentru a informa statul membru semnalant cu privire la decizia sa de a retrage sau de a nu retrage permisul de ședere ori viza. În cazul în care respectivul stat membru decide să mențină permisul de ședere sau viza, semnalarea se șterge. Cu toate acestea, persoana respectivă poate fi înscrisă pe lista națională a semnalărilor privind refuzul intrării întocmită de un stat membru.

Consultarea prin intermediul birourilor SIRENE, utilizându-se un formular O, are loc și în cazul în care statul membru care a eliberat permisul de ședere sau viza constată ulterior că persoana respectivă face obiectul unei semnalări în SIS II privind refuzul intrării sau interdicția de ședere (29).

În cazul în care un stat membru terț (și anume nici cel care a eliberat permisul de ședere/viza, nici cel care a emis semnalarea) constată că există o semnalare privind un resortisant al unei țări terțe care este titularul unui permis de ședere sau al unei vize eliberate de un stat membru, acesta notifică respectiva constatare atât statului membru care a eliberat permisul de ședere/viza, cât și statului membru semnalant, prin intermediul birourilor SIRENE, utilizând un formular H.

În cazul în care procedura prevăzută la articolul 25 din Convenția Schengen conduce la ștergerea unei semnalări privind refuzul intrării sau interdicția de ședere, birourile SIRENE își oferă sprijinul, cu respectarea legislației lor naționale, dacă li se solicită acest lucru.

4.5.2.   Procedurile speciale prevăzute la articolul 5 alineatul (4) literele (a) și (c) din Codul frontierelor Schengen

Procedura în cazurile prevăzute la articolul 5 alineatul (4) litera (a)

În conformitate cu articolul 5 alineatul (4) litera (a) din Codul frontierelor Schengen, un resortisant al unei țări terțe care face obiectul unei semnalări privind refuzul intrării sau interdicția de ședere și care este, în același timp, titularul unui permis de ședere, al unei vize pe termen lung sau al unei vize de întoarcere eliberate de un stat membru este autorizat să intre în scopul tranzitului pe teritoriul altor state membre pentru a putea ajunge pe teritoriul statului membru care a eliberat permisul de ședere sau viza de întoarcere. Intrarea îi poate fi refuzată dacă statul membru în cauză a emis o semnalare națională privind refuzul intrării. În ambele cazuri, la solicitarea autorității competente, biroul SIRENE al statului membru în care persoana respectivă vrea să intre trimite birourilor SIRENE ale celor două state membre în cauză un mesaj (un formular H, dacă tranzitul a fost autorizat/un formular G, dacă persoanei respective i s-a refuzat intrarea) prin care le informează cu privire la contradicție și le solicită să se consulte reciproc fie pentru a șterge semnalarea din SIS II, fie pentru a retrage permisul de ședere/viza. Biroul SIRENE respectiv poate solicita, de asemenea, să fie informat cu privire la rezultatul consultărilor.

În cazul în care resortisantul țării terțe în cauză încearcă să intre în statul membru care a introdus semnalarea în SIS II, intrarea îi poate fi refuzată de către respectivul stat membru. Cu toate acestea, la solicitarea autorității competente, biroul SIRENE al respectivului stat membru consultă biroul SIRENE al statului membru care a eliberat permisul de ședere sau viza în scopul de a permite autorității competente să stabilească dacă există suficiente motive pentru retragerea permisului de ședere/vizei. Statul membru care a eliberat permisul de ședere sau viza utilizează un formular O pentru a informa statul membru semnalant cu privire la decizia sa de a retrage sau de a nu retrage permisul de ședere ori viza. În cazul în care respectivul stat membru decide să mențină permisul de ședere sau viza, semnalarea se șterge. Cu toate acestea, persoana respectivă poate fi înscrisă pe lista națională a semnalărilor privind refuzul intrării întocmită de un stat membru.

În cazul în care această persoană încearcă să intre în statul membru care i-a eliberat permisul de ședere sau viza, intrarea îi este permisă, dar biroul SIRENE din respectivul stat membru, la solicitarea autorității competente, consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant pentru a permite autorităților competente în cauză să decidă cu privire la retragerea permisului de ședere sau a vizei ori cu privire la ștergerea semnalării. Statul membru care a eliberat permisul de ședere sau viza utilizează un formular O pentru a informa statul membru semnalant cu privire la decizia sa de a retrage sau de a nu retrage permisul de ședere ori viza. În cazul în care acest stat membru decide să mențină valabilitatea permisului de ședere sau a vizei, semnalarea se șterge. Cu toate acestea, persoana respectivă poate fi înscrisă pe lista națională a semnalărilor privind refuzul intrării întocmită de un stat membru.

Procedura în cazurile prevăzute la articolul 5 alineatul (4) litera (c)

În conformitate cu articolul 5 alineatul (4) litera (c), un stat membru poate face o excepție de la principiul refuzării intrării pe teritoriul său a unei persoane care face obiectul unei semnalări privind refuzul intrării, din motive umanitare, de interes național sau în virtutea obligațiilor sale internaționale. La solicitarea autorității competente, biroul SIRENE al statului membru care a autorizat intrarea informează cu privire la aceasta biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular H.

4.6.   Norme comune privind procedurile menționate în secțiunea 4.5

| (a) | Pentru fiecare procedură de consultare se trimite numai un singur formular N sau formular O de către biroul SIRENE al statului membru care a eliberat sau intenționează să elibereze ori să mențină un permis de ședere sau o viză de lungă ședere în scopul de a informa statul membru care a emis ori intenționează să emită o semnalare privind refuzul intrării despre decizia finală referitoare la eliberarea, menținerea sau revocarea permisului de ședere ori a vizei. |
| --- | --- |

(a)

Pentru fiecare procedură de consultare se trimite numai un singur formular N sau formular O de către biroul SIRENE al statului membru care a eliberat sau intenționează să elibereze ori să mențină un permis de ședere sau o viză de lungă ședere în scopul de a informa statul membru care a emis ori intenționează să emită o semnalare privind refuzul intrării despre decizia finală referitoare la eliberarea, menținerea sau revocarea permisului de ședere ori a vizei.

| (b) | Procedura de consultare este fie o procedură în sensul articolului 25 alineatul (1) din Convenția Schengen, fie o procedură în sensul articolului 25 alineatul (2) din Convenția Schengen. |
| --- | --- |

(b)

Procedura de consultare este fie o procedură în sensul articolului 25 alineatul (1) din Convenția Schengen, fie o procedură în sensul articolului 25 alineatul (2) din Convenția Schengen.

| (c) | Atunci când, în cadrul unei proceduri de consultare, se trimite un formular M, G sau H, acesta poate să conțină cuvântul-cheie «consultation procedure» («procedură de consultare»). (formular M: câmpul 083; formular G: câmpul 086; formular H: câmpul 083). |
| --- | --- |

(c)

Atunci când, în cadrul unei proceduri de consultare, se trimite un formular M, G sau H, acesta poate să conțină cuvântul-cheie «consultation procedure» («procedură de consultare»). (formular M: câmpul 083; formular G: câmpul 086; formular H: câmpul 083).

4.7.   Schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv și în cazul refuzului intrării sau al expulzării din spațiul Schengen

Fără a se aduce atingere procedurilor speciale privind schimbul de informații, care se efectuează în conformitate cu articolul 5 alineatul (4) literele (a) și (c) din Codul frontierelor Schengen, Fără a se aduce atingere secțiunii 4.8, care se referă la schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv privind un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație (caz în care este obligatoriu să se consulte statul membru semnalant prin intermediul biroului său SIRENE), un stat membru poate solicita să fie informat despre orice rezultat pozitiv referitor la semnalările privind refuzul intrării sau interdicția de ședere pe care le-a introdus.

Birourile SIRENE ale statelor membre care au introdus semnalări privind refuzul intrării nu sunt neapărat informate automat cu privire la rezultatele pozitive, dar pot fi informate cu privire la acestea în circumstanțe excepționale. În orice caz, se poate trimite un formular G sau un formular H, în funcție de acțiunea întreprinsă, în cazul în care, de exemplu, sunt necesare informații suplimentare. Atunci când există un rezultat pozitiv privind o persoană care beneficiază de dreptul la liberă circulație, se trimite întotdeauna un formular G.

Fără a se aduce atingere dispozițiilor paragrafului de mai sus, astfel cum se prevede în secțiunea 10, toate birourile SIRENE furnizează statistici privind rezultatele pozitive de pe teritoriul lor referitoare la toate semnalările emise de un alt stat membru.

