# Den Europæiske Unions L 186/2016

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 186 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 59. årgang9. juli 2016 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 186

Dansk udgave

Retsforskrifter

59. årgang9. juli 2016

---

| Indhold | | I   Lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2016/1112 af 6. juli 2016 om yderligere makrofinansiel bistand til Tunesien | 1 |

Indhold

I   Lovgivningsmæssige retsakter

Side

AFGØRELSER

*

Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse (EU) 2016/1112 af 6. juli 2016 om yderligere makrofinansiel bistand til Tunesien

1

| | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter |
| --- | --- | --- |
| | | FORORDNINGER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1113 af 8. juli 2016 om 248. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne | 9 |
| | | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1114 af 8. juli 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager | 11 |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1115 af 7. juli 2016 om fastlæggelse af et format for Det Europæiske Kemikalieagenturs indberetning af oplysninger om anvendelsen af de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 649/2012 om eksport og import af farlige kemikalier
  (meddelt under nummer C(2016) 4141) | 13 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1116 af 7. juli 2016 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 om beskyttelsesforanstaltninger over for og vaccination mod lumpy skin disease i Grækenland
  (meddelt under nummer C(2016) 4157)

   (
  1
  ) | 24 |
| | | HENSTILLINGER |
| | * | Kommissionens henstilling (EU) 2016/1117 af 15. juni 2016 rettet til Den Hellenske Republik om de specifikke hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 | 28 |
| | | RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER |
| | * | Afgørelse nr. 1/2016 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz af 10. juni 2016 om afgiftsordningen gældende for køretøjer i Schweiz i perioden fra den 1. januar 2017 [2016/1118] | 36 |
| | * | Afgørelse nr. 2/2016 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz af 10. juni 2016 om ændring af bilag 1 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej [2016/1119] | 38 |

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

*

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1113 af 8. juli 2016 om 248. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne

9

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2016/1114 af 8. juli 2016 om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

11

AFGØRELSER

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1115 af 7. juli 2016 om fastlæggelse af et format for Det Europæiske Kemikalieagenturs indberetning af oplysninger om anvendelsen af de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 649/2012 om eksport og import af farlige kemikalier
  (meddelt under nummer C(2016) 4141)

(meddelt under nummer C(2016) 4141)

13

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1116 af 7. juli 2016 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 om beskyttelsesforanstaltninger over for og vaccination mod lumpy skin disease i Grækenland
  (meddelt under nummer C(2016) 4157)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2016) 4157)

1

24

HENSTILLINGER

*

Kommissionens henstilling (EU) 2016/1117 af 15. juni 2016 rettet til Den Hellenske Republik om de specifikke hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013

28

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

*

Afgørelse nr. 1/2016 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz af 10. juni 2016 om afgiftsordningen gældende for køretøjer i Schweiz i perioden fra den 1. januar 2017 [2016/1118]

36

*

Afgørelse nr. 2/2016 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz af 10. juni 2016 om ændring af bilag 1 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej [2016/1119]

38

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Lovgivningsmæssige retsakter

AFGØRELSER

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS AFGØRELSE (EU) 2016/1112

af 6. juli 2016

om yderligere makrofinansiel bistand til Tunesien

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 212, stk. 2,

under henvisning til forslag fra Europa-Kommissionen,

efter fremsendelse af udkast til lovgivningsmæssig retsakt til de nationale parlamenter,

efter den almindelige lovgivningsprocedure (1), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Forbindelserne mellem Den Europæiske Union (»Unionen«) og Den Tunesiske Republik (»Tunesien«) udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. Tunesien var det første Middelhavsland til at indgå en associeringsaftale (2) med Unionen den 17. juli 1995, som trådte i kraft den 1. marts 1998. Som led i denne aftale tilendebragte Tunesien i 2008 afviklingen af tolden på industrivarer, hvorved Tunesien blev det første Middelhavsland, der indgik en frihandelsaftale med Unionen. Den bilaterale politiske dialog og det økonomiske samarbejde er blevet videreudviklet inden for rammerne af handlingsplaner under naboskabspolitikken, hvoraf den seneste dækker perioden 2013-2017. |
| --- | --- |

(1)

Forbindelserne mellem Den Europæiske Union (»Unionen«) og Den Tunesiske Republik (»Tunesien«) udvikles inden for rammerne af den europæiske naboskabspolitik. Tunesien var det første Middelhavsland til at indgå en associeringsaftale (2) med Unionen den 17. juli 1995, som trådte i kraft den 1. marts 1998. Som led i denne aftale tilendebragte Tunesien i 2008 afviklingen af tolden på industrivarer, hvorved Tunesien blev det første Middelhavsland, der indgik en frihandelsaftale med Unionen. Den bilaterale politiske dialog og det økonomiske samarbejde er blevet videreudviklet inden for rammerne af handlingsplaner under naboskabspolitikken, hvoraf den seneste dækker perioden 2013-2017.

| (2) | Efter revolutionen og afsættelsen af præsident Ben Ali den 14. januar 2011 afholdt Tunesien sit første frie og demokratiske valg den 23. oktober 2011. I januar 2014 blev der vedtaget en ny forfatning, og i fjerde kvartal af 2014 blev der afholdt parlaments- og præsidentvalg, hvor de centrale politiske aktører samlede sig om en fælles indsats for at gennemføre reformer og indføre et fuldgyldigt demokratisk system. |
| --- | --- |

(2)

Efter revolutionen og afsættelsen af præsident Ben Ali den 14. januar 2011 afholdt Tunesien sit første frie og demokratiske valg den 23. oktober 2011. I januar 2014 blev der vedtaget en ny forfatning, og i fjerde kvartal af 2014 blev der afholdt parlaments- og præsidentvalg, hvor de centrale politiske aktører samlede sig om en fælles indsats for at gennemføre reformer og indføre et fuldgyldigt demokratisk system.

| (3) | Parallelt med den politiske transition har den tunesiske økonomi været påvirket af fortsatte interne uroligheder, ustabilitet i området (bl.a. følger af konflikten i Libyen) og svage internationale forhold (navnlig i Unionen, som er Tunesiens vigtigste handelspartner). Disse negative udviklinger har i betydeligt omfang svækket landets vækstresultater såvel som dets budgetstilling og betalingsbalance. |
| --- | --- |

(3)

Parallelt med den politiske transition har den tunesiske økonomi været påvirket af fortsatte interne uroligheder, ustabilitet i området (bl.a. følger af konflikten i Libyen) og svage internationale forhold (navnlig i Unionen, som er Tunesiens vigtigste handelspartner). Disse negative udviklinger har i betydeligt omfang svækket landets vækstresultater såvel som dets budgetstilling og betalingsbalance.

| (4) | Siden 2011 har Unionen som følge af de politiske forandringer i Tunesien erklæret sit utvetydige engagement i at støtte landets økonomiske og politiske reformproces. Unionen har øget sin finansielle bistand til Tunesien, styrket samarbejdet på mange områder, bl.a. inden for civilsamfund, valgsystemet, sikkerhed, regional udvikling og sociale og økonomiske reformer. Den har endvidere åbnet mulighed for at indgå en vidtgående og bred frihandelsaftale, og forhandlingerne herom blev indledt i oktober 2014. |
| --- | --- |

(4)

Siden 2011 har Unionen som følge af de politiske forandringer i Tunesien erklæret sit utvetydige engagement i at støtte landets økonomiske og politiske reformproces. Unionen har øget sin finansielle bistand til Tunesien, styrket samarbejdet på mange områder, bl.a. inden for civilsamfund, valgsystemet, sikkerhed, regional udvikling og sociale og økonomiske reformer. Den har endvidere åbnet mulighed for at indgå en vidtgående og bred frihandelsaftale, og forhandlingerne herom blev indledt i oktober 2014.

| (5) | I denne vanskelige økonomiske og finansielle situation indgik de tunesiske myndigheder og Den Internationale Valutafond (IMF) i april 2013 en ikkeforebyggende treårig standby-aftale på 1 146 mio. SDR (særlige trækningsrettigheder) til støtte for Tunesiens økonomiske tilpasnings- og reformprogram, som efterfølgende blev forlænget til udgangen af 2015. Der er i alt blevet trukket 1 500 mio. USD under IMF-programmet efter gennemførelsen af seks programgennemgange. |
| --- | --- |

(5)

I denne vanskelige økonomiske og finansielle situation indgik de tunesiske myndigheder og Den Internationale Valutafond (IMF) i april 2013 en ikkeforebyggende treårig standby-aftale på 1 146 mio. SDR (særlige trækningsrettigheder) til støtte for Tunesiens økonomiske tilpasnings- og reformprogram, som efterfølgende blev forlænget til udgangen af 2015. Der er i alt blevet trukket 1 500 mio. USD under IMF-programmet efter gennemførelsen af seks programgennemgange.

| (6) | I august 2013 anmodede Tunesien Unionen om supplerende makrofinansiel bistand. Det førte til vedtagelsen i maj 2014 af en afgørelse om makrofinansiel bistand på 300 mio. EUR i form af lån (MFA-I) (3). Aftalememorandummet, som fastsætter de politiske betingelser for MFA-I, trådte i kraft den 4. marts 2015. Efter implementeringen af de aftalte politiske foranstaltninger blev den første rate af MFA-I udbetalt den 7. maj 2015, og den anden rate udbetalt den 1. december 2015. |
| --- | --- |

(6)

I august 2013 anmodede Tunesien Unionen om supplerende makrofinansiel bistand. Det førte til vedtagelsen i maj 2014 af en afgørelse om makrofinansiel bistand på 300 mio. EUR i form af lån (MFA-I) (3). Aftalememorandummet, som fastsætter de politiske betingelser for MFA-I, trådte i kraft den 4. marts 2015. Efter implementeringen af de aftalte politiske foranstaltninger blev den første rate af MFA-I udbetalt den 7. maj 2015, og den anden rate udbetalt den 1. december 2015.

| (7) | Unionen stillede som led i sit normale samarbejdsprogram 524 mio. EUR til rådighed i gavebistand for perioden 2011-2015 til støtte for Tunesiens økonomiske og politiske reformdagsorden. Desuden blev der under SPRING-programmet (støtte til partnerskaber, reformer og inklusiv vækst) bevilget 155 mio. EUR til Tunesien i 2011-2013 og 122 mio. EUR under paraplyprogrammet i 2014-2015. Den Europæiske Investeringsbank har desuden ydet lån på 1 338 mio. EUR siden 2011. |
| --- | --- |

(7)

Unionen stillede som led i sit normale samarbejdsprogram 524 mio. EUR til rådighed i gavebistand for perioden 2011-2015 til støtte for Tunesiens økonomiske og politiske reformdagsorden. Desuden blev der under SPRING-programmet (støtte til partnerskaber, reformer og inklusiv vækst) bevilget 155 mio. EUR til Tunesien i 2011-2013 og 122 mio. EUR under paraplyprogrammet i 2014-2015. Den Europæiske Investeringsbank har desuden ydet lån på 1 338 mio. EUR siden 2011.

| (8) | I 2015 blev den tunesiske økonomi alvorligt påvirket af flere terrorangreb, som var rettet mod centrale økonomiske sektorer såsom turisme og transport, og som havde til formål at forstyrre konsolideringen af den politiske transition. Disse angreb har påvirket det økonomiske opsving, som var ved at begynde i Tunesien, i negativ retning. Kombineret med den vedvarende ustabilitet i området (herunder genoplivelsen af konflikten i Libyen) og de fortsat svage økonomiske forhold i Europa og resten af verden har disse begivenheder forværret Tunesiens allerede svage betalingsbalance og budgetstilling. Det har skabt store huller i budgettet og betydelige eksterne finansieringsgab. |
| --- | --- |

(8)

I 2015 blev den tunesiske økonomi alvorligt påvirket af flere terrorangreb, som var rettet mod centrale økonomiske sektorer såsom turisme og transport, og som havde til formål at forstyrre konsolideringen af den politiske transition. Disse angreb har påvirket det økonomiske opsving, som var ved at begynde i Tunesien, i negativ retning. Kombineret med den vedvarende ustabilitet i området (herunder genoplivelsen af konflikten i Libyen) og de fortsat svage økonomiske forhold i Europa og resten af verden har disse begivenheder forværret Tunesiens allerede svage betalingsbalance og budgetstilling. Det har skabt store huller i budgettet og betydelige eksterne finansieringsgab.

| (9) | I denne vanskelige situation har Unionen gentaget sit tilsagn om at støtte Tunesien i landets økonomiske og politiske reformproces. Dette tilsagn kom navnlig til udtryk i konklusionerne fra mødet i associeringsrådet mellem Unionen og Tunesien i marts 2015 samt i Rådets konklusioner af 20. juli 2015 oven på terrorangrebene nær Sousse i juni 2015. Den politiske og økonomiske støtte fra Unionen til Tunesiens reformproces er i overensstemmelse med Unionens politik over for det sydlige Middelhavsområde, som fastsat i forbindelse med naboskabspolitikken. |
| --- | --- |

(9)

I denne vanskelige situation har Unionen gentaget sit tilsagn om at støtte Tunesien i landets økonomiske og politiske reformproces. Dette tilsagn kom navnlig til udtryk i konklusionerne fra mødet i associeringsrådet mellem Unionen og Tunesien i marts 2015 samt i Rådets konklusioner af 20. juli 2015 oven på terrorangrebene nær Sousse i juni 2015. Den politiske og økonomiske støtte fra Unionen til Tunesiens reformproces er i overensstemmelse med Unionens politik over for det sydlige Middelhavsområde, som fastsat i forbindelse med naboskabspolitikken.

| (10) | Efter forværringen af Tunesiens økonomiske og finansielle situation har IMF og Tunesien indledt forhandlinger om en ny opfølgende aftale med IMF om et større beløb, som kunne tage form af en udvidet lånefacilitet (»IMF-program«) og ventes at have en varighed på fire år begyndende i foråret 2016. Det nye IMF-program vil sigte mod at afhjælpe Tunesiens kortsigtede betalingsbalanceproblemer og samtidig støtte gennemførelsen af stærke tilpasningsforanstaltninger. |
| --- | --- |

(10)

Efter forværringen af Tunesiens økonomiske og finansielle situation har IMF og Tunesien indledt forhandlinger om en ny opfølgende aftale med IMF om et større beløb, som kunne tage form af en udvidet lånefacilitet (»IMF-program«) og ventes at have en varighed på fire år begyndende i foråret 2016. Det nye IMF-program vil sigte mod at afhjælpe Tunesiens kortsigtede betalingsbalanceproblemer og samtidig støtte gennemførelsen af stærke tilpasningsforanstaltninger.

| (11) | I august 2015 anmodede Tunesien med henvisning til de forværrede økonomiske forhold og fremtidsudsigter Unionen om yderligere makrofinansiel bistand. |
| --- | --- |

(11)

I august 2015 anmodede Tunesien med henvisning til de forværrede økonomiske forhold og fremtidsudsigter Unionen om yderligere makrofinansiel bistand.

| (12) | Eftersom Tunesien er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør landet betragtes som berettiget til at modtage makrofinansiel bistand fra Unionen. |
| --- | --- |

(12)

Eftersom Tunesien er omfattet af den europæiske naboskabspolitik, bør landet betragtes som berettiget til at modtage makrofinansiel bistand fra Unionen.

| (13) | Unionens makrofinansielle bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte, som sigter mod at dække modtagerens umiddelbare behov for ekstern finansiering, og bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke øjeblikkelige tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger for at forbedre betalingsbalancen på kort sigt. |
| --- | --- |

(13)

Unionens makrofinansielle bistand bør være et ekstraordinært finansielt instrument til ubunden og uspecificeret betalingsbalancestøtte, som sigter mod at dække modtagerens umiddelbare behov for ekstern finansiering, og bør understøtte gennemførelsen af et politisk program, der indeholder stærke øjeblikkelige tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger for at forbedre betalingsbalancen på kort sigt.

| (14) | Eftersom der stadig findes et stort resterende eksternt finansieringsgab på Tunesiens betalingsbalance, som overstiger de midler, der stilles til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, anses Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien, i kombination med IMF-programmet, under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at være et hensigtsmæssigt svar på Tunesiens anmodning om at støtte den økonomiske stabilisering. Unionens makrofinansielle bistand vil støtte Tunesiens økonomiske stabilisering og strukturreformdagsorden, idet den supplerer de midler, der stilles til rådighed som led i IMF's finansielle ordning. |
| --- | --- |

(14)

Eftersom der stadig findes et stort resterende eksternt finansieringsgab på Tunesiens betalingsbalance, som overstiger de midler, der stilles til rådighed af IMF og andre multilaterale institutioner, anses Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien, i kombination med IMF-programmet, under de nuværende ekstraordinære omstændigheder for at være et hensigtsmæssigt svar på Tunesiens anmodning om at støtte den økonomiske stabilisering. Unionens makrofinansielle bistand vil støtte Tunesiens økonomiske stabilisering og strukturreformdagsorden, idet den supplerer de midler, der stilles til rådighed som led i IMF's finansielle ordning.

| (15) | Unionens makrofinansielle bistand bør sigte mod at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i Tunesien og derved støtte den økonomiske og sociale udvikling. |
| --- | --- |

(15)

Unionens makrofinansielle bistand bør sigte mod at støtte genoprettelsen af en holdbar ekstern finansieringssituation i Tunesien og derved støtte den økonomiske og sociale udvikling.

| (16) | Fastsættelsen af beløbet for Unionens makrofinansielle bistand er baseret på en omfattende kvantitativ vurdering af Tunesiens resterende behov for ekstern finansiering og tager hensyn til landets evne til at finansiere sig selv med egne midler, navnlig med de internationale reserver landet har til rådighed. Unionens makrofinansielle bistand bør supplere IMF's og Verdensbankens programmer og midler. Fastsættelsen af bistandsbeløbet tager også højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer og behovet for at sikre en rimelig byrdefordeling mellem Unionen og andre donorer samt for den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Tunesien og merværdien af Unionens samlede engagement. |
| --- | --- |

(16)

Fastsættelsen af beløbet for Unionens makrofinansielle bistand er baseret på en omfattende kvantitativ vurdering af Tunesiens resterende behov for ekstern finansiering og tager hensyn til landets evne til at finansiere sig selv med egne midler, navnlig med de internationale reserver landet har til rådighed. Unionens makrofinansielle bistand bør supplere IMF's og Verdensbankens programmer og midler. Fastsættelsen af bistandsbeløbet tager også højde for forventede finansielle bidrag fra multilaterale donorer og behovet for at sikre en rimelig byrdefordeling mellem Unionen og andre donorer samt for den allerede eksisterende anvendelse af Unionens andre eksterne finansieringsinstrumenter i Tunesien og merværdien af Unionens samlede engagement.

| (17) | Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker. |
| --- | --- |

(17)

Kommissionen bør sikre, at Unionens makrofinansielle bistand juridisk og indholdsmæssigt er i overensstemmelse med de vigtigste principper, mål og foranstaltninger, der træffes som led i de forskellige eksterne foranstaltninger, og andre af Unionens relevante politikker.

| (18) | Unionens makrofinansielle bistand bør støtte Unionens eksterne politik over for Tunesien. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele det makrofinansielle bistandsforløb med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik. |
| --- | --- |

(18)

Unionens makrofinansielle bistand bør støtte Unionens eksterne politik over for Tunesien. Kommissionens tjenestegrene og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør arbejde tæt sammen under hele det makrofinansielle bistandsforløb med henblik på at koordinere og sikre sammenhæng i Unionens udenrigspolitik.

| (19) | Unionens makrofinansielle bistand bør understøtte Tunesiens tilslutning til fælles værdier med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, samt landets tilslutning til principperne om åben, regelbaseret og fair handel. |
| --- | --- |

(19)

Unionens makrofinansielle bistand bør understøtte Tunesiens tilslutning til fælles værdier med Unionen, herunder demokrati, retsstatsprincippet, god regeringsførelse, respekt for menneskerettighederne, bæredygtig udvikling og bekæmpelse af fattigdom, samt landets tilslutning til principperne om åben, regelbaseret og fair handel.

| (20) | Det bør være en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Tunesien respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne. De specifikke mål for Unionens makrofinansielle bistand bør samtidig være at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer i Tunesien og at fremme strukturreformer, der har til formål at støtte en holdbar og inklusiv vækst, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør regelmæssigt føre kontrol med, såvel at forudsætningerne opfyldes, som at disse mål nås. |
| --- | --- |

(20)

Det bør være en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Tunesien respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne. De specifikke mål for Unionens makrofinansielle bistand bør samtidig være at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af de offentlige finansforvaltningssystemer i Tunesien og at fremme strukturreformer, der har til formål at støtte en holdbar og inklusiv vækst, jobskabelse og finanspolitisk konsolidering. Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil bør regelmæssigt føre kontrol med, såvel at forudsætningerne opfyldes, som at disse mål nås.

| (21) | For at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand beskyttes effektivt, bør Tunesien vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med bistanden. Derudover bør det fastsættes, at Kommissionen gennemfører kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision. |
| --- | --- |

(21)

For at sikre, at Unionens finansielle interesser i forbindelse med denne makrofinansielle bistand beskyttes effektivt, bør Tunesien vedtage hensigtsmæssige foranstaltninger for at forebygge og bekæmpe svig, korruption og andre uregelmæssigheder i forbindelse med bistanden. Derudover bør det fastsættes, at Kommissionen gennemfører kontrol, og at Revisionsretten foretager den fornødne revision.

| (22) | Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af Europa–Parlamentets og Rådets bemyndigelse, som budgetmyndighed. |
| --- | --- |

(22)

Frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand sker med forbehold af Europa–Parlamentets og Rådets bemyndigelse, som budgetmyndighed.

| (23) | Størrelsen af den hensættelse, der kræves til den makrofinansielle bistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme. |
| --- | --- |

(23)

Størrelsen af den hensættelse, der kræves til den makrofinansielle bistand, bør være forenelig med budgetbevillingerne i den flerårige finansielle ramme.

| (24) | Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet er i stand til at følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt holde dem underrettet om udviklingen i forbindelse med bistanden og forsyne dem med den relevante dokumentation. |
| --- | --- |

(24)

Unionens makrofinansielle bistand bør forvaltes af Kommissionen. For at sikre, at Europa-Parlamentet og Rådet er i stand til at følge gennemførelsen af denne afgørelse, bør Kommissionen regelmæssigt holde dem underrettet om udviklingen i forbindelse med bistanden og forsyne dem med den relevante dokumentation.

| (25) | For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4). |
| --- | --- |

(25)

For at sikre ensartede betingelser for gennemførelsen af denne afgørelse bør Kommissionen tillægges gennemførelsesbeføjelser. Disse beføjelser bør udøves i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 (4).

| (26) | Unionens makrofinansielle bistand bør ledsages af økonomisk-politiske betingelser, som nedfældes i et aftalememorandum. For at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser, samt af effektivitetshensyn, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at forhandle om disse betingelser med de tunesiske myndigheder under tilsyn af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. I henhold til denne forordning bør rådgivningsproceduren som hovedregel finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i nævnte forordning. I betragtning af den potentielt store betydning af bistand på mere end 90 mio. EUR er det hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for transaktioner over denne tærskel. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien bør undersøgelsesproceduren finde anvendelse for vedtagelsen af aftalememorandummet og for enhver reduktion, suspendering eller annullering af bistanden — |
| --- | --- |

(26)

Unionens makrofinansielle bistand bør ledsages af økonomisk-politiske betingelser, som nedfældes i et aftalememorandum. For at sikre ensartede gennemførelsesbetingelser, samt af effektivitetshensyn, bør Kommissionen tillægges beføjelse til at forhandle om disse betingelser med de tunesiske myndigheder under tilsyn af et udvalg sammensat af repræsentanter for medlemsstaterne i overensstemmelse med forordning (EU) nr. 182/2011. I henhold til denne forordning bør rådgivningsproceduren som hovedregel finde anvendelse i alle tilfælde, medmindre andet er fastsat i nævnte forordning. I betragtning af den potentielt store betydning af bistand på mere end 90 mio. EUR er det hensigtsmæssigt, at undersøgelsesproceduren anvendes for transaktioner over denne tærskel. I betragtning af størrelsen af Unionens makrofinansielle bistand til Tunesien bør undersøgelsesproceduren finde anvendelse for vedtagelsen af aftalememorandummet og for enhver reduktion, suspendering eller annullering af bistanden —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

1.   Unionen stiller makrofinansiel bistand på højst 500 mio. EUR til rådighed for Tunesien (»Unionens makrofinansielle bistand«) for at støtte Tunesiens økonomiske stabilisering og omfattende reformdagsorden. Bistanden skal bidrage til at dække Tunesiens betalingsbalancebehov som angivet i IMF-programmet.

