# Euroopa Liidu C 37/2008

| | ISSN 1725-5171 |
| --- | --- |
| Euroopa Liidu
  Teataja | C 37 |
| | |
| Eestikeelne väljaanne | Teave ja teatised | 51. köide9. veebruar 2008 |

ISSN 1725-5171

Euroopa Liidu

Teataja

C 37

Eestikeelne väljaanne

Teave ja teatised

51. köide9. veebruar 2008

---

| Teatis nr | Sisukord | Lehekülg |
| --- | --- | --- |
| | IV   Teave |
| | TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT JA ORGANITELT |
| | Kohus |
| 2008/C 037/01 | Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas
  ELT C 22, 26.1.2008 | 1 |

Teatis nr

Sisukord

Lehekülg

IV   Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT JA ORGANITELT

Kohus

2008/C 037/01

Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas
  ELT C 22, 26.1.2008

Euroopa Liidu Teatajas

1

| | V   Teated |
| --- | --- |
| | KOHTUMENETLUSED |
| | Kohus |
| 2008/C 037/02 | Kohtuasi C-481/07 P: SELEX Sistemi Integrati SpA, endine Alenia Marconi Systems SpA 2. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 29. augusti 2007. aasta määruse peale kohtuasjas T-186/05: SELEX Sistemi Integrati SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 2 |
| 2008/C 037/03 | Kohtuasi C-496/07: 14. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Tšehhi Vabariik | 3 |
| 2008/C 037/04 | Kohtuasi C-500/07 P: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (neljas koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-175/07: Territorio Energia Ambiente SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 3 |
| 2008/C 037/05 | Kohtuasi C-501/07 P: S.A.BA.R. SpA 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-176/07: S.A.BA.R. SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 4 |
| 2008/C 037/06 | Kohtuasi C-505/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunal Supremo (Hispaania) 19. novembril 2007 — Compañía Española de Comercialización de Aceite SA versus Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores ja Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) ja Administración del Estado | 5 |
| 2008/C 037/07 | Kohtuasi C-506/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Audiencia Provincial de La Coruña (Hispaania) 20. novembril 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga) versus Petrogal Española S.A., nüüd GALP Energía España SAU | 6 |
| 2008/C 037/08 | Kohtuasi C-509/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale di Bergamo (Itaalia) 21. novembril 2007 — Luigi Scarpelli versus NEOS Banca SpA | 7 |
| 2008/C 037/09 | Kohtuasi C-516/07: 22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Hispaania Kuningriik | 8 |
| 2008/C 037/10 | Kohtuasi C-518/07: 22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik | 8 |
| 2008/C 037/11 | Kohtuasi C-519/07 P: Euroopa Ühenduste Komisjoni 22. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-348/03: Koninklijke Friesland Foods NV (varem Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 9 |
| 2008/C 037/12 | Kohtuasi C-521/07: 23. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Madalmaade Kuningriik | 10 |
| 2008/C 037/13 | Kohtuasi C-522/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Finanzgericht Düsseldorf 22. novembril 2007 — Dinter GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf | 10 |
| 2008/C 037/14 | Kohtuasi C-524/07: 26. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Austria Vabariik | 11 |
| 2008/C 037/15 | Kohtuasi C-525/07 P: Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-249/04: Combescot versus komisjon | 12 |
| 2008/C 037/16 | Kohtuasi C-526/07 P: Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-250/04: Combescot versus komisjon | 12 |
| 2008/C 037/17 | Kohtuasi C-529/07: Eelotsusetaotlus, mille Oberster Gerichtshof (Austria) 28. novembril 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG versus Franz Hauswirth GmbH | 13 |
| 2008/C 037/18 | Kohtuasi C-530/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Portugali Vabariik | 14 |
| 2008/C 037/19 | Kohtuasi C-531/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft versus LIBRO Handelsgesellschaft mbH | 14 |
| 2008/C 037/20 | Kohtuasi C-533/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Falco Privatstiftung ja Thomas Rabitsch versus Gisela Weller-Lindhorst | 15 |
| 2008/C 037/21 | Kohtuasi C-534/07 P: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-30/05: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH & Co.KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 16 |
| 2008/C 037/22 | Kohtuasi C-538/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itaalia) 3. detsembril 2007 — Assitur Srl versus Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricultura di Milano | 16 |
| 2008/C 037/23 | Kohtuasi C-539/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik | 17 |
| 2008/C 037/24 | Kohtuasi C-540/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik | 17 |
| 2008/C 037/25 | Kohtuasi C-542/07 P: Imagination Technologies Ltd 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 20. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-461/04: Imagination Technologies Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused) | 18 |
| 2008/C 037/26 | Kohtuasi C-543/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Belgia Kuningriik | 18 |
| 2008/C 037/27 | Kohtuasi C-544/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poola Vabariik) 4. detsembril 2007 — Uwe Rüffler versus Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu | 19 |
| 2008/C 037/28 | Kohtuasi C-550/07 P: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd 8. detsembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-253/03: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 19 |
| 2008/C 037/29 | Kohtuasi C-552/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Conseil d'État 11. detsembril 2007 — Commune de Sausheim versus Pierre Azelvandre | 20 |
| 2008/C 037/30 | Kohtuasi C-556/07: 13. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Prantsuse Vabariik | 20 |
| 2008/C 037/31 | Kohtuasi C-559/07: 17. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Kreeka Vabariik | 21 |
| | Esimese Astme Kohus |
| 2008/C 037/32 | Kohtuasi T-133/03: Esimese Astme Kohtu 5. detsembri 2007. aasta määrus — Schering-Plough versus komisjon ja EMEA (Tühistamishagi — Osaline vastuvõetamatus — Menetluse algatamise huvi — Hagi eseme äralangemine — Asjas kohtuotsuse mittetegemine) | 22 |
| 2008/C 037/33 | Kohtuasi T-345/05 III R: Esimese Astme Kohtu presidendi 22. novembri 2007. aasta määrus — V. versus parlament (Ajutiste meetmete kohaldamine — Euroopa Parlamendi liikmelt immuniteedi võtmine — Täitmise peatamise taotlus — Ajutise meetme kohaldamist õigustavate asjaolude puudumine) | 22 |
| 2008/C 037/34 | Kohtuasi T-120/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. oktoobri 2007. aasta määrus — MB Immobilien versus komisjon (Ajutised meetmed — Riigiabi uutes liidumaades — Tagasinõudmise kohustus — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Kiireloomulisus — Huvide kaalumine) | 23 |
| 2008/C 037/35 | Kohtuasi T-349/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon (Ajutised meetmed — Direktiiv 91/414/EMÜ — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Vastuvõetavus — Kiireloomulisuse puudumine) | 23 |
| 2008/C 037/36 | Kohtuasi T-350/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon (Ajutised meetmed — Direktiiv 91/414/EMÜ — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Vastuvõetavus — Kiireloomulisuse puudumine) | 23 |
| 2008/C 037/37 | Kohtuasi T-429/07: 27. novembril 2007 esitatud hagi — BP Aromatics Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 24 |
| 2008/C 037/38 | Kohtuasi T-431/07: 26. novembril 2007 esitatud hagi — Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Fernández Martinez (HELLER) | 24 |
| 2008/C 037/39 | Kohtuasi T-434/07: 28. novembril 2007 esitatud hagi — Volvo Trademark Holding AB versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Elena Grebenshikova (SOLVO) | 25 |
| 2008/C 037/40 | Kohtuasi T-435/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — New Look versus Siseturu Ühtlustamise Amet (NEW LOOK) | 25 |
| 2008/C 037/41 | Kohtuasi T-438/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Spa Monopole versus Siseturu Ühtlustamise Amet — De Francesco Import (SpagO) | 26 |
| 2008/C 037/42 | Kohtuasi T-439/07: 4. detsembril 2007 esitatud hagi — Coats Holdings Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 26 |
| 2008/C 037/43 | Kohtuasi T-441/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon | 27 |
| 2008/C 037/44 | Kohtuasi T-442/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon | 28 |
| 2008/C 037/45 | Kohtuasi T-444/07: 5. detsembril 2007 esitatud hagi — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) versus komisjon | 29 |
| 2008/C 037/46 | Kohtuasi T-445/07: 7. detsembril 2007 esitatud hagi — Berning & Söhne GmbH & co. KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 30 |
| 2008/C 037/47 | Kohtuasi T-446/07: 7. detsembril 2007 esitatud hagi — Royal Appliance International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx) | 30 |
| 2008/C 037/48 | Kohtuasi T-447/07: 5. detsembril 2007 esitatud hagi — Scovill Fasteners, Inc. versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 31 |
| 2008/C 037/49 | Kohtuasi T-449/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Rotter versus Siseturu Ühtlustamise Amet (EU-BRUZZEL) | 31 |
| 2008/C 037/50 | Kohtuasi T-450/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Harwin International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Cuadrado (Pickwick) | 32 |
| 2008/C 037/51 | Kohtuasi T-451/07: 10. detsembril 2007 esitatud hagi — WellBiz Verein, WellBiz Association versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Wild (WELLBIZ) | 32 |
| 2008/C 037/52 | Kohtuasi T-453/07: 11. detsembril 2007 esitatud hagi — Dylog Italia versus Siseturu Ühtlustamise Amet — GSI Office Management (IP Manager) | 33 |
| 2008/C 037/53 | Kohtuasi T-105/04: Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2007. aasta määrus — Sandoz versus komisjon | 33 |
| 2008/C 037/54 | Kohtuasi T-329/07: Esimese Astme Kohtu 11. detsembri 2007. aasta määrus — UPS Europe ja UPS Deutschland versus komisjon | 33 |
| | Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohus |
| 2008/C 037/55 | Kohtuasi F-57/06: Avaliku Teenistuse Kohtu (kolmas koda) 7. novembri 2007. aasta otsus — Hinderyckx versus nõukogu (Ametnikud — Edutamine — 2005. aasta edutamine — Edutatud ametnike nimekirja kandmata jätmine — Personalieeskirjade artikli 45 rikkumine — Teenete võrdlev hindamine — Erinevates institutsioonides tehtud hindamisaruanded) | 34 |
| 2008/C 037/56 | Kohtuasi F-88/07: 29. augustil 2007 esitatud hagi — Juan Luís Domínguez González versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 34 |
| 2008/C 037/57 | Kohtuasi F-135/07: 30. oktoobril 2007 esitatud hagi — Daniele Smadja versus Euroopa Ühenduste Komisjon | 35 |