Se aplică următoarea procedură:

| (a) | un stat membru poate solicita să fie informat despre orice rezultat pozitiv referitor la semnalările privind refuzul intrării sau interdicția de ședere pe care le-a emis. Orice stat membru care dorește să utilizeze această posibilitate trimite o cerere în scris celorlalte state membre; |
| --- | --- |

(a)

un stat membru poate solicita să fie informat despre orice rezultat pozitiv referitor la semnalările privind refuzul intrării sau interdicția de ședere pe care le-a emis. Orice stat membru care dorește să utilizeze această posibilitate trimite o cerere în scris celorlalte state membre;

| (b) | statul membru executant poate să ia inițiativa și să informeze statul membru semnalant cu privire la faptul că s-au obținut informații care corespund semnalării și că resortisantul țării terțe nu a primit permisiunea de a intra pe teritoriul Schengen sau a fost expulzat de pe teritoriul Schengen; |
| --- | --- |

(b)

statul membru executant poate să ia inițiativa și să informeze statul membru semnalant cu privire la faptul că s-au obținut informații care corespund semnalării și că resortisantul țării terțe nu a primit permisiunea de a intra pe teritoriul Schengen sau a fost expulzat de pe teritoriul Schengen;

| (c) | după întreprinderea unei acțiuni în baza unui rezultat pozitiv, biroul SIRENE al statului membru executant trimite un formular G biroului SIRENE al statului membru semnalant. Se trimite un formular G și în cazul obținerii unui rezultat pozitiv, atunci când sunt necesare informații suplimentare pentru punerea în aplicare a măsurii; |
| --- | --- |

(c)

după întreprinderea unei acțiuni în baza unui rezultat pozitiv, biroul SIRENE al statului membru executant trimite un formular G biroului SIRENE al statului membru semnalant. Se trimite un formular G și în cazul obținerii unui rezultat pozitiv, atunci când sunt necesare informații suplimentare pentru punerea în aplicare a măsurii;

| (d) | la primirea informațiilor menționate la litera (c) de la statul membru semnalant:






  (i) | în cazul în care acțiunea este întreprinsă, statul membru executant notifică acest lucru biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular M (nu un alt formular G pentru același rezultat pozitiv); |
| --- | --- | --- |

(d)

la primirea informațiilor menționate la litera (c) de la statul membru semnalant:

(i)

în cazul în care acțiunea este întreprinsă, statul membru executant notifică acest lucru biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular M (nu un alt formular G pentru același rezultat pozitiv);

| (ii) | în cazul în care acțiunea nu este întreprinsă, statul membru executant notifică acest lucru biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular H; sau |
| --- | --- |

(ii)

în cazul în care acțiunea nu este întreprinsă, statul membru executant notifică acest lucru biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular H; sau

| (iii) | în cazul în care este necesară o nouă consultare, aceasta se efectuează utilizându-se un formular M; |
| --- | --- |

(iii)

în cazul în care este necesară o nouă consultare, aceasta se efectuează utilizându-se un formular M;

| (iv) | pentru schimbul final de informații în cadrul unei proceduri de consultare se utilizează un formular N sau O; |
| --- | --- |

(iv)

pentru schimbul final de informații în cadrul unei proceduri de consultare se utilizează un formular N sau O;

| (e) | în cazul în care un stat membru identifică pe teritoriul său un resortisant al unei țări terțe care face obiectul unei semnalări, biroul SIRENE al statului membru semnalant transmite, la cerere, informațiile necesare pentru returnarea persoanei în cauză. În funcție de necesitățile statului membru executant, aceste informații, furnizate într-un formular M, includ următoarele elemente:






  — | tipul și motivul deciziei; |
| --- | --- | --- |

(e)

în cazul în care un stat membru identifică pe teritoriul său un resortisant al unei țări terțe care face obiectul unei semnalări, biroul SIRENE al statului membru semnalant transmite, la cerere, informațiile necesare pentru returnarea persoanei în cauză. În funcție de necesitățile statului membru executant, aceste informații, furnizate într-un formular M, includ următoarele elemente:

—

tipul și motivul deciziei;

| — | autoritatea care a emis decizia; |
| --- | --- |

—

autoritatea care a emis decizia;

| — | data deciziei; |
| --- | --- |

—

data deciziei;

| — | data notificării sau a comunicării deciziei (data la care decizia a fost notificată sau comunicată); |
| --- | --- |

—

data notificării sau a comunicării deciziei (data la care decizia a fost notificată sau comunicată);

| — | data executării; |
| --- | --- |

—

data executării;

| — | data la care decizia expiră sau durata de valabilitate a acesteia; |
| --- | --- |

—

data la care decizia expiră sau durata de valabilitate a acesteia;

| — | informația dacă persoana a fost condamnată și natura sancțiunii. |
| --- | --- |

—

informația dacă persoana a fost condamnată și natura sancțiunii.

În cazul în care o persoană care face obiectul unei semnalări este interceptată la frontieră, se aplică procedurile stabilite în Codul frontierelor Schengen și de către statul membru semnalant.

În cazuri specifice, pentru identificarea cu certitudine a unei persoane, poate fi imperios necesar să se efectueze și schimburi de informații suplimentare prin intermediul birourilor SIRENE.

4.8.   Schimbul de informații în urma obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație

În ceea ce privește un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație în sensul Directivei 2004/38/CE, se aplică norme speciale (30).

În cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație în sensul Directivei 2004/38/CE, se aplică norme speciale (a se vedea însă introducerea la secțiunea 4 privind poziția Elveției). Se aplică următoarea procedură:

| (a) | la solicitarea autorității competente, biroul SIRENE al statului membru executant contactează imediat biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular G, în vederea obținerii informațiilor necesare pentru a decide de îndată acțiunea care trebuie întreprinsă; |
| --- | --- |

(a)

la solicitarea autorității competente, biroul SIRENE al statului membru executant contactează imediat biroul SIRENE al statului membru semnalant, utilizând un formular G, în vederea obținerii informațiilor necesare pentru a decide de îndată acțiunea care trebuie întreprinsă;

| (b) | la primirea unei cereri de informații, biroul SIRENE al statului membru semnalant începe imediat să colecteze informațiile solicitate și le trimite în cel mai scurt timp posibil biroului SIRENE al statului membru executant; |
| --- | --- |

(b)

la primirea unei cereri de informații, biroul SIRENE al statului membru semnalant începe imediat să colecteze informațiile solicitate și le trimite în cel mai scurt timp posibil biroului SIRENE al statului membru executant;

| (c) | biroul SIRENE al statului membru semnalant verifică împreună cu autoritatea competentă, în cazul în care această informație nu este încă disponibilă, dacă semnalarea poate fi menținută în conformitate cu Directiva 2004/38/CE. În cazul în care autoritatea competentă decide să mențină semnalarea, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează toate celelalte birouri SIRENE cu privire la acest lucru, utilizând un formular M; |
| --- | --- |

(c)

biroul SIRENE al statului membru semnalant verifică împreună cu autoritatea competentă, în cazul în care această informație nu este încă disponibilă, dacă semnalarea poate fi menținută în conformitate cu Directiva 2004/38/CE. În cazul în care autoritatea competentă decide să mențină semnalarea, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează toate celelalte birouri SIRENE cu privire la acest lucru, utilizând un formular M;

| (d) | statul membru executant informează, prin intermediul biroului său SIRENE, biroul SIRENE al statului membru semnalant dacă acțiunea solicitată a fost întreprinsă (utilizând un formular M) sau nu (utilizând un formular H) (31). |
| --- | --- |

(d)

statul membru executant informează, prin intermediul biroului său SIRENE, biroul SIRENE al statului membru semnalant dacă acțiunea solicitată a fost întreprinsă (utilizând un formular M) sau nu (utilizând un formular H) (31).

4.9.   Schimbul de informații în cazul în care, în absența unui rezultat pozitiv, un stat membru constată că există o semnalare privind refuzul intrării pentru un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație

În cazul în care, în absența unui rezultat pozitiv, un stat membru constată că există o semnalare privind refuzul intrării pentru un resortisant al unei țări terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație, biroul SIRENE al acestui stat membru trimite, la cererea autorității competente, un formular M biroului SIRENE al statului membru semnalant, informându-l cu privire la acest lucru.

Biroul SIRENE al statului membru semnalant verifică împreună cu autoritatea competentă, în cazul în care această informație nu este încă disponibilă, dacă semnalarea poate fi menținută în conformitate cu Directiva 2004/38/CE. În cazul în care autoritatea competentă decide să mențină semnalarea, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează toate celelalte birouri SIRENE cu privire la acest lucru, utilizând un formular M.