2.   Hele Unionens makrofinansielle bistand ydes til Tunesien i form af lån. Kommissionen tillægges beføjelse til på vegne af Unionen at låne de nødvendige midler på kapitalmarkederne eller fra finansielle institutioner og til at udlåne dem til Tunesien. Lånene skal have en gennemsnitlig løbetid på højst 15 år.

3.   Kommissionen forvalter frigivelsen af Unionens makrofinansielle bistand på en måde, der er i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er indgået mellem IMF og Tunesien, og med de centrale principper og mål i de økonomiske reformer, som er fastlagt i associeringsaftalen mellem EU og Tunesien. Kommissionen holder regelmæssigt Europa-Parlamentet og Rådet underrettet om udviklingen med hensyn til Unionens makrofinansielle bistand, herunder udbetalingen heraf, og forsyner i god tid disse institutioner med den relevante dokumentation.

4.   Unionens makrofinansielle bistand stilles til rådighed i en periode på to et halvt år regnet fra den første dag efter ikrafttrædelsen af det aftalememorandum, der er omhandlet i artikel 3, stk. 1.

5.   Sker der i løbet af den periode, hvor den makrofinansielle bistand udbetales, et afgørende fald i Tunesiens finansieringsbehov i forhold til de oprindelige prognoser, nedsætter, suspenderer eller annullerer Kommissionen bistanden efter undersøgelsesproceduren i artikel 7, stk. 2.

Artikel 2

1.   Det er en forudsætning for Unionens makrofinansielle bistand, at Tunesien respekterer effektive, demokratiske mekanismer, herunder et parlamentarisk flerpartisystem, og retsstatsprincippet, samt sikrer respekt for menneskerettighederne.

2.   Kommissionen og Tjenesten for EU's Optræden Udadtil kontrollerer, at forudsætningerne fastsat i stk. 1 overholdes i hele den periode, hvor Unionen yder makrofinansiel bistand.

3.   Stk. 1 og 2 anvendes i overensstemmelse med Rådets afgørelse 2010/427/EU (5).

Artikel 3

1.   Efter undersøgelsesproceduren omhandlet i artikel 7, stk. 2, aftaler Kommissionen med de tunesiske myndigheder klart definerede økonomisk-politiske og finansielle betingelser med fokus på strukturreformer og sunde offentlige finanser, som Unionens makrofinansielle bistand skal være underlagt, og disse betingelser fastlægges i et aftalememorandum (»aftalememorandummet«). De økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet skal være i overensstemmelse med de aftaler eller overenskomster, der er omhandlet i artikel 1, stk. 3, herunder de makroøkonomiske tilpasnings- og strukturreformprogrammer, som Tunesien gennemfører med støtte fra IMF.

2.   Betingelserne omhandlet i stk. 1 har navnlig til formål at styrke effektiviteten, gennemsigtigheden og ansvarligheden af systemerne for forvaltning af de offentlige finanser i Tunesien og for anvendelsen af Unionens makrofinansielle bistand. Fremskridt med hensyn til gensidig markedsåbning, udvikling af regelbaseret og fair handel samt andre prioriteringer i sammenhæng med Unionens politik i forhold til tredjelande skal også tages behørigt i betragtning ved udformningen af de politiske foranstaltninger. Kommissionen fører regelmæssigt kontrol med de fremskridt, der gøres i retning af disse mål.

3.   De detaljerede finansielle betingelser for Unionens makrofinansielle bistand fastlægges i en låneaftale, der indgås mellem Kommissionen og de tunesiske myndigheder.

4.   Kommissionen kontrollerer regelmæssigt, at betingelserne i artikel 4, stk. 3, fortsat opfyldes, herunder om Tunesiens økonomiske politik er i overensstemmelse med målene for Unionens makrofinansielle bistand. I den forbindelse arbejder Kommissionen tæt sammen med IMF og Verdensbanken og, når det er nødvendigt, med Europa-Parlamentet og Rådet.

Artikel 4

1.   Forudsat at betingelserne i stk. 3 er opfyldt stiller Kommissionen Unionens makrofinansielle bistand til rådighed for Tunesien i tre lånerater. Raternes størrelse fastsættes i aftalememorandummet.

2.   Unionens makrofinansielle bistand finansieres om nødvendigt i overensstemmelse med Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 (6).

3.   Kommissionen træffer afgørelse om frigivelse af raterne under forudsætning af, at alle følgende betingelser er opfyldt:

| a) | forudsætningen i artikel 2 er opfyldt |
| --- | --- |

a)

forudsætningen i artikel 2 er opfyldt

| b) | kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et politisk program, der omfatter stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger støttet af en ikke-forebyggende IMF-kreditaftale og |
| --- | --- |

b)

kontinuerlig tilfredsstillende gennemførelse af et politisk program, der omfatter stærke tilpasnings- og strukturreformforanstaltninger støttet af en ikke-forebyggende IMF-kreditaftale og

| c) | tilfredsstillende gennemførelse af de økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet. |
| --- | --- |

c)

tilfredsstillende gennemførelse af de økonomisk-politiske og finansielle betingelser i aftalememorandummet.

Anden rate frigives i princippet ikke tidligere end tre måneder efter frigivelsen af første rate. Tredje rate frigives i princippet ikke tidligere end tre måneder efter frigivelsen af anden rate.

4.   Såfremt betingelserne i stk. 3, første afsnit, ikke til stadighed opfyldes, suspenderer eller annullerer Kommissionen midlertidigt udbetalingen af Unionens makrofinansielle bistand. I sådanne tilfælde underretter den Europa-Parlamentet og Rådet om årsagerne til denne suspendering eller annullering.

5.   Unionens makrofinansielle bistand udbetales til Tunesiens nationalbank. Under iagttagelse af de bestemmelser, der fastlægges i aftalememorandummet, herunder en bekræftelse af de resterende budgetfinansieringsbehov, kan Unionens midler udbetales til Tunesiens finansministerium som den endelige modtager.

Artikel 5

1.   Låntagnings- og långivningstransaktioner relateret til Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i euro med samme valørdato og må ikke indebære nogen ændring af løbetiden for Unionen eller udsætte den for eventuelle valutakurs- eller renterisici eller nogen anden kommerciel risiko.

2.   Tillader omstændighederne det, og anmoder Tunesien herom, kan Kommissionen træffe de nødvendige foranstaltninger til at sikre, at der i lånebetingelserne indføjes en klausul om førtidig tilbagebetaling, og at betingelserne for låntagningstransaktionerne indeholder en tilsvarende klausul.

3.   Tillader omstændighederne en forbedring af rentesatsen på lånet, og anmoder Tunesien herom, kan Kommissionen beslutte at refinansiere hele eller en del af sin oprindelige låntagning eller omlægge de tilsvarende finansielle betingelser. Refinansierings- eller omlægningstransaktioner gennemføres i overensstemmelse med stk. 1 og 4 og må ikke resultere i en forlængelse af løbetiden for de pågældende lån eller i en forhøjelse af restgælden på datoen for refinansieringen eller omlægningen.

4.   Alle Unionens omkostninger relateret til låntagnings- og långivningstransaktioner, der gennemføres som led i denne afgørelse, afholdes af Tunesien.

5.   Kommissionen underretter Europa-Parlamentet og Rådet om udviklingen i de transaktioner, der er omhandlet i stk. 2 og 3.

Artikel 6

1.   Unionens makrofinansielle bistand gennemføres i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 (7) og Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 (8).

2.   Unionens makrofinansielle bistand gennemføres ved direkte forvaltning.

3.   Den låneaftale, som omhandlet i artikel 3, stk. 3, skal indeholde bestemmelser, som:

| a) | sikrer, at Tunesien regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens almindelige budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retlige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelt misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til denne afgørelse |
| --- | --- |

a)

sikrer, at Tunesien regelmæssigt kontrollerer, at midler modtaget fra Unionens almindelige budget er blevet anvendt efter hensigten, træffer passende foranstaltninger til at forebygge uregelmæssigheder og svig og i givet fald tager retlige skridt til at opnå tilbagebetaling af eventuelt misbrugte midler, der er udbetalt i henhold til denne afgørelse

| b) | sikrer beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og navnlig fastlægger specifikke foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder, der kan påvirke Unionens makrofinansielle bistand, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (9), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (11) |
| --- | --- |

b)

sikrer beskyttelsen af Unionens finansielle interesser og navnlig fastlægger specifikke foranstaltninger til forebyggelse og bekæmpelse af svig, korruption og andre uregelmæssigheder, der kan påvirke Unionens makrofinansielle bistand, jf. Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 (9), Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 (10) og Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 (11)

| c) | udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, eller dens repræsentant til at foretage kontrol og inspektion på stedet |
| --- | --- |

c)

udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen, herunder Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig, eller dens repræsentant til at foretage kontrol og inspektion på stedet

| d) | udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen og Revisionsretten til at foretage revision i og efter rådighedsperioden for Unionens makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og revision på stedet, f.eks. operationelle vurderinger |
| --- | --- |

d)

udtrykkeligt bemyndiger Kommissionen og Revisionsretten til at foretage revision i og efter rådighedsperioden for Unionens makrofinansielle bistand, herunder dokumentrevision og revision på stedet, f.eks. operationelle vurderinger

| e) | sikrer, at Unionen har ret til førtidig tilbagebetaling af lånet, hvis det konstateres, at Tunesien i forbindelse med forvaltningen af Unionens makrofinansielle bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser. |
| --- | --- |

e)

sikrer, at Unionen har ret til førtidig tilbagebetaling af lånet, hvis det konstateres, at Tunesien i forbindelse med forvaltningen af Unionens makrofinansielle bistand har været involveret i svig eller korruption eller andre illegale aktiviteter, som skader Unionens finansielle interesser.

4.   Inden gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand undersøger Kommissionen ved hjælp af en operationel vurdering forsvarligheden af Tunesiens finansielle ordninger, administrative procedurer samt interne og eksterne kontrolmekanismer, der er relevante for bistanden.

Artikel 7

1.   Kommissionen bistås af et udvalg. Dette udvalg er et udvalg som omhandlet i forordning (EU) nr. 182/2011.

2.   Når der henvises til dette stykke, anvendes artikel 5 i forordning (EU) nr. 182/2011.

Artikel 8

1.   Senest den 30. juni hvert år forelægger Kommissionen en rapport for Europa–Parlamentet og Rådet om gennemførelsen af denne afgørelse i det foregående år, herunder en vurdering af denne gennemførelse. I rapporten:

| a) | gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand |
| --- | --- |

a)

gennemgås de fremskridt, der er gjort med hensyn til gennemførelsen af Unionens makrofinansielle bistand

| b) | vurderes Tunesiens økonomiske situation og udsigter samt fremskridt med at gennemføre de i artikel 3, stk. 1, omhandlede politiske foranstaltninger |
| --- | --- |

b)

vurderes Tunesiens økonomiske situation og udsigter samt fremskridt med at gennemføre de i artikel 3, stk. 1, omhandlede politiske foranstaltninger

| c) | redegøres der for forbindelsen mellem de økonomisk-politiske betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Tunesiens aktuelle økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens afgørelser om frigivelse af raterne af Unionens makrofinansielle bistand. |
| --- | --- |

c)

redegøres der for forbindelsen mellem de økonomisk-politiske betingelser, der er fastlagt i aftalememorandummet, Tunesiens aktuelle økonomiske og finanspolitiske resultater og Kommissionens afgørelser om frigivelse af raterne af Unionens makrofinansielle bistand.

2.   Senest to år efter udløbet af den rådighedsperiode, der er omhandlet i artikel 1, stk. 4, forelægger Kommissionen Europa-Parlamentet og Rådet en efterfølgende evalueringsrapport, som vurderer resultaterne og effektiviteten af Unionens gennemførte makrofinansielle bistand, og i hvilket omfang den har bidraget til bistandens mål.

Artikel 9

Denne afgørelse træder i kraft på tredjedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Udfærdiget i Strasbourg, den 6. juli 2016.

På Europa-Parlamentets vegne

M. SCHULZ

Formand

På Rådets vegne

I. KORČOK

Formand

---

(1)  Europa-Parlamentets holdning af 8.6.2016 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 24.6.2016.

1

(2)  Euro-Middelhavsaftale om oprettelse af en associering mellem De Europæiske Fællesskaber og deres medlemsstater på den ene side og Den Tunesiske Republik på den anden side (EUT L 278 af 21.10.2005, s. 9).

2

(3)  Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse nr. 534/2014/EU af 15. maj 2014 om makrofinansiel bistand til Den Tunesiske Republik (EUT L 151 af 21.5.2014, s. 9).

3

(4)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 182/2011 af 16. februar 2011 om de generelle regler og principper for, hvordan medlemsstaterne skal kontrollere Kommissionens udøvelse af gennemførelsesbeføjelser (EUT L 55 af 28.2.2011, s. 13).

4

(5)  Rådets afgørelse 2010/427/EU af 26. juli 2010 om, hvordan Tjenesten for EU's Optræden Udadtil skal tilrettelægges og fungere (EUT L 201 af 3.8.2010, s. 30).

5

(6)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 480/2009 af 25. maj 2009 om oprettelse af en garantifond for aktioner i forhold til tredjeland (EUT L 145 af 10.6.2009, s. 10).

6

(7)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 af 25. oktober 2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget og om ophævelse af Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 1605/2002 (EUT L 298 af 26.10.2012, s. 1).

7

(8)  Kommissionens delegerede forordning (EU) nr. 1268/2012 af 29. oktober 2012 om gennemførelsesbestemmelser til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 966/2012 om de finansielle regler vedrørende Unionens almindelige budget (EUT L 362 af 31.12.2012, s. 1).

8

(9)  Rådets forordning (EF, Euratom) nr. 2988/95 af 18. december 1995 om beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser (EFT L 312 af 23.12.1995, s. 1).

9

(10)  Rådets forordning (Euratom, EF) nr. 2185/96 af 11. november 1996 om Kommissionens kontrol og inspektion på stedet med henblik på beskyttelse af De Europæiske Fællesskabers finansielle interesser mod svig og andre uregelmæssigheder (EFT L 292 af 15.11.1996, s. 2).

10

(11)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU, Euratom) nr. 883/2013 af 11. september 2013 om undersøgelser, der foretages af Det Europæiske Kontor for Bekæmpelse af Svig (OLAF) og om ophævelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/1999 og Rådets forordning (Euratom) nr. 1074/1999 (EUT L 248 af 18.9.2013, s. 1).

11

---

Fælles erklæring fra Europa-Parlamentet og Rådet

Denne afgørelse vedtages med forbehold af den fælles erklæring, der er vedtaget sammen med Europa-Parlamentets og Rådets afgørelse 778/2013/EU om yderligere makrofinansiel bistand til Georgien, der fortsat skal betragtes som grundlaget for alle Europa-Parlamentets og Rådets afgørelser om makrofinansiel bistand til tredjelande og territorier.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

FORORDNINGER

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/9

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1113

af 8. juli 2016

om 248. ændring af Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets forordning (EF) nr. 881/2002 af 27. maj 2002 om indførelse af visse specifikke restriktive foranstaltninger mod visse personer og enheder, der har tilknytning til ISIL- (Da'esh) og Al-Qaida-organisationerne (1), særlig artikel 7, stk. 1, litra a), og artikel 7a, stk. 5, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer. |
| --- | --- |

(1)

Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 indeholder en liste over de personer, grupper og enheder, der ifølge forordningen er omfattet af indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer.

| (2) | Den 5. juli 2016 besluttede sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at fjerne en fysisk person fra listen over de personer, grupper og enheder, over for hvem indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer skal gælde. Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ajourføres. |
| --- | --- |

(2)

Den 5. juli 2016 besluttede sanktionskomitéen under FN's Sikkerhedsråd at fjerne en fysisk person fra listen over de personer, grupper og enheder, over for hvem indefrysningen af pengemidler og økonomiske ressourcer skal gælde. Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 bør derfor ajourføres.

| (3) | For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør denne forordning træde i kraft øjeblikkeligt — |
| --- | --- |

(3)

For at sikre, at foranstaltningerne i denne forordning er effektive, bør denne forordning træde i kraft øjeblikkeligt —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

Bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 ændres som angivet i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft dagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Chef for Tjenesten for Udenrigspolitiske Instrumenter

---

(1)  
  EFT L 139 af 29.5.2002, s. 9.

1

---

BILAG

I bilag I til forordning (EF) nr. 881/2002 udgår følgende punkt:

»Daniel Martin Schneider (alias Abdullah). Adresse: Petrusstrasse 32, 66125 Herrensohr, Dudweiler, Saarbrücken, Tyskland (tidligere adresse). Fødselsdato: 9.9.1985. Fødested: Neunkirchen (Saar), Tyskland. Nationalitet: Tysk. Pasnr.: 2318047793 (Tysk pas udstedt i Friedrichsthal, Tyskland, den 17.5.2006, udløbet den 16.5.2011). Nationalt identitetsnr.: 2318229333 (Tysk identitetskort udstedt i Friedrichsthal, Tyskland, den 17.5.2006, udløbet den 16.5.2011 (anmeldt tabt). Andre oplysninger: (a) tilknyttet Islamic Jihad Union (IJU), også kendt som Islamic Jihad Group, (b) tilknyttet Fritz Martin Gelowicz og Adem Yilmaz, (c) tilbageholdt i Tyskland siden juni 2010. Den i artikel 2a, stk. 4, litra b), omhandlede dato: 27.10.2008.«

---

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/11

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESFORORDNING (EU) 2016/1114

af 8. juli 2016

om faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1308/2013 af 17. december 2013 om en fælles markedsordning for landbrugsprodukter og om ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 922/72, (EØF) nr. 234/79, (EF) nr. 1037/2001 og (EF) nr. 1234/2007 (1),

under henvisning til Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 af 7. juni 2011 om nærmere bestemmelser for anvendelsen af Rådets forordning (EF) nr. 1234/2007 for så vidt angår frugt og grøntsager og forarbejdede frugter og grøntsager (2), særlig artikel 136, stk. 1, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning. |
| --- | --- |

(1)

Ved gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes der på basis af resultatet af de multilaterale handelsforhandlinger under Uruguayrunden kriterier for Kommissionens fastsættelse af faste importværdier for tredjelande for de produkter og perioder, der er anført i del A i bilag XVI til nævnte forordning.

| (2) | Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende — |
| --- | --- |

(2)

Der beregnes hver arbejdsdag en fast importværdi i henhold til artikel 136, stk. 1, i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 under hensyntagen til varierende daglige data. Derfor bør nærværende forordning træde i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende —

VEDTAGET DENNE FORORDNING:

Artikel 1

De faste importværdier som omhandlet i artikel 136 i gennemførelsesforordning (EU) nr. 543/2011 fastsættes i bilaget til nærværende forordning.

Artikel 2

Denne forordning træder i kraft på dagen for offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Denne forordning er bindende i alle enkeltheder og gælder umiddelbart i hver medlemsstat.

Udfærdiget i Bruxelles, den 8. juli 2016.

På Kommissionens vegne

For formanden

Jerzy PLEWA

Generaldirektør for landbrug og udvikling af landdistrikter

---

(1)  
  EUT L 347 af 20.12.2013, s. 671.

1

(2)  
  EUT L 157 af 15.6.2011, s. 1.

2

---

BILAG

Faste importværdier med henblik på fastsættelse af indgangsprisen for visse frugter og grøntsager

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-kode | Tredjelandskode (1) | Fast importværdi |
| 0702 00 00 | MA | 164,5 |
| ZZ | 164,5 |
| 0709 93 10 | TR | 134,9 |
| ZZ | 134,9 |
| 0805 50 10 | AR | 171,5 |
| BO | 220,8 |
| CL | 193,0 |
| TR | 134,0 |
| UY | 128,6 |
| ZA | 167,1 |
| ZZ | 169,2 |
| 0808 10 80 | AR | 152,5 |
| BR | 97,0 |
| CL | 123,0 |
| CN | 116,1 |
| NZ | 146,7 |
| US | 149,7 |
| UY | 67,7 |
| ZA | 107,7 |
| ZZ | 120,1 |
| 0808 30 90 | AR | 123,6 |
| CL | 118,4 |
| CN | 91,9 |
| ZA | 129,4 |
| ZZ | 115,8 |
| 0809 10 00 | TR | 212,6 |
| ZZ | 212,6 |
| 0809 29 00 | TR | 325,9 |
| ZZ | 325,9 |
| 0809 30 10 , 0809 30 90 | TR | 126,8 |
| ZZ | 126,8 |

(EUR/100 kg)

KN-kode

Tredjelandskode (1)

Fast importværdi

0702 00 00

MA

164,5

ZZ

164,5

0709 93 10

TR

134,9

ZZ

134,9

0805 50 10

AR

171,5

BO

220,8

CL

193,0

TR

134,0

UY

128,6

ZA

167,1

ZZ

169,2

0808 10 80

AR

152,5

BR

97,0

CL

123,0

CN

116,1

NZ

146,7

US

149,7

UY

67,7

ZA

107,7

ZZ

120,1

0808 30 90

AR

123,6

CL

118,4

CN

91,9

ZA

129,4

ZZ

115,8

0809 10 00

TR

212,6

ZZ

212,6

0809 29 00

TR

325,9

ZZ

325,9

0809 30 10 , 0809 30 90

TR

126,8

ZZ

126,8

---

(1)  Landefortegnelse fastsat ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1106/2012 af 27. november 2012 om gennemførelse af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 471/2009 om fællesskabsstatistikker over varehandelen med tredjelande for så vidt angår ajourføring af den statistiske lande- og områdefortegnelse (EUT L 328 af 28.11.2012, s. 7). Koden »ZZ« = »anden oprindelse«.

---

AFGØRELSER

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/13

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/1115

af 7. juli 2016

om fastlæggelse af et format for Det Europæiske Kemikalieagenturs indberetning af oplysninger om anvendelsen af de procedurer, der er fastsat i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 649/2012 om eksport og import af farlige kemikalier

(meddelt under nummer C(2016) 4141)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 649/2012 af 4. juli 2012 om eksport og import af farlige kemikalier (1), særlig artikel 22, stk. 1,

efter høring af det udvalg, der er nedsat ved artikel 133 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1907/2006 af 18. december 2006 om registrering, vurdering og godkendelse af samt begrænsninger for kemikalier (REACH), om oprettelse af et europæisk kemikalieagentur og om ændring af direktiv 1999/45/EF og ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 793/93 og Kommissionens forordning (EF) nr. 1488/94 samt Rådets direktiv 76/769/EØF og Kommissionens direktiv 91/155/EØF, 93/67/EØF, 93/105/EF og 2000/21/EF (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | For at sikre at de oplysninger, som Kommissionen modtager fra Det Europæiske Kemikalieagentur, jf. artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012, er af en passende standard, er det nødvendigt at fastlægge et format til brug ved indberetning af disse oplysninger. |
| --- | --- |

(1)

For at sikre at de oplysninger, som Kommissionen modtager fra Det Europæiske Kemikalieagentur, jf. artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012, er af en passende standard, er det nødvendigt at fastlægge et format til brug ved indberetning af disse oplysninger.

| (2) | For at sikre klarhed og ensartethed bør man fastsætte de nøjagtige indberetningsperioder for Det Europæiske Kemikalieagenturs indgivelse af oplysninger i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012 — |
| --- | --- |

(2)

For at sikre klarhed og ensartethed bør man fastsætte de nøjagtige indberetningsperioder for Det Europæiske Kemikalieagenturs indgivelse af oplysninger i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012 —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Formatet for Det Europæiske Kemikalieagenturs indberetning af de oplysninger, der kræves i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012, skal være et spørgeskema, som er fastlagt i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

Den første indberetning, der skal indgives af Det Europæiske Kemikalieagentur i henhold til artikel 22, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012, omfatter kalenderårene 2014, 2015 og 2016.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Det Europæiske Kemikalieagentur.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 2016.