V   Teated

KOHTUMENETLUSED

Kohus

2008/C 037/02

Kohtuasi C-481/07 P: SELEX Sistemi Integrati SpA, endine Alenia Marconi Systems SpA 2. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 29. augusti 2007. aasta määruse peale kohtuasjas T-186/05: SELEX Sistemi Integrati SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

2

2008/C 037/03

Kohtuasi C-496/07: 14. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Tšehhi Vabariik

versus

3

2008/C 037/04

Kohtuasi C-500/07 P: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (neljas koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-175/07: Territorio Energia Ambiente SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

3

2008/C 037/05

Kohtuasi C-501/07 P: S.A.BA.R. SpA 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-176/07: S.A.BA.R. SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

4

2008/C 037/06

Kohtuasi C-505/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunal Supremo (Hispaania) 19. novembril 2007 — Compañía Española de Comercialización de Aceite SA versus Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores ja Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) ja Administración del Estado

versus

5

2008/C 037/07

Kohtuasi C-506/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Audiencia Provincial de La Coruña (Hispaania) 20. novembril 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga) versus Petrogal Española S.A., nüüd GALP Energía España SAU

versus

6

2008/C 037/08

Kohtuasi C-509/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale di Bergamo (Itaalia) 21. novembril 2007 — Luigi Scarpelli versus NEOS Banca SpA

versus

7

2008/C 037/09

Kohtuasi C-516/07: 22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Hispaania Kuningriik

versus

8

2008/C 037/10

Kohtuasi C-518/07: 22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

versus

8

2008/C 037/11

Kohtuasi C-519/07 P: Euroopa Ühenduste Komisjoni 22. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-348/03: Koninklijke Friesland Foods NV (varem Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

9

2008/C 037/12

Kohtuasi C-521/07: 23. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Madalmaade Kuningriik

versus

10

2008/C 037/13

Kohtuasi C-522/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Finanzgericht Düsseldorf 22. novembril 2007 — Dinter GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf

versus

10

2008/C 037/14

Kohtuasi C-524/07: 26. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Austria Vabariik

versus

11

2008/C 037/15

Kohtuasi C-525/07 P: Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-249/04: Combescot versus komisjon

versus

12

2008/C 037/16

Kohtuasi C-526/07 P: Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-250/04: Combescot versus komisjon

versus

12

2008/C 037/17

Kohtuasi C-529/07: Eelotsusetaotlus, mille Oberster Gerichtshof (Austria) 28. novembril 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG versus Franz Hauswirth GmbH

versus

13

2008/C 037/18

Kohtuasi C-530/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Portugali Vabariik

versus

14

2008/C 037/19

Kohtuasi C-531/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft versus LIBRO Handelsgesellschaft mbH

versus

14

2008/C 037/20

Kohtuasi C-533/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Falco Privatstiftung ja Thomas Rabitsch versus Gisela Weller-Lindhorst

versus

15

2008/C 037/21

Kohtuasi C-534/07 P: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-30/05: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH & Co.KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

16

2008/C 037/22

Kohtuasi C-538/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itaalia) 3. detsembril 2007 — Assitur Srl versus Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricultura di Milano

versus

16

2008/C 037/23

Kohtuasi C-539/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik

versus

17

2008/C 037/24

Kohtuasi C-540/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik

versus

17

2008/C 037/25

Kohtuasi C-542/07 P: Imagination Technologies Ltd 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 20. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-461/04: Imagination Technologies Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

versus

18

2008/C 037/26

Kohtuasi C-543/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Belgia Kuningriik

versus

18

2008/C 037/27

Kohtuasi C-544/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poola Vabariik) 4. detsembril 2007 — Uwe Rüffler versus Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

versus

19

2008/C 037/28

Kohtuasi C-550/07 P: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd 8. detsembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-253/03: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