4.10.   Ștergerea semnalărilor privind refuzul intrării sau interdicția de ședere

Fără a se aduce atingere procedurilor speciale prevăzute la articolul 25 din Convenția Schengen și la articolul 5 alineatul (4) literele (a) și (c) din Codul frontierelor Schengen, semnalările privind refuzul intrării sau interdicția de ședere care vizează resortisanți ai țărilor terțe se șterg:

| (a) | la încetarea valabilității semnalării; |
| --- | --- |

(a)

la încetarea valabilității semnalării;

| (b) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant; |
| --- | --- |

(b)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant;

| (c) | la expirarea termenului privind refuzul intrării în cazul în care autoritatea competentă a statului membru semnalant a stabilit o dată de încetare a valabilității pentru decizia sa; ori |
| --- | --- |

(c)

la expirarea termenului privind refuzul intrării în cazul în care autoritatea competentă a statului membru semnalant a stabilit o dată de încetare a valabilității pentru decizia sa; ori

| (d) | la dobândirea cetățeniei unuia dintre statele membre. În cazul în care biroul SIRENE al unui alt stat membru decât cel semnalant ia cunoștință de dobândirea cetățeniei, acesta consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant și, dacă este necesar, trimite un formular J, în conformitate cu procedura de rectificare și ștergere a datelor care conțin erori de drept sau de fapt (a se vedea secțiunea 2.7). |
| --- | --- |

(d)

la dobândirea cetățeniei unuia dintre statele membre. În cazul în care biroul SIRENE al unui alt stat membru decât cel semnalant ia cunoștință de dobândirea cetățeniei, acesta consultă biroul SIRENE al statului membru semnalant și, dacă este necesar, trimite un formular J, în conformitate cu procedura de rectificare și ștergere a datelor care conțin erori de drept sau de fapt (a se vedea secțiunea 2.7).

5.   SEMNALĂRILE PRIVIND PERSOANE DISPĂRUTE (ARTICOLUL 32 DIN DECIZIA SIS II)

5.1.   Semnalări multiple

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.2.

5.2.   Uzurparea identității

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.1.

5.3.   Introducerea unui pseudonim

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.2.

5.4.   Aplicarea unui indicator de validitate

Pot apărea situații în care se obține un rezultat pozitiv pentru o semnalare privind o persoană dispărută și autoritățile competente din statul membru executant decid că acțiunea solicitată nu poate fi întreprinsă și/sau că nu se va mai întreprinde nicio acțiune cu privire la semnalare. Această decizie poate fi luată chiar dacă autoritățile competente ale statului membru semnalant hotărăsc să mențină semnalarea în SIS II. În astfel de circumstanțe, statul membru executant poate solicita aplicarea unui indicator de validitate după obținerea rezultatului pozitiv. În vederea aplicării unui indicator de validitate, se urmează procedurile generale prezentate în secțiunea 2.6.

Nu se întreprinde nicio acțiune alternativă în cazul semnalărilor privind persoane dispărute.

5.5.   Furnizarea de detalii descriptive privind minorii dispăruți și alte persoane considerate ca fiind expuse riscurilor

Birourile SIRENE au acces cu ușurință la toate informațiile suplimentare relevante la nivel național referitoare la semnalări privind persoane dispărute, astfel încât să fie în măsură să contribuie pe deplin la soluționarea cu succes a cazurilor, facilitând identificarea persoanelor și furnizând cu promptitudine informații suplimentare privind aspecte legate de caz. Informațiile suplimentare relevante se pot referi în special la decizii naționale privind încredințarea unui copil sau a unei persoane vulnerabile ori la cereri de utilizare a mecanismelor de semnalare în caz de dispariție a unor copii.

Având în vedere faptul că nu toate persoanele dispărute vulnerabile vor trece frontierele naționale, deciziile privind furnizarea de informații suplimentare (referitoare la detalii descriptive) și destinatarii acestora se iau de la caz la caz, astfel încât să fie acoperită întreaga gamă de circumstanțe. În urma unei decizii la nivel național cu privire la măsura în care este necesară transmiterea unor astfel de informații suplimentare, biroul SIRENE al statului membru semnalant ia, dacă este cazul, una dintre următoarele măsuri:

| (a) | păstrează informațiile pentru a putea să transmită informații suplimentare la cererea unui alt stat membru; |
| --- | --- |

(a)

păstrează informațiile pentru a putea să transmită informații suplimentare la cererea unui alt stat membru;

| (b) | transmite un formular M biroului SIRENE competent în cazul în care investigațiile indică o destinație probabilă a persoanei dispărute; |
| --- | --- |

(b)

transmite un formular M biroului SIRENE competent în cazul în care investigațiile indică o destinație probabilă a persoanei dispărute;

| (c) | transmite un formular M tuturor birourilor SIRENE competente, pe baza circumstanțelor dispariției, în vederea furnizării tuturor datelor privind persoana în cauză într-o perioadă scurtă de timp. |
| --- | --- |

(c)

transmite un formular M tuturor birourilor SIRENE competente, pe baza circumstanțelor dispariției, în vederea furnizării tuturor datelor privind persoana în cauză într-o perioadă scurtă de timp.

În cazul unei persoane dispărute expuse unor riscuri ridicate, textul din câmpul 311 din formularul M începe cu mențiunea «URGENT», urmată de o explicație privind motivul urgenței. [În cazul în care minorul dispărut nu este însoțit (32), se introduce mențiunea explicativă «Unaccompanied minor» («Minor neînsoțit»)]. Se poate insista asupra faptului că situația necesită o soluționare imediată printr-un apel telefonic care să sublinieze importanța formularului M și caracterul său urgent.

Se folosește o metodă comună pentru introducerea de informații suplimentare structurate, într-o ordine convenită, privind persoanele dispărute expuse unor riscuri ridicate (33). Acestea se introduc în câmpul 083 din formularul M.

În vederea maximizării oportunităților de a localiza persoana în cauză într-un mod direcționat și fundamentat, biroul SIRENE care a primit informațiile le comunică, dacă este cazul:

| (a) | posturilor de frontieră vizate; |
| --- | --- |

(a)

posturilor de frontieră vizate;

| (b) | autorităților administrative și polițienești competente pentru localizarea și protecția persoanelor; |
| --- | --- |

(b)

autorităților administrative și polițienești competente pentru localizarea și protecția persoanelor;

| (c) | autorităților consulare competente ale statului membru semnalant, după obținerea unui rezultat pozitiv în SIS II. |
| --- | --- |

(c)

autorităților consulare competente ale statului membru semnalant, după obținerea unui rezultat pozitiv în SIS II.

5.6.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.3.

În plus, se aplică următoarele norme:

| (a) | pe cât posibil, birourile SIRENE comunică informațiile medicale necesare privind persoana(ele) dispărută(e) în cauză, dacă este necesar să se ia măsuri pentru protecția acestora.
  Informațiile transmise se păstrează numai pentru perioada de timp strict necesară și se utilizează exclusiv pentru tratamentul medical al persoanei respective; |
| --- | --- |

(a)

pe cât posibil, birourile SIRENE comunică informațiile medicale necesare privind persoana(ele) dispărută(e) în cauză, dacă este necesar să se ia măsuri pentru protecția acestora.

Informațiile transmise se păstrează numai pentru perioada de timp strict necesară și se utilizează exclusiv pentru tratamentul medical al persoanei respective;

| (b) | biroul SIRENE al statului membru executant comunică întotdeauna biroului SIRENE al statului membru semnalant locul unde se află persoana; |
| --- | --- |

(b)

biroul SIRENE al statului membru executant comunică întotdeauna biroului SIRENE al statului membru semnalant locul unde se află persoana;

| (c) | în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Decizia SIS II, comunicarea locului unde se află o persoană dispărută care este majoră persoanei care a raportat dispariția se face numai cu consimțământul persoanei dispărute (34). Consimțământul se acordă în scris sau, cel puțin, se consemnează în scris. În cazurile în care se refuză acordarea consimțământului, acest lucru se face în scris sau se înregistrează oficial. Cu toate acestea, autoritățile competente pot comunica persoanei care a raportat dispariția faptul că semnalarea a fost ștearsă în urma obținerii unui rezultat pozitiv. |
| --- | --- |

(c)

în conformitate cu articolul 33 alineatul (2) din Decizia SIS II, comunicarea locului unde se află o persoană dispărută care este majoră persoanei care a raportat dispariția se face numai cu consimțământul persoanei dispărute (34). Consimțământul se acordă în scris sau, cel puțin, se consemnează în scris. În cazurile în care se refuză acordarea consimțământului, acest lucru se face în scris sau se înregistrează oficial. Cu toate acestea, autoritățile competente pot comunica persoanei care a raportat dispariția faptul că semnalarea a fost ștearsă în urma obținerii unui rezultat pozitiv.