På Kommissionens vegne

Karmenu VELLA

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 201 af 27.7.2012, s. 60.

1

(2)  
  EUT L 396 af 30.12.2006, s. 1.

2

---

BILAG

SPØRGESKEMA

Afsnit 1: Generelle oplysninger

1.   Organisation:

2.   Periode:

Afsnit 2: Oplysninger om agenturet

3.   Personaleressourcer i agenturet (i fuldtidsækvivalenter), der arbejder med gennemførelsen af forordning (EU) nr. 649/2012:

4.   Er agenturets personale også involveret i gennemførelsen af anden kemikalielovgivning, andre konventioner eller andre programmer på EU-niveau eller på internationalt niveau?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, angiv hvilken lovgivning, og beskriv de spørgsmål/emner, hvorom personale, der arbejder med forordning (EU) nr. 649/2012, samarbejder med personale, der arbejder med en anden lovgivning:

5.   Er agenturets arbejdsbyrde i overensstemmelse med den forventede arbejdsbyrde?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

Afsnit 3: Støtte til eksportører og importører

6.   For hvilke af følgende aktiviteter har agenturet iværksat støtte- og kommunikationsaktiviteter, der har til formål at hjælpe eksportører og importører med at overholde bestemmelserne i forordning (EU) nr. 649/2012?

| ☐ | Teknisk og videnskabelig vejledning |
| --- | --- |

☐

Teknisk og videnskabelig vejledning

| ☐ | Websider om forordning (EU) nr. 649/2012 og ePIC |
| --- | --- |

☐

Websider om forordning (EU) nr. 649/2012 og ePIC

| ☐ | Interne beskeder i ePIC |
| --- | --- |

☐

Interne beskeder i ePIC

| ☐ | Oplysningskampagne |
| --- | --- |

☐

Oplysningskampagne

| ☐ | Sociale medier |
| --- | --- |

☐

Sociale medier

| ☐ | Virksomhedsbesøg |
| --- | --- |

☐

Virksomhedsbesøg

| ☐ | Støtte til enkelte virksomheder |
| --- | --- |

☐

Støtte til enkelte virksomheder

| ☐ | Workshops, webinarer og lignende kursusarrangementer |
| --- | --- |

☐

Workshops, webinarer og lignende kursusarrangementer

| ☐ | IT-brugermanualer, faktablade og ofte stillede spørgsmål |
| --- | --- |

☐

IT-brugermanualer, faktablade og ofte stillede spørgsmål

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

Yderligere oplysninger, der måtte være relevante:

7.   Mener agenturet, at disse støtte- og kommunikationsaktiviteter har bidraget til, at reglerne i forordning (EU) nr. 649/2012 i større omfang overholdes af eksportørerne og importørerne?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

8.   Hvad drejer de hyppigste anmodninger om støtte fra eksportører og importører sig om?

| ☐ | Kemikalier, der er omfattet af forordning (EU) nr. 649/2012, og andre spørgsmål i forbindelse med anvendelsesområdet |
| --- | --- |

☐

Kemikalier, der er omfattet af forordning (EU) nr. 649/2012, og andre spørgsmål i forbindelse med anvendelsesområdet

| ☐ | Aktivering af reference-id-numre og relaterede spørgsmål (f.eks. eksportanmeldelse og udtrykkeligt samtykke/fravigelse) |
| --- | --- |

☐

Aktivering af reference-id-numre og relaterede spørgsmål (f.eks. eksportanmeldelse og udtrykkeligt samtykke/fravigelse)

| ☐ | Artikel 10 i forordning (EU) nr. 649/2012 om indberetning |
| --- | --- |

☐

Artikel 10 i forordning (EU) nr. 649/2012 om indberetning

| ☐ | Hvordan ePIC fungerer |
| --- | --- |

☐

Hvordan ePIC fungerer

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

Yderligere oplysninger, herunder antallet af modtagne anmodninger og en angivelse af, hvordan spørgsmålene er fordelt på tværs af emnerne.

9.   Anslået tidsforbrug i forbindelse med en sådan støtte (udtrykt som en procentdel af det samlede antal fuldtidsækvivalenter):

Afsnit 4: Koordinering mellem agenturet og Kommissionen/de udpegede nationale myndigheder

10.   Er agenturet tilfreds med samarbejdet med Kommissionen?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

11.   Områder, hvor samarbejdet eventuelt kunne forbedres:

| ☐ | Artikel 6, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende udarbejdelsen af beslutningsvejledninger og andre tekniske dokumenter med relation til implementering af konventionen |
| --- | --- |

☐

Artikel 6, stk. 1, litra e), i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende udarbejdelsen af beslutningsvejledninger og andre tekniske dokumenter med relation til implementering af konventionen

| ☐ | Forberedelse af anmeldelser af definitive reguleringsindgreb til Rotterdam-konventionens sekretariat |
| --- | --- |

☐

Forberedelse af anmeldelser af definitive reguleringsindgreb til Rotterdam-konventionens sekretariat

| ☐ | Teknisk forberedelse af møder (f.eks. møder mellem de udpegede nationale myndigheder, i Kemikalieundersøgelseskomitéen og i partskonferencen under Rotterdam-konventionen) |
| --- | --- |

☐

Teknisk forberedelse af møder (f.eks. møder mellem de udpegede nationale myndigheder, i Kemikalieundersøgelseskomitéen og i partskonferencen under Rotterdam-konventionen)

| ☐ | Deltagelse i møder (f.eks. møder mellem de udpegede nationale myndigheder, i Kemikalieundersøgelseskomitéen og i partskonferencen under Rotterdam-konventionen) |
| --- | --- |

☐

Deltagelse i møder (f.eks. møder mellem de udpegede nationale myndigheder, i Kemikalieundersøgelseskomitéen og i partskonferencen under Rotterdam-konventionen)

| ☐ | Artikel 6, stk. 1, litra f), i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende tilvejebringelse af tekniske og videnskabelige oplysninger med henblik på at sikre effektiv gennemførelse af forordningen |
| --- | --- |

☐

Artikel 6, stk. 1, litra f), i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende tilvejebringelse af tekniske og videnskabelige oplysninger med henblik på at sikre effektiv gennemførelse af forordningen

| ☐ | Tilvejebringelse af tekniske og videnskabelige oplysninger og ydelse af bistand vedrørende Kommissionens rolle som Unionens fælles udpegede myndighed |
| --- | --- |

☐

Tilvejebringelse af tekniske og videnskabelige oplysninger og ydelse af bistand vedrørende Kommissionens rolle som Unionens fælles udpegede myndighed

| ☐ | Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende eksport i forbindelse med en nødsituation |
| --- | --- |

☐

Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende eksport i forbindelse med en nødsituation

| ☐ | Artikel 14, stk. 6 og 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende beslutninger om, at eksporten kan finde sted uden udtrykkeligt samtykke |
| --- | --- |

☐

Artikel 14, stk. 6 og 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende beslutninger om, at eksporten kan finde sted uden udtrykkeligt samtykke

| ☐ | Artikel 20 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende udveksling af oplysninger |
| --- | --- |

☐

Artikel 20 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende udveksling af oplysninger

| ☐ | Artikel 21 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende teknisk bistand |
| --- | --- |

☐

Artikel 21 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende teknisk bistand

| ☐ | Artikel 23 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende ajourføring af bilagene |
| --- | --- |

☐

Artikel 23 i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende ajourføring af bilagene

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

Yderligere oplysninger:

12.   Er agenturet tilfreds med samarbejdet med de udpegede nationale myndigheder?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

13.   Områder, hvor samarbejdet eventuelt kunne forbedres:

| ☐ | Artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende tidsfristerne for behandling af eksportanmeldelser |
| --- | --- |

☐

Artikel 8, stk. 2, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende tidsfristerne for behandling af eksportanmeldelser

| ☐ | Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende eksport i forbindelse med en nødsituation |
| --- | --- |

☐

Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende eksport i forbindelse med en nødsituation

| ☐ | Artikel 8, stk. 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende yderligere oplysninger om de eksporterede kemikalier, der skal gives på anmodning |
| --- | --- |

☐

Artikel 8, stk. 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende yderligere oplysninger om de eksporterede kemikalier, der skal gives på anmodning

| ☐ | Artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende stoffer, der ikke må eksporteres, medmindre visse betingelser er opfyldt |
| --- | --- |

☐

Artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende stoffer, der ikke må eksporteres, medmindre visse betingelser er opfyldt

| ☐ | Artikel 14, stk. 6 og 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende beslutninger om, at eksporten kan finde sted uden udtrykkeligt samtykke |
| --- | --- |

☐

Artikel 14, stk. 6 og 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende beslutninger om, at eksporten kan finde sted uden udtrykkeligt samtykke

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

Yderligere oplysninger:

Afsnit 5: Eksportanmeldelser fremsendt til parter i Rotterdam-konventionen og andre lande

14.   Hvor mange eksportanmeldelser og relaterede opgaver er blevet behandlet af agenturet pr. år (dvs. det år, hvor eksporten fandt sted)?

| | År 1 | År 2 | År 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Eksportanmeldelser behandlet | | | |
| Eksportanmeldelser fremsendt | | | |
| Bekræftelser af modtagelsen modtaget | | | |
| Eksportanmeldelser fremsendt for anden gang | | | |

År 1

År 2

År 3

Eksportanmeldelser behandlet

Eksportanmeldelser fremsendt

Bekræftelser af modtagelsen modtaget

Eksportanmeldelser fremsendt for anden gang

15.   Hvilke af de oplysninger, som kræves angivet i eksportanmeldelsesformularen, volder eksportørerne problemer?

| ☐ | Angivelse af det stof, som skal eksporteres |
| --- | --- |

☐

Angivelse af det stof, som skal eksporteres

| ☐ | Angivelse af den blanding, som skal eksporteres |
| --- | --- |

☐

Angivelse af den blanding, som skal eksporteres

| ☐ | Angivelse af den artikel, som skal eksporteres |
| --- | --- |

☐

Angivelse af den artikel, som skal eksporteres

| ☐ | Oplysninger vedrørende eksporten |
| --- | --- |

☐

Oplysninger vedrørende eksporten

| ☐ | Oplysninger om farer og/eller risici forbundet med kemikalie- og sikkerhedsforanstaltningerne |
| --- | --- |

☐

Oplysninger om farer og/eller risici forbundet med kemikalie- og sikkerhedsforanstaltningerne

| ☐ | Resumé af de fysisk-kemiske, toksikologiske og økotoksikologiske egenskaber |
| --- | --- |

☐

Resumé af de fysisk-kemiske, toksikologiske og økotoksikologiske egenskaber

| ☐ | Oplysninger om det definitive reguleringsindgreb, der er foretaget af eksportlandet |
| --- | --- |

☐

Oplysninger om det definitive reguleringsindgreb, der er foretaget af eksportlandet

| ☐ | Supplerende oplysninger fra den eksporterende part |
| --- | --- |

☐

Supplerende oplysninger fra den eksporterende part

| ☐ | Tilgængeligheden af KN-koder eller CUS-koder |
| --- | --- |

☐

Tilgængeligheden af KN-koder eller CUS-koder

| ☐ | Den tilsigtede anvendelse af kemikaliet i importlandet |
| --- | --- |

☐

Den tilsigtede anvendelse af kemikaliet i importlandet

| ☐ | Resumé af og begrundelse for det definitive reguleringsindgreb og ikrafttrædelsesdatoen |
| --- | --- |

☐

Resumé af og begrundelse for det definitive reguleringsindgreb og ikrafttrædelsesdatoen

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

| ☐ | Ikke relevant |
| --- | --- |

☐

Ikke relevant

Yderligere oplysninger:

16.   Angiv antallet af eksportanmeldelser, der er returneret til eksportøren af de årsager, som er anført i tabellen nedenfor.

| Årsag/Antal pr. år | År 1 | År 2 | År 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Anmodning om genindsendelse | | | |
| Afvist | | | |

Årsag/Antal pr. år

År 1

År 2

År 3

Anmodning om genindsendelse

Afvist

Hvis det er relevant, oplyses de hyppigste begrundelser for anmodning om genindsendelse og afvisning af eksportanmeldelser:

Begrundelser for anmodning om genindsendelse af eksportanmeldelser:

Begrundelser for afvisning af eksportanmeldelser:

17.   Har agenturet bemærket, at de udpegede nationale myndigheder har haft problemer med at overholde tidsfristen for fremsendelse af anmeldelser til agenturet?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, hvor mange anmeldelser blev modtaget for sent i løbet af indberetningsperioden, og hvilken procentdel af det samlede antal anmeldelser udgjorde dette:

| År | Antal forsinkede anmeldelser | % af det samlede årlige antal anmeldelser |
| --- | --- | --- |
| År 1 | | |
| År 2 | | |
| År 3 | | |
| I alt | | |

År

Antal forsinkede anmeldelser

% af det samlede årlige antal anmeldelser

År 1

År 2

År 3

I alt

Yderligere oplysninger:

18.   Har agenturet haft problemer med at overholde tidsfristen for behandling og fremsendelse af anmeldelser til importlandet (uden for EU)?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, hvor mange anmeldelser blev behandlet for sent i løbet af indberetningsperioden, og hvilken procentdel af det samlede antal anmeldelser udgjorde dette:

| År | Antal forsinkede anmeldelser | % af det samlede årlige antal anmeldelser |
| --- | --- | --- |
| År 1 | | |
| År 2 | | |
| År 3 | | |
| I alt | | |

År

Antal forsinkede anmeldelser

% af det samlede årlige antal anmeldelser

År 1

År 2

År 3

I alt

Artikel 8, stk. 5, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende eksport af et kemikalie i forbindelse med en nødsituation

19.   Har agenturet haft problemer i forbindelse med behandlingen af en eksportanmeldelse, der er indgivet under nødsituationsproceduren?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

| ☐ | Der er ikke modtaget en sådan eksportanmeldelse |
| --- | --- |

☐

Der er ikke modtaget en sådan eksportanmeldelse

Yderligere oplysninger:

Artikel 8, stk. 7, i forordning (EU) nr. 649/2012 vedrørende tilgængelige yderligere oplysninger om de eksporterede kemikalier

20.   Blev agenturet anmodet om at give yderligere oplysninger om de eksporterede kemikalier til de importerende parter og andre lande?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, hvilken type oplysninger blev der anmodet om:

Afsnit 6: Eksportanmeldelser fra parter og andre lande

Artikel 9, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012 om eksportanmeldelser, som agenturet modtager fra myndighederne i tredjelande

21.   Hvor mange eksportanmeldelser har agenturet modtaget fra tredjelande i indberetningsperioden?

| | Anmeldelser modtaget |
| --- | --- |
| År 1 | |
| År 2 | |
| År 3 | |
| I alt | |

Anmeldelser modtaget

År 1

År 2

År 3

I alt

22.   Hvor mange bekræftelser af at have modtaget eksportanmeldelser fra tredjelande har agenturet sendt i indberetningsperioden?

| | Bekræftelser sendt |
| --- | --- |
| År 1 | |
| År 2 | |
| År 3 | |
| I alt | |

Bekræftelser sendt

År 1

År 2

År 3

I alt

Afsnit 7: Oplysninger om eksport og import af kemikalier

Indberetning af udpegede nationale myndigheder til agenturet (artikel 10 i forordning (EU) nr. 649/2012)

23.   Har agenturet oplevet, at de udpegede nationale myndigheders sammenfattede nationale rapporter om, hvor stor en mængde af kemikalierne (i form af rent stof og indeholdt i blandinger eller i artikler) vedkommende i løbet af det foregående år har eksporteret/importeret til de enkelte parter og andre lande, er modtaget for sent?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

24.   Har agenturet i forbindelse med indberetningen, jf. artikel 10 i forordning (EU) nr. 649/2012, oplevet andre problemer med de udpegede nationale myndigheder end dem, der er nævnt ovenfor?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

Afsnit 8: Andre forpligtelser ved eksport af kemikalier end eksportanmeldelse

Stoffer, som ikke kan eksporteres, medmindre visse betingelser er opfyldt (artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) nr. 649/2012)

25.   Har agenturet haft problemer i forbindelse med sin deltagelse i proceduren for udtrykkeligt samtykke (f.eks. med hensyn til validering af metadata om udtrykkeligt samtykke, der er indsat af de udpegede nationale myndigheder)?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

Udpegede nationale myndigheders beslutning (i samråd med Kommissionen, som bistås af agenturet) om, at eksport kan finde sted, 60 dage efter at der blev foretaget en anmodning om udtrykkeligt samtykke (artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) nr. 649/2012)

26.   Har agenturet haft problemer med at behandle eksportanmeldelser, der er omfattet af proceduren i artikel 14, stk. 7, i forordning (EU) nr. 649/2012, eller med at bistå Kommissionen ved gennemførelsen af denne bestemmelse?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

Påmindelser om udtrykkeligt samtykke (artikel 14, stk. 6, i forordning (EU) nr. 649/2012)

27.   Hvor mange påmindelser om udtrykkeligt samtykke har agenturet sendt i henhold til artikel 14, stk. 6, tredje afsnit, i forordning (EU) nr. 649/2012?

| | Første påmindelse | Anden påmindelse |
| --- | --- | --- |
| År 1 | | |
| År 2 | | |
| År 3 | | |
| I alt | | |

Første påmindelse

Anden påmindelse

År 1

År 2

År 3

I alt

Gyldigheden af udtrykkeligt samtykke (artikel 14, stk. 8, i forordning (EU) nr. 649/2012)

28.   Har agenturet haft problemer med at håndtere tilfælde, hvor eksporten kunne fortsætte i henhold til andet afsnit, mens der afventedes svar på en ny anmodning om udtrykkeligt samtykke i henhold til artikel 14, stk. 8, første afsnit, litra a), i forordning (EU) nr. 649/2012?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Yderligere oplysninger:

Afsnit 9: Udveksling af oplysninger

Udveksling af oplysninger

29.   Har agenturet modtaget nogen anmodninger, jf. artikel 20, stk. 1, i forordning (EU) nr. 649/2012, om at tilvejebringe oplysninger af videnskabelig, teknisk, økonomisk eller juridisk art om de kemikalier, der er omfattet af forordningen?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, giv yderligere oplysninger:

Indberetning om videregivne oplysninger

30.   Har agenturet haft problemer med at indsamle oplysningerne fra Kommissionen og medlemsstaterne om de videregivne data?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, giv yderligere oplysninger:

31.   Har agenturet haft problemer med at udarbejde rapporten i henhold til artikel 20, stk. 4, i forordning (EU) nr. 649/2012?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, giv yderligere oplysninger:

Afsnit 10: Teknisk bistand

Samarbejde

32.   Har agenturet deltaget i samarbejde med udviklingslande, lande med overgangsøkonomi og ikke-statslige organisationer med det formål at forbedre korrekt håndtering af kemikalier og navnlig med det formål at gennemføre Rotterdam-konventionen?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, hvilken form for samarbejde:

| ☐ | Teknisk information |
| --- | --- |

☐

Teknisk information

| ☐ | Teknisk ekspertbistand til identifikation af farlige pesticidformuleringer |
| --- | --- |

☐

Teknisk ekspertbistand til identifikation af farlige pesticidformuleringer

| ☐ | Teknisk ekspertbistand til udarbejdelse af anmeldelser til sekretariatet |
| --- | --- |

☐

Teknisk ekspertbistand til udarbejdelse af anmeldelser til sekretariatet

| ☐ | Andet |
| --- | --- |

☐

Andet

Hvis andet, angiv nærmere.

Angiv, hvilke lande der er omfattet af dette samarbejde:

Yderligere oplysninger:

Kapacitetsopbygning

33.   Har agenturet deltaget i projekter/internationalt arbejde for kapacitetsopbygning inden for kemikaliehåndtering eller støttet ikke-statslige organisationer, der deltager i et sådant arbejde?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, beskriv dette arbejde:

Afsnit 11: Håndhævelse af forordning (EU) nr. 649/2012

Opgaver for forummet for informationsudveksling om håndhævelsesaktiviteter (»forummet«, artikel 18, stk. 2, i forordning (EU) nr. 649/2012)

34.   Foregår der regelmæssig udveksling af oplysninger i forummet om koordinering af håndhævelse af forordning (EU) nr. 649/2012?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, angiv de emner, der drøftes.

Yderligere oplysninger:

35.   Har forummet koordineret håndhævelse af forordning (EU) nr. 649/2012 i denne indberetningsperiode?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, beskriv dette arbejde:

36.   Hvordan kan aktiviteterne i forummet forbedres, når det gælder håndhævelsen af forordning (EU) nr. 649/2012?

Inddragelse af agenturet i håndhævelsesforanstaltninger

37.   Har agenturet været involveret i nogen håndhævelsesforanstaltninger, jf. forordning (EU) nr. 649/2012, bortset fra dem, der er blevet håndteret af forummet?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, beskriv dette arbejde:

Afsnit 12: IT-aspekter

Det elektroniske system for gennemførelse af forordning (EU) nr. 649/2012 (ePIC)

38.   Hvor mange eksterne organisationer/brugere anvender ePIC for hver af følgende kategorier?

| — | Industrien: |
| --- | --- |

—

Industrien:

| — | De udpegede nationale myndigheder: |
| --- | --- |

—

De udpegede nationale myndigheder:

| — | Kommissionen: |
| --- | --- |

—

Kommissionen:

| — | Toldmyndighederne: |
| --- | --- |

—

Toldmyndighederne:

| — | De nationale håndhævende myndigheder: |
| --- | --- |

—

De nationale håndhævende myndigheder:

39.   Hvilke nye/forbedrede funktioner er inkluderet i ePIC sammenholdt med den foregående indberetningsperiode:

Yderligere oplysninger:

40.   Hvor mange versioner af systemet blev leveret i indberetningsperioden:

41.   Giv nærmere oplysninger om systemets tilgængelighed for eksterne brugere:

42.   Overordnet sammenfatning af feedback om ePIC, som agenturet har modtaget fra følgende brugergrupper:

| — | Industrien: |
| --- | --- |

—

Industrien:

| — | De udpegede nationale myndigheder: |
| --- | --- |

—

De udpegede nationale myndigheder:

| — | Kommissionen: |
| --- | --- |

—

Kommissionen:

| — | De nationale håndhævende myndigheder: |
| --- | --- |

—

De nationale håndhævende myndigheder:

| — | Toldmyndighederne: |
| --- | --- |

—

Toldmyndighederne:

43.   Angiv eventuelle konstaterede behov for forbedring af IT-systemet:

Formidling af data

44.   Hvilke data, der stammer fra gennemførelsen af forordning (EU) nr. 649/2012, offentliggøres på agenturets websted:

45.   Hvilke nye data er blevet offentliggjort siden sidste indberetningsperiode:

46.   Har agenturet modtaget nogen feedback om de data vedrørende gennemførelsen af forordning (EU) nr. 649/2012, som agenturet har offentliggjort på sit websted?

| ☐ | Ja |
| --- | --- |

☐

Ja

| ☐ | Nej |
| --- | --- |

☐

Nej

Hvis ja, giv en overordnet sammenfatning af denne feedback:

Afsnit 13: Yderligere bemærkninger

47.   Angiv alle øvrige oplysninger eller kommentarer vedrørende anvendelsen af procedurerne i forordning (EU) nr. 649/2012, som De finder relevante i forbindelse med indberetning i henhold til artikel 22 i samme forordning.