19

2008/C 037/29

Kohtuasi C-552/07: Eelotsusetaotlus, mille esitas Conseil d'État 11. detsembril 2007 — Commune de Sausheim versus Pierre Azelvandre

versus

20

2008/C 037/30

Kohtuasi C-556/07: 13. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Prantsuse Vabariik

versus

20

2008/C 037/31

Kohtuasi C-559/07: 17. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Kreeka Vabariik

versus

21

Esimese Astme Kohus

2008/C 037/32

Kohtuasi T-133/03: Esimese Astme Kohtu 5. detsembri 2007. aasta määrus — Schering-Plough versus komisjon ja EMEA (Tühistamishagi — Osaline vastuvõetamatus — Menetluse algatamise huvi — Hagi eseme äralangemine — Asjas kohtuotsuse mittetegemine)

versus

22

2008/C 037/33

Kohtuasi T-345/05 III R: Esimese Astme Kohtu presidendi 22. novembri 2007. aasta määrus — V. versus parlament (Ajutiste meetmete kohaldamine — Euroopa Parlamendi liikmelt immuniteedi võtmine — Täitmise peatamise taotlus — Ajutise meetme kohaldamist õigustavate asjaolude puudumine)

versus

22

2008/C 037/34

Kohtuasi T-120/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. oktoobri 2007. aasta määrus — MB Immobilien versus komisjon (Ajutised meetmed — Riigiabi uutes liidumaades — Tagasinõudmise kohustus — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Kiireloomulisus — Huvide kaalumine)

versus

23

2008/C 037/35

Kohtuasi T-349/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon (Ajutised meetmed — Direktiiv 91/414/EMÜ — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Vastuvõetavus — Kiireloomulisuse puudumine)

versus

23

2008/C 037/36

Kohtuasi T-350/07 R: Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon (Ajutised meetmed — Direktiiv 91/414/EMÜ — Taotlus kohaldamise peatamiseks — Vastuvõetavus — Kiireloomulisuse puudumine)

versus

23

2008/C 037/37

Kohtuasi T-429/07: 27. novembril 2007 esitatud hagi — BP Aromatics Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

24

2008/C 037/38

Kohtuasi T-431/07: 26. novembril 2007 esitatud hagi — Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Fernández Martinez (HELLER)

versus

24

2008/C 037/39

Kohtuasi T-434/07: 28. novembril 2007 esitatud hagi — Volvo Trademark Holding AB versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Elena Grebenshikova (SOLVO)

versus

25

2008/C 037/40

Kohtuasi T-435/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — New Look versus Siseturu Ühtlustamise Amet (NEW LOOK)

versus

25

2008/C 037/41

Kohtuasi T-438/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Spa Monopole versus Siseturu Ühtlustamise Amet — De Francesco Import (SpagO)

versus

26

2008/C 037/42

Kohtuasi T-439/07: 4. detsembril 2007 esitatud hagi — Coats Holdings Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

26

2008/C 037/43

Kohtuasi T-441/07: 29. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon

versus

27

2008/C 037/44

Kohtuasi T-442/07: 30. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon

versus

28

2008/C 037/45

Kohtuasi T-444/07: 5. detsembril 2007 esitatud hagi — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) versus komisjon

versus

29

2008/C 037/46

Kohtuasi T-445/07: 7. detsembril 2007 esitatud hagi — Berning & Söhne GmbH & co. KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

30

2008/C 037/47

Kohtuasi T-446/07: 7. detsembril 2007 esitatud hagi — Royal Appliance International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

versus

30

2008/C 037/48

Kohtuasi T-447/07: 5. detsembril 2007 esitatud hagi — Scovill Fasteners, Inc. versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

31

2008/C 037/49

Kohtuasi T-449/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Rotter versus Siseturu Ühtlustamise Amet (EU-BRUZZEL)

versus

31

2008/C 037/50

Kohtuasi T-450/07: 3. detsembril 2007 esitatud hagi — Harwin International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Cuadrado (Pickwick)

versus

32

2008/C 037/51

Kohtuasi T-451/07: 10. detsembril 2007 esitatud hagi — WellBiz Verein, WellBiz Association versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Wild (WELLBIZ)

versus

32

2008/C 037/52

Kohtuasi T-453/07: 11. detsembril 2007 esitatud hagi — Dylog Italia versus Siseturu Ühtlustamise Amet — GSI Office Management (IP Manager)

versus

33

2008/C 037/53

Kohtuasi T-105/04: Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2007. aasta määrus — Sandoz versus komisjon

versus

33

2008/C 037/54

Kohtuasi T-329/07: Esimese Astme Kohtu 11. detsembri 2007. aasta määrus — UPS Europe ja UPS Deutschland versus komisjon

versus

33

Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohus

2008/C 037/55

Kohtuasi F-57/06: Avaliku Teenistuse Kohtu (kolmas koda) 7. novembri 2007. aasta otsus — Hinderyckx versus nõukogu (Ametnikud — Edutamine — 2005. aasta edutamine — Edutatud ametnike nimekirja kandmata jätmine — Personalieeskirjade artikli 45 rikkumine — Teenete võrdlev hindamine — Erinevates institutsioonides tehtud hindamisaruanded)

versus

34

2008/C 037/56

Kohtuasi F-88/07: 29. augustil 2007 esitatud hagi — Juan Luís Domínguez González versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

34

2008/C 037/57

Kohtuasi F-135/07: 30. oktoobril 2007 esitatud hagi — Daniele Smadja versus Euroopa Ühenduste Komisjon

versus

35

| ET | |
| --- | --- |

ET

---

IV Teave

TEAVE EUROOPA LIIDU INSTITUTSIOONIDELT JA ORGANITELT

Kohus

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/1

---

(2008/C 37/01)

Euroopa Kohtu viimane väljaanne Euroopa Liidu Teatajas

ELT C 22, 26.1.2008

Eelmised väljaanded

ELT C 8, 12.1.2008

ELT C 315, 22.12.2007

ELT C 297, 8.12.2007

ELT C 283, 24.11.2007

ELT C 269, 10.11.2007

ELT C 247, 20.10.2007

Käesolevad tekstid on kättesaadavad:

| | EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu |
| --- | --- |

EUR-Lex: http://eur-lex.europa.eu

---

V Teated

KOHTUMENETLUSED

Kohus

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/2 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/2

---

SELEX Sistemi Integrati SpA, endine Alenia Marconi Systems SpA 2. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 29. augusti 2007. aasta määruse peale kohtuasjas T-186/05: SELEX Sistemi Integrati SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-481/07 P)

(2008/C 37/02)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: SELEX Sistemi Integrati SpA, endine Alenia Marconi Systems SpA (esindajad: advokaadid F. Sciaudone, R. Sciaudone ja A. Neri)

Teised menetluse pooled: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| — | Tühistada Esimese Astme Kohtu poolt kohtuasjas T-186/05 29. augustil 2007 tehtud määrus ja suunata asi tagasi sisulisele arutamisele Esimese Astme Kohtus vastavalt Euroopa Kohtu antavatele juhtnööridele; |
| --- | --- |

—

Tühistada Esimese Astme Kohtu poolt kohtuasjas T-186/05 29. augustil 2007 tehtud määrus ja suunata asi tagasi sisulisele arutamisele Esimese Astme Kohtus vastavalt Euroopa Kohtu antavatele juhtnööridele;

| — | Mõista käesoleva apellatsioonimenetluse ja kohtuasja T-186/05 kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

Mõista käesoleva apellatsioonimenetluse ja kohtuasja T-186/05 kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Nõude toetuseks väidab apellant, et:

| a) | kohtuasjas T-155/04 kantud õigusabikulud on ebaseaduslikult hüvitatavate kulude hulgast välja jäetud. Apellandi väitel Esimese Astme Kohus:






  — | iseloomustas kahju hüvitamise nõuet valesti kui kohtuasjas T-155/04 „kulude järjestuse muutmise” katset; |
| --- | --- | --- |

a)

kohtuasjas T-155/04 kantud õigusabikulud on ebaseaduslikult hüvitatavate kulude hulgast välja jäetud. Apellandi väitel Esimese Astme Kohus:

—

iseloomustas kahju hüvitamise nõuet valesti kui kohtuasjas T-155/04 „kulude järjestuse muutmise” katset;

| — | tõlgendas valesti Esimese Astme Kohtu kodukorra artikleid 87 jj kahjude hüvitamise põhimõtete suhtes; |
| --- | --- |

—

tõlgendas valesti Esimese Astme Kohtu kodukorra artikleid 87 jj kahjude hüvitamise põhimõtete suhtes;

| — | leidis vääralt, et asjas oli kohaldatav kohtuotsus Montorio; |
| --- | --- |