5.7.   Ștergerea semnalărilor privind persoane dispărute

În cazul în care există o întârziere semnificativă în ceea ce privește ștergerea semnalării de către statul membru semnalant, această întârziere se notifică biroului SIRENE al statului membru executant pentru ca semnalării să i se aplice un indicator de validitate, astfel cum se prevede în secțiunea 5.4 din Manualul SIRENE.

5.7.1.   Minori

O semnalare se șterge:

| (a) | la soluționarea cazului (de exemplu, minorul este repatriat; autoritățile competente din statul membru executant adoptă o decizie privind îngrijirea copilului); |
| --- | --- |

(a)

la soluționarea cazului (de exemplu, minorul este repatriat; autoritățile competente din statul membru executant adoptă o decizie privind îngrijirea copilului);

| (b) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(b)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (c) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

5.7.2.   Adulți pentru care nu se solicită măsuri de protecție

O semnalare se șterge:

| (a) | la executarea acțiunii care trebuie întreprinsă (statul membru executant stabilește locul unde se află persoana); |
| --- | --- |

(a)

la executarea acțiunii care trebuie întreprinsă (statul membru executant stabilește locul unde se află persoana);

| (b) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(b)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (c) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

5.7.3.   Adulți pentru care se solicită măsuri de protecție

O semnalare se șterge:

| (a) | la executarea acțiunii care trebuie întreprinsă (persoană plasată sub protecție); |
| --- | --- |

(a)

la executarea acțiunii care trebuie întreprinsă (persoană plasată sub protecție);

| (b) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(b)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (c) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

Sub rezerva legislației naționale, atunci când o persoană este plasată în mod oficial sub protecție, semnalarea poate fi menținută până la repatrierea persoanei respective.

6.   SEMNALĂRILE PRIVIND PERSOANELE CĂUTATE PENTRU A FACE OBIECTUL UNOR PROCEDURI JUDICIARE (ARTICOLUL 34 DIN DECIZIA SIS II)

6.1.   Semnalări multiple

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.2.

6.2.   Uzurparea identității

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.1.

6.3.   Introducerea unui pseudonim

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.2.

6.4.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.3.

În plus, se aplică următoarele norme:

| (a) | prin utilizarea tuturor mijloacelor autorizate de legislația națională a statului membru în care persoana a fost localizată, se află adevăratul loc de reședință sau de domiciliu; |
| --- | --- |

(a)

prin utilizarea tuturor mijloacelor autorizate de legislația națională a statului membru în care persoana a fost localizată, se află adevăratul loc de reședință sau de domiciliu;

| (b) | se instituie proceduri naționale, după caz, care să asigure faptul că semnalările sunt păstrate în SIS II numai pe durata perioadei necesare în vederea realizării obiectivelor pentru care au fost introduse. |
| --- | --- |

(b)

se instituie proceduri naționale, după caz, care să asigure faptul că semnalările sunt păstrate în SIS II numai pe durata perioadei necesare în vederea realizării obiectivelor pentru care au fost introduse.

Birourile SIRENE pot transmite informații suplimentare privind semnalările introduse în temeiul articolului 34 din Decizia SIS II și, astfel, pot acționa în numele autorităților judiciare în cazul în care informațiile respective se încadrează în domeniul de aplicare al asistenței judiciare reciproce.

6.5.   Ștergerea semnalărilor privind persoane căutate pentru a face obiectul unor proceduri judiciare

O semnalare se șterge:

| (a) | la comunicarea locului unde se află persoana autorității competente a statului membru semnalant. În cazul în care nu se pot întreprinde acțiuni în baza informațiilor transmise (de exemplu, dacă adresa este incorectă sau dacă domiciliul nu este stabil), biroul SIRENE al statului membru semnalant informează biroul SIRENE al statului membru executant pentru a soluționa problema; |
| --- | --- |

(a)

la comunicarea locului unde se află persoana autorității competente a statului membru semnalant. În cazul în care nu se pot întreprinde acțiuni în baza informațiilor transmise (de exemplu, dacă adresa este incorectă sau dacă domiciliul nu este stabil), biroul SIRENE al statului membru semnalant informează biroul SIRENE al statului membru executant pentru a soluționa problema;

| (b) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(b)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (c) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

În cazul în care s-a obținut un rezultat pozitiv într-un stat membru, iar datele privind adresa au fost transmise statului membru semnalant și un rezultat pozitiv obținut ulterior în respectivul stat membru indică aceleași date privind adresa, rezultatul pozitiv se înregistrează în statul membru executant, însă nu se retrimit statului membru semnalant nici datele privind adresa, nici formularul G. În astfel de cazuri, statul membru executant informează statul membru semnalant cu privire la rezultatele pozitive repetate și statul membru semnalant analizează necesitatea de a menține semnalarea.

7.   SEMNALĂRILE ÎN VEDEREA EFECTUĂRII DE CONTROALE DISCRETE ȘI SPECIFICE (ARTICOLUL 36 DIN DECIZIA SIS II)

7.1.   Semnalări multiple

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.2.

7.2.   Uzurparea identității

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.1.

7.3.   Introducerea unui pseudonim

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.11.2.

7.4.   Informarea altor state membre în cazul emiterii de semnalări

Atunci când emite o semnalare, biroul SIRENE al statului membru semnalant informează toate celelalte birouri SIRENE, utilizând un formular M, în următoarele cazuri:

| (a) | se emite o semnalare în vederea efectuării de controale discrete sau specifice, solicitându-se ca rezultatele pozitive să fie raportate de îndată biroului SIRENE semnalant; în formularul M se utilizează textul «ARTICLE 36(2) of the SIS II Decision – immediate action» [«Articolul 36 alineatul (2) din Decizia SIS II – acțiune imediată»] sau «ARTICLE 36(3) of the SIS II Decision – immediate action» [«Articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II – acțiune imediată»]. Justificarea pentru acțiunea imediată se introduce și în câmpul 083 din formularul M; sau |
| --- | --- |

(a)

se emite o semnalare în vederea efectuării de controale discrete sau specifice, solicitându-se ca rezultatele pozitive să fie raportate de îndată biroului SIRENE semnalant; în formularul M se utilizează textul «ARTICLE 36(2) of the SIS II Decision – immediate action» [«Articolul 36 alineatul (2) din Decizia SIS II – acțiune imediată»] sau «ARTICLE 36(3) of the SIS II Decision – immediate action» [«Articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II – acțiune imediată»]. Justificarea pentru acțiunea imediată se introduce și în câmpul 083 din formularul M; sau

| (b) | o autoritate responsabilă de securitatea națională solicită emiterea unei semnalări în conformitate cu articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II; în formularul M se utilizează textul «ARTICLE 36(3) of the SIS II Decision» [«Articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II»]. |
| --- | --- |

(b)

o autoritate responsabilă de securitatea națională solicită emiterea unei semnalări în conformitate cu articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II; în formularul M se utilizează textul «ARTICLE 36(3) of the SIS II Decision» [«Articolul 36 alineatul (3) din Decizia SIS II»].

În cazul în care semnalarea se emite în temeiul articolului 36 alineatul (3) din Decizia SIS II, formularul M conține, în câmpul 080, numele autorității care solicită introducerea semnalării, mai întâi în limba statului membru semnalant, apoi și în limba engleză, iar în câmpul 081 se introduc datele de contact ale acesteia, într-un format care nu necesită traducere.

Confidențialitatea anumitor informații se asigură în conformitate cu legislația națională, inclusiv separându-se contactele între birourile SIRENE de orice alte contacte între serviciile responsabile de securitatea națională.

7.5.   Aplicarea unui indicator de validitate

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.6.

Nu se întreprinde nicio acțiune alternativă în cazul semnalărilor în vederea efectuării de controale discrete sau specifice.

În plus, în cazul în care autoritatea responsabilă de securitatea națională în statul membru executant decide că este necesar ca semnalării să i se aplice un indicator de validitate, autoritatea respectivă contactează biroul său național SIRENE și îl informează cu privire la faptul că acțiunea solicitată nu poate fi întreprinsă. Biroul SIRENE solicită atunci aplicarea unui indicator de validitate, transmițând un formular F biroului SIRENE din statul membru semnalant. Ca și în cazul altor cereri de aplicare a unui indicator de validitate, se furnizează un motiv cu caracter general. Cu toate acestea, nu este necesar să se divulge aspectele sensibile [a se vedea și secțiunea 7.6 litera (b) de mai jos].

7.6.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.3.