---

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/24

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/1116

af 7. juli 2016

om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 om beskyttelsesforanstaltninger over for og vaccination mod lumpy skin disease i Grækenland

(meddelt under nummer C(2016) 4157)

(Kun den græske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Rådets direktiv 89/662/EØF af 11. december 1989 om veterinærkontrol i samhandelen i Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (1), særlig artikel 9, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 90/425/EØF af 26. juni 1990 om veterinærkontrol og zooteknisk kontrol i samhandelen med visse levende dyr og produkter inden for Fællesskabet med henblik på gennemførelse af det indre marked (2), særlig artikel 10, stk. 4,

under henvisning til Rådets direktiv 92/119/EØF af 17. december 1992 om generelle fællesskabsforanstaltninger til bekæmpelse af visse dyresygdomme samt om specifikke foranstaltninger vedrørende blæreudslæt hos svin (3), særlig artikel 19, stk. 1, litra a), stk. 3, litra a), og stk. 6,

under henvisning til Rådets direktiv 2002/99/EF af 16. december 2002 om dyresundhedsbestemmelser for produktion, tilvirkning, distribution og indførsel af animalske produkter til konsum (4), særlig artikel 4, stk. 3, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Ved direktiv 92/119/EØF er der fastsat generelle bekæmpelsesforanstaltninger, der skal iværksættes ved udbrud af visse dyresygdomme, herunder lumpy skin disease (LSD). Disse bekæmpelsesforanstaltninger omfatter oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner omkring den inficerede bedrift, og de giver også mulighed for nødvaccination i tilfælde af et udbrud af LSD som supplement til andre bekæmpelsesforanstaltninger. |
| --- | --- |

(1)

Ved direktiv 92/119/EØF er der fastsat generelle bekæmpelsesforanstaltninger, der skal iværksættes ved udbrud af visse dyresygdomme, herunder lumpy skin disease (LSD). Disse bekæmpelsesforanstaltninger omfatter oprettelse af beskyttelses- og overvågningszoner omkring den inficerede bedrift, og de giver også mulighed for nødvaccination i tilfælde af et udbrud af LSD som supplement til andre bekæmpelsesforanstaltninger.

| (2) | Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 (5) er der fastsat visse dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger, i forbindelse med at der blev bekræftet forekomst af LSD i Grækenland i 2015. Disse foranstaltninger omfatter oprettelse af en spærrezone, der er beskrevet i bilaget til nævnte gennemførelsesafgørelse, og som omfatter det område, hvor der blev bekræftet forekomst af LSD, og de beskyttelses- og overvågningszoner, som Grækenland har oprettet i henhold til direktiv 92/119/EØF. |
| --- | --- |

(2)

Ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 (5) er der fastsat visse dyresundhedsmæssige bekæmpelsesforanstaltninger, i forbindelse med at der blev bekræftet forekomst af LSD i Grækenland i 2015. Disse foranstaltninger omfatter oprettelse af en spærrezone, der er beskrevet i bilaget til nævnte gennemførelsesafgørelse, og som omfatter det område, hvor der blev bekræftet forekomst af LSD, og de beskyttelses- og overvågningszoner, som Grækenland har oprettet i henhold til direktiv 92/119/EØF.

| (3) | Som følge af udviklingen i den epidemiologiske situation i Grækenland vedtog Kommissionen gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 (6). I henhold til denne afgørelse kan Grækenland gennemføre nødvaccination af kvæg, der holdes på bedrifter i den vaccinationszone, der er fastsat i bilag I til samme gennemførelsesafgørelse. Ved gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 blev der også ændret visse bestemmelser i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500, og spærrezonen blev udvidet til ikke kun at omfatte den regionale enhed Evros, men også de regionale enheder Rodopi, Xanthi, Kavala og Limnos. |
| --- | --- |

(3)

Som følge af udviklingen i den epidemiologiske situation i Grækenland vedtog Kommissionen gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 (6). I henhold til denne afgørelse kan Grækenland gennemføre nødvaccination af kvæg, der holdes på bedrifter i den vaccinationszone, der er fastsat i bilag I til samme gennemførelsesafgørelse. Ved gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 blev der også ændret visse bestemmelser i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500, og spærrezonen blev udvidet til ikke kun at omfatte den regionale enhed Evros, men også de regionale enheder Rodopi, Xanthi, Kavala og Limnos.

| (4) | Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 blev efterfølgende ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2311 (7) med henblik på at udvide spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 samt vaccinationszonen som beskrevet i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055, efter at der var blevet bekræftet yderligere udbrud af LSD i den regionale enhed Chalkidiki, og efter at Grækenlands underretning om, at landet havde til hensigt at gennemføre vaccination mod LSD i de regionale enheder Chalkidiki, Thessaloniki, Kilkis, Drama og Serres, var blevet modtaget. |
| --- | --- |

(4)

Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 blev efterfølgende ændret ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2311 (7) med henblik på at udvide spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 samt vaccinationszonen som beskrevet i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055, efter at der var blevet bekræftet yderligere udbrud af LSD i den regionale enhed Chalkidiki, og efter at Grækenlands underretning om, at landet havde til hensigt at gennemføre vaccination mod LSD i de regionale enheder Chalkidiki, Thessaloniki, Kilkis, Drama og Serres, var blevet modtaget.

| (5) | Siden den 6. april 2016 har Grækenland indberettet nye udbrud af LSD i spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og vaccinationszonen som fastsat i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055. Der er også blevet indberettet udbrud af LSD i Bulgarien siden den 13. april 2016 og i den tidligere jugoslaviske republik Makedonien siden den 21. april 2016. |
| --- | --- |

(5)

Siden den 6. april 2016 har Grækenland indberettet nye udbrud af LSD i spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og vaccinationszonen som fastsat i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055. Der er også blevet indberettet udbrud af LSD i Bulgarien siden den 13. april 2016 og i den tidligere jugoslaviske republik Makedonien siden den 21. april 2016.

| (6) | Den 9. maj 2016 underrettede Grækenland Kommissionen om, at det havde til hensigt at gennemføre vaccination i de regionale enheder Pella, Pieria og Imathia som en forsigtighedsforanstaltning på grund af udviklingen i den epidemiologiske situation for så vidt angår LSD. Den 1. juni 2016 underrettede Grækenland på ny Kommissionen om, at det havde til hensigt at gennemføre vaccination i de regionale enheder Florina, Kastoria og Kozani som en supplerende forsigtighedsforanstaltning på grund af udviklingen i den epidemiologiske situation for så vidt angår LSD. En sådan vaccination kræver en udvidelse af spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 samt af vaccinationszonen som fastsat i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055. Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 bør derfor ændres. |
| --- | --- |

(6)

Den 9. maj 2016 underrettede Grækenland Kommissionen om, at det havde til hensigt at gennemføre vaccination i de regionale enheder Pella, Pieria og Imathia som en forsigtighedsforanstaltning på grund af udviklingen i den epidemiologiske situation for så vidt angår LSD. Den 1. juni 2016 underrettede Grækenland på ny Kommissionen om, at det havde til hensigt at gennemføre vaccination i de regionale enheder Florina, Kastoria og Kozani som en supplerende forsigtighedsforanstaltning på grund af udviklingen i den epidemiologiske situation for så vidt angår LSD. En sådan vaccination kræver en udvidelse af spærrezonen som fastsat i bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 samt af vaccinationszonen som fastsat i bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055. Gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 bør derfor ændres.

| (7) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder — |
| --- | --- |

(7)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelse fra Den Stående Komité for Planter, Dyr, Fødevarer og Foder —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 erstattes af teksten i bilag I til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 erstattes af teksten i bilag II til nærværende afgørelse.

Artikel 3

Denne afgørelse er rettet til Den Hellenske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 7. juli 2016.

På Kommissionens vegne

Vytenis ANDRIUKAITIS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EFT L 395 af 30.12.1989, s. 13.

1

(2)  
  EFT L 224 af 18.8.1990, s. 29.

2

(3)  
  EFT L 62 af 15.3.1993, s. 69.

3

(4)  
  EFT L 18 af 23.1.2003, s. 11.

4

(5)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 af 7. september 2015 om visse beskyttelsesforanstaltninger over for lumpy skin disease i Grækenland og om ophævelse af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1423 (EUT L 234 af 8.9.2015, s. 19).

5

(6)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 af 10. november 2015 om betingelserne for fastlæggelse af programmet for nødvaccination af kvæg mod lumpy skin disease i Grækenland og om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 (EUT L 300 af 17.11.2015, s. 31).

6

(7)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2311 af 9. december 2015 om ændring af gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 og (EU) 2015/2055 om beskyttelsesforanstaltninger over for lumpy skin disease i Grækenland (EUT L 326 af 11.12.2015, s. 65).

7

---

BILAG I

Bilaget til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/1500 affattes således:

»BILAG

SPÆRREZONER, JF. ARTIKEL 2, LITRA b)

Følgende regionale enheder i Grækenland:

| — | Den regionale enhed Evros |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Evros

| — | Den regionale enhed Rodopi |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Rodopi

| — | Den regionale enhed Xanthi |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Xanthi

| — | Den regionale enhed Kavala |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kavala

| — | Den regionale enhed Drama |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Drama

| — | Den regionale enhed Serres |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Serres

| — | Den regionale enhed Chalkidiki |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Chalkidiki

| — | Den regionale enhed Thessaloniki |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Thessaloniki

| — | Den regionale enhed Kilkis |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kilkis

| — | Den regionale enhed Pieria |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Pieria

| — | Den regionale enhed Imathia |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Imathia

| — | Den regionale enhed Pella |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Pella

| — | Den regionale enhed Florina |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Florina

| — | Den regionale enhed Kastoria |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kastoria

| — | Den regionale enhed Kozani |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kozani

| — | Den regionale enhed Limnos.« |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Limnos.«

---

BILAG II

Bilag I til gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/2055 affattes således:

»BILAG I

Følgende regionale enheder i Grækenland:

| — | Den regionale enhed Evros |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Evros

| — | Den regionale enhed Rodopi |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Rodopi

| — | Den regionale enhed Xanthi |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Xanthi

| — | Den regionale enhed Kavala |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kavala

| — | Den regionale enhed Drama |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Drama

| — | Den regionale enhed Serres |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Serres

| — | Den regionale enhed Chalkidiki |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Chalkidiki

| — | Den regionale enhed Thessaloniki |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Thessaloniki

| — | Den regionale enhed Kilkis |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kilkis

| — | Den regionale enhed Pieria |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Pieria

| — | Den regionale enhed Imathia |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Imathia

| — | Den regionale enhed Pella |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Pella

| — | Den regionale enhed Florina |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Florina

| — | Den regionale enhed Kastoria |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kastoria

| — | Den regionale enhed Kozani |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Kozani

| — | Den regionale enhed Limnos.« |
| --- | --- |

—

Den regionale enhed Limnos.«

---

HENSTILLINGER

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/28

---

KOMMISSIONENS HENSTILLING (EU) 2016/1117

af 15. juni 2016

rettet til Den Hellenske Republik om de specifikke hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 292, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Medlemsstaterne har siden 2011 suspenderet overførslen af ansøgere om international beskyttelse til Grækenland i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 (1) (herefter »Dublinforordningen«), efter at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og Den Europæiske Unions Domstol (2) havde afsagt to domme, der påviste systemiske mangler i det græske asylsystem, som medfører en tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, der er tillagt ansøgere om international beskyttelse, der overføres i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 (3) fra medlemsstaterne til Grækenland. |
| --- | --- |

(1)

Medlemsstaterne har siden 2011 suspenderet overførslen af ansøgere om international beskyttelse til Grækenland i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 (1) (herefter »Dublinforordningen«), efter at Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol og Den Europæiske Unions Domstol (2) havde afsagt to domme, der påviste systemiske mangler i det græske asylsystem, som medfører en tilsidesættelse af de grundlæggende rettigheder, der er tillagt ansøgere om international beskyttelse, der overføres i henhold til Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 (3) fra medlemsstaterne til Grækenland.

| (2) | Siden Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afsagde dom i sag M.S.S. mod Belgien og Grækenland i 2011, har Europarådets Ministerkomité fulgt situationen i Grækenland på grundlag af de statusrapporter, som Grækenland skal fremlægge som bevis for dommens fuldbyrdelse, og på grundlag af dokumentation fra NGO'er og internationale organisationer såsom FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR), der opererer i Grækenland. |
| --- | --- |

(2)

Siden Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol afsagde dom i sag M.S.S. mod Belgien og Grækenland i 2011, har Europarådets Ministerkomité fulgt situationen i Grækenland på grundlag af de statusrapporter, som Grækenland skal fremlægge som bevis for dommens fuldbyrdelse, og på grundlag af dokumentation fra NGO'er og internationale organisationer såsom FN's Højkommissariat for Flygtninge (UNHCR), der opererer i Grækenland.

| (3) | Som følge af M.S.S.-dommen har Grækenland forpligtet sig til at reformere sit asylsystem på grundlag af en national handlingsplan om reform af asylsystemet og migrationsstyringen, der blev fremlagt i august 2010 og ændret i januar 2013 (herefter »den græske handlingsplan«). Den 1. oktober 2015 fremlagde Grækenland en køreplan for gennemførelsen af omfordelingsordningen og oprettelsen af hotspotcentre for Rådet, hvori landet skitserer en række foranstaltninger, der skal prioriteres for at sikre gennemførelsen af de aftalte foranstaltninger på området asyl og modtagelse, som endnu ikke er gennemført. |
| --- | --- |

(3)

Som følge af M.S.S.-dommen har Grækenland forpligtet sig til at reformere sit asylsystem på grundlag af en national handlingsplan om reform af asylsystemet og migrationsstyringen, der blev fremlagt i august 2010 og ændret i januar 2013 (herefter »den græske handlingsplan«). Den 1. oktober 2015 fremlagde Grækenland en køreplan for gennemførelsen af omfordelingsordningen og oprettelsen af hotspotcentre for Rådet, hvori landet skitserer en række foranstaltninger, der skal prioriteres for at sikre gennemførelsen af de aftalte foranstaltninger på området asyl og modtagelse, som endnu ikke er gennemført.

| (4) | Den 10. februar 2016 rettede Kommissionen den første henstilling til Den Hellenske Republik om de hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til Dublinforordningen (herefter »den første henstilling«) (4). Siden da har de græske myndigheder bistået af Kommissionen, Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO), medlemsstaterne og internationale og ikke-statslige organisationer (NGO'er) løbende gjort en indsats for at forbedre den måde, hvorpå asylsystemet fungerer, i overensstemmelse med de syv punkter i den første henstilling. |
| --- | --- |

(4)

Den 10. februar 2016 rettede Kommissionen den første henstilling til Den Hellenske Republik om de hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til Dublinforordningen (herefter »den første henstilling«) (4). Siden da har de græske myndigheder bistået af Kommissionen, Det Europæiske Asylstøttekontor (EASO), medlemsstaterne og internationale og ikke-statslige organisationer (NGO'er) løbende gjort en indsats for at forbedre den måde, hvorpå asylsystemet fungerer, i overensstemmelse med de syv punkter i den første henstilling.

| (5) | Samtidig har den nuværende flygtninge- og migrationskrise fortsat sat det græske asyl- og migrationssystem under et enormt pres, da Grækenland er det land, hvor flest flygtninge og migranter, der ankommer via den østlige Middelhavsrute, først indrejser. Mellem januar og april 2016 ankom der over 157 000 irregulære migranter til Grækenland. Kort efter Kommissionens første henstilling til Grækenland blev der i marts 2016 opnået enighed om erklæringen fra EU og Tyrkiet mellem medlemmerne af Det Europæiske Råd og den tyrkiske regering. Denne erklæring har ført til et betydeligt fald i antallet af personer, der hver dag ankommer til Grækenland fra Tyrkiet, men har samtidig pålagt Grækenland et nyt ansvar (5). Situationen i Grækenland har også ændret sig betydeligt, efter at Vestbalkanruten reelt er lukket, hvilket forhindrer tredjelandsstatsborgere i at fortsætte rejsen. Som følge heraf er ca. 57 000 irregulære tredjelandsstatsborgere strandet i Grækenland (6). Samtidig er omfordelingsordningen endnu ikke blevet gennemført på tilfredsstillende vis af alle medlemsstater og har derfor endnu ikke lettet det pres, Grækenland oplever (7). |
| --- | --- |

(5)

Samtidig har den nuværende flygtninge- og migrationskrise fortsat sat det græske asyl- og migrationssystem under et enormt pres, da Grækenland er det land, hvor flest flygtninge og migranter, der ankommer via den østlige Middelhavsrute, først indrejser. Mellem januar og april 2016 ankom der over 157 000 irregulære migranter til Grækenland. Kort efter Kommissionens første henstilling til Grækenland blev der i marts 2016 opnået enighed om erklæringen fra EU og Tyrkiet mellem medlemmerne af Det Europæiske Råd og den tyrkiske regering. Denne erklæring har ført til et betydeligt fald i antallet af personer, der hver dag ankommer til Grækenland fra Tyrkiet, men har samtidig pålagt Grækenland et nyt ansvar (5). Situationen i Grækenland har også ændret sig betydeligt, efter at Vestbalkanruten reelt er lukket, hvilket forhindrer tredjelandsstatsborgere i at fortsætte rejsen. Som følge heraf er ca. 57 000 irregulære tredjelandsstatsborgere strandet i Grækenland (6). Samtidig er omfordelingsordningen endnu ikke blevet gennemført på tilfredsstillende vis af alle medlemsstater og har derfor endnu ikke lettet det pres, Grækenland oplever (7).

| (6) | Den 8. juni 2016 blev der indledt en såkaldt forudregistrering med henblik på at registrere alle de irregulære tredjelandsstatsborgere, der ønsker at ansøge om asyl, som er ankommet til Grækenland inden den 20. marts 2016, og som ikke har forsøgt at få gjort deres ophold lovligt hos de græske myndigheder (8). Dette tiltag gennemføres af den græske asyltjeneste sammen med EASO, UNHCR og Den Internationale Organisation for Migration (IOM) med støtte fra Kommissionen. Forudregistreringen vil vare ved til udgangen af juli 2016, og det forventes, at omkring 50 000 personer vil søge om asyl og vil skulle indlogeres i Grækenland, mens de venter på, at deres sag afgøres, uanset om det drejer sig om deres ret til international beskyttelse, omfordeling eller overførsel til en anden medlemsstat inden for rammerne af Dublinforordningen. Dette tiltag forventes at lette og fremskynde den formelle indgivelse af ansøgninger om international beskyttelse til asyltjenesten, når ansøgerne allerede er blevet forudregistreret. Under det nye system vil der blive udsendt hold til de åbne modtagelsesfaciliteter med henblik på at registrere personer direkte det sted, hvor de er indlogeret. Når registreringen er afsluttet, vil de pågældende få et officielt asylansøgerkort. Forudregistreringen forventes at få antallet af asylansøgninger i 2016 til at stige til det firedobbelte i forhold til 2015 (13 197). |
| --- | --- |

(6)

Den 8. juni 2016 blev der indledt en såkaldt forudregistrering med henblik på at registrere alle de irregulære tredjelandsstatsborgere, der ønsker at ansøge om asyl, som er ankommet til Grækenland inden den 20. marts 2016, og som ikke har forsøgt at få gjort deres ophold lovligt hos de græske myndigheder (8). Dette tiltag gennemføres af den græske asyltjeneste sammen med EASO, UNHCR og Den Internationale Organisation for Migration (IOM) med støtte fra Kommissionen. Forudregistreringen vil vare ved til udgangen af juli 2016, og det forventes, at omkring 50 000 personer vil søge om asyl og vil skulle indlogeres i Grækenland, mens de venter på, at deres sag afgøres, uanset om det drejer sig om deres ret til international beskyttelse, omfordeling eller overførsel til en anden medlemsstat inden for rammerne af Dublinforordningen. Dette tiltag forventes at lette og fremskynde den formelle indgivelse af ansøgninger om international beskyttelse til asyltjenesten, når ansøgerne allerede er blevet forudregistreret. Under det nye system vil der blive udsendt hold til de åbne modtagelsesfaciliteter med henblik på at registrere personer direkte det sted, hvor de er indlogeret. Når registreringen er afsluttet, vil de pågældende få et officielt asylansøgerkort. Forudregistreringen forventes at få antallet af asylansøgninger i 2016 til at stige til det firedobbelte i forhold til 2015 (13 197).

| (7) | Trods Grækenlands løbende foranstaltninger for at forbedre sit asylsystem mangler der stadig at blive gjort fremskridt på lang række områder, inden Dublinoverførslerne kan genoptages. I denne henstilling fastsættes de vigtigste områder, hvor de græske myndigheder skal tage fat for at afhjælpe manglerne ved asylsystemet som anført i ovennævnte domme, med henblik på at sikre genoptagelsen af overførslerne inden for rammerne af Dublinforordningen. |
| --- | --- |

(7)

Trods Grækenlands løbende foranstaltninger for at forbedre sit asylsystem mangler der stadig at blive gjort fremskridt på lang række områder, inden Dublinoverførslerne kan genoptages. I denne henstilling fastsættes de vigtigste områder, hvor de græske myndigheder skal tage fat for at afhjælpe manglerne ved asylsystemet som anført i ovennævnte domme, med henblik på at sikre genoptagelsen af overførslerne inden for rammerne af Dublinforordningen.

| (8) | Den 7. marts 2016 modtog Kommissionen den første statusrapport fra Grækenland, hvori der blev redegjort for nogle af de forbedringer, der var sket i forhold til de problemer, der blev påpeget i Kommissionens første henstilling. Ved skrivelse af 18. maj og 8. juni 2016 har de græske myndigheder fremlagt yderligere oplysninger. |
| --- | --- |

(8)

Den 7. marts 2016 modtog Kommissionen den første statusrapport fra Grækenland, hvori der blev redegjort for nogle af de forbedringer, der var sket i forhold til de problemer, der blev påpeget i Kommissionens første henstilling. Ved skrivelse af 18. maj og 8. juni 2016 har de græske myndigheder fremlagt yderligere oplysninger.

| (9) | Kommissionen har bemærket, at der er blevet gjort fremskridt med reformen af Grækenlands lovgivning og med at sikre, at de nye retlige bestemmelser i det omarbejdede Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU (9) om asylprocedurer og nogle af bestemmelserne i det omarbejdede Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU (10) om modtagelsesforhold er blevet gennemført i national lovgivning. Det græske parlament vedtog den 3. april 2016 en ny lov (lov 4375/2016), men ikke alle bestemmelser heri er trådt i kraft (11). |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen har bemærket, at der er blevet gjort fremskridt med reformen af Grækenlands lovgivning og med at sikre, at de nye retlige bestemmelser i det omarbejdede Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU (9) om asylprocedurer og nogle af bestemmelserne i det omarbejdede Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU (10) om modtagelsesforhold er blevet gennemført i national lovgivning. Det græske parlament vedtog den 3. april 2016 en ny lov (lov 4375/2016), men ikke alle bestemmelser heri er trådt i kraft (11).

| (10) | Efter de europæiske lederes topmøde den 25. oktober 2015 lovede Grækenland at øge sin modtagelseskapacitet for ansøgere om international beskyttelse og irregulære migranter til 30 000 pladser inden udgangen af 2015, og UNHCR lovede at yde støtte til husleje og værtsfamilieprogrammer for mindst 20 000 personer via en særskilt ordning. Grækenland har gjort fremskridt med at oprette en række nødmodtagelsesfaciliteter, og ifølge de daglige oplysninger, de græske myndigheder udsendte den 10. juni 2016, er der over 50 000 midlertidige nødmodtagelsesfaciliteter og permanente modtagelsespladser til rådighed for både irregulære migranter og ansøgere om international beskyttelse i Grækenland (12). |
| --- | --- |

(10)