—

leidis vääralt, et asjas oli kohaldatav kohtuotsus Montorio;

| b) | Esimese Astme Kohus tegi õigusliku vea, leides, et kohtueelses haldusmenetluses kantud õigusabi kulud hüvitatavate kulude hulka ei kuulu. Esimese Astme Kohtu viga on apellandi hinnangul seotud kodukorra artiklite 87 jj tõlgendamise ja kohaldamisega just selle kahju hüvitamise nõude osas, mis jäi täielikult nende sätete kohaldumisalast välja; |
| --- | --- |

b)

Esimese Astme Kohus tegi õigusliku vea, leides, et kohtueelses haldusmenetluses kantud õigusabi kulud hüvitatavate kulude hulka ei kuulu. Esimese Astme Kohtu viga on apellandi hinnangul seotud kodukorra artiklite 87 jj tõlgendamise ja kohaldamisega just selle kahju hüvitamise nõude osas, mis jäi täielikult nende sätete kohaldumisalast välja;

| c) | tema esitatud tõendeid on muudetud ja moondatud. Esimese Astme Kohus ei uurinud korralikult tema esitatud väiteid ja argumente; |
| --- | --- |

c)

tema esitatud tõendeid on muudetud ja moondatud. Esimese Astme Kohus ei uurinud korralikult tema esitatud väiteid ja argumente;

| d) | põhjendused on ebaloogilised ja vastukäivad ning rikutud on kahju hüvitamist puudutavat ühenduse kohtupraktikat. Esimese Astme Kohus ei kohaldanud tegelikult põhimõtteid, mis on kehtestatud liidetud kohtuasjades C-104/89 ja C-37/90 tehtud kohtuotsuses Mulder (1) ja kohtuasjas C-243/05 P tehtud kohtuotsuses Agraz (2); |
| --- | --- |

d)

põhjendused on ebaloogilised ja vastukäivad ning rikutud on kahju hüvitamist puudutavat ühenduse kohtupraktikat. Esimese Astme Kohus ei kohaldanud tegelikult põhimõtteid, mis on kehtestatud liidetud kohtuasjades C-104/89 ja C-37/90 tehtud kohtuotsuses Mulder (1) ja kohtuasjas C-243/05 P tehtud kohtuotsuses Agraz (2);

| e) | rikutud on Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklit 44. Apellandi hinnangul ei ole selle artikli õige tõlgendamise korral vajalik, et apellant „kindlasti” tõendeid esitaks, vaid vastupidi, see säte põhineb „võimalikkuse” kontseptsioonil, st et pool on kohustatud tõendeid esitama vaid siis, kui see on võimalik; |
| --- | --- |

e)

rikutud on Esimese Astme Kohtu kodukorra artiklit 44. Apellandi hinnangul ei ole selle artikli õige tõlgendamise korral vajalik, et apellant „kindlasti” tõendeid esitaks, vaid vastupidi, see säte põhineb „võimalikkuse” kontseptsioonil, st et pool on kohustatud tõendeid esitama vaid siis, kui see on võimalik;

| f) | otsuse põhjendav osa on puudulik osas, mis puudutab haldusmenetluse mõistliku kestuse põhimõtte rikkumisega apellandile tekitatud kahju. Esimese Astme Kohus ei põhjendanud nimelt, miks ta apellandi selle konkreetse kahju hüvitamise nõude rahuldamata jättis; |
| --- | --- |

f)

otsuse põhjendav osa on puudulik osas, mis puudutab haldusmenetluse mõistliku kestuse põhimõtte rikkumisega apellandile tekitatud kahju. Esimese Astme Kohus ei põhjendanud nimelt, miks ta apellandi selle konkreetse kahju hüvitamise nõude rahuldamata jättis;

| g) | moonutatud on argumente ja tõendeid ning esitatud on ebaloogiline põhjendus, mis on vastuolus mittevaralise kahju hüvitamist puudutava ühenduse kohtupraktikaga. Esimese Astme Kohus ei oleks tohtinud tugineda argumentidele, mis puudutasid ainult tarne riigihankelepingute sõlmimise otsuste välistamist või puudumist, selleks et jätta rahuldamata kahju hüvitamise nõue, mis oli seotud haldusmenetluse mõistliku kestuse põhimõtte rikkumisega või komisjoni hoolsuse kohustuse põhimõtte rikkumisega. |
| --- | --- |

g)

moonutatud on argumente ja tõendeid ning esitatud on ebaloogiline põhjendus, mis on vastuolus mittevaralise kahju hüvitamist puudutava ühenduse kohtupraktikaga. Esimese Astme Kohus ei oleks tohtinud tugineda argumentidele, mis puudutasid ainult tarne riigihankelepingute sõlmimise otsuste välistamist või puudumist, selleks et jätta rahuldamata kahju hüvitamise nõue, mis oli seotud haldusmenetluse mõistliku kestuse põhimõtte rikkumisega või komisjoni hoolsuse kohustuse põhimõtte rikkumisega.

---

(1)  27. jaanuari 2000. aasta otsus, EKL 2000, lk I-203.

(2)  9. novembri 2006. aasta otsus, EKL 2006, lk I-10833.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/3

---

14. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Tšehhi Vabariik

(Kohtuasi C-496/07)

(2008/C 37/03)

Kohtumenetluse keel: tšehhi

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: G. Rozet ja M. Šimerdová)

Kostja: Tšehhi Vabariik

Hageja nõuded

| — | tuvastada, et kuna Tšehhi siseriiklik õigus näeb ette, et Tšehhi lipu all sõitva laeva kapteniks saab olla üksnes Tšehhi kodanik, siis ei ole Tšehhi Vabariik täitnud EÜ artiklist 39 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Tšehhi siseriiklik õigus näeb ette, et Tšehhi lipu all sõitva laeva kapteniks saab olla üksnes Tšehhi kodanik, siis ei ole Tšehhi Vabariik täitnud EÜ artiklist 39 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Tšehhi Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Tšehhi Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon tugineb oma hagis järgmistele põhjendustele:

Tšehhi siseriiklik õigus (seadus nr 61/2000) paneb laevaomanikule kohustuse tagada, et Tšehhi lipu alla sõitva laeva kapteniks on Tšehhi kodanik.

See selge ja tingimusetu Tšehhi kodakondsuse omamise kriteerium on Euroopa Ühenduste Komisjoni arvates vastuolus järeldustega, milleni Euroopa Kohus jõudis kohtuasjades C-405/01 (1) ja C-47/02 (2). Komisjon viitab eelkõige järeldustele, mis on esitatud kohtuasjas C-405/01 tehtud otsuse punktis 44 ja kohtuasjas C-47/02 tehtud otsuse punktis 63. Tšehhi siseriiklikus õiguses laevakaptenite kodakondsuse kohta sätestatud tingimus on absoluutne. Tšehhi asjaomase õigusakti sätted ei võta arvesse, kuidas ning, mis ulatuses laevakapten tegelikult teostab avalikku võimu, mis on Euroopa Kohtu eespool viidatud kohtupraktika kohaselt nõutud. Asjaolust, et Tšehhi õigus annab Tšehhi lipu alla sõitva laeva kaptenile õigusi, mis kuuluvad avaliku võimu teostamise alla, ei piisa EÜ artikli 39 lõikes 4 sätestatud töötajate liikumisvabaduse piiramise õigustamiseks.

Euroopa Ühenduste Komisjon leiab, et Tšehhi Vabariik peab oma siseriikliku õiguse viima Euroopa Ühendsute Kohtu praktikaga kooskõlla, olgugi et (Tšehhi Vabariigi väidetel) praegu ei kanna ükski laev Tšehhi lippu.