În plus, se aplică următoarele norme:

| (a) | în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la o semnalare emisă în temeiul articolului 36 alineatul (3) din Decizia SIS II, biroul SIRENE al statului membru executant informează biroul SIRENE al statului membru semnalant cu privire la rezultate (control discret sau control specific), utilizând un formular G. În același timp, biroul SIRENE al statului membru executant informează propria sa autoritate responsabilă de securitatea națională; |
| --- | --- |

(a)

în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la o semnalare emisă în temeiul articolului 36 alineatul (3) din Decizia SIS II, biroul SIRENE al statului membru executant informează biroul SIRENE al statului membru semnalant cu privire la rezultate (control discret sau control specific), utilizând un formular G. În același timp, biroul SIRENE al statului membru executant informează propria sa autoritate responsabilă de securitatea națională;

| (b) | este necesară o procedură specifică care să asigure confidențialitatea informațiilor. Prin urmare, orice contact între autoritățile responsabile de securitatea națională se separă de contactele între birourile SIRENE. În consecință, motivele detaliate pentru care se solicită aplicarea unui indicator de validitate se discută direct între autoritățile responsabile de securitatea națională, și nu prin intermediul birourilor SIRENE; |
| --- | --- |

(b)

este necesară o procedură specifică care să asigure confidențialitatea informațiilor. Prin urmare, orice contact între autoritățile responsabile de securitatea națională se separă de contactele între birourile SIRENE. În consecință, motivele detaliate pentru care se solicită aplicarea unui indicator de validitate se discută direct între autoritățile responsabile de securitatea națională, și nu prin intermediul birourilor SIRENE;

| (c) | în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la o semnalare care necesită raportarea imediată a rezultatului pozitiv, se trimite de îndată un formular G biroului SIRENE al statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

în cazul obținerii unui rezultat pozitiv cu privire la o semnalare care necesită raportarea imediată a rezultatului pozitiv, se trimite de îndată un formular G biroului SIRENE al statului membru semnalant.

7.7.   Ștergerea semnalărilor în vederea efectuării de controale discrete și specifice

O semnalare se șterge:

| (a) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(a)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (b) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(b)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

7.8.   Sistemele de recunoaștere automată a numărului de înmatriculare (ANPR)

A se vedea secțiunea 9.

8.   SEMNALĂRI PRIVIND OBIECTE CĂUTATE PENTRU A FI CONFISCATE SAU FOLOSITE CA PROBE (ARTICOLUL 38 DIN DECIZIA SIS II)

8.1.   Semnalări multiple

A se vedea procedura generală prezentată în secțiunea 2.2.

8.2.   Semnalări privind vehicule

8.2.1.   Verificarea existenței unor semnalări multiple privind un vehicul

Elementele obligatorii de descriere a identității utilizate pentru a verifica existența unor semnalări multiple privind un vehicul includ:

| (a) | numărul de înmatriculare; și/sau |
| --- | --- |

(a)

numărul de înmatriculare; și/sau

| (b) | numărul de identificare al vehiculului (VIN). |
| --- | --- |

(b)

numărul de identificare al vehiculului (VIN).

Este posibil ca ambele numere să fie înregistrate în SIS II.

În cazul în care, atunci când se introduce o nouă semnalare, se constată că în SIS II există deja același VIN și/sau același număr de înmatriculare, se presupune că noua semnalare va genera semnalări multiple privind același vehicul. Totuși, această metodă de verificare este eficace numai atunci când se utilizează aceleași elemente descriptive. Prin urmare, comparația nu este întotdeauna posibilă.

Biroul SIRENE atrage atenția utilizatorilor asupra problemelor care pot apărea în cazul în care s-a comparat doar unul dintre numere, asupra vehiculelor cu același VIN și asupra reutilizării plăcuțelor de înmatriculare. Un răspuns pozitiv nu înseamnă în mod automat că s-au găsit informații care corespund semnalării, iar un răspuns negativ nu trebuie interpretat în sensul că nu există nicio semnalare privind vehiculul respectiv.

În secțiunea 2.2.3 sunt prezentate în detaliu elementele de descriere a identității utilizate pentru a stabili dacă două semnalări care au ca obiect un vehicul sunt identice.

Procedurile de consultare care trebuie aplicate de birourile SIRENE pentru a verifica existența semnalărilor multiple și a semnalărilor incompatibile în cazul vehiculelor sunt aceleași ca și în cazul persoanelor. Pentru procedurile generale, a se vedea secțiunea 2.2.

Biroul SIRENE al statului membru care emite o semnalare ține evidența tuturor cererilor de introducere a unei semnalări ulterioare care, după consultare, au fost respinse în temeiul dispozițiilor de mai sus, până la ștergerea semnalării.

8.2.2.   Vehicule cu același VIN

Prin vehicule cu același VIN se înțelege cazul în care în SIS II este înregistrat un vehicul de același tip și cu același număr de identificare al vehiculului (VIN) ca un vehicul fabricat original (de exemplu, un tractor și o motocicletă cu același VIN nu se încadrează în această categorie). Pentru a se evita consecințele negative ale confiscării repetate a unui vehicul fabricat original cu același VIN, se aplică următoarea procedură specifică:

| (a) | în cazul în care se constată că este posibil ca două vehicule să aibă același VIN, biroul SIRENE ia următoarele măsuri, după caz:






  (i) | se asigură că nu există nicio eroare în semnalarea SIS II și că informațiile aferente semnalării sunt cât mai complete posibil; |
| --- | --- | --- |

(a)

în cazul în care se constată că este posibil ca două vehicule să aibă același VIN, biroul SIRENE ia următoarele măsuri, după caz:

(i)

se asigură că nu există nicio eroare în semnalarea SIS II și că informațiile aferente semnalării sunt cât mai complete posibil;

| (ii) | verifică circumstanțele cazului care a condus la introducerea unei semnalări în SIS II; |
| --- | --- |

(ii)

verifică circumstanțele cazului care a condus la introducerea unei semnalări în SIS II;

| (iii) | verifică istoricul ambelor vehicule în cauză de la fabricarea acestora; |
| --- | --- |

(iii)

verifică istoricul ambelor vehicule în cauză de la fabricarea acestora;

| (iv) | solicită efectuarea unui control amănunțit al vehiculului confiscat, în special al VIN, pentru a verifica dacă acesta este vehiculul fabricat original. |
| --- | --- |

(iv)

solicită efectuarea unui control amănunțit al vehiculului confiscat, în special al VIN, pentru a verifica dacă acesta este vehiculul fabricat original.

Toate birourile SIRENE implicate cooperează strâns în luarea măsurilor respective;

| (b) | în cazul în care se confirmă faptul că două vehicule au același VIN, statul membru semnalant analizează dacă este necesar să mențină semnalarea în SIS II. În cazul în care decide să mențină semnalarea în SIS II, statul membru semnalant:






  (i) | adaugă în semnalare următoarea mențiune privind vehiculul: «Suspicion of clone» (35) («Suspiciune de clonă»); |
| --- | --- | --- |

(b)

în cazul în care se confirmă faptul că două vehicule au același VIN, statul membru semnalant analizează dacă este necesar să mențină semnalarea în SIS II. În cazul în care decide să mențină semnalarea în SIS II, statul membru semnalant:

(i)

adaugă în semnalare următoarea mențiune privind vehiculul: «Suspicion of clone» (35) («Suspiciune de clonă»);

| (ii) | îl invită pe proprietarul vehiculului fabricat original, cu consimțământul explicit al acestuia și în conformitate cu legislația națională, să furnizeze biroului SIRENE al statului membru semnalant toate informațiile relevante necesare pentru a se evita consecințele negative ale unei identificări eronate; |
| --- | --- |

(ii)

îl invită pe proprietarul vehiculului fabricat original, cu consimțământul explicit al acestuia și în conformitate cu legislația națională, să furnizeze biroului SIRENE al statului membru semnalant toate informațiile relevante necesare pentru a se evita consecințele negative ale unei identificări eronate;

| (iii) | trimite, prin intermediul biroului său SIRENE, tuturor celorlalte birouri SIRENE un formular M care conține, după caz, elementele sau caracteristicile care descriu vehiculul fabricat original și îl disting de vehiculul înregistrat în SIS II. Formularul M conține în câmpul 083 mențiunea «ORIGINAL MANUFACTURED VEHICLE» («VEHICUL FABRICAT ORIGINAL»), scrisă în mod vizibil; |
| --- | --- |