Efter de europæiske lederes topmøde den 25. oktober 2015 lovede Grækenland at øge sin modtagelseskapacitet for ansøgere om international beskyttelse og irregulære migranter til 30 000 pladser inden udgangen af 2015, og UNHCR lovede at yde støtte til husleje og værtsfamilieprogrammer for mindst 20 000 personer via en særskilt ordning. Grækenland har gjort fremskridt med at oprette en række nødmodtagelsesfaciliteter, og ifølge de daglige oplysninger, de græske myndigheder udsendte den 10. juni 2016, er der over 50 000 midlertidige nødmodtagelsesfaciliteter og permanente modtagelsespladser til rådighed for både irregulære migranter og ansøgere om international beskyttelse i Grækenland (12).

| (11) | Selv om Grækenland i væsentlig grad har øget sin samlede modtagelseskapacitet for både irregulære migranter og personer, der ansøger om international beskyttelse, er langt de fleste faciliteter kun midlertidige nødfaciliteter, og nogle af dem opfylder kun de mest grundlæggende modtagelsesbetingelser for dem, der er indlogeret der, såsom mad, vand, sanitet og grundlæggende lægehjælp, mens det i andre ikke engang er de mest grundlæggende behov, der dækkes (13). Selv om det kan være tilstrækkeligt i en meget kort periode, indtil personerne kan flyttes til bedre faciliteter, ligger disse forhold og faciliteter stadig langt fra de krav, der er fastsat i direktiv 2013/33/EU om modtagelsesforhold for personer, der ansøger om international beskyttelse. Det er derfor vigtigt, at Grækenland hurtigt gradvist opretter passende særlige permanente åbne modtagelsesfaciliteter for asylansøgere, som er af en passende standard, og at landet opretholder en tilstrækkelig kapacitet i midlertidige faciliteter til at imødegå eventuel manglende kapacitet som følge af en uventet tilstrømning af migranter. |
| --- | --- |

(11)

Selv om Grækenland i væsentlig grad har øget sin samlede modtagelseskapacitet for både irregulære migranter og personer, der ansøger om international beskyttelse, er langt de fleste faciliteter kun midlertidige nødfaciliteter, og nogle af dem opfylder kun de mest grundlæggende modtagelsesbetingelser for dem, der er indlogeret der, såsom mad, vand, sanitet og grundlæggende lægehjælp, mens det i andre ikke engang er de mest grundlæggende behov, der dækkes (13). Selv om det kan være tilstrækkeligt i en meget kort periode, indtil personerne kan flyttes til bedre faciliteter, ligger disse forhold og faciliteter stadig langt fra de krav, der er fastsat i direktiv 2013/33/EU om modtagelsesforhold for personer, der ansøger om international beskyttelse. Det er derfor vigtigt, at Grækenland hurtigt gradvist opretter passende særlige permanente åbne modtagelsesfaciliteter for asylansøgere, som er af en passende standard, og at landet opretholder en tilstrækkelig kapacitet i midlertidige faciliteter til at imødegå eventuel manglende kapacitet som følge af en uventet tilstrømning af migranter.

| (12) | I januar 2016 blev der undertegnet en delegationsaftale om i alt 80 mio. EUR mellem Kommissionen og UNHCR med henblik på at oprette 20 000 pladser i åbne indlogeringsfaciliteter hovedsageligt til gavn for personer, der ansøger om international beskyttelse, og som kan blive genstand for omfordeling (14). Disse pladser vil i første omgang blive oprettet inden for rammerne af en ordning om leje af lejligheder, som UNHCR skal forvalte. Mens disse pladser er ved at blive oprettet, drøfter man en revision af delegationsaftalen for at gøre det muligt at oprette ca. 6 000 pladser i omfordelingscentre i stedet for i lejligheder og for at fastslå, at den målgruppe, der skal indlogeres, også kan omfatte asylansøgere, som ikke vil blive omfordelt, eller som kan overføres til Grækenland fremover inden for rammerne af Dublinforordningen. Ifølge oplysninger fra UNHCR var der pr. 6. juni 2016 oprettet 6 385 modtagelsespladser for ansøgere med henblik på omfordeling. De fleste af disse pladser er i hoteller og lejligheder (15). |
| --- | --- |

(12)

I januar 2016 blev der undertegnet en delegationsaftale om i alt 80 mio. EUR mellem Kommissionen og UNHCR med henblik på at oprette 20 000 pladser i åbne indlogeringsfaciliteter hovedsageligt til gavn for personer, der ansøger om international beskyttelse, og som kan blive genstand for omfordeling (14). Disse pladser vil i første omgang blive oprettet inden for rammerne af en ordning om leje af lejligheder, som UNHCR skal forvalte. Mens disse pladser er ved at blive oprettet, drøfter man en revision af delegationsaftalen for at gøre det muligt at oprette ca. 6 000 pladser i omfordelingscentre i stedet for i lejligheder og for at fastslå, at den målgruppe, der skal indlogeres, også kan omfatte asylansøgere, som ikke vil blive omfordelt, eller som kan overføres til Grækenland fremover inden for rammerne af Dublinforordningen. Ifølge oplysninger fra UNHCR var der pr. 6. juni 2016 oprettet 6 385 modtagelsespladser for ansøgere med henblik på omfordeling. De fleste af disse pladser er i hoteller og lejligheder (15).

| (13) | Der er konstateret betydelige forbedringer, hvad angår oprettelsen af regionale asylkontorer. Grækenlands lovgivning indeholder bestemmelser om oprettelse af asylkontorer i regionerne Attika, Thessaloníki, Thrakien, Epirus, Thessalien, Vestgrækenland, Kreta, Lésvos, Khíos, Sámos, Leros og Rhodos (16). Indtil nu er otte regionale kontorer blevet operationelle i regionerne Attika, Thrakien, Thessaloníki, Lésvos, Sámos, Khíos og Rhodos. Endnu et regionalt asylkontor vil blive åbnet i Attika-regionen (Piræus) de kommende måneder. Yderligere fire regionale asylkontorer vil blive operationelle i 2016 i regionerne Kos, Leros, Kreta (Heraklio) og Vestgrækenland (Patra); sidstnævnte kontor forventes at blive operationelt meget snart. Det betyder, at man mangler at etablere de planlagte regionale asylkontorer i regionerne Thessalien (Volos) og Epirus (Ioannina). Derudover er der blevet oprettet to supplerende asylenheder på Khíos og Kos, så der i alt er fem asylenheder (Amygdaleza, Xanthi, Patra, Khíos og Kos). Der er også blevet oprettet en omfordelingsenhed i Alimos, som forventes at blive operationel i juli 2016. |
| --- | --- |

(13)

Der er konstateret betydelige forbedringer, hvad angår oprettelsen af regionale asylkontorer. Grækenlands lovgivning indeholder bestemmelser om oprettelse af asylkontorer i regionerne Attika, Thessaloníki, Thrakien, Epirus, Thessalien, Vestgrækenland, Kreta, Lésvos, Khíos, Sámos, Leros og Rhodos (16). Indtil nu er otte regionale kontorer blevet operationelle i regionerne Attika, Thrakien, Thessaloníki, Lésvos, Sámos, Khíos og Rhodos. Endnu et regionalt asylkontor vil blive åbnet i Attika-regionen (Piræus) de kommende måneder. Yderligere fire regionale asylkontorer vil blive operationelle i 2016 i regionerne Kos, Leros, Kreta (Heraklio) og Vestgrækenland (Patra); sidstnævnte kontor forventes at blive operationelt meget snart. Det betyder, at man mangler at etablere de planlagte regionale asylkontorer i regionerne Thessalien (Volos) og Epirus (Ioannina). Derudover er der blevet oprettet to supplerende asylenheder på Khíos og Kos, så der i alt er fem asylenheder (Amygdaleza, Xanthi, Patra, Khíos og Kos). Der er også blevet oprettet en omfordelingsenhed i Alimos, som forventes at blive operationel i juli 2016.

| (14) | De græske myndigheder anførte i deres første rapport, at de var ved at rekruttere mere personale til asyltjenesten for at øge dens kapacitet til at behandle ansøgninger. Der er på nuværende tidspunkt 370 personer, der arbejder i asyltjenesten, hvilket er det dobbelte af det personale, der var til rådighed i 2015. En tredjedel er fastansat, hvilket finansieres via forskellige EU og EØS-finansieringskilder. Det græske parlament har godkendt yderligere 300 faste stillinger, hvortil der skal rekrutteres personale de kommende måneder (17). Det kommer oven i det personale med tidsbegrænset ansættelse, som UNHCR har rekrutteret, og medlemsstaternes eksperter, der er udsendt via EASO til den græske asyltjeneste i et fast tidsrum. Det er dog tydeligt, at det nuværende og fremtidige personaleniveau i asyltjenesten stadig er langt fra tilstrækkeligt til det, der kræves for at behandle de nuværende og sandsynlige fremtidige sager på hensigtsmæssig vis. Grækenland bør sikre, at asyltjenesten styrkes yderligere med væsentligt mere personale og væsentligt flere materielle ressourcer, så den er i stand til at behandle det stigende antal asylansøgninger. Med henblik herpå bør der foretages en behovsanalyse, der tager hensyn til det antal asylansøgninger, som det er sandsynligt, at den græske asyltjeneste skal behandle på et hvilket som helst tidspunkt, og det antal ansatte, der kræves eller sandsynligvis vil være påkrævet for at behandle disse ansøgninger. |
| --- | --- |

(14)

De græske myndigheder anførte i deres første rapport, at de var ved at rekruttere mere personale til asyltjenesten for at øge dens kapacitet til at behandle ansøgninger. Der er på nuværende tidspunkt 370 personer, der arbejder i asyltjenesten, hvilket er det dobbelte af det personale, der var til rådighed i 2015. En tredjedel er fastansat, hvilket finansieres via forskellige EU og EØS-finansieringskilder. Det græske parlament har godkendt yderligere 300 faste stillinger, hvortil der skal rekrutteres personale de kommende måneder (17). Det kommer oven i det personale med tidsbegrænset ansættelse, som UNHCR har rekrutteret, og medlemsstaternes eksperter, der er udsendt via EASO til den græske asyltjeneste i et fast tidsrum. Det er dog tydeligt, at det nuværende og fremtidige personaleniveau i asyltjenesten stadig er langt fra tilstrækkeligt til det, der kræves for at behandle de nuværende og sandsynlige fremtidige sager på hensigtsmæssig vis. Grækenland bør sikre, at asyltjenesten styrkes yderligere med væsentligt mere personale og væsentligt flere materielle ressourcer, så den er i stand til at behandle det stigende antal asylansøgninger. Med henblik herpå bør der foretages en behovsanalyse, der tager hensyn til det antal asylansøgninger, som det er sandsynligt, at den græske asyltjeneste skal behandle på et hvilket som helst tidspunkt, og det antal ansatte, der kræves eller sandsynligvis vil være påkrævet for at behandle disse ansøgninger.

| (15) | Den nye klagemyndighed og udvalgene til behandling af klager, som blev indført ved den nyligt vedtagne lovgivning (lov 4375/2016), bør gradvist oprettes og være helt på plads ved udgangen af 2016. Da der sandsynligvis vil ske en væsentlig stigning i antallet af ansøgninger, der indgives i Grækenland de kommende måneder, er det vigtigt at råde over en fuldt bemandet klagemyndighed, der er i stand til at behandle den forventede betydelige stigning i antallet af klager. Adgangen til effektive retsmidler i Grækenland var et særligt kritikpunkt i M.S.S-dommen, så det er nødvendigt, at asylansøgerne, når overførslerne inden for rammerne af Dublinforordningen på et tidspunkt fremover kan genoptages, har reel adgang til domstolsprøvelse af et afslag på deres ansøgning. |
| --- | --- |

(15)

Den nye klagemyndighed og udvalgene til behandling af klager, som blev indført ved den nyligt vedtagne lovgivning (lov 4375/2016), bør gradvist oprettes og være helt på plads ved udgangen af 2016. Da der sandsynligvis vil ske en væsentlig stigning i antallet af ansøgninger, der indgives i Grækenland de kommende måneder, er det vigtigt at råde over en fuldt bemandet klagemyndighed, der er i stand til at behandle den forventede betydelige stigning i antallet af klager. Adgangen til effektive retsmidler i Grækenland var et særligt kritikpunkt i M.S.S-dommen, så det er nødvendigt, at asylansøgerne, når overførslerne inden for rammerne af Dublinforordningen på et tidspunkt fremover kan genoptages, har reel adgang til domstolsprøvelse af et afslag på deres ansøgning.

| (16) | I mellemtiden har udvalgene til afvikling af efterslæbet af klagesager, der blev oprettet for at behandle Grækenlands efterslæb af sager, fået et supplerende mandat. I en overgangsperiode har disse udvalg til hensigt ud over klagerne over materielle forhold i afgørelser i første instans også at behandle klager over afgørelser om, hvorvidt ansøgningerne opfyldte betingelserne for behandling som en del af erklæringen mellem EU og Tyrkiet. |
| --- | --- |

(16)

I mellemtiden har udvalgene til afvikling af efterslæbet af klagesager, der blev oprettet for at behandle Grækenlands efterslæb af sager, fået et supplerende mandat. I en overgangsperiode har disse udvalg til hensigt ud over klagerne over materielle forhold i afgørelser i første instans også at behandle klager over afgørelser om, hvorvidt ansøgningerne opfyldte betingelserne for behandling som en del af erklæringen mellem EU og Tyrkiet.

| (17) | Der er sket større fremskridt med afviklingen af efterslæbet af asylsager under »den gamle procedure«, der blev reguleret ved præsidentielt dekret 114/2010. Det nuværende efterslæb er på ca. 13 975 sager (fra i alt ca. 51 000 sager, der blev anset som værende en del af efterslæbet i begyndelsen af 2013). De græske myndigheder har forpligtet sig til at udstede en tilladelse af humanitære årsager til personer, hvis asylansøgning har ventet på at blive behandlet i lang tid, og som vil kunne få en opholdstilladelse af humanitære eller andre ekstraordinære grunde i henhold til den græske lov 4375/2016. Det forventes, at ca. 10 000 sager i efterslæbet vil kunne lukkes ved gennemførelsen af denne foranstaltning. Opholdstilladelsen vil blive udstedt for et tidsrum på to år og kan forlænges (18). Den vil give modtagerne de samme rettigheder og fordele som personer, der har fået subsidiær beskyttelsesstatus i Grækenland (19). Grækenland bør i den henseende fortsætte med at afvikle efterslæbet af uafgjorte klagesager og sikre, at ansøgere med en uafgjort klagesag får mulighed for at udøve deres ret til effektive retsmidler. |
| --- | --- |

(17)

Der er sket større fremskridt med afviklingen af efterslæbet af asylsager under »den gamle procedure«, der blev reguleret ved præsidentielt dekret 114/2010. Det nuværende efterslæb er på ca. 13 975 sager (fra i alt ca. 51 000 sager, der blev anset som værende en del af efterslæbet i begyndelsen af 2013). De græske myndigheder har forpligtet sig til at udstede en tilladelse af humanitære årsager til personer, hvis asylansøgning har ventet på at blive behandlet i lang tid, og som vil kunne få en opholdstilladelse af humanitære eller andre ekstraordinære grunde i henhold til den græske lov 4375/2016. Det forventes, at ca. 10 000 sager i efterslæbet vil kunne lukkes ved gennemførelsen af denne foranstaltning. Opholdstilladelsen vil blive udstedt for et tidsrum på to år og kan forlænges (18). Den vil give modtagerne de samme rettigheder og fordele som personer, der har fået subsidiær beskyttelsesstatus i Grækenland (19). Grækenland bør i den henseende fortsætte med at afvikle efterslæbet af uafgjorte klagesager og sikre, at ansøgere med en uafgjort klagesag får mulighed for at udøve deres ret til effektive retsmidler.

| (18) | Den nye lov (lov 4375/2016) indeholder også bestemmelser om gratis retshjælp til ansøgere i klagefasen; hidtil har de græske myndigheder i praksis dog ikke givet adgang til gratis retshjælp. Der er ved at blive færdigudarbejdet en ministeriel afgørelse om gennemførelse af bestemmelserne om retshjælp i medfør af lov 4375/2016, og de græske myndigheder iværksatte den 8. juni 2016 en indkaldelse af forslag om gratis retshjælp og repræsentation i klagefasen for 6 750 ansøgere, der kan komme i betragtning inden for rammerne af Grækenlands nationale program under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden, til støtte for en liste over advokater, der yder gratis retshjælp (20). Indkaldelsen afsluttes den 24. juni 2016. Derudover blev der inden for rammerne af EU's nødhjælpsfinansiering tildelt et beløb på 30 mio. EUR til UNHCR via en støtteaftale. UNHCR vil bl.a. bruges disse midler til at ydre gratis juridisk bistand til ansøgere om international beskyttelse i klagefasen i op til fire måneder, indtil de græske myndigheder forventes at have indført deres egen ordning for gratis retshjælp. Grækenland bør træffe de nødvendige foranstaltninger for straks at sikre retten til gratis retshjælp under asylproceduren. |
| --- | --- |

(18)

Den nye lov (lov 4375/2016) indeholder også bestemmelser om gratis retshjælp til ansøgere i klagefasen; hidtil har de græske myndigheder i praksis dog ikke givet adgang til gratis retshjælp. Der er ved at blive færdigudarbejdet en ministeriel afgørelse om gennemførelse af bestemmelserne om retshjælp i medfør af lov 4375/2016, og de græske myndigheder iværksatte den 8. juni 2016 en indkaldelse af forslag om gratis retshjælp og repræsentation i klagefasen for 6 750 ansøgere, der kan komme i betragtning inden for rammerne af Grækenlands nationale program under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden, til støtte for en liste over advokater, der yder gratis retshjælp (20). Indkaldelsen afsluttes den 24. juni 2016. Derudover blev der inden for rammerne af EU's nødhjælpsfinansiering tildelt et beløb på 30 mio. EUR til UNHCR via en støtteaftale. UNHCR vil bl.a. bruges disse midler til at ydre gratis juridisk bistand til ansøgere om international beskyttelse i klagefasen i op til fire måneder, indtil de græske myndigheder forventes at have indført deres egen ordning for gratis retshjælp. Grækenland bør træffe de nødvendige foranstaltninger for straks at sikre retten til gratis retshjælp under asylproceduren.

| (19) | Den nye lov 4375/2016 indeholder bestemmelser om et nyt direktorat for modtagelse og et direktorat for social integration, som begge skal omfatte specialiserede afdelinger for modtagelse og integration af uledsagede mindreårige, bl.a. ved at stille en repræsentant til rådighed for dem. Til trods herfor er det stadig nødvendigt, at de græske myndigheder vedtager gennemførelsesforanstaltninger for i praksis at sikre uledsagede mindreårige passende proceduremæssige garantier og modtagelsesforhold. Den græske regering har allerede vedtaget et ministerielt dekret om aldersvurdering af uledsagede mindreårige, som ansøger om asyl (21), men mangler at vedtage endnu et præsidentielt dekret, der skal indeholde bestemmelser vedrørende et effektivt værgemålssystem. |
| --- | --- |

(19)

Den nye lov 4375/2016 indeholder bestemmelser om et nyt direktorat for modtagelse og et direktorat for social integration, som begge skal omfatte specialiserede afdelinger for modtagelse og integration af uledsagede mindreårige, bl.a. ved at stille en repræsentant til rådighed for dem. Til trods herfor er det stadig nødvendigt, at de græske myndigheder vedtager gennemførelsesforanstaltninger for i praksis at sikre uledsagede mindreårige passende proceduremæssige garantier og modtagelsesforhold. Den græske regering har allerede vedtaget et ministerielt dekret om aldersvurdering af uledsagede mindreårige, som ansøger om asyl (21), men mangler at vedtage endnu et præsidentielt dekret, der skal indeholde bestemmelser vedrørende et effektivt værgemålssystem.

| (20) | Fra juni 2016 var der i Grækenland i alt 585 pladser til rådighed i modtagelsesfaciliteter til uledsagede mindreårige. Disse faciliteter er på nuværende tidspunkt fyldt, og på ventelisten står der 625 uledsagede mindreårige, som har behov for at blive indlogeret i passende faciliteter. Ifølge det brev, de græske myndigheder sendte til Kommissionen den 8. juni 2016, har Grækenland til hensigt at indrette yderligere 800 modtagelsespladser til uledsagede mindreårige inden udgangen af 2016. Grækenland er nødt til at sikre, at der er et passende antal modtagelsesfaciliteter til rådighed for uledsagede mindreårige for at dække efterspørgslen efter denne form for indlogering. |
| --- | --- |

(20)

Fra juni 2016 var der i Grækenland i alt 585 pladser til rådighed i modtagelsesfaciliteter til uledsagede mindreårige. Disse faciliteter er på nuværende tidspunkt fyldt, og på ventelisten står der 625 uledsagede mindreårige, som har behov for at blive indlogeret i passende faciliteter. Ifølge det brev, de græske myndigheder sendte til Kommissionen den 8. juni 2016, har Grækenland til hensigt at indrette yderligere 800 modtagelsespladser til uledsagede mindreårige inden udgangen af 2016. Grækenland er nødt til at sikre, at der er et passende antal modtagelsesfaciliteter til rådighed for uledsagede mindreårige for at dække efterspørgslen efter denne form for indlogering.

| (21) | Der er voksende bekymring blandt NGO'er over, at mange børn i Grækenland ikke har adgang til uddannelse, og at situationen for uledsagede mindreårige generelt er usikker. Nogle af NGO'erne anfører, at børn frihedsberøves, indtil der findes passende indlogering for dem. |
| --- | --- |

(21)

Der er voksende bekymring blandt NGO'er over, at mange børn i Grækenland ikke har adgang til uddannelse, og at situationen for uledsagede mindreårige generelt er usikker. Nogle af NGO'erne anfører, at børn frihedsberøves, indtil der findes passende indlogering for dem.

| (22) | Europa-Kommissionen har ydet betydelige finansielle midler til Grækenland for at støtte landet i dets bestræbelser for at bringe asylforvaltningssystemet i overensstemmelse med EU-standarderne. |
| --- | --- |

(22)

Europa-Kommissionen har ydet betydelige finansielle midler til Grækenland for at støtte landet i dets bestræbelser for at bringe asylforvaltningssystemet i overensstemmelse med EU-standarderne.

| (23) | Siden begyndelsen af 2015 er der blevet ydet i alt 262 mio. EUR i nødhjælp via fondene på området indre anliggender (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern sikkerhed) til Grækenland enten direkte til de græske myndigheder eller via EU's agenturer og internationale organisationer, der arbejder i Grækenland; af førnævnte beløb blev de 81 mio. EUR ydet i maj 2016. Den 20. maj 2016 blev der ydet en nødhjælp på i alt 56 mio. EUR til de græske myndigheder (13 mio. EUR), IOM (13 mio. EUR) og UNHCR (30 mio. EUR) for at øge de græske myndigheders kapacitet til at registrere nyligt ankomne migranter og behandle deres asylansøgninger, skabe bedre forhold for sårbare migranter og øge de menneskelige ressourcer til registrerings- og asylprocessen, forbedre IT-strukturen, stille flere tolke til rådighed og sikre bedre adgang til oplysninger. Den 24. maj 2016 ydede Kommissionen 25 mio. EUR i nødhjælp (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden) til EASO for at øge dets kapacitet til yderligere at støtte de græske myndigheder. Disse midler skal være med til at gennemføre den beredskabsplan, som er udviklet sammen med Kommissionen, de græske myndigheder og relevante interessenter for at klare den nuværende humanitære situation i marken og gennemføre erklæringen af 18. marts 2016 mellem EU og Tyrkiet. |
| --- | --- |

(23)