---

(1)  30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-405/01: Colegio de Oficiales de la Marina Mercante Española (EKL 2003, lk I-10391), mis käsitleb Hispaania siseriiklikku õigust, kus nähakse ette, et Hispaania lipu all sõitva laeva kapteniks ja vanemtüürimeheks saab olla üksnes Hispaania kodanik.

(2)  30. septembri 2003. aasta otsus kohtuasjas C-47/02: Albert Anker, Klaas Ras ja Albertus Snopek (EKL 2003, lk I-10447) mis puudutab Saksa siseriiklikku õigust, kus nähakse ette, et Saksa lipu all sõitva väikesemõõduliste merelaevade (Kleine Seeschifffahrt) kapteni ametikohal saab olla üksnes Saksa kodanik.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/3

---

Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (neljas koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-175/07: Territorio Energia Ambiente SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-500/07 P)

(2008/C 37/04)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Territorio Energia Ambiente SpA (TEA) (esindajad: advokaadid E. Coffrini ja F. Tesauro)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| — | Tühistada ja/või muuta täielikult Esimese Astme Kohtu otsus, mille peale on esitatud käesolev apellatsioonkaebus, koos kõigi sellest tulenevate õiguslike tagajärgedega; |
| --- | --- |

—

Tühistada ja/või muuta täielikult Esimese Astme Kohtu otsus, mille peale on esitatud käesolev apellatsioonkaebus, koos kõigi sellest tulenevate õiguslike tagajärgedega;

| — | rahuldada esimese astme kohtus esitatud hagis esitatud nõuded. |
| --- | --- |

—

rahuldada esimese astme kohtus esitatud hagis esitatud nõuded.

Väited ja peamised argumendid

Komisjoni 5. juuni 2002. aasta otsusega (1)„avalikke teenuseid osutavatele riikliku enamusosalusega ettevõtjatele maksuvabastuste ja subsideeritud laenude näol antud riigiabi kohta” tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks riigiabiks seaduse nr 549/1995 artikli 3 punkti 70 ja dekreetseaduse nr 331/1993 artikli 66 punkti 14 (seaduseks muudetud ja muudatustega versioonis) alusel kohaliku tasandi avalikke teenuseid osutavatele riikliku enamusosalusega kapitaliühingutele võimaldatud maksuvabastuste kord. Apellandi väitel ei puudutanud komisjoni otsus konkreetseid äriühinguid, vaid laienes seaduse 241/1990 artikli 22 alusel asutatud riikliku enamusosalusega äriühingutele. Otsusest ei teatatud seega ühelegi äriühingule (samuti mitte apellandile), kuna selle adressaate ei olnud konkreetselt määratletud. Itaalia riik rakendas eespool nimetatud otsust 15. veebruari 2007. aasta dekreetseadusega nr 10, usaldades abi tagasinõudmise ülesande maksuametile. Seetõttu edastas Mantova maksuamet 29. märtsil 2007 apellandist äriühingule nõude maksta 1 748 289,75 eurot koos intressidega 912 180,64 eurot.

Kuid apellandist äriühingus ei ole riigil enamusosalust, vaid tegemist on riigi äriühinguga, mistõttu ei saa seda puudutada „komisjoni järeldused ja komisjoni otsus”.

Apellant osutab siselepingu (in-house) alusel kohaliku tasandi avalikke teenuseid; juba Mantova kohalik omavalitsusüksus usaldas selle ülesande munitsipaalettevõttele, millest sai hiljem seaduse 127/97 alusel apellandist äriühing.

Apellandist äriühing osutab avalikke teenuseid monopoli korras ja peamiselt kohalikus kontekstis kusjuures ta ei saa mõjutada vaba konkurentsi, mida ei saa esineda, kuna puudub turg.

Riigi äriühing ei ole muud, kui nende aktsionäridest kohalike omavalitsusüksuste kaudne organ, kes on komisjoni poolt etteheidetud maksuvabastuse tegelikud adressaadid.

Seega ei ole apellandile võimaldatud maksuvabastust objektiivsetel ja subjektiivsetel põhjustel võimalik määratleda alusetult antud riigiabina, mis on vastuolus asutamislepingu artiklis 87 ettenähtuga.

Kirjeldatud põhjustel esitati Esimese Astme Kohtule eespool nimetatud komisjoni otsuse peale hagi, mis registreeriti numbri all T-175/07 ning määrati neljandale kojale; asi lahendati Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta vastuvõetamatuse määrusega, mida põhjendati EÜ asutamislepingu artikli 230 lõikes 5 ette nähtud tähtaja järgimata jätmisega, sest nimetatud artikli kohaselt oleks tühistamishagi pidanud esitama kahe kuu jooksul vastavalt kas vaidlustatud akti avaldamisest või teatavakstegemisest hagejale või nende puudumisel kahe kuu jooksul pärast päeva, mil hageja sellest teada sai vastavalt kodukorra artikli 102 lõikele 1.

Apellant väidab, et selline väide on põhjendamata, sealhulgas arvestades 17. septembri 1980. aasta otsust kohtuasjas 730/79; (2)14. novembri 1984. aasta otsust kohtuasjas 323/82; (3)12. detsembri 1996. aasta otsust kohtuasjas T-358/94 (4) ja eelkõige Euroopa Kohtu (kolmas koda) 23. veebruari 2006. aasta otsust kohtuasjas C-346/03 (5), mistõttu käesolevas apellatsioonkaebuses taotletakse Esimese Astme Kohtu otsuse muutmist.

Esimese Astme Kohtule esitati tegelikult hagi praktiliselt kohe pärast seda, kui apellant sai teada sellest, et ta oli komisjoni otsuse adressaat, ehk kui ta sai kätte maksuameti maksenõude.

Lisaks tugineb apellant Esimese Astme Kohtu määruse vaidlustamiseks ka väitele, et sellega kohaldati vääralt asutamislepingu artiklit 225.

Nõuet tühistada komisjoni otsus tuleb tegelikult pidada tihedalt seotuks nõudega tuvastada, et apellant ei ole otsuse adressaat, mistõttu taotletakse esimese astme kohtu määruse muutmist ka seoses Esimese Astme Kohtu sedastusega, et tal puudub ratione materiae pädevus.

---

(1)  EÜT 2003, L 77, lk 21.

(2)  EKL 1980, lk 2671.

(3)  EKL 1984, lk 3809.

(4)  EKL 1996, lk II-2109.

(5)  EKL. 2005, lk I-6159.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/4 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/4

---

S.A.BA.R. SpA 19. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-176/07: S.A.BA.R. SpA versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-501/07 P)

(2008/C 37/05)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: S.A.BA.R. SpA (esindajad: advokaadid E. Coffrini ja F. Tesauro)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| — | Tühistada ja/või muuta apellatsiooniastmes tervikuna käesoleva hagi esemeks olev Esimese Astme Kohtu määrus ja teha ise õiguspärane otsus. |
| --- | --- |

—

Tühistada ja/või muuta apellatsiooniastmes tervikuna käesoleva hagi esemeks olev Esimese Astme Kohtu määrus ja teha ise õiguspärane otsus.

| — | Rahuldada esimeses astmes esitatud nõuded. |
| --- | --- |

—

Rahuldada esimeses astmes esitatud nõuded.