(iii)

trimite, prin intermediul biroului său SIRENE, tuturor celorlalte birouri SIRENE un formular M care conține, după caz, elementele sau caracteristicile care descriu vehiculul fabricat original și îl disting de vehiculul înregistrat în SIS II. Formularul M conține în câmpul 083 mențiunea «ORIGINAL MANUFACTURED VEHICLE» («VEHICUL FABRICAT ORIGINAL»), scrisă în mod vizibil;

| (c) | în cazul în care, în urma efectuării unei verificări în SIS II, se constată că pentru vehiculul respectiv s-a introdus observația «Suspiciune de clonă», utilizatorul care a efectuat verificarea contactează biroul național SIRENE în scopul de a obține informații suplimentare care să clarifice dacă vehiculul verificat este vehiculul căutat sau vehiculul fabricat original; |
| --- | --- |

(c)

în cazul în care, în urma efectuării unei verificări în SIS II, se constată că pentru vehiculul respectiv s-a introdus observația «Suspiciune de clonă», utilizatorul care a efectuat verificarea contactează biroul național SIRENE în scopul de a obține informații suplimentare care să clarifice dacă vehiculul verificat este vehiculul căutat sau vehiculul fabricat original;

| (d) | în cazul în care, în timpul verificării, se stabilește faptul că informațiile din formularul M nu mai sunt de actualitate, biroul SIRENE al statului membru executant contactează biroul SIRENE al statului membru semnalant pentru a verifica numele proprietarului legal actual al vehiculului. Biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite un nou formular M actualizat, care conține în câmpul 083 mențiunea «ORIGINAL MANUFACTURED VEHICLE» («VEHICUL FABRICAT ORIGINAL»), scrisă în mod vizibil. |
| --- | --- |

(d)

în cazul în care, în timpul verificării, se stabilește faptul că informațiile din formularul M nu mai sunt de actualitate, biroul SIRENE al statului membru executant contactează biroul SIRENE al statului membru semnalant pentru a verifica numele proprietarului legal actual al vehiculului. Biroul SIRENE al statului membru semnalant trimite un nou formular M actualizat, care conține în câmpul 083 mențiunea «ORIGINAL MANUFACTURED VEHICLE» («VEHICUL FABRICAT ORIGINAL»), scrisă în mod vizibil.

8.3.   Schimbul de informații după obținerea unui rezultat pozitiv

Birourile SIRENE pot transmite informații suplimentare privind semnalările introduse în temeiul articolului 38 din Decizia SIS II și, astfel, pot acționa în numele autorităților judiciare în cazul în care informațiile respective se încadrează în domeniul de aplicare al asistenței judiciare reciproce, în conformitate cu legislația națională.

Dacă se solicită acest lucru în câmpul 089 din formularul G, birourile SIRENE trimit în cel mai scurt timp posibil informații suplimentare, utilizând un formular P, în cazul obținerii unui rezultat pozitiv privind o semnalare în vederea confiscării sau a folosirii ca probă care a fost emisă în temeiul articolului 38 din Decizia SIS II pentru un vehicul, o aeronavă, o ambarcațiune, un echipament industrial sau un container.

Având în vedere caracterul urgent al solicitării și faptul că, prin urmare, nu va fi posibil să se colecteze imediat toate informațiile, nu este necesar să se completeze toate câmpurile formularului P. Cu toate acestea, se vor face eforturi pentru colectarea informațiilor referitoare la principalele rubrici: 041, 042, 043, 162, 164, 165, 166, 167 și 169.

În cazul în care se obține un rezultat pozitiv pentru o componentă identificabilă a unui obiect, biroul SIRENE al statului membru executant informează biroul SIRENE al statului membru semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular G, iar în câmpul 090 (Informații suplimentare) precizează faptul că nu s-a confiscat întregul obiect, ci doar una sau mai multe componente ale acestuia. În cazul în care se găsesc simultan mai multe componente, întrucât acestea fac obiectul unei singure semnalări, se trimite doar un singur formular G. Orice rezultate pozitive ulterioare privind semnalarea se notifică biroului SIRENE al statului membru semnalant, utilizându-se un formular G. Semnalarea nu se șterge decât dacă sunt îndeplinite condițiile prevăzute în secțiunea 8.4.

8.4.   Ștergerea semnalărilor privind obiectele căutate pentru a fi confiscate sau folosite ca probe în cadrul procedurilor penale

O semnalare se șterge:

| (a) | la confiscarea obiectului sau în cazul unei măsuri echivalente după efectuarea schimbului necesar ulterior de informații suplimentare între birourile SIRENE sau atunci când obiectul este vizat de o altă procedură judiciară sau administrativă (de exemplu, procedura judiciară privind cumpărarea cu bună credință, proprietatea disputată sau cooperarea judiciară cu privire la probe); |
| --- | --- |

(a)

la confiscarea obiectului sau în cazul unei măsuri echivalente după efectuarea schimbului necesar ulterior de informații suplimentare între birourile SIRENE sau atunci când obiectul este vizat de o altă procedură judiciară sau administrativă (de exemplu, procedura judiciară privind cumpărarea cu bună credință, proprietatea disputată sau cooperarea judiciară cu privire la probe);

| (b) | la încetarea valabilității semnalării; sau |
| --- | --- |

(b)

la încetarea valabilității semnalării; sau

| (c) | la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant. |
| --- | --- |

(c)

la adoptarea unei decizii în acest sens de către autoritatea competentă a statului membru semnalant.

9.   SISTEMELE DE RECUNOAȘTERE AUTOMATĂ A NUMERELOR DE ÎNMATRICULARE (ANPR)

Aceste sisteme sunt relevante pentru semnalările prevăzute la articolele 36 și 38 din Decizia SIS II. Ca urmare a utilizării la scară largă a ANPR în scopul aplicării legii, există mijloacele tehnice necesare pentru a obține numeroase rezultate pozitive privind un vehicul sau un număr de înmatriculare într-o perioadă scurtă de timp.

Având în vedere faptul că în unele locații în care sunt amplasate ANPR există personal de serviciu, este posibil ca vehiculul să fie identificat și ca acțiunea solicitată să fie întreprinsă. În acest caz, înainte de întreprinderea oricărei acțiuni, utilizatorii ANPR verifică dacă rezultatul pozitiv pe care l-au obținut prin acest sistem se referă la o semnalare prevăzută la articolul 36 sau la articolul 38 din Decizia SIS II.

Cu toate acestea, în multe locații în care sunt amplasate ANPR fixe nu există în mod constant personal de serviciu. Prin urmare, chiar dacă aparatul înregistrează trecerea vehiculului și se obține un rezultat pozitiv, acțiunea solicitată nu poate fi întreprinsă.

Pentru semnalările prevăzute la articolele 36 și 38, atunci când acțiunea solicitată nu a putut fi întreprinsă se aplică următoarea procedură generală:

Pentru primul rezultat pozitiv se trimite un formular H. În cazul în care sunt necesare mai multe informații privind circulația vehiculului, sarcina de a contacta biroul SIRENE al statului membru executant pentru a discuta la nivel bilateral cu privire la informațiile necesare îi revine biroului SIRENE al statului membru care a emis semnalarea.

Pentru semnalările prevăzute la articolul 36 se aplică următoarea procedură:

| (a) | biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular G în care introduce mențiunea «ANPR» în câmpul 086. În cazul în care sunt necesare mai multe informații privind circulația vehiculului, biroul SIRENE al statului membru semnalant contactează biroul SIRENE al statului membru executant; |
| --- | --- |

(a)

biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular G în care introduce mențiunea «ANPR» în câmpul 086. În cazul în care sunt necesare mai multe informații privind circulația vehiculului, biroul SIRENE al statului membru semnalant contactează biroul SIRENE al statului membru executant;

| (b) | biroul SIRENE al statului membru care a obținut un rezultat pozitiv pentru o semnalare privind un control specific, însă acțiunea solicitată nu a putut fi întreprinsă, informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular H în care introduce în câmpul 083 mențiunea «ANPR», urmată de acest text: «This hit has been achieved by use of ANPR. Please inform us if your country wishes to be informed of further hits achieved through ANPR for this vehicle or number plate where the requested action could not be undertaken» («Acest rezultat pozitiv a fost obținut utilizându-se ANPR. Vă rugăm să ne comunicați dacă țara dumneavoastră dorește să fie informată cu privire la alte rezultate pozitive obținute prin intermediul ANPR pentru acest vehicul sau acest număr de înmatriculare în cazul căruia nu s-a putut întreprinde acțiunea solicitată»); |
| --- | --- |

(b)

biroul SIRENE al statului membru care a obținut un rezultat pozitiv pentru o semnalare privind un control specific, însă acțiunea solicitată nu a putut fi întreprinsă, informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular H în care introduce în câmpul 083 mențiunea «ANPR», urmată de acest text: «This hit has been achieved by use of ANPR. Please inform us if your country wishes to be informed of further hits achieved through ANPR for this vehicle or number plate where the requested action could not be undertaken» («Acest rezultat pozitiv a fost obținut utilizându-se ANPR. Vă rugăm să ne comunicați dacă țara dumneavoastră dorește să fie informată cu privire la alte rezultate pozitive obținute prin intermediul ANPR pentru acest vehicul sau acest număr de înmatriculare în cazul căruia nu s-a putut întreprinde acțiunea solicitată»);

| (c) | statul membru semnalant decide dacă semnalarea și-a atins obiectivul, dacă aceasta trebuie să fie ștearsă sau nu și dacă trebuie să aibă loc discuții bilaterale cu privire la informațiile necesare. |
| --- | --- |

(c)

statul membru semnalant decide dacă semnalarea și-a atins obiectivul, dacă aceasta trebuie să fie ștearsă sau nu și dacă trebuie să aibă loc discuții bilaterale cu privire la informațiile necesare.