Siden begyndelsen af 2015 er der blevet ydet i alt 262 mio. EUR i nødhjælp via fondene på området indre anliggender (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern sikkerhed) til Grækenland enten direkte til de græske myndigheder eller via EU's agenturer og internationale organisationer, der arbejder i Grækenland; af førnævnte beløb blev de 81 mio. EUR ydet i maj 2016. Den 20. maj 2016 blev der ydet en nødhjælp på i alt 56 mio. EUR til de græske myndigheder (13 mio. EUR), IOM (13 mio. EUR) og UNHCR (30 mio. EUR) for at øge de græske myndigheders kapacitet til at registrere nyligt ankomne migranter og behandle deres asylansøgninger, skabe bedre forhold for sårbare migranter og øge de menneskelige ressourcer til registrerings- og asylprocessen, forbedre IT-strukturen, stille flere tolke til rådighed og sikre bedre adgang til oplysninger. Den 24. maj 2016 ydede Kommissionen 25 mio. EUR i nødhjælp (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden) til EASO for at øge dets kapacitet til yderligere at støtte de græske myndigheder. Disse midler skal være med til at gennemføre den beredskabsplan, som er udviklet sammen med Kommissionen, de græske myndigheder og relevante interessenter for at klare den nuværende humanitære situation i marken og gennemføre erklæringen af 18. marts 2016 mellem EU og Tyrkiet.

| (24) | Nødhjælpen kommer oven i de 509 mio. EUR, der er afsat til Grækenland i perioden 2014-2020 via landets nationale programmer inden for rammerne af Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed, hvilket gør Grækenland til det EU-land, der modtager flest midler fra fonde på området indre anliggender. |
| --- | --- |

(24)

Nødhjælpen kommer oven i de 509 mio. EUR, der er afsat til Grækenland i perioden 2014-2020 via landets nationale programmer inden for rammerne af Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed, hvilket gør Grækenland til det EU-land, der modtager flest midler fra fonde på området indre anliggender.

| (25) | Grækenland bør sikre, at disse finansielle midler fuldt ud og straks anvendes på den mest effektive måde. Med henblik herpå bør den igangværende revision af Grækenlands nationale programmer inden for rammerne af fondene på området indre anliggender (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed) med henblik på at tilpasse dem til de nye prioriteter hurtigt afsluttes. På samme måde bør processen med at overføre den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af disse fonde, til det ministerium, der også forvalter strukturfondene, snarest afsluttes for derved at sikre en mere effektiv anvendelse af de til rådighed stående midler. Grækenland bør navnlig få løst en række praktiske gennemførelsesproblemer (personale, forvaltning og kontrol, revionsudtalelse, formel meddelelse), således at den nye ansvarlige myndighed kan blive operationel inden juli 2016. |
| --- | --- |

(25)

Grækenland bør sikre, at disse finansielle midler fuldt ud og straks anvendes på den mest effektive måde. Med henblik herpå bør den igangværende revision af Grækenlands nationale programmer inden for rammerne af fondene på området indre anliggender (Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed) med henblik på at tilpasse dem til de nye prioriteter hurtigt afsluttes. På samme måde bør processen med at overføre den myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af disse fonde, til det ministerium, der også forvalter strukturfondene, snarest afsluttes for derved at sikre en mere effektiv anvendelse af de til rådighed stående midler. Grækenland bør navnlig få løst en række praktiske gennemførelsesproblemer (personale, forvaltning og kontrol, revionsudtalelse, formel meddelelse), således at den nye ansvarlige myndighed kan blive operationel inden juli 2016.

| (26) | Som det erkendes i Kommissionens meddelelse af 4. marts 2016 med titlen »Tilbage til Schengen« (22), er det at sikre et fuldt fungerende Dublinsystem en nødvendig del af de bredere bestræbelser for at stabilisere asyl-, migrations- og grænsepolitikken. Disse bestræbelser bør føre til en tilbagevenden til et normalt fungerende Schengenområde senest i december 2016. Det er derfor vigtigt, at Grækenland hurtigt træffer de resterende foranstaltninger, der er indkredset i denne henstilling, for at sikre, at der inden for samme tidsramme og senest i december 2016 kan ske en genoptagelse af overførsler til Grækenland. Samtidig bør ændringen af Dublinreglerne som foreslået af Kommissionen (23) på grundlag af målet om solidaritet og en ligelig fordeling af byrden mellem medlemsstaterne prioriteres. |
| --- | --- |

(26)

Som det erkendes i Kommissionens meddelelse af 4. marts 2016 med titlen »Tilbage til Schengen« (22), er det at sikre et fuldt fungerende Dublinsystem en nødvendig del af de bredere bestræbelser for at stabilisere asyl-, migrations- og grænsepolitikken. Disse bestræbelser bør føre til en tilbagevenden til et normalt fungerende Schengenområde senest i december 2016. Det er derfor vigtigt, at Grækenland hurtigt træffer de resterende foranstaltninger, der er indkredset i denne henstilling, for at sikre, at der inden for samme tidsramme og senest i december 2016 kan ske en genoptagelse af overførsler til Grækenland. Samtidig bør ændringen af Dublinreglerne som foreslået af Kommissionen (23) på grundlag af målet om solidaritet og en ligelig fordeling af byrden mellem medlemsstaterne prioriteres.

| (27) | Ved hjælp af regelmæssige rapporter fra Grækenland om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af disse foranstaltninger samt andre relevante elementer, herunder alle kommende rapporter fra UNHCR og andre relevante organisationer, bør der foretages en mere præcis vurdering af, om forholdene tillader, at medlemsstaterne genoptager individuelle overførsler til Grækenland i henhold til Dublinforordningen, idet det erindres, at omfanget af overførslerne og de kategorier af personer, der skal overføres, skal svare til de specifikke fremskridt, der gøres. Grækenland bør fremlægge en ajourført rapport for perioden april-juni 2016, hvor der ingen månedsrapport indkom for den næste rapporteringsperiode i juni 2016. |
| --- | --- |

(27)

Ved hjælp af regelmæssige rapporter fra Grækenland om de fremskridt, der gøres med gennemførelsen af disse foranstaltninger samt andre relevante elementer, herunder alle kommende rapporter fra UNHCR og andre relevante organisationer, bør der foretages en mere præcis vurdering af, om forholdene tillader, at medlemsstaterne genoptager individuelle overførsler til Grækenland i henhold til Dublinforordningen, idet det erindres, at omfanget af overførslerne og de kategorier af personer, der skal overføres, skal svare til de specifikke fremskridt, der gøres. Grækenland bør fremlægge en ajourført rapport for perioden april-juni 2016, hvor der ingen månedsrapport indkom for den næste rapporteringsperiode i juni 2016.

| (28) | Kommissionen har til hensigt at gøre status over de fremskridt, der er gjort, og om nødvendigt ajourføre sine specifikke henstillinger i september 2016. |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen har til hensigt at gøre status over de fremskridt, der er gjort, og om nødvendigt ajourføre sine specifikke henstillinger i september 2016.

| (29) | Ved en eventuel genoptagelse af Dublinoverførslerne til Grækenland bør der også tages hensyn til, at Grækenland stadig er nødt til at klare et potentielt stort antal nye asylansøgere, navnlig som følge af gennemførelsen af den såkaldte forudregistreringsprocedure, og det bør undgås, at der pålægges Grækenland en uholdbar stor byrde. |
| --- | --- |

(29)

Ved en eventuel genoptagelse af Dublinoverførslerne til Grækenland bør der også tages hensyn til, at Grækenland stadig er nødt til at klare et potentielt stort antal nye asylansøgere, navnlig som følge af gennemførelsen af den såkaldte forudregistreringsprocedure, og det bør undgås, at der pålægges Grækenland en uholdbar stor byrde.

| (30) | Ansvaret for at beslutte, om overførslerne i individuelle sager skal genoptages, ligger udelukkende hos medlemsstaternes myndigheder under tilsyn af domstolene, som kan henvise sager vedrørende fortolkningen af Dublinforordningen til præjudiciel afgørelse for Den Europæiske Unions Domstol — |
| --- | --- |

(30)

Ansvaret for at beslutte, om overførslerne i individuelle sager skal genoptages, ligger udelukkende hos medlemsstaternes myndigheder under tilsyn af domstolene, som kan henvise sager vedrørende fortolkningen af Dublinforordningen til præjudiciel afgørelse for Den Europæiske Unions Domstol —

VEDTAGET DENNE HENSTILLING:

MODTAGELSESFORHOLD OG -FACILITETER

| 1) | Grækenland bør sikre, at der er tilstrækkelige modtagelsesfaciliteter, og at modtagelsesforholdene i alle modtagelsesfaciliteter for personer, der ansøger om international beskyttelse, opfylder standarderne i EU-retten, navnlig direktiv 2013/33/EU. Grækenland bør som minimum navnlig:






  a) | oprette et passende antal permanente åbne modtagelsesfaciliteter, som svarer til det antal personer, der ansøger om international beskyttelse, som landet modtager eller sandsynligvis vil modtage, og som er i stand til at indlogere alle ansøgere om international beskyttelse, og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under passende forhold under asylprocessen |
| --- | --- | --- |

1)

a)

oprette et passende antal permanente åbne modtagelsesfaciliteter, som svarer til det antal personer, der ansøger om international beskyttelse, som landet modtager eller sandsynligvis vil modtage, og som er i stand til at indlogere alle ansøgere om international beskyttelse, og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under passende forhold under asylprocessen

| b) | sikre, at der er et passende antal midlertidige åbne modtagelsesfaciliteter til rådighed, eller at de kan stilles til rådighed med kort varsel, for at kunne indlogere uventede strømme af ansøgere om international beskyttelse, og som vil kunne indlogere alle sådanne ansøgere om international beskyttelse og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under passende forhold |
| --- | --- |

b)

sikre, at der er et passende antal midlertidige åbne modtagelsesfaciliteter til rådighed, eller at de kan stilles til rådighed med kort varsel, for at kunne indlogere uventede strømme af ansøgere om international beskyttelse, og som vil kunne indlogere alle sådanne ansøgere om international beskyttelse og de personer, de har forsørgelsespligt over for, under passende forhold

| c) | sikre, at disse faciliteter har særskilte åbne indlogeringspladser for enlige mænd, enlige kvinder, familier og sårbare personer, navnlig uledsagede mindreårige, som kan garantere privatlivets fred og familiens enhed |
| --- | --- |

c)

sikre, at disse faciliteter har særskilte åbne indlogeringspladser for enlige mænd, enlige kvinder, familier og sårbare personer, navnlig uledsagede mindreårige, som kan garantere privatlivets fred og familiens enhed

| d) | sikre, at uledsagede mindreårige, der ansøger om asyl, straks indlogeres under passende forhold og ikke frihedsberøves under forhold, der ligger under standarderne. Grækenland bør straks oprette de nødvendige indlogeringspladser for uledsagede mindreårige og sikre, at disse faciliteter opretholdes |
| --- | --- |

d)

sikre, at uledsagede mindreårige, der ansøger om asyl, straks indlogeres under passende forhold og ikke frihedsberøves under forhold, der ligger under standarderne. Grækenland bør straks oprette de nødvendige indlogeringspladser for uledsagede mindreårige og sikre, at disse faciliteter opretholdes

| e) | sikre, at indlogeringsfaciliteterne vedligeholdes, og at forskellige kontraktmæssige ydelser såsom rengøring, sanitet og catering finansieres på passende vis, således at det undgås, at der sker afbrydelser i disse ydelser |
| --- | --- |

e)

sikre, at indlogeringsfaciliteterne vedligeholdes, og at forskellige kontraktmæssige ydelser såsom rengøring, sanitet og catering finansieres på passende vis, således at det undgås, at der sker afbrydelser i disse ydelser

| f) | sikre, at alle midlertidige faciliteter i Grækenland opgraderes, så alle ovennævnte betingelser er opfyldt, når asylansøgere indlogeres og forbliver i Grækenland, mens asylproceduren pågår. |
| --- | --- |

f)

sikre, at alle midlertidige faciliteter i Grækenland opgraderes, så alle ovennævnte betingelser er opfyldt, når asylansøgere indlogeres og forbliver i Grækenland, mens asylproceduren pågår.

Modtagelsesforholdene i alle modtagelsesfaciliteter bør også være således, at det sikres:

| g) | at ansøgere får den nødvendige lægebehandling, som mindst skal omfatte akut lægehjælp og absolut nødvendig behandling af sygdomme og alvorlige mentale forstyrrelser |
| --- | --- |

g)

at ansøgere får den nødvendige lægebehandling, som mindst skal omfatte akut lægehjælp og absolut nødvendig behandling af sygdomme og alvorlige mentale forstyrrelser

| h) | at mindreårige reelt får adgang til det statslige uddannelsessystem, mens asylproceduren pågår, herunder sprogundervisning, således at ingen børn ikke modtager undervisning. |
| --- | --- |

h)

at mindreårige reelt får adgang til det statslige uddannelsessystem, mens asylproceduren pågår, herunder sprogundervisning, således at ingen børn ikke modtager undervisning.

De græske myndigheder bør foretage en behovsvurdering af den samlede krævede modtagelseskapacitet og arten af denne kapacitet samt løbende ajourføre denne vurdering i lyset af, hvordan situationen udvikler sig. Denne behovsvurdering bør løbende ligge til grund for de kapaciteter, der oprettes i medfør af henstilling 1 a) og b) ovenfor. De græske myndigheder bør også sikre den løbende forvaltning og koordinering af alle faciliteter og sikre, at de ansvarlige ministerier får tilstrækkelige ressourcer til det formål.

ADGANG OG RESSOURCER TIL ASYLPROCEDUREN I FØRSTE INSTANS

| 2) | Grækenland bør fortsætte sin indsats for at sikre, at alle ansøgere om international beskyttelse reelt har adgang til asylproceduren ved:






  a) | straks at gå i gang med at rekruttere personale, der skal sikre, at asyltjenesten er tilstrækkeligt bemandet til, at alle kontorer er fuldt operationelle og i stand til at behandle alle asylansøgninger rettidigt. Det kræver, at der hurtigt indføres en rekrutteringsprocedure for at sikre en meget stor forøgelse af antallet af sagsbehandlere og andet relevant personale i asyltjenesten |
| --- | --- | --- |

2)

a)

straks at gå i gang med at rekruttere personale, der skal sikre, at asyltjenesten er tilstrækkeligt bemandet til, at alle kontorer er fuldt operationelle og i stand til at behandle alle asylansøgninger rettidigt. Det kræver, at der hurtigt indføres en rekrutteringsprocedure for at sikre en meget stor forøgelse af antallet af sagsbehandlere og andet relevant personale i asyltjenesten

| b) | straks at åbne yderligere regionale asylkontorer i regionerne Attika (Piræus), Kos, Leros, Kreta (Heraklio) og Vestgrækenland (Patra) og Thessalien og Epirus (Volos og Ioannina) |
| --- | --- |

b)

straks at åbne yderligere regionale asylkontorer i regionerne Attika (Piræus), Kos, Leros, Kreta (Heraklio) og Vestgrækenland (Patra) og Thessalien og Epirus (Volos og Ioannina)

| c) | sikre en effektiv sagsforvaltningsprocedure, der skal garantere, at sagerne behandles på velordnet vis og øge myndighedernes evne til at måle den nuværende præstation, opdage potentielle flaskehalse og planlægge kommende ressourcebehov |
| --- | --- |

c)

sikre en effektiv sagsforvaltningsprocedure, der skal garantere, at sagerne behandles på velordnet vis og øge myndighedernes evne til at måle den nuværende præstation, opdage potentielle flaskehalse og planlægge kommende ressourcebehov

| d) | sikre, at asyltjenesten har et passende antal medarbejdere i det administrative støttepersonale til hvert kontor, som kan booke samtaler, lave aftaler om registrering, hyre tolke og forvalte det generelle arbejdsflow i hvert kontor med henblik på en velfungerende asylproces. |
| --- | --- |

d)

sikre, at asyltjenesten har et passende antal medarbejdere i det administrative støttepersonale til hvert kontor, som kan booke samtaler, lave aftaler om registrering, hyre tolke og forvalte det generelle arbejdsflow i hvert kontor med henblik på en velfungerende asylproces.

Den græske asyltjeneste bør på grundlag af en fuldstændig og løbende vurdering fastslå, hvor mange medarbejdere, der sandsynligvis er brug for for at behandle de asylansøgninger, der indkommer inden for den seks måneders frist, der er fastsat i direktiv 2013/32/EU. Denne behovsvurdering bør løbende ajourføres og bør indeholde oplysninger om antallet af medarbejdere, der er rekrutteret i medfør af henstilling 2 a) ovenfor.

KLAGEMYNDIGHED

| 3) | Grækenland bør sikre, at den nye klagemyndighed straks oprettes, og at den har et passende antal udvalg til behandling af klager, som skal træffe afgørelse om ansøgninger om international beskyttelse, og at disse er tilstrækkeligt bemandet til at klare alle verserende og sandsynlige fremtidige klager. Grækenland bør navnlig:






  a) | sikre tilstrækkelige menneskelige ressourcer og det antal udvalg, klagemyndigheden har brug for for at behandle klager indgivet af ansøgere, og løbende holde denne vurdering ajourført |
| --- | --- | --- |

3)

a)

sikre tilstrækkelige menneskelige ressourcer og det antal udvalg, klagemyndigheden har brug for for at behandle klager indgivet af ansøgere, og løbende holde denne vurdering ajourført

| b) | hurtigt udpege det nødvendige personale til klagemyndigheden og udvalgene, bl.a. antallet af hjælpemedarbejdere til hvert udvalg |
| --- | --- |

b)

hurtigt udpege det nødvendige personale til klagemyndigheden og udvalgene, bl.a. antallet af hjælpemedarbejdere til hvert udvalg

| c) | straks sikre, at klagemyndigheden og udvalgene bliver operationelle |
| --- | --- |

c)

straks sikre, at klagemyndigheden og udvalgene bliver operationelle

| d) | snarest og under alle omstændigheder inden udgangen af 2016 afvikle alle anmodninger om domstolsprøvelse af administrative afgørelser, som på nuværende tidspunkt ikke er færdigbehandlet. |
| --- | --- |

d)

snarest og under alle omstændigheder inden udgangen af 2016 afvikle alle anmodninger om domstolsprøvelse af administrative afgørelser, som på nuværende tidspunkt ikke er færdigbehandlet.

De græske myndigheder bør på grundlag af en fuldstændig og løbende behovsvurdering finde frem til, hvor mange udvalg til behandling af klager under klagemyndigheden, der er brug for for at behandle alle klager indgivet af ansøgere om international beskyttelse og omfanget af menneskelige ressourcer til at sikre, at disse udvalg fortsat fungerer gnidningsfrit, jf. henstilling 3 a) og b) ovenfor.

RETSHJÆLP

| 4) | Grækenland bør sikre, at adgangen til gensidig retshjælp i praksis er effektiv, og at alle asylansøgere får den nødvendige juridiske bistand til domstolsprøvelse af administrative afgørelser om ansøgning om international beskyttelse. Grækenland bør navnlig:






  a) | hurtigt vedtage og effektivt gennemføre en ministeriel afgørelse om gratis retshjælp |
| --- | --- | --- |

4)

a)

hurtigt vedtage og effektivt gennemføre en ministeriel afgørelse om gratis retshjælp

| b) | afsætte de nødvendige midler fra det nationale program under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden til at yde retshjælp og hurtigt indgå en aftale om en liste over advokater i Grækenland, der yder disse ydelser til ansøgere, der har klaget over en afgørelse. |
| --- | --- |

b)

afsætte de nødvendige midler fra det nationale program under Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden til at yde retshjælp og hurtigt indgå en aftale om en liste over advokater i Grækenland, der yder disse ydelser til ansøgere, der har klaget over en afgørelse.

BEHANDLING AF ULEDSAGEDE MINDREÅRIGE OG SÅRBARE PERSONER UNDER ASYLPROCEDUREN

| 5) | Grækenland bør sikre, at der oprettes passende strukturer til at finde frem til og behandle sårbare ansøgere, navnlig uledsagede mindreårige. Grækenland bør navnlig:






  a) | straks indføre en passende værgemålsprocedure ved at vedtage det nødvendige præsidentielle dekret til gennemførelse af de relevante bestemmelser i lov 4375/2016 |
| --- | --- | --- |

5)

a)

straks indføre en passende værgemålsprocedure ved at vedtage det nødvendige præsidentielle dekret til gennemførelse af de relevante bestemmelser i lov 4375/2016

| b) | fastsætte, hvor meget personale, der er brug for i direktoratet for modtagelse og direktoratet for beskyttelse af mindreårige, og rekruttere dette for derved at give de nødvendige garantier i medfør af asylreglerne, hvad angår opsporing af familie og juridisk repræsentation |
| --- | --- |

b)

fastsætte, hvor meget personale, der er brug for i direktoratet for modtagelse og direktoratet for beskyttelse af mindreårige, og rekruttere dette for derved at give de nødvendige garantier i medfør af asylreglerne, hvad angår opsporing af familie og juridisk repræsentation

| c) | sikre, at procedurerne for at finde frem til ansøgere med særlige procedure- og modtagelsesmæssige behov i praksis gennemføres, således at disse ansøgere kan få den nødvendige psykosociale støtte, navnlig hvis de har været ofre for seksuel vold og udnyttelse eller menneskehandel. |
| --- | --- |

c)

sikre, at procedurerne for at finde frem til ansøgere med særlige procedure- og modtagelsesmæssige behov i praksis gennemføres, således at disse ansøgere kan få den nødvendige psykosociale støtte, navnlig hvis de har været ofre for seksuel vold og udnyttelse eller menneskehandel.

BRUG AF EU-MIDLER UNDER DE NATIONALE PROGRAMMER

| 6) | Grækenland bør sikre, at de betydelige EU-midler, der ydes, anvendes fuldt ud, navnlig ved straks at mobilisere de ressourcer, der er til rådighed under de nationale programmer inden for rammerne af Asyl-, Migrations- og Integrationsfonden og Fonden for Intern Sikkerhed og udnytte de supplerende midler fra strukturfondene. I den forbindelse bør Grækenland straks færdiggøre den igangværende revision af de nationale programmer for i højere grad at tilpasse dem til de nye prioriter samt sikre, at den nye myndighed, der er ansvarlig for forvaltningen af fondene på området indre anliggender, straks bliver operationel. |
| --- | --- |

6)

RAPPORTERING OM DE FORANSTALTNINGER, DER ER TRUFFET

| 7) | Grækenland anmodes om inden 30. juni 2016 at fremlægge en rapport om de fremskridt, der er gjort for at efterkomme denne henstilling og henstillingen fra 10. februar 2016. Derefter bør Grækenland rapportere til Kommissionen ved udgangen af hver måned om de fremskridt, landet har gjort med gennemførelsen af foranstaltningerne i denne henstilling. Rapporterne bør også indeholde en beskrivelse af, hvordan de græske myndigheder har sikret eller planlægger at sikre de nødvendige menneskelige og materielle ressourcer, der er omhandlet i afsnit 1-5 i denne henstilling. Disse rapporter bør også indeholde en beskrivelse af de løbende behovsvurderinger, der er omhandlet i afsnit 1-3 i denne henstilling, på grundlag af hvilke de planlagte og gennemførte foranstaltninger er eller blev baseret. Hver rapport bør desuden indeholde følgende oplysninger:






  a) | den samlede nuværende og planlagte permanente og midlertidige modtagelseskapacitet til indlogering af ansøgere om international beskyttelse og arten af denne kapacitet |
| --- | --- | --- |

7)

a)

den samlede nuværende og planlagte permanente og midlertidige modtagelseskapacitet til indlogering af ansøgere om international beskyttelse og arten af denne kapacitet

| b) | det samlede antal nuværende og planlagte medarbejdere til behandling af asylansøgninger, der registreres i asyltjenesten og direktoratet for modtagelse |
| --- | --- |

b)

det samlede antal nuværende og planlagte medarbejdere til behandling af asylansøgninger, der registreres i asyltjenesten og direktoratet for modtagelse

| c) | det samlede nuværende og planlagte antal medarbejdere og antallet af udvalg, som klagemyndigheden gradvist har gjort operationelle. |
| --- | --- |

c)

det samlede nuværende og planlagte antal medarbejdere og antallet af udvalg, som klagemyndigheden gradvist har gjort operationelle.

Udfærdiget i Bruxelles, den 15. juni 2016.