Väited ja peamised argumendid

Komisjoni 5. juuni 2002. aasta otsusega (1)„riigiabi kohta, mida Itaalia on andnud maksuvabastuste ja madala intressimääraga laenudena avalikke teenuseid osutavatele ettevõtjatele, mille enamusosalus kuulub riigile” tunnistati ühisturuga kokkusobimatuks riigiabiks maksuvabastus, mis oli seaduse nr 549/1995 artikli 3 lõike 70 ja dekreetseaduse nr 331/1993, muudetud, artikli 66 lõike 14 alusel antud äriühingutele, mille enamusosalus kuulus riigile ja mis osutasid kohalikke avalikke teenuseid. Komisjoni otsus ei puudutanud ühtegi konkreetset äriühingut, vaid hõlmas kõiki seaduse nr 241/1990 artikli 22 tähenduses loodud äriühinguid, mille enamusosalus kuulus riigile. Kuna otsusel ei olnud konkreetseid adressaate, ei tehtud seda teatavaks ühelegi äriühingule (ka mitte apellandile). Itaalia riik täitis nimetatud otsuse 15. veebruari 2007. aasta dekreetseadusega nr 10, andes sellega maksuametitele volituse antud abi tagasi nõuda. Seetõttu esitas Guastalla maksuamet 20. märtsil 2007 hagejale nõuded järgmiste summade tagastamiseks: 15. märtsi 2007. aasta nõue nr 3796 põhisummale 1 912 128,47 eurot ja intressidele 2 192 225 eurot; 15. märtsi 2007. aasta nõue nr 3799 põhisummale 815 406,94 eurot ja intressidele 783 529 eurot, ja 15. märtsi 2007. aasta nõue nr 3800 põhisummale 439 549,29 eurot intressidele 712 588 eurot.

Apellandist äriühing ei ole siiski riigi enamusosalusega äriühing, vaid kuulub täielikult riigile. Seetõttu ei saanud „komisjoni järeldused ja otsus” teda puudutada.

Apellandil on sisemine kohustus osutada kohalikke avalikke teenuseid, mida ta teeb kaheksale ühinenud kohalikule omavalitsusele, ning ta on loodud just sel eesmärgil ja seadusega ette nähtud korras.

Apellant osutab avalikke teenuseid halduslepingu alusel, peamiselt kohalikul tasandil, ning ta ei saa mõjutada vaba konkurentsi, kuna turu puudumise tõttu seda polegi.

Täielikult riigile kuuluv äriühing ei ole midagi muud kui nende ühinenud omavalitsuste kaudne asutus, kes on komisjoni poolt vaidlustatud finantsabi tegelikud adressaadid.

Seega ei ole apellandile antud maksuvabastus objektiivsetel ja subjektiivsetel põhjustel käsitletav lubamatu asutamislepingu artikliga 87 vastuolus oleva riigiabina.

Loetletud põhjustel esitati eespool viidatud komisjoni otsuse peale hagi Esimese Astme Kohtusse, mis registreeriti kohtuasjana T-176/07 ja anti lahendada neljandale kojale. Esimese Astme Kohus tegi otsuse 17. septembri 2007. aasta määrusega, tunnistades hagi vastuvõetamatuks põhjusel, et EÜ asutamislepingu artikli 230 viiendas lõigus — mille kohaselt tuli tühistamishagi esitada kahe kuu jooksul vastavalt kas meetme avaldamisest või apellandile teatavakstegemisest või nende puudumisel kahe kuu jooksul pärast päeva, mil apellant sellest teada sai — toodud tähtajast, kooskõlas Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 102 lõikega 1, ei olnud kinni peetud.

Apellant väidab, et Esimese Astme Kohtu järeldus on alusetu, kui arvestada Euroopa Kohtu 17. septembri 1980. aasta ostust kohtuasjas 730/79 (2), Euroopa Kohtu 14. novembri 1984. aasta otsust kohtuasjas 323/82 (3), Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 1996. aasta otsust kohtasjas T-358/94 (4), ja eelkõige Euroopa Kohtu 23. veebruari 2006. aasta otsust kohtuasjas C-346/03 (5), mistõttu palutakse käesolevas hagis Esimese Astme Kohtu otsuse muutmist.

Apellant esitas hagi Esimese Astme Kohtusse kohe, kui ta oli teada saanud, et ta on üks komisjoni otsuse adressaatidest, st kui ta oli saanud maksuameti teate koos nõuetega.

Apellant väidab veel, et Esimese Astme Kohus oli kohaldanud EÜ artiklit 225 valesti.

Komisjoni otsuse tühistamise hagi tuleb käsitleda lahutamatult seotuna apellandi nõudega, mitte käsitleda teda nimetatud otsuse adressaadina. Seetõttu palub apellant Esimese Astme Kohtu otsuse muutmist ka seda arvestades, et Esimese Astme Kohus on tunnistanud, et tal puudub ratione materiae pädevus.

---

(1)  EÜT 2003, L 77, lk 21.

(2)  EKL 1980, lk 2671.

(3)  EKL 1984, lk 3809.

(4)  EKL 1996, lk II-2109.

(5)  EKL 2006, lk I-1875.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/5 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/5

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunal Supremo (Hispaania) 19. novembril 2007 — Compañía Española de Comercialización de Aceite SA versus Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores ja Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) ja Administración del Estado

(Kohtuasi C-505/07)

(2008/C 37/06)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunal Supremo

Põhikohtuasja pooled

Kassaator: Compañía Española de Comercialización de Aceite SA

Teised menetlusosalised: Asociación Española de la Industria y Comercio Exportador de Aceite de Oliva (ASOLIVA), Asociación Nacional de Industriales Envasadores ja Refinadores de Aceites Comestibles (ANIERAC) ja Administración del Estado

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas nõukogu 22. septembri 1966. aasta määruse nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta (1), muudetud määrusega nr 1638/98 (2), artikkel 12a võimaldab lugeda aktsiaseltsi, mille aktsionärid on peamiselt tootjad, pressimisettevõtted ja oliivikasvatajate ühistud, samuti aga rahandusüksused, „asutuseks”, mis võib sõlmida oliiviõli laolepinguid? Kas võib leida, et seda laadi äriühing on samaväärne määruses (EÜ) nr 952/97 (3) tunnustatud tootjarühmade ja nende ühendustega? |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 22. septembri 1966. aasta määruse nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kehtestamise kohta (1), muudetud määrusega nr 1638/98 (2), artikkel 12a võimaldab lugeda aktsiaseltsi, mille aktsionärid on peamiselt tootjad, pressimisettevõtted ja oliivikasvatajate ühistud, samuti aga rahandusüksused, „asutuseks”, mis võib sõlmida oliiviõli laolepinguid? Kas võib leida, et seda laadi äriühing on samaväärne määruses (EÜ) nr 952/97 (3) tunnustatud tootjarühmade ja nende ühendustega?

| 2. | Kui äriühing loetakse „asutuseks”, kes võib tegutseda ladustamisega, siis kas määruse nr 136/66 artiklis 12a esitatud tingimuse, et need asutused peavad olema „liikmesriikide poolt heakskiidetud”, võib lugeda täidetuks üksikerandi („luba”) taotlemise raames siseriiklikelt konkurentsiasutustelt? |
| --- | --- |

2.

Kui äriühing loetakse „asutuseks”, kes võib tegutseda ladustamisega, siis kas määruse nr 136/66 artiklis 12a esitatud tingimuse, et need asutused peavad olema „liikmesriikide poolt heakskiidetud”, võib lugeda täidetuks üksikerandi („luba”) taotlemise raames siseriiklikelt konkurentsiasutustelt?

| 3. | Kas määruse nr 136/66 artikkel 12a nõuab kohustuslikult, et komisjon lubab iga kord oliiviõli eraladustamise, või vastupidi, kas sellega on kooskõlas tootjate vahel kokku lepitud mehhanism nimetatud oliiviõli eravahenditest rahastatavaks ostmiseks ja ladustamiseks, mis hakkaks toimima üksnes samadel nõuetel ja tingimustel kui ühenduse rahastatud eraladustamine ja mille eesmärk on täiendada ja kiirendada nimetatud ühenduse rahastatud ladustamist ilma selle piire ületamata? |
| --- | --- |

3.