Pentru semnalările prevăzute la articolul 38 se aplică următoarea procedură:

| (a) | în cazul în care se obține un rezultat pozitiv și acțiunea solicitată este întreprinsă, biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular G; |
| --- | --- |

(a)

în cazul în care se obține un rezultat pozitiv și acțiunea solicitată este întreprinsă, biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular G;

| (b) | în cazul în care se obține un rezultat pozitiv și acțiunea solicitată nu a fost întreprinsă, biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE al statului membru semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular H în care introduce în câmpul 083 mențiunea «ANPR», urmată de acest text: «This hit has been achieved by use of ANPR. Please inform us if your country wishes to be informed of further hits achieved through ANPR for this vehicle or number plate where the requested action could not be undertaken» («Acest rezultat pozitiv a fost obținut utilizându-se ANPR. Vă rugăm să ne comunicați dacă țara dumneavoastră dorește să fie informată cu privire la alte rezultate pozitive obținute prin intermediul ANPR pentru acest vehicul sau acest număr de înmatriculare în cazul căruia nu s-a putut întreprinde acțiunea solicitată»); |
| --- | --- |

(b)

în cazul în care se obține un rezultat pozitiv și acțiunea solicitată nu a fost întreprinsă, biroul SIRENE al statului membru care a obținut rezultatul pozitiv informează biroul SIRENE al statului membru semnalant cu privire la circumstanțele în care s-a obținut rezultatul pozitiv, utilizând un formular H în care introduce în câmpul 083 mențiunea «ANPR», urmată de acest text: «This hit has been achieved by use of ANPR. Please inform us if your country wishes to be informed of further hits achieved through ANPR for this vehicle or number plate where the requested action could not be undertaken» («Acest rezultat pozitiv a fost obținut utilizându-se ANPR. Vă rugăm să ne comunicați dacă țara dumneavoastră dorește să fie informată cu privire la alte rezultate pozitive obținute prin intermediul ANPR pentru acest vehicul sau acest număr de înmatriculare în cazul căruia nu s-a putut întreprinde acțiunea solicitată»);

| (c) | atunci când primește un astfel de formular H, biroul SIRENE al statului membru semnalant consultă autoritățile competente, acestora revenindu-le responsabilitatea de a decide cu privire la necesitatea primirii altor formulare H sau la schimbul bilateral de informații cu biroul SIRENE al statului membru executant. |
| --- | --- |

(c)

atunci când primește un astfel de formular H, biroul SIRENE al statului membru semnalant consultă autoritățile competente, acestora revenindu-le responsabilitatea de a decide cu privire la necesitatea primirii altor formulare H sau la schimbul bilateral de informații cu biroul SIRENE al statului membru executant.

10.   STATISTICĂ

O dată pe an, birourile SIRENE furnizează statistici care trebuie să fie trimise Agenției și Comisiei. De asemenea, statisticile se trimit, la cerere, Autorității Europene pentru Protecția Datelor și autorităților naționale competente de protecție a datelor. Statisticile includ numărul de formulare de fiecare tip trimise fiecărui stat membru. În special, statisticile menționează numărul rezultatelor pozitive și al indicatorilor de validitate. Se face o distincție între rezultatele pozitive obținute pentru semnalările emise de un alt stat membru și rezultatele pozitive obținute de un stat membru pentru propriile sale semnalări.

În apendicele 5 se stabilesc procedurile și formatele pentru furnizarea de statistici în temeiul prezentei secțiuni.”

---

(1)  Decizia-cadru 2002/584/JAI a Consiliului din 13 iunie 2002 privind mandatul european de arestare și procedurile de predare între statele membre (JO L 190, 18.7.2002, p. 1).

1

(2)  
  JO L 239, 22.9.2000, p. 19.

2

(3)  Decizia Comitetului executiv din 22 decembrie 1994 privind intrarea în vigoare a Convenției de aplicare [(SCH/Com-ex (94)29 rev. 2] (JO L 239, 22.9.2000, p. 130).

3

(4)  Deciziile Comitetului executiv din 7 octombrie 1997 [SCH/Com-ex 97(27) rev. 4] pentru Italia și [SCH/Com-ex 97(28) rev. 4] pentru Austria.

4

(5)  Decizia 1999/848/CE a Consiliului din 13 decembrie 1999 privind aplicarea integrală a acquis-ului Schengen pe teritoriul Greciei (JO L 327, 21.12.1999, p. 58).

5

(6)  Decizia 2000/777/CE a Consiliului din 1 decembrie 2000 de punere în aplicare a acquis-ului Schengen în Danemarca, Finlanda și Suedia, precum și în Islanda și Norvegia (JO L 309, 9.12.2000, p. 24).

6

(7)  Decizia 2004/926/CE a Consiliului din 22 decembrie 2004 privind punerea în aplicare a unor părți din acquis-ul Schengen de către Regatul Unit al Marii Britanii și Irlandei de Nord (JO L 395, 31.12.2004, p. 70).

7

(8)  
  JO C 340, 10.11.1997, p. 92.

8

(9)  Acordul cu Republica Islanda și cu Regatul Norvegiei privind asocierea acestora din urmă la implementarea, aplicarea și dezvoltarea acquis-ului Schengen (JO L 176, 10.7.1999, p. 36).

9

(10)  
  JO L 370, 17.12.2004, p. 78.

10

(11)  
  JO L 160, 18.6.2011, p. 3.

11

(12)  Regulamentul (CE) nr. 1986/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 20 decembrie 2006 privind accesul la Sistemul de Informații Schengen din a doua generație (SIS II) al serviciilor competente, în statele membre, pentru eliberarea certificatelor de înmatriculare a vehiculelor (JO L 381, 28.12.2006, p. 1).

12

(13)  Regulamentul (CE) nr. 562/2006 al Parlamentului European și al Consiliului din 15 martie 2006 de instituire a unui Cod comunitar privind regimul de trecere a frontierelor de către persoane (Codul frontierelor Schengen) (JO L 105, 13.4.2006, p. 1).

13

(14)  Fără a se aduce atingere altor sarcini atribuite birourilor SIRENE în temeiul legislației în domeniu în cadrul cooperării polițienești, de exemplu, în aplicarea Deciziei-cadru 2006/960/JAI a Consiliului din 18 decembrie 2006 privind simplificarea schimbului de informații și date operative între autoritățile de aplicare a legii ale statelor membre ale Uniunii Europene (JO L 386, 29.12.2006, p. 89).

14

(15)  Decizia 2009/371/JAI a Consiliului din 6 aprilie 2009 privind înființarea Oficiului European de Poliție (Europol) (JO L 121, 15.5.2009, p. 37).

15

(16)  A se vedea, de asemenea, Catalogul Schengen, recomandări și bune practici.

16

(17)  Acest al doilea domeniu există în «mediul de preproducție» tehnic.

17

(18)  Directiva 95/46/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 24 octombrie 1995 privind protecția persoanelor fizice în ceea ce privește prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date (JO L 281, 23.11.1995, p. 31).

18

(19)  Decizia-cadru 2008/977/JAI a Consiliului din 27 noiembrie 2008 privind protecția datelor cu caracter personal prelucrate în cadrul cooperării polițienești și judiciare în materie penală (JO L 350, 30.12.2008, p. 60).

19

(20)  Regulamentul (UE) nr. 1077/2011 al Parlamentului European și al Consiliului din 25 octombrie 2011 de instituire a Agenției Europene pentru Gestionarea Operațională a Sistemelor Informatice la Scară largă în Spațiul de Libertate, Securitate și Justiție (JO L 286, 1.11.2011, p. 1).

20

(21)  Unele societăți de transport utilizează alte numere de referință. În SIS II se poate introduce un alt număr de serie decât numărul BIC.