På Kommissionens vegne

Dimitris AVRAMOPOULOS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 604/2013 af 26. juni 2013 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en ansøgning om international beskyttelse, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger eller en statsløs i en af medlemsstaterne (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 31).

1

(2)  M.S.S. mod Belgien og Grækenland (nr. 30696/09) og NS mod Secretary of State for the Home Department, sag C-411/10 og C-493/10.

2

(3)  Rådets forordning (EF) nr. 343/2003 af 18. februar 2003 om fastsættelse af kriterier og procedurer til afgørelse af, hvilken medlemsstat der er ansvarlig for behandlingen af en asylansøgning, der er indgivet af en tredjelandsstatsborger i en af medlemsstaterne (EUT L 50 af 25.2.2003, s. 1).

3

(4)  Kommissionens henstilling af 10. februar 2016 rettet til Den Hellenske Republik om hastende foranstaltninger, som Grækenland skal træffe med henblik på genoptagelse af overførslerne i henhold til forordning (EU) nr. 604/2013 — (C(2016) 871 final).

4

(5)  Erklæring af 18.3.2016 mellem EU og Tyrkiet.

5

(6)  http://www.media.gov.gr/index.php, vurderet den 10.6.2016.

6

(7)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet, Fjerde rapport om omfordeling og genbosætning (COM(2016) 416 final af 15.6.2016).

7

(8)  http://asylo.gov.gr/en/?page_id=1278.

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 60).

9

(10)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2013/33/EU af 26. juni 2013 om fastlæggelse af standarder for modtagelse af ansøgere om international beskyttelse (EUT L 180 af 29.6.2013, s. 96).

10

(11)  
  »Lov 4395/2016 om asyltjenestens struktur og drift, klagemyndigheden og modtagelses- og identifikationstjenesten, oprettelse af et generalsekretariat for modtagelse, gennemførelse i græsk lovgivning af Europa-Parlamentets og Rådet direktiv 2013/32/EU af 26. juni 2013 om fælles procedurer for tildeling og fratagelse af international beskyttelse (omarbejdning) og andre bestemmelser« kan ses på: http://www.hellenicparliament.gr/UserFiles/bcc26661-143b-4f2d-8916-0e0e66ba4c50/o-prosf-pap.pdf

11

Det er nødvendigt at vedtage flere gennemførelsesretsakter i form af ministerielle afgørelser eller afgørelser, der træffes af flere ministerier sammen, for at de græske myndigheder kan efterkomme loven i sin helhed.

(12)  http://www.media.gov.gr/index.php

12

http://rrse-smi.maps.arcgis.com/apps/MapSeries/index.html?appid=d5f377f7f6f2418b8ebadaae638df2e1.

Disse midlertidige nødfaciliteter og permanente faciliteter er oprettet på De Ægæiske Øer i hotspotcentre og på fastlandet. Fra 2. juni 2016 er der nu kun 1 108 permanente indlogeringspladser, som udelukkende er for personer, der ansøger om international beskyttelse, og uledsagede mindreårige.

(13)  http://www.unhcr.org/news/briefing/2016/5/57480cb89/greece-unhcr-concerned-conditions-new-refugee-sites-urges-alternatives.html.

13

(14)  Selv om der vil blive givet prioritet til ansøgere, der kan blive genstand for omfordeling, vil aktiviteterne også gavne personer, der ansøger om international beskyttelse, og som venter på at blive genforenet med familiemedlemmer inden for rammerne af Dublinforordningen i en anden EU-medlemsstat, og personer, der ansøger om asyl i Grækenland, navnlig sårbare kategorier, herunder uledsagede mindreårige og børn, der er kommet væk fra deres familie, handicappede personer, ældre, enlige forældre, kronisk syge og gravide.

14

(15)  http://data.unhcr.org/mediterranean/country.php?id=83.

15

(16)  Artikel 3, stk. 3, i lov 4375/2016.

16

(17)  I henhold til artikel 2, stk. 3 og 4, i lov 4375/2016, der indeholder bestemmelser om det antal personer, der skal rekrutteres til personalet i asyltjenesten.

17

(18)  Artikel 22, stk. 3, i lov 4375/2016.

18

(19)  Artikel 28 i præsidentielt dekret 114/2010.

19

(20)  http://asylo.gov.gr/?p=2802.

20

(21)  Ministeriel afgørelse 1982/16.2.2016 (Grækenlands statstidende B' 335).

21

(22)  Meddelelse fra Kommissionen til Europa-Parlamentet, Det Europæiske Råd og Rådet, »Tilbage til Schengen — En køreplan« (COM(2016) 120 final af 4.3.2016).

22

(23)  COM(2016) 270 final.

23

---

RETSAKTER VEDTAGET AF ORGANER OPRETTET VED INTERNATIONALE AFTALER

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/36 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/36

---

AFGØRELSE Nr. 1/2016 TRUFFET AF LANDTRANSPORTUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ

af 10. juni 2016

om afgiftsordningen gældende for køretøjer i Schweiz i perioden fra den 1. januar 2017 [2016/1118]

UDVALGET HAR —

under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej (1) (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 51, stk. 2, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 40 i aftalen har Schweiz siden den 1. januar 2001 opkrævet en ikke-diskriminerende afgift på køretøjer for de omkostninger, som de forårsager (»differentieret afgift på tung lastvognstrafik«). Denne afgift differentieres på grundlag af tre emissionsnormkategorier (EURO). |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 40 i aftalen har Schweiz siden den 1. januar 2001 opkrævet en ikke-diskriminerende afgift på køretøjer for de omkostninger, som de forårsager (»differentieret afgift på tung lastvognstrafik«). Denne afgift differentieres på grundlag af tre emissionsnormkategorier (EURO).

| (2) | Med henblik herpå fastsætter artikel 40, stk. 2 og 4, i aftalen det vejede gennemsnit af afgifterne, maksimumafgiften for den mest forurenende køretøjskategori samt den maksimale afgiftsforskel mellem kategorierne. |
| --- | --- |

(2)

Med henblik herpå fastsætter artikel 40, stk. 2 og 4, i aftalen det vejede gennemsnit af afgifterne, maksimumafgiften for den mest forurenende køretøjskategori samt den maksimale afgiftsforskel mellem kategorierne.

| (3) | Eftersom den igangværende modernisering af den schweiziske bilpark betyder, at flere og flere køretøjer lever op til de nyeste EURO-standarder, er der behov for, at Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz tilpasser fordelingen af EURO-normkategorierne mellem de tre afgiftskategorier. |
| --- | --- |

(3)

Eftersom den igangværende modernisering af den schweiziske bilpark betyder, at flere og flere køretøjer lever op til de nyeste EURO-standarder, er der behov for, at Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz tilpasser fordelingen af EURO-normkategorierne mellem de tre afgiftskategorier.

| (4) | Den rabat på 10 % i forhold til niveauet i afgiftskategorien, som i henhold til afgørelse nr. 1/2011 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz den 10. juni 2011 (2), indrømmes til køretøjer af emissionsnormkategori EURO II og EURO III, som er eftermonteret med et godkendt partikelfilter, bør bevares — |
| --- | --- |

(4)

Den rabat på 10 % i forhold til niveauet i afgiftskategorien, som i henhold til afgørelse nr. 1/2011 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz den 10. juni 2011 (2), indrømmes til køretøjer af emissionsnormkategori EURO II og EURO III, som er eftermonteret med et godkendt partikelfilter, bør bevares —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den differentierede afgift på tung lastvognstrafik med et køretøj, hvis faktiske totalvægt med last ikke overstiger 40 ton, og som tilbagelægger en strækning på 300 km, andrager

| — | 372,00 CHF for afgiftskategori 1 |
| --- | --- |

—

372,00 CHF for afgiftskategori 1

| — | 322,80 CHF for afgiftskategori 2 |
| --- | --- |

—

322,80 CHF for afgiftskategori 2

| — | 273,60 CHF for afgiftskategori 3. |
| --- | --- |

—

273,60 CHF for afgiftskategori 3.

Artikel 2

Afgiftskategori 1 gælder for køretøjer i emissionsnormkategori EURO III samt for alle køretøjer, som er godkendt til kørsel inden ikrafttrædelsen af EURO III-normen.

Afgiftskategori 2 gælder for køretøjer i emissionsnormkategori EURO IV og EURO V.

Afgiftskategori 3 gælder for køretøjer i emissionsnormkategori EURO VI.

Artikel 3

Den rabat på 10 % i forhold til niveauet i afgiftskategorien, som i henhold til artikel 1 i afgørelse nr. 1/2011 truffet af Landtransportudvalget Fællesskabet/Schweiz, indrømmes til køretøjer af emissionsnormkategori EURO II og EURO III, som er eftermonteret med et godkendt partikelfilter, bevares.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft den 1. januar 2017.

Udfærdiget i Bern, den 10. juni 2016.

For Det Schweiziske Forbund

Peter FÜGLISTALER

Præsident

For Den Europæiske Union

Fotis KARAMITSOS

Leder af den Europæiske Unions delegation

---

(1)  
  EFT L 114 af 30.4.2002, s. 91.

1

(2)  
  EUT L 193 af 23.7.2011, s. 52.

2

---

| 9.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 186/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 186/38

---

AFGØRELSE Nr. 2/2016 TRUFFET AF LANDTRANSPORTUDVALGET FÆLLESSKABET/SCHWEIZ

af 10. juni 2016

om ændring af bilag 1 til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej [2016/1119]

UDVALGET HAR —

under henvisning til aftalen mellem Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om godstransport og personbefordring med jernbane og ad landevej (i det følgende benævnt »aftalen«), særlig artikel 52, stk. 4, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | I henhold til artikel 52, stk. 4, første led, i aftalen vedtager Det Blandede Udvalg afgørelser om revision af bilag 1. |
| --- | --- |

(1)

I henhold til artikel 52, stk. 4, første led, i aftalen vedtager Det Blandede Udvalg afgørelser om revision af bilag 1.

| (2) | Bilag 1 er senest ændret ved Det Blandede Udvalgs afgørelse nr. 1/2015 af 16. december 2015 (1). |
| --- | --- |

(2)

Bilag 1 er senest ændret ved Det Blandede Udvalgs afgørelse nr. 1/2015 af 16. december 2015 (1).

| (3) | Den Europæiske Union har vedtaget nye retsakter inden for de områder, der er omfattet af aftalen. Teksten i bilag 1 bør revideres af hensyn til de ændringer, der er sket i Den Europæiske Unions relevante lovgivning. Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag 1 til aftalen erstattes af bilaget til nærværende afgørelse — |
| --- | --- |

(3)

Den Europæiske Union har vedtaget nye retsakter inden for de områder, der er omfattet af aftalen. Teksten i bilag 1 bør revideres af hensyn til de ændringer, der er sket i Den Europæiske Unions relevante lovgivning. Af hensyn til den juridiske klarhed og forenkling bør bilag 1 til aftalen erstattes af bilaget til nærværende afgørelse —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilag 1 til aftalen erstattes af teksten i bilaget til denne afgørelse.

Artikel 2

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (2) anerkendes lokomotivføreres licens og supplerende certifikater, der er udstedt i overensstemmelse med artikel 4, stk. 1, litra a) og b), i dette direktiv, på basis af princippet om gensidighed.

Artikel 3

I overensstemmelse med artikel 22, stk. 1, i direktiv 2007/59/EF fører de kompetente myndigheder i Det Schweiziske Forbund og Den Europæiske Unions medlemsstater et register over licenserne og leverer efter begrundet anmodning oplysninger om sådanne licensers status. Efter begrundet anmodning leveres disse oplysninger ligeledes til lokomotivføreres arbejdsgivere.

Artikel 4

Denne afgørelse træder i kraft den 1. juli 2016.

Udfærdiget i Bern, den 10. juni 2016.

For Det Schweiziske Forbund

Peter FÜGLISTALER

Præsident

For Den Europæiske Union

Fotis KARAMITSOS

Leder af den Europæiske Unions delegation

---

(1)  
  EUT L 23 af 29.1.2016, s. 82 (berigtigelse i EUT L 33 af 10.2.2016, s. 38).

1

(2)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51).

2

---

BILAG

»BILAG 1

GÆLDENDE BESTEMMELSER

I henhold til artikel 52, stk. 6, i denne aftale anvender Schweiz lovbestemmelser, der svarer til nedenstående bestemmelser:

RELEVANTE BESTEMMELSER I EU-RETTEN

AFDELING 1 — ADGANG TIL ERHVERVET

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (kodificeret udgave) (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/1/EF af 18. januar 2006 om anvendelse af udlejningskøretøjer uden fører til godstransport ad landevej (kodificeret udgave) (EUT L 33 af 4.2.2006, s. 82).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) Nr. 1071/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler om betingelser for udøvelse af vejtransporterhvervet og om ophævelse af Rådets direktiv 96/26/EF (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 51), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
  Ved anvendelsen af denne aftale






  a) | fritager Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund enhver statsborger i Det Schweiziske Forbund, i en af Den Europæiske Unions medlemsstater og i en af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest |
| --- | --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1072/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til markedet for international godskørsel (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 72), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).

Ved anvendelsen af denne aftale

a)

fritager Den Europæiske Union og Det Schweiziske Forbund enhver statsborger i Det Schweiziske Forbund, i en af Den Europæiske Unions medlemsstater og i en af Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområdes medlemsstater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest

| b) | kan Det Schweiziske Forbund kun fritage statsborgere i andre end de i litra a) nævnte stater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest, hvis Den Europæiske Union er blevet hørt og har givet sit samtykke |
| --- | --- |

b)

kan Det Schweiziske Forbund kun fritage statsborgere i andre end de i litra a) nævnte stater fra forpligtelsen til at være i besiddelse af en førerattest, hvis Den Europæiske Union er blevet hørt og har givet sit samtykke

| c) | gælder bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1072/2009 (om cabotage) ikke. |
| --- | --- |

c)

gælder bestemmelserne i kapitel III i forordning (EF) nr. 1072/2009 (om cabotage) ikke.

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).
  I forbindelse med denne aftale gælder bestemmelserne i kapitel V i forordning (EF) nr. 1073/2009 (om cabotage) ikke. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 om fælles regler for adgang til det internationale marked for buskørsel og om ændring af forordning (EF) nr. 561/2006 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88), senest ændret ved Rådets forordning (EU) nr. 517/2013 af 13. maj 2013 (EUT L 158 af 10.6.2013, s. 1).

I forbindelse med denne aftale gælder bestemmelserne i kapitel V i forordning (EF) nr. 1073/2009 (om cabotage) ikke.

| — | Kommissionens afgørelse 2009/992/EU af 17. december 2009 om mindstekravene til de data, der skal indføres i det nationale elektroniske register over vejtransportvirksomheder (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 36). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2009/992/EU af 17. december 2009 om mindstekravene til de data, der skal indføres i det nationale elektroniske register over vejtransportvirksomheder (EUT L 339 af 22.12.2009, s. 36).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1213/2010 af 16. december 2010 om fælles regler for sammenkobling af nationale elektroniske registre om vejtransportvirksomheder (EUT L 335 af 18.12.2010, s. 21).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 361/2014 af 9. april 2014 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1073/2009 hvad angår transportdokumenter vedrørende international personbefordring med bus og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2121/98 (EUT L 107 af 10.4.2014, s. 39). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 361/2014 af 9. april 2014 om gennemførelsesbestemmelser til forordning (EF) nr. 1073/2009 hvad angår transportdokumenter vedrørende international personbefordring med bus og om ophævelse af Kommissionens forordning (EF) nr. 2121/98 (EUT L 107 af 10.4.2014, s. 39).

AFDELING 2 — SOCIALE STANDARDER

| — | Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1161/2014 af 30. oktober 2014 (EUT L 311 af 31.10.2014, s. 19). |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 af 20. december 1985 om kontrolapparatet inden for vejtransport (EFT L 370 af 31.12.1985, s. 8), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1161/2014 af 30. oktober 2014 (EUT L 311 af 31.10.2014, s. 19).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/15/EF af 11. marts 2002 om tilrettelæggelse af arbejdstid for personer, der udfører mobile vejtransportaktiviteter (EFT L 80 af 23.3.2002, s. 35).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/59/EF af 15. juli 2003 om grundlæggende kvalifikationskrav og efteruddannelseskrav for førere af visse køretøjer, der benyttes til godstransport eller personbefordring ad vej, og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 samt Rådets direktiv 91/439/EØF og om ophævelse af Rådets direktiv 76/914/EØF (EUT L 226 af 10.9.2003, s. 4).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 561/2006 af 15. marts 2006 om harmonisering af visse sociale bestemmelser inden for vejtransport og om ændring af Rådets forordning (EØF) nr. 3821/85 og (EF) nr. 2135/98 samt ophævelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 1), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1073/2009 af 21. oktober 2009 (EUT L 300 af 14.11.2009, s. 88).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2009/5/EF af 30. januar 2009 (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 45). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2006/22/EF af 15. marts 2006 om minimumsbetingelser for gennemførelse af Rådets forordning (EØF) nr. 3820/85 og (EØF) nr. 3821/85 med hensyn til sociale bestemmelser inden for vejtransportvirksomhed og om ophævelse af Rådets direktiv 88/599/EØF (EUT L 102 af 11.4.2006, s. 35), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2009/5/EF af 30. januar 2009 (EUT L 29 af 31.1.2009, s. 45).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 581/2010 af 1. juli 2010 om maksimale tidsfrister for overførsel af relevante data fra køretøjsenheder og førerkort (EUT L 168 af 2.7.2010, s. 16).

AFDELING 3 — TEKNISKE STANDARDER

Motorkøretøjer

| — | Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne køretøjer (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/34/EF af 14. juni 2007 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 49). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 70/157/EØF af 6. februar 1970 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om tilladt støjniveau og udstødningssystemer for motordrevne køretøjer (EFT L 42 af 23.2.1970, s. 16), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2007/34/EF af 14. juni 2007 (EUT L 155 af 15.6.2007, s. 49).

| — | Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 88/77/EØF af 3. december 1987 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EFT L 36 af 9.2.1988, s. 33), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2001/27/EF af 10. april 2001 (EFT L 107 af 18.4.2001, s. 10).

| — | Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 tons (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26), senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/37/EU af 27. februar 2014 (EUT L 59 af 28.2.2014, s. 32). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 91/671/EØF af 16. december 1991 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende obligatorisk anvendelse af sikkerhedsseler i køretøjer på under 3,5 tons (EFT L 373 af 31.12.1991, s. 26), senest ændret ved Kommissionens gennemførelsesdirektiv 2014/37/EU af 27. februar 2014 (EUT L 59 af 28.2.2014, s. 32).

| — | Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 (EFT L 327 af 4.12.2002, s. 8). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/6/EØF af 10. februar 1992 om montering og anvendelse af hastighedsbegrænsende anordninger i visse klasser af motorkøretøjer i Fællesskabet (EFT L 57 af 2.3.1992, s. 27), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/85/EF af 5. november 2002 (EFT L 327 af 4.12.2002, s. 8).

| — | Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (EFT L 129 af 14.5.1992, s. 154), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/11/EF af 11. februar 2004 (EUT L 44 af 14.2.2004, s. 19). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/24/EØF af 31. marts 1992 om hastighedsbegrænsende anordninger eller lignende indbyggede hastighedsbegrænsende systemer for visse motorkøretøjsklasser (EFT L 129 af 14.5.1992, s. 154), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/11/EF af 11. februar 2004 (EUT L 44 af 14.2.2004, s. 19).

| — | Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 96/53/EF af 25. juli 1996 om fastsættelse af de største tilladte dimensioner i national og international trafik og største tilladte vægt i international trafik for visse vejkøretøjer i brug i Fællesskabet (EFT L 235 af 17.9.1996, s. 59), ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2002/7/EF af 18. februar 2002 (EFT L 67 af 9.3.2002, s. 47).

| — | Rådets forordning (EF) nr. 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil ved kørsel inden for Fællesskabet (EFT L 299 af 10.11.1998, s. 1). |
| --- | --- |

—

Rådets forordning (EF) nr. 2411/98 af 3. november 1998 om gensidig anerkendelse af registreringslandets kendingsbogstaver for motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil ved kørsel inden for Fællesskabet (EFT L 299 af 10.11.1998, s. 1).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/47/EU af 5. juli 2010 (EUT L 173 af 8.7.2010, s. 33). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2000/30/EF af 6. juni 2000 om syn ved vejsiden af erhvervskøretøjer, der kører på Fællesskabets område (EFT L 203 af 10.8.2000, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2010/47/EU af 5. juli 2010 (EUT L 173 af 8.7.2010, s. 33).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/55/EF af 28. september 2005 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EUT L 275 af 20.10.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/74/EF af 18. juli 2008 (EUT L 192 af 19.7.2008, s. 51). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2005/55/EF af 28. september 2005 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivninger om foranstaltninger mod emission af forurenende luftarter og partikler fra motorer med kompressionstænding til fremdrift af køretøjer og emission af forurenende luftarter fra køretøjsmotorer med styret tænding, som benytter naturgas eller autogas (LPG) som brændstof (EUT L 275 af 20.10.2005, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2008/74/EF af 18. juli 2008 (EUT L 192 af 19.7.2008, s. 51).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF af 6. maj 2009 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (omarbejdning) (EUT L 141 af 6.6.2009, s. 12). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/40/EF af 6. maj 2009 om teknisk kontrol med motorkøretøjer og påhængskøretøjer dertil (omarbejdning) (EUT L 141 af 6.6.2009, s. 12).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 133/2014 af 31. januar 2014 (EUT L 47 af 18.2.2014, s. 1). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 af 18. juni 2009 om typegodkendelse af motorkøretøjer og motorer med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om adgang til reparations- og vedligeholdelsesinformationer om køretøjer og om ændring af forordning (EF) nr. 715/2007 og direktiv 2007/46/EF og om ophævelse af direktiv 80/1269/EØF, 2005/55/EF og 2005/78/EF (EUT L 188 af 18.7.2009, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 133/2014 af 31. januar 2014 (EUT L 47 af 18.2.2014, s. 1).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 627/2014 af 12. juni 2014 (EUT L 174 af 13.6.2014, s. 28). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 582/2011 af 25. maj 2011 om gennemførelse og ændring af Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 595/2009 med hensyn til emissioner fra tunge erhvervskøretøjer (Euro VI) og om ændring af bilag I og III til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/46/EF (EUT L 167 af 25.6.2011, s. 1), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 627/2014 af 12. juni 2014 (EUT L 174 af 13.6.2014, s. 28).

Transport af farligt gods

| — | Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/54/EF af 17. juni 2008 (EFT L 162 af 21.6.2008, s. 11). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/50/EF af 6. oktober 1995 om indførelse af ensartede kontrolprocedurer i forbindelse med transport af farligt gods ad vej (EFT L 249 af 17.10.1995, s. 35), senest ændret ved Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/54/EF af 17. juni 2008 (EFT L 162 af 21.6.2008, s. 11).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014 (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 15).
  I forbindelse med denne aftale gælder følgende undtagelser fra direktiv 2008/68/EF i Schweiz:
  1.   Vejtransport

  Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

  RO — a — CH — 1

  Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 6.8.
  Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden pr. transportenhed, bestemmelserne vedrørende tankenes konstruktion.
  Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, kan være omfattet af undtagelserne i 1.1.3.6 ADR.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: tillæg 1, 1.1.3.6.3(b) og 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.

  RO — a — CH — 2

  Emne: Undtagelse fra kravet om, at der skal medbringes et transportdokument for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 5.4.1.
  Indhold i direktivets bilag: Transportdokument påkrævet.
  Indhold i den nationale lovgivning: Transport af urensede tomme containere tilhørende transportkategori 4 og fyldte eller tomme gasflasker til iltapparater til brug for nødhjælpstjenester eller dykkerudstyr, forudsat at mængderne ikke overstiger de i 1.1.3.6. fastsatte grænser, er ikke omfattet af forpligtelsen til at medføre det i 5.4.1 fastsatte transportdokument.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3(c), til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.