Kas määruse nr 136/66 artikkel 12a nõuab kohustuslikult, et komisjon lubab iga kord oliiviõli eraladustamise, või vastupidi, kas sellega on kooskõlas tootjate vahel kokku lepitud mehhanism nimetatud oliiviõli eravahenditest rahastatavaks ostmiseks ja ladustamiseks, mis hakkaks toimima üksnes samadel nõuetel ja tingimustel kui ühenduse rahastatud eraladustamine ja mille eesmärk on täiendada ja kiirendada nimetatud ühenduse rahastatud ladustamist ilma selle piire ületamata?

| 4. | Kas Euroopa Kohtu 9. septembri 2003. aasta otsuses kohtuasjas C-137/00: Milk Marque kehtestatud doktriini siseriiklike asutuste poolt siseriiklike konkurentsinormide kohaldamise kohta sellistele tootjate kokkulepetele, mis võivad põhimõtteliselt kuuluda nõukogu määruse nr 26 (4) (millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandussaaduste ja toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes) artikli 2 alla, võib laiendada kokkulepetele, mis oma omaduste ning käsitletud sektori omaduste tõttu võivad mõjutada tervet ühenduse oliiviõliturgu? |
| --- | --- |

4.

Kas Euroopa Kohtu 9. septembri 2003. aasta otsuses kohtuasjas C-137/00: Milk Marque kehtestatud doktriini siseriiklike asutuste poolt siseriiklike konkurentsinormide kohaldamise kohta sellistele tootjate kokkulepetele, mis võivad põhimõtteliselt kuuluda nõukogu määruse nr 26 (4) (millega kohaldatakse teatavaid konkurentsieeskirju põllumajandussaaduste ja toodete tootmise ja nendega kauplemise suhtes) artikli 2 alla, võib laiendada kokkulepetele, mis oma omaduste ning käsitletud sektori omaduste tõttu võivad mõjutada tervet ühenduse oliiviõliturgu?

| 5. | Juhul kui siseriiklikud konkurentsiasutused on pädevad kohaldama siseriiklikke õigusnorme viidatud kokkulepetele, mis võivad mõjutada õli- ja rasvaturu ühist korraldust, siis kas need asutused võivad absoluutselt keelduda andmast sellisele äriühingule nagu kassaator võimalust kasutada neid oliiviõli laomehhanisme, kaasa arvatud määruse nr 136/66 artiklis 12a sätestatud „tõsise häirimise” olukordades? |
| --- | --- |

5.

Juhul kui siseriiklikud konkurentsiasutused on pädevad kohaldama siseriiklikke õigusnorme viidatud kokkulepetele, mis võivad mõjutada õli- ja rasvaturu ühist korraldust, siis kas need asutused võivad absoluutselt keelduda andmast sellisele äriühingule nagu kassaator võimalust kasutada neid oliiviõli laomehhanisme, kaasa arvatud määruse nr 136/66 artiklis 12a sätestatud „tõsise häirimise” olukordades?

---

(1)  EÜT 172, lk 3025; ELT eriväljaanne 03/01, lk 77.

(2)  Nõukogu 20. juuli 1998. aasta määrus, millega muudetakse määrust nr 136/66/EMÜ õli- ja rasvaturu ühise korralduse kohta (EÜT L 210, lk 32; ELT eriväljaanne 03/23, lk 308).

(3)  Nõukogu 20. mai 1997. aasta määrus tootjate ühenduste ja nende liitude kohta (EÜT L 142, lk 30).

(4)  EÜT 30, lk 993 ; ELT eriväljaanne 03/01, lk 6.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/6 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/6

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Audiencia Provincial de La Coruña (Hispaania) 20. novembril 2007 — Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga) versus Petrogal Española S.A., nüüd „GALP Energía España SAU”

(Kohtuasi C-506/07)

(2008/C 37/07)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Audiencia Provincial de La Coruña

Põhikohtuasja pooled

Apellatsioonkaebuse esitaja: Lubricantes y Carburantes Galaicos, S. L. (Lubricarga)

Vastustaja: Petrogal Española S.A., nüüd „GALP Energía España SAU”

Eelotsuse küsimused

| 1) | Kui „Lubricarga S.L.” ja „Petrogal S.A.” vaheline leping on de minimis, siis kas see ei kuulu igal juhul [EÜ artikli 81] kohaldamisalasse, või kas sellele määratlusele vaatamata kohaldatakse nimetatud sätet olukorras, kus teenindusjaama käitajale pannakse kohustus pidada kinni tarnija kehtestatud lõplikust jaehinnast ja/või kui edasimüüjale kehtestatakse ainuõiguslikud ostukohustused ja konkurentsikeeld, ilma et sellele kohaldatakse komisjoni määruses (EMÜ) nr 1984/83 (1) ja (EÜ) nr 2790/99 (2) kehtestatud ajalisi piiranguid? |
| --- | --- |

1)

Kui „Lubricarga S.L.” ja „Petrogal S.A.” vaheline leping on de minimis, siis kas see ei kuulu igal juhul [EÜ artikli 81] kohaldamisalasse, või kas sellele määratlusele vaatamata kohaldatakse nimetatud sätet olukorras, kus teenindusjaama käitajale pannakse kohustus pidada kinni tarnija kehtestatud lõplikust jaehinnast ja/või kui edasimüüjale kehtestatakse ainuõiguslikud ostukohustused ja konkurentsikeeld, ilma et sellele kohaldatakse komisjoni määruses (EMÜ) nr 1984/83 (1) ja (EÜ) nr 2790/99 (2) kehtestatud ajalisi piiranguid?

| 2) | Juhul kui määrus nr 1984/83 on kohaldatav osas, kus sellega keelatakse tähtajatud või kauemaks kui 10 aastaks sõlmitud teenindusjaamade ainuõiguslikud vertikaalsed lepingud, välja arvatud artikli 12 lõikes 2 sätestatud erandi korral, „kui kokkulepe puudutab teenindusjaama, mille tarnija on edasimüüjale üürinud või mida ta lubab edasimüüjal kasutada mõnel muul õiguslikul või faktilisel alusel, võib [...] edasimüüja suhtes kohaldada käesolevas peatükis nimetatud ainuõiguslikku ostukohustust ja konkurentsikeeldu kogu perioodi jooksul, mil edasimüüja teenindusjaama tegelikult kasutab”, siis kas see erand hõlmab sellist olukorda nagu käesolevas kohtuasjas, kus 27. juuli 1990. aasta võlaõigusliku lepingu ja 10. oktoobri 1995. aasta notariaalselt tõestatud asjaõiguslepingu kohaselt seadis krundi omanik Lubricarga 25 aastaks hoonestusõiguse Galpi kasuks ja viimane kohustus ehitama teenindusjaama, tingimusel et ehituse lõppedes anti rajatised Lubricarga kasutusse, et viimane neid käitaks sama aja jooksul, ning viimasel on kohustus osta ainuõiguslikult kogu mootorikütus ja muud kütused kütuseettevõtjalt? |
| --- | --- |

2)