21

(22)  Din cauza lipsei de standardizare a numerelor de serie ale obiectelor, este posibil, de exemplu, ca două arme de foc diferite, de mărci diferite, să aibă același număr de serie. În mod similar, este posibil ca un obiect să aibă același număr de serie ca un alt obiect foarte diferit, de exemplu, un document eliberat și un utilaj industrial. În cazul în care se constată că numerele de serie sunt identice, însă obiectele sunt, în mod evident, diferite, nu este necesară o consultare între birourile SIRENE. Utilizatorii pot fi informați asupra posibilității apariției acestei situații. În plus, este posibil ca un obiect, de exemplu un pașaport sau un autoturism, să fie furat și raportat ca furat într-o țară și apoi furtul respectiv să fie raportat în țara de origine. Acest fapt ar putea duce la introducerea a două semnalări privind același obiect. În cazul în care se constată o astfel de situație, aceasta poate fi soluționată de birourile SIRENE vizate.

22

(23)  Pentru punerea în aplicare din punct de vedere tehnic, a se vedea documentul privind schimbul de date între birourile SIRENE, menționat în secțiunea 1.10.2.

23

(24)  A se vedea nota de subsol 23.

24

(25)  A se vedea și secțiunea 1.13.1 privind indicarea gradului de urgență în formularele SIRENE.

25

(26)  Directiva 2004/38/CE a Parlamentului European și a Consiliului din 29 aprilie 2004 privind dreptul la liberă circulație și ședere pe teritoriul statelor membre pentru cetățenii Uniunii și membrii familiilor acestora (JO L 158, 30.4.2004, p. 77).

26

(27)  Articolul 30 din Directiva 2004/38/CE prevede că persoana căreia îi este refuzată intrarea trebuie să fie notificată în scris cu privire la decizie și să fie informată în mod complet cu privire la motivele pe care se bazează decizia luată, cu excepția situațiilor în care acest lucru este contrar intereselor siguranței statului.

27

(28)  Articolul 26 din Regulamentul SIS II se referă la articolul 15 din Tratatul privind Uniunea Europeană. După intrarea în vigoare a Tratatului de la Lisabona, articolul 15 a devenit însă articolul 29 în versiunea consolidată a Tratatului privind funcționarea Uniunii Europene.

28

(29)  În cazul semnalărilor privind refuzul intrării emise pentru membrii de familie ai cetățenilor UE, este necesar să se reamintească faptul că nu este posibil să se consulte în mod sistematic SIS II înainte de eliberarea unui permis de ședere pentru o astfel de persoană. La articolul 10 din Directiva 2004/38/CE se enumeră condițiile necesare pentru dobândirea dreptului de ședere pentru mai mult de trei luni într-un stat membru gazdă de către membrii de familie ai cetățenilor Uniunii care sunt resortisanți ai țărilor terțe. Această listă, care este exhaustivă, nu autorizează consultarea sistematică a SIS înainte de eliberarea permiselor de ședere. Articolul 27 alineatul (3) din directivă prevede că statele membre pot solicita informații de la alte state membre, în cazul în care consideră că acest lucru este indispensabil, numai cu privire la antecedentele persoanei respective (așadar, nu toate datele din SIS II). Această consultare nu poate avea un caracter sistematic.

29

(30)  În conformitate cu Directiva 2004/38/CE, unei persoane care beneficiază de dreptul la liberă circulație i se poate refuza intrarea sau șederea numai din motive de ordine publică sau siguranță publică, în cazul în care conduita persoanei respective constituie o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societății și atunci când sunt respectate celelalte criterii prevăzute la articolul 27 alineatul (2) din directiva menționată. Articolul 27 alineatul (2) prevede: «Măsurile luate din motive de ordine publică sau siguranță publică respectă principiul proporționalității și se întemeiază exclusiv pe conduita persoanei în cauză. Condamnările penale anterioare nu pot justifica în sine luarea unor asemenea măsuri. Conduita persoanei în cauză trebuie să constituie o amenințare reală, prezentă și suficient de gravă la adresa unui interes fundamental al societății. Nu pot fi acceptate motivări care nu sunt direct legate de caz sau care sunt legate de considerații de prevenție generală.» În plus, există limitări suplimentare pentru persoanele care beneficiază de dreptul de ședere permanentă cărora le poate fi refuzată intrarea sau șederea numai din motive imperative de ordine publică sau siguranță publică, astfel cum se prevede la articolul 28 alineatul (2) din Directiva 2004/38/CE.

30

(31)  În conformitate cu Directiva 2004/38/CE, statul membru executant nu poate limita libera circulație a resortisanților țărilor terțe care beneficiază de dreptul la liberă circulație numai pentru motivul că statul membru semnalant își menține semnalarea, cu excepția cazului în care sunt întrunite condițiile menționate la nota de subsol 29.

31

(32)  Minorii neînsoțiți sunt copii, astfel cum sunt definiți la articolul 1 din Convenția cu privire la drepturile copilului din 20 noiembrie 1989, care au fost despărțiți de ambii părinți și de alte rude și nu se află în grija unui adult care, în temeiul legii sau al cutumei, are responsabilitatea de a face acest lucru.

32

(33)  Date privind dispariția:

33

| (a) | locul, data și ora dispariției; |
| --- | --- |

(a)

locul, data și ora dispariției;

| (b) | circumstanțele dispariției. |
| --- | --- |

(b)

circumstanțele dispariției.

Detalii privind persoana dispărută:

| (c) | vârsta aproximativă; |
| --- | --- |

(c)

vârsta aproximativă;

| (d) | înălțimea; |
| --- | --- |

(d)

înălțimea;

| (e) | culoarea pielii; |
| --- | --- |

(e)

culoarea pielii;

| (f) | culoarea și forma părului; |
| --- | --- |

(f)

culoarea și forma părului;

| (g) | culoarea ochilor; |
| --- | --- |

(g)

culoarea ochilor;

| (h) | alte detalii fizice (de exemplu, piercinguri, malformații, amputări, tatuaje, semne, cicatrici etc.); |
| --- | --- |

(h)

alte detalii fizice (de exemplu, piercinguri, malformații, amputări, tatuaje, semne, cicatrici etc.);

| (i) | caracteristici psihologice: cu risc de suicid, boli psihice, comportament agresiv etc.; |
| --- | --- |

(i)

caracteristici psihologice: cu risc de suicid, boli psihice, comportament agresiv etc.;

| (j) | alte informații: necesită tratament medical etc.; |
| --- | --- |

(j)

alte informații: necesită tratament medical etc.;

| (k) | haine purtate la momentul dispariției; |
| --- | --- |

(k)

haine purtate la momentul dispariției;

| (l) | fotografie: este sau nu este disponibilă; |
| --- | --- |

(l)

fotografie: este sau nu este disponibilă;

| (m) | formular ante-mortem: este sau nu disponibil. |
| --- | --- |

(m)

formular ante-mortem: este sau nu disponibil.

Informații conexe:

| (n) | persoana(ele) care ar putea însoți persoana dispărută (inclusiv numărul de identificare Schengen, dacă este disponibil); |
| --- | --- |

(n)

persoana(ele) care ar putea însoți persoana dispărută (inclusiv numărul de identificare Schengen, dacă este disponibil);

| (o) | vehicul(e) având legătură cu cazul (inclusiv numărul de identificare Schengen, dacă este disponibil). |
| --- | --- |

(o)

vehicul(e) având legătură cu cazul (inclusiv numărul de identificare Schengen, dacă este disponibil).

| (p) | dacă există: numărul de telefon mobil/ultima conectare, ultimul contact prin intermediul rețelelor de socializare online. |
| --- | --- |

(p)

dacă există: numărul de telefon mobil/ultima conectare, ultimul contact prin intermediul rețelelor de socializare online.

Titlurile diferitelor subcâmpuri nu se includ în câmpul 083, ci doar litera de referință a acestora. În cazul în care datele sunt deja disponibile în câmpurile semnalării, informațiile se includ în semnalare, inclusiv amprentele digitale sau fotografiile.

(34)  Pentru clarificări privind consimțământul în materie de protecție a persoanelor fizice cu privire la prelucrarea datelor cu caracter personal și libera circulație a acestor date, a se vedea articolul 2 litera (h) din Directiva 95/46/CE.

34

(35)  
  «Suspiciunea de clonă» se referă la cazurile în care, de exemplu, documentele de înmatriculare ale unui vehicul sunt furate și sunt utilizate pentru a reînmatricula un alt vehicul de aceeași marcă, de același model și de aceeași culoare, care a fost, de asemenea, furat.

35

---