  RO — a — CH — 3

  Emne: Transport af urensede tomme tanke foretaget af virksomheder, der udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 og 9.
  Indhold i direktivets bilag: Konstruktion, udrustning og inspektion af tanke og køretøjer; chaufføruddannelse.
  Indhold i den nationale lovgivning: Køretøjer og urensede tomme tanke/containere, der anvendes af virksomheder, som udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker, til opbevaring af disse væsker, mens de faste tanke serviceres, er ikke omfattet af bestemmelserne om konstruktion, udrustning og inspektion og bestemmelserne om mærkning med orangefarvede fareskilte som fastsat af ADR. De er undergivet nogle særlige mærknings- og identifikationsbestemmelser, og chaufføren af køretøjet er ikke forpligtet til at have gennemført den i 8.2 foreskrevne uddannelse.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3.10, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.
  Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), nr. i), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

  RO — bi — CH — 1

  Emne: Transport af husholdningsaffald indeholdende farligt gods til bortskaffelsesanlæg.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 og 5.4.
  Indhold i direktivets bilag: Klassificering, kombinationsemballage, mærkning og etikettering, dokumentation.
  Indhold i den nationale lovgivning: Reglerne omfatter bestemmelser vedrørende forenklet klassificering af husholdningsaffald, der indeholder farligt (husholdnings-)gods, foretaget af en af de kompetente myndigheder anerkendt ekspert samt vedrørende anvendelse af egnede beholdere og uddannelse af chauffører. Husholdningsaffald, som eksperten ikke kan klassificere, må i små mængder med tydelige oplysninger på pakken og befordringsenheden transporteres til et behandlingsanlæg.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.7, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
  Bemærkninger: Disse regler gælder kun for transport af husholdningsaffald, der indeholder farligt gods, mellem offentlige behandlingsanlæg og bortskaffelsesanlæg.
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.

  RO — bi — CH — 2

  Emne: Returtransport af fyrværkeri.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2.1.2, 5.4.
  Indhold i direktivets bilag: Klassifikation og dokumentation.
  Indhold i den nationale lovgivning: For at lette returtransport af fyrværkeri med UN-numrene 0335, 0336 og 0337 fra detailsalg til leverandører påtænkes undtagelsesbestemmelser med hensyn til angivelse af nettomasse og produktklassificering i transportdokumentet.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.8, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).
  Bemærkninger: Det er praktisk taget umuligt at gennemføre en omfattende kontrol af det nøjagtige indhold i hver enkelt del af et usolgt produkt i hver pakning, når det gælder produkter bestemt for detailhandelen.
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.

  RO — bi — CH — 3

  Emne: ADR-uddannelsesbevis for ture, hvis formål er at transportere køretøjer, der er brudt sammen, ture i forbindelse med reparation, ture i forbindelse med undersøgelse af tankkøretøjer/tanke og ture med tankkøretøjer foretaget af sagkyndige, der er ansvarlige for undersøgelsen af det pågældende køretøj.
  Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 8.2.1.
  Indhold i direktivets bilag: Førere af køretøjer skal gennemføre uddannelseskurser.
  Indhold i den nationale lovgivning: ADR-uddannelse og certifikater kræves ikke ved ture i forbindelse med transport af køretøjer, der er brudt sammen, eller prøvekørsler i forbindelse med reparation, ture med det formål at undersøge tankkøretøjet eller køretøjets tank og ture foretaget af sagkyndige med ansvar for undersøgelsen af tankkøretøjer.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: DETEC's (det føderale ministerium for miljø, transport, energi og telekommunikation) anvisninger af 30. september 2008 om transport af farligt gods ad vej.
  Bemærkninger: I nogle tilfælde indeholder køretøjer, som er brudt sammen eller er under reparation, og tankkøretøjer ved den tekniske inspektion eller ved forberedelserne hertil stadig farligt gods.
  Kravene i 1.3 og 8.2.3 finder stadig anvendelse.
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.
  2.   Jernbanetransport

  Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

  RA — a — CH — 1

  Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.
  Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 6.8.
  Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om konstruktion af tanke.
  Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, er godkendte.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6) og tillæg 1, kapitel 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad vej (SDR, RS 741.621).
  Udløbsdato: den 1. januar 2023.

  RA — a — CH — 2

  Emne: Transportdokument.
  Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 5.4.1.1.1.
  Indhold i direktivets bilag: Krav om generelle oplysninger i transportdokumentet.
  Indhold i den nationale lovgivning: Anvendelse af en fællesbetegnelse i transportdokumentet og en vedlagt liste med de oplysninger, der kræves som nævnt ovenfor.
  Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6).
  Udløbsdato: den 1. januar 2023. |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods (EUT L 260 af 30.9.2008, s. 13), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/103/EU af 21. november 2014 (EUT L 335 af 22.11.2014, s. 15).

I forbindelse med denne aftale gælder følgende undtagelser fra direktiv 2008/68/EF i Schweiz:

1.   Vejtransport

Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

RO — a — CH — 1

Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 6.8.

Indhold i direktivets bilag: Undtagelser vedrørende mængden pr. transportenhed, bestemmelserne vedrørende tankenes konstruktion.

Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, kan være omfattet af undtagelserne i 1.1.3.6 ADR.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: tillæg 1, 1.1.3.6.3(b) og 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

RO — a — CH — 2

Emne: Undtagelse fra kravet om, at der skal medbringes et transportdokument for visse mængder farligt gods som defineret i 1.1.3.6.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 1.1.3.6 og 5.4.1.

Indhold i direktivets bilag: Transportdokument påkrævet.

Indhold i den nationale lovgivning: Transport af urensede tomme containere tilhørende transportkategori 4 og fyldte eller tomme gasflasker til iltapparater til brug for nødhjælpstjenester eller dykkerudstyr, forudsat at mængderne ikke overstiger de i 1.1.3.6. fastsatte grænser, er ikke omfattet af forpligtelsen til at medføre det i 5.4.1 fastsatte transportdokument.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3(c), til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

RO — a — CH — 3

Emne: Transport af urensede tomme tanke foretaget af virksomheder, der udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 6.5, 6.8, 8.2 og 9.

Indhold i direktivets bilag: Konstruktion, udrustning og inspektion af tanke og køretøjer; chaufføruddannelse.

Indhold i den nationale lovgivning: Køretøjer og urensede tomme tanke/containere, der anvendes af virksomheder, som udfører service på lagerfaciliteter for vandforurenende væsker, til opbevaring af disse væsker, mens de faste tanke serviceres, er ikke omfattet af bestemmelserne om konstruktion, udrustning og inspektion og bestemmelserne om mærkning med orangefarvede fareskilte som fastsat af ADR. De er undergivet nogle særlige mærknings- og identifikationsbestemmelser, og chaufføren af køretøjet er ikke forpligtet til at have gennemført den i 8.2 foreskrevne uddannelse.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.6.3.10, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra b), nr. i), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

RO — bi — CH — 1

Emne: Transport af husholdningsaffald indeholdende farligt gods til bortskaffelsesanlæg.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2, 4.1.10, 5.2 og 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Klassificering, kombinationsemballage, mærkning og etikettering, dokumentation.

Indhold i den nationale lovgivning: Reglerne omfatter bestemmelser vedrørende forenklet klassificering af husholdningsaffald, der indeholder farligt (husholdnings-)gods, foretaget af en af de kompetente myndigheder anerkendt ekspert samt vedrørende anvendelse af egnede beholdere og uddannelse af chauffører. Husholdningsaffald, som eksperten ikke kan klassificere, må i små mængder med tydelige oplysninger på pakken og befordringsenheden transporteres til et behandlingsanlæg.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.7, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).

Bemærkninger: Disse regler gælder kun for transport af husholdningsaffald, der indeholder farligt gods, mellem offentlige behandlingsanlæg og bortskaffelsesanlæg.

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

RO — bi — CH — 2

Emne: Returtransport af fyrværkeri.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 2.1.2, 5.4.

Indhold i direktivets bilag: Klassifikation og dokumentation.

Indhold i den nationale lovgivning: For at lette returtransport af fyrværkeri med UN-numrene 0335, 0336 og 0337 fra detailsalg til leverandører påtænkes undtagelsesbestemmelser med hensyn til angivelse af nettomasse og produktklassificering i transportdokumentet.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Tillæg 1, 1.1.3.8, til forordningen om transport af farligt gods ad landevej (SDR; RS 741.621).

Bemærkninger: Det er praktisk taget umuligt at gennemføre en omfattende kontrol af det nøjagtige indhold i hver enkelt del af et usolgt produkt i hver pakning, når det gælder produkter bestemt for detailhandelen.

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

RO — bi — CH — 3

Emne: ADR-uddannelsesbevis for ture, hvis formål er at transportere køretøjer, der er brudt sammen, ture i forbindelse med reparation, ture i forbindelse med undersøgelse af tankkøretøjer/tanke og ture med tankkøretøjer foretaget af sagkyndige, der er ansvarlige for undersøgelsen af det pågældende køretøj.

Henvisning til bilag I, del I.1, til dette direktiv: 8.2.1.

Indhold i direktivets bilag: Førere af køretøjer skal gennemføre uddannelseskurser.

Indhold i den nationale lovgivning: ADR-uddannelse og certifikater kræves ikke ved ture i forbindelse med transport af køretøjer, der er brudt sammen, eller prøvekørsler i forbindelse med reparation, ture med det formål at undersøge tankkøretøjet eller køretøjets tank og ture foretaget af sagkyndige med ansvar for undersøgelsen af tankkøretøjer.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: DETEC's (det føderale ministerium for miljø, transport, energi og telekommunikation) anvisninger af 30. september 2008 om transport af farligt gods ad vej.

Bemærkninger: I nogle tilfælde indeholder køretøjer, som er brudt sammen eller er under reparation, og tankkøretøjer ved den tekniske inspektion eller ved forberedelserne hertil stadig farligt gods.

Kravene i 1.3 og 8.2.3 finder stadig anvendelse.

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

2.   Jernbanetransport

Undtagelser gældende for Schweiz i henhold til artikel 6, stk. 2, litra a), i direktiv 2008/68/EF af 24. september 2008 om indlandstransport af farligt gods

RA — a — CH — 1

Emne: Transport af diesel- og fyringsolie med UN-nummer 1202 i tankcontainere.

Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 6.8.

Indhold i direktivets bilag: Bestemmelser om konstruktion af tanke.

Indhold i den nationale lovgivning: Tankcontainere, som ikke er konstrueret i overensstemmelse med 6.8, men ifølge national lovgivning, og hvis kapacitet er på under eller lig med 1 210 l, og som anvendes til transport af fyringsolie eller dieselolie med UN-nummer 1202, er godkendte.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6) og tillæg 1, kapitel 6.14, til forordningen om transport af farligt gods ad vej (SDR, RS 741.621).

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

RA — a — CH — 2

Emne: Transportdokument.

Henvisning til bilag II, del II.1, til dette direktiv: 5.4.1.1.1.

Indhold i direktivets bilag: Krav om generelle oplysninger i transportdokumentet.

Indhold i den nationale lovgivning: Anvendelse af en fællesbetegnelse i transportdokumentet og en vedlagt liste med de oplysninger, der kræves som nævnt ovenfor.

Oprindelig henvisning til den nationale lovgivning: Bilag til DETEC-forordningen af 3. december 1996 om transport af farligt gods med jernbane og tovbaneanlæg (RSD, RS 742.401.6).

Udløbsdato: den 1. januar 2023.

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2010/35/EU af 16. juni 2010 om transportabelt trykbærende udstyr og om ophævelse af Rådets direktiv 76/767/EØF, 84/525/EØF, 84/526/EØF, 84/527/EØF og 1999/36/EF (EUT L 165 af 30.6.2010, s. 1).

AFDELING 4 — RET TIL ADGANG TIL JERNBANEINFRASTRUKTUREN OG RET TIL AT UDFØRE TRANSITTRAFIK

| — | Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 91/440/EØF af 29. juli 1991 om udvikling af Fællesskabets jernbaner (EFT L 237 af 24.8.1991, s. 25).

| — | Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/18/EF af 19. juni 1995 om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 70).

| — | Rådets direktiv 95/19/EF af 19. juni 1995 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 75). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 95/19/EF af 19. juni 1995 om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af infrastrukturafgifter (EFT L 143 af 27.6.1995, s. 75).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/88/EU af 9. juli 2014 (EUT L 201 af 10.7.2014, s. 9). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF af 29. april 2004 om jernbanesikkerhed i EU og om ændring af Rådets direktiv 95/18/EF om udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder og direktiv 2001/14/EF om tildeling af jernbaneinfrastrukturkapacitet og opkrævning af afgifter for brug af jernbaneinfrastruktur samt sikkerhedscertificering (jernbanesikkerhedsdirektivet) (EUT L 164 af 30.4.2004, s. 44), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/88/EU af 9. juli 2014 (EUT L 201 af 10.7.2014, s. 9).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51), ændret ved Kommissionens direktiv 2014/82/EU af 24. juni 2014 (EUT L 184 af 25.6.2014, s. 11). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF af 23. oktober 2007 om certificering af lokomotivførere, der fører lokomotiver og tog på jernbanenettet i Fællesskabet (EUT L 315 af 3.12.2007, s. 51), ændret ved Kommissionens direktiv 2014/82/EU af 24. juni 2014 (EUT L 184 af 25.6.2014, s. 11).

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 af 13. juni 2007 om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter direktiv 2001/14/EF (EUT L 153 af 14.6.2007, s. 9), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 653/2007 af 13. juni 2007 om anvendelse af et fælles europæisk format for sikkerhedscertifikater og ansøgningsdokumenter i henhold til artikel 10 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF og om gyldigheden af sikkerhedscertifikater udstedt efter direktiv 2001/14/EF (EUT L 153 af 14.6.2007, s. 9), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).

| — | Kommissionens beslutning 2007/756/EF af 9. november 2007 om vedtagelse af fælles specifikationer for det nationale køretøjsregister, som er omhandlet i artikel 14, stk. 4 og 5, i direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF (EUT L 305 af 23.11.2007, s. 30), ændret ved Kommissionens afgørelse 2011/107/EU af 10. februar 2011 (EUT L 43 af 17.2.2011, s. 33). |
| --- | --- |

—

Kommissionens beslutning 2007/756/EF af 9. november 2007 om vedtagelse af fælles specifikationer for det nationale køretøjsregister, som er omhandlet i artikel 14, stk. 4 og 5, i direktiv 96/48/EF og 2001/16/EF (EUT L 305 af 23.11.2007, s. 30), ændret ved Kommissionens afgørelse 2011/107/EU af 10. februar 2011 (EUT L 43 af 17.2.2011, s. 33).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/38/EU af 10. marts 2014 (EUT L 70 af 11.3.2014, s. 20). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF af 17. juni 2008 om interoperabilitet i jernbanesystemet i Fællesskabet (omarbejdning) (EUT L 191 af 18.7.2008, s. 1), senest ændret ved Kommissionens direktiv 2014/38/EU af 10. marts 2014 (EUT L 70 af 11.3.2014, s. 20).

| — | Kommissionens forordning (EF) nr. 352/2009 af 24. april 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til risikoevaluering og -vurdering som nævnt i artikel 6, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 108 af 29.4.2009, s. 4). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EF) nr. 352/2009 af 24. april 2009 om vedtagelse af en fælles sikkerhedsmetode til risikoevaluering og -vurdering som nævnt i artikel 6, stk. 3, litra a), i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/49/EF (EUT L 108 af 29.4.2009, s. 4).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 36/2010 af 3. december 2009 om EF-modeller for lokomotivførerlicens, supplerende certifikater, bekræftede genparter af supplerende certifikater og ansøgningsformular til lokomotivførerlicens, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 13 af 19.1.2010, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 36/2010 af 3. december 2009 om EF-modeller for lokomotivførerlicens, supplerende certifikater, bekræftede genparter af supplerende certifikater og ansøgningsformular til lokomotivførerlicens, jf. Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 13 af 19.1.2010, s. 1).

| — | Kommissionens afgørelse nr. 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse nr. 2010/713/EU af 9. november 2010 om de moduler til procedurer for vurdering af overensstemmelse og anvendelsesegnethed og for EF-verifikation, der skal benyttes i tekniske specifikationer for interoperabilitet, som er vedtaget i medfør af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/57/EF (EUT L 319 af 4.12.2010, s. 1).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1158/2010 af 9. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 326 af 10.12.2010, s. 11).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1169/2010 af 10. december 2010 om en fælles sikkerhedsmetode til vurdering af overholdelsen af kravene til opnåelse af jernbanesikkerhedscertifikater (EUT L 327 af 11.12.2010, s. 13).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 af 1. marts 2011 om en model for erklæring af overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype (EUT L 57 af 2.3.2011, s. 8). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 201/2011 af 1. marts 2011 om en model for erklæring af overensstemmelse med en godkendt jernbanekøretøjstype (EUT L 57 af 2.3.2011, s. 8).

| — | Kommissionens afgørelse 2011/275/EU af 26. april 2011 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (EUT L 126 af 14.5.2011, s. 53), ændret ved Kommissionens afgørelse 2012/464/EU af 23. juli 2012 (EUT L 217 af 14.8.2012, s. 20). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2011/275/EU af 26. april 2011 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Infrastruktur i det transeuropæiske jernbanesystem for konventionelle tog (EUT L 126 af 14.5.2011, s. 53), ændret ved Kommissionens afgørelse 2012/464/EU af 23. juli 2012 (EUT L 217 af 14.8.2012, s. 20).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og om ændring af forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 445/2011 af 10. maj 2011 om en ordning for certificering af enheder med ansvar for vedligeholdelse af godsvogne og om ændring af forordning (EF) nr. 653/2007 (EUT L 122 af 11.5.2011, s. 22).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/302 af 25. februar 2015 (EUT L 55 af 26.2.2015, s. 2). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 454/2011 af 5. maj 2011 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for persontrafikken i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 123 af 12.5.2011, s. 11), senest ændret ved Kommissionens forordning (EU) 2015/302 af 25. februar 2015 (EUT L 55 af 26.2.2015, s. 2).

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 264 af 8.10.2011, s. 32). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/665/EU af 4. oktober 2011 om det europæiske register over godkendte typer af jernbanekøretøjer (EUT L 264 af 8.10.2011, s. 32).

| — | Kommissionens afgørelse 2011/765/EU af 22. november 2011 om kriterier for anerkendelsen af uddannelsescentre, der er involveret i uddannelsen af lokomotivførere, om kriterier for anerkendelsen af eksaminatorer for lokomotivførere og om kriterier for afholdelsen af prøver i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 36). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2011/765/EU af 22. november 2011 om kriterier for anerkendelsen af uddannelsescentre, der er involveret i uddannelsen af lokomotivførere, om kriterier for anerkendelsen af eksaminatorer for lokomotivførere og om kriterier for afholdelsen af prøver i overensstemmelse med Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2007/59/EF (EUT L 314 af 29.11.2011, s. 36).

| — | Kommissionens afgørelse 2012/88/EU af 25. januar 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 51 af 23.2.2012, s. 1), senest ændret ved Kommissionens afgørelse (EU) 2015/14 af 5. januar 2015 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 44). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2012/88/EU af 25. januar 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for togkontrol- og kommunikationsdelsystemerne i det transeuropæiske jernbanesystem (EUT L 51 af 23.2.2012, s. 1), senest ændret ved Kommissionens afgørelse (EU) 2015/14 af 5. januar 2015 (EUT L 3 af 7.1.2015, s. 44).

| — | Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1), ændret ved Kommissionens afgørelse 2013/710/EU af 2. december 2013 (EUT L 323 af 4.12.2013, s. 35). |
| --- | --- |

—

Kommissionens afgørelse 2012/757/EU af 14. november 2012 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Drift og trafikstyring i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ændring af beslutning 2007/756/EF (EUT L 345 af 15.12.2012, s. 1), ændret ved Kommissionens afgørelse 2013/710/EU af 2. december 2013 (EUT L 323 af 4.12.2013, s. 35).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1077/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for nationale sikkerhedsmyndigheders tilsyn efter udstedelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 3).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1078/2012 af 16. november 2012 om en fælles sikkerhedsmetode for overvågning, der skal anvendes af jernbanevirksomheder og infrastrukturforvaltere efter modtagelse af et sikkerhedscertifikat eller en sikkerhedsgodkendelse og af enheder med ansvar for vedligeholdelsen (EUT L 320 af 17.11.2012, s. 8).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for godsvogne i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af beslutning 2006/861/EF (EUT L 104 af 12.4.2013, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1236/2013 (EUT L 322 af 3.12.2013, s. 23). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 321/2013 af 13. marts 2013 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for godsvogne i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af beslutning 2006/861/EF (EUT L 104 af 12.4.2013, s. 1), ændret ved Kommissionens forordning (EU) nr. 1236/2013 (EUT L 322 af 3.12.2013, s. 23).

| — | Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/880/EU af 26. november 2014 om de fælles specifikationer for infrastrukturregistret for jernbaner og om ophævelse af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/633/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 489). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2014/880/EU af 26. november 2014 om de fælles specifikationer for infrastrukturregistret for jernbaner og om ophævelse af Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2011/633/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 489).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1300/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for tilgængelighed for handicappede og bevægelseshæmmede personer i EU's jernbanesystem (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 110).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 179). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1301/2014 af 18. november 2014 om de tekniske specifikationer for interoperabilitet gældende for delsystemet Energi i EU's jernbanenet (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 179).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1302/2014 af 18. november 2014 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for lokomotiver og rullende materiel til passagertog i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 228). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1302/2014 af 18. november 2014 om en teknisk specifikation for interoperabilitet gældende for lokomotiver og rullende materiel til passagertog i delsystemet Rullende materiel til jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 228).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1303/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 394). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1303/2014 af 18. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for sikkerhed i jernbanetunneller i jernbanesystemet i Den Europæiske Union (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 394).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1304/2014 af 26. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel, om ændring af beslutning 2008/232/EF og om ophævelse af beslutning 2011/229/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 421). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1304/2014 af 26. november 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for støj i delsystemet Rullende materiel, om ændring af beslutning 2008/232/EF og om ophævelse af beslutning 2011/229/EU (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 421).

| — | Kommissionens forordning (EU) nr. 1305/2014 af 11. december 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for godstrafikken i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 62/2006 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 438). |
| --- | --- |

—

Kommissionens forordning (EU) nr. 1305/2014 af 11. december 2014 om den tekniske specifikation for interoperabilitet gældende for delsystemet Trafiktelematik for godstrafikken i jernbanesystemet i Den Europæiske Union og om ophævelse af forordning (EF) nr. 62/2006 (EUT L 356 af 12.12.2014, s. 438).

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/171 af 4. februar 2015 om visse aspekter af proceduren for udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EUT L 29 af 5.2.2015, s. 3). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/171 af 4. februar 2015 om visse aspekter af proceduren for udstedelse af licenser til jernbanevirksomheder (EUT L 29 af 5.2.2015, s. 3).

| — | Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 af 12. juni 2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EUT L 148 af 13.6.2015, s. 17). |
| --- | --- |

—

Kommissionens gennemførelsesforordning (EU) 2015/909 af 12. juni 2015 om bestemmelser for beregning af de omkostninger, der påløber direkte som følge af jernbanedriften (EUT L 148 af 13.6.2015, s. 17).

AFDELING 5 — ANDRE OMRÅDER

| — | Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19). |
| --- | --- |

—

Rådets direktiv 92/82/EØF af 19. oktober 1992 om indbyrdes tilnærmelse af punktafgiftssatserne for mineralolier (EFT L 316 af 31.10.1992, s. 19).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39). |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/54/EF af 29. april 2004 om minimumssikkerhedskrav for tunneler i det transeuropæiske vejnet (EUT L 167 af 30.4.2004, s. 39).

| — | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF af 19. november 2008 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 319 af 29.11.2008, s. 59).« |
| --- | --- |

—

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2008/96/EF af 19. november 2008 om forvaltning af vejinfrastrukturens sikkerhed (EUT L 319 af 29.11.2008, s. 59).«

---