Juhul kui määrus nr 1984/83 on kohaldatav osas, kus sellega keelatakse tähtajatud või kauemaks kui 10 aastaks sõlmitud teenindusjaamade ainuõiguslikud vertikaalsed lepingud, välja arvatud artikli 12 lõikes 2 sätestatud erandi korral, „kui kokkulepe puudutab teenindusjaama, mille tarnija on edasimüüjale üürinud või mida ta lubab edasimüüjal kasutada mõnel muul õiguslikul või faktilisel alusel, võib [...] edasimüüja suhtes kohaldada käesolevas peatükis nimetatud ainuõiguslikku ostukohustust ja konkurentsikeeldu kogu perioodi jooksul, mil edasimüüja teenindusjaama tegelikult kasutab”, siis kas see erand hõlmab sellist olukorda nagu käesolevas kohtuasjas, kus 27. juuli 1990. aasta võlaõigusliku lepingu ja 10. oktoobri 1995. aasta notariaalselt tõestatud asjaõiguslepingu kohaselt seadis krundi omanik Lubricarga 25 aastaks hoonestusõiguse Galpi kasuks ja viimane kohustus ehitama teenindusjaama, tingimusel et ehituse lõppedes anti rajatised Lubricarga kasutusse, et viimane neid käitaks sama aja jooksul, ning viimasel on kohustus osta ainuõiguslikult kogu mootorikütus ja muud kütused kütuseettevõtjalt?

| 3) | Juhul kui määrus nr 2790/99 on kohaldatav osas, kus selle artikli 5 sätestatakse, et „[v]iie aasta pikkust ajalist piirangut ei kohaldata [...] juhul, kui ostja müüb [lepingujärgseid] kaupu või teenuseid ruumides või territooriumil, mis kuuluvad tarnijale või mida tarnija üürib kolmandatelt isikutelt, kes ei ole ostjaga seotud, ja kui konkurentsikeelukohustuse kestus ei ole pikem, kui see aeg, mille jooksul ostja kõnealuseid ruume või territooriumi kasutab”, siis kas see erand hõlmab sellist olukorda nagu käesolevas kohtuasjas, kus 27. juuli 1990. aasta võlaõigusliku lepingu ja 10. oktoobri 1995. aasta notariaalselt tõestatud asjaõiguslepingu kohaselt seadis krundi omanik Lubricarga 25 aastaks hoonestusõiguse Galpi kasuks ja viimane kohustus ehitama teenindusjaama, tingimusel et ehituse lõppedes antakse rajatised Lubricarga kasutusse, et viimane neid käitaks sama aja jooksul, ning viimasel on kohustus osta ainuõiguslikult kogu mootorikütus ja muud kütused kütuseettevõtjalt? |
| --- | --- |

3)

Juhul kui määrus nr 2790/99 on kohaldatav osas, kus selle artikli 5 sätestatakse, et „[v]iie aasta pikkust ajalist piirangut ei kohaldata [...] juhul, kui ostja müüb [lepingujärgseid] kaupu või teenuseid ruumides või territooriumil, mis kuuluvad tarnijale või mida tarnija üürib kolmandatelt isikutelt, kes ei ole ostjaga seotud, ja kui konkurentsikeelukohustuse kestus ei ole pikem, kui see aeg, mille jooksul ostja kõnealuseid ruume või territooriumi kasutab”, siis kas see erand hõlmab sellist olukorda nagu käesolevas kohtuasjas, kus 27. juuli 1990. aasta võlaõigusliku lepingu ja 10. oktoobri 1995. aasta notariaalselt tõestatud asjaõiguslepingu kohaselt seadis krundi omanik Lubricarga 25 aastaks hoonestusõiguse Galpi kasuks ja viimane kohustus ehitama teenindusjaama, tingimusel et ehituse lõppedes antakse rajatised Lubricarga kasutusse, et viimane neid käitaks sama aja jooksul, ning viimasel on kohustus osta ainuõiguslikult kogu mootorikütus ja muud kütused kütuseettevõtjalt?

| 4) | Kui [EÜ artikli 81] [lõike 1 punkt a] räägib keelust määrata kaudselt kindlaks ostu- või müügihindu ja komisjoni määruse EMÜ nr 1984/83 põhjenduses 8 on rõhutatud, et „muudele konkurentsi piiravatele kohustustele ja eelkõige neile, mis piiravad edasimüüja õigust määrata kindlaks müügihindu või -tingimusi või valida [oma] kliente, ei saa käesoleva määruse alusel erandit teha”, siis kas see on kohaldatav sellisele lepingule nagu põhikohtuasjas, mille 10. klausel ja I lisa viitavad konkurentsivõimeliste hindade tagamisele ja sellele, et „käitajale tehtud allahindlused ei ole väiksemad kui pool komisjonitasust, mida saavad (mahult) kolme peamise ettevõtja operaatorid, mis tegutsevad samal geograafilisel alal kui teenindusjaam”, selle põhjal, et nimetatud lepinguga võib igal juhul piirata ostja õigust määrata kindlaks müügihind? |
| --- | --- |

4)

Kui [EÜ artikli 81] [lõike 1 punkt a] räägib keelust määrata kaudselt kindlaks ostu- või müügihindu ja komisjoni määruse EMÜ nr 1984/83 põhjenduses 8 on rõhutatud, et „muudele konkurentsi piiravatele kohustustele ja eelkõige neile, mis piiravad edasimüüja õigust määrata kindlaks müügihindu või -tingimusi või valida [oma] kliente, ei saa käesoleva määruse alusel erandit teha”, siis kas see on kohaldatav sellisele lepingule nagu põhikohtuasjas, mille 10. klausel ja I lisa viitavad konkurentsivõimeliste hindade tagamisele ja sellele, et „käitajale tehtud allahindlused ei ole väiksemad kui pool komisjonitasust, mida saavad (mahult) kolme peamise ettevõtja operaatorid, mis tegutsevad samal geograafilisel alal kui teenindusjaam”, selle põhjal, et nimetatud lepinguga võib igal juhul piirata ostja õigust määrata kindlaks müügihind?

| 5) | Kui [EÜ artikli 81] [lõike 1 punkt a] räägib keelust määrata kaudselt kindlaks ostu- või müügihindu ja 22. novembri määrus (EMÜ) nr 2790/99 käsitleb müügihinna kinnitamist eriti range konkurentsipiiranguna, siis kas see on kohaldatav sellisele lepingule nagu põhikohtuasjas, mille 10. klausel ja I lisa viitavad konkurentsivõimeliste hindade tagamisele ja sellele, et „käitajale tehtud allahindlused ei ole väiksemad kui pool komisjonitasust, mida saavad (mahult) kolme peamise ettevõtja operaatorid, mis tegutsevad samal geograafilisel alal kui teenindusjaam”, selle põhjal, et nimetatud lepinguga võib igal juhul piirata ostja õigust määrata kindlaks müügihind? |
| --- | --- |

5)

Kui [EÜ artikli 81] [lõike 1 punkt a] räägib keelust määrata kaudselt kindlaks ostu- või müügihindu ja 22. novembri määrus (EMÜ) nr 2790/99 käsitleb müügihinna kinnitamist eriti range konkurentsipiiranguna, siis kas see on kohaldatav sellisele lepingule nagu põhikohtuasjas, mille 10. klausel ja I lisa viitavad konkurentsivõimeliste hindade tagamisele ja sellele, et „käitajale tehtud allahindlused ei ole väiksemad kui pool komisjonitasust, mida saavad (mahult) kolme peamise ettevõtja operaatorid, mis tegutsevad samal geograafilisel alal kui teenindusjaam”, selle põhjal, et nimetatud lepinguga võib igal juhul piirata ostja õigust määrata kindlaks müügihind?

---

(1)  22. juuni 1983. aasta määrus asutamislepingu artikli 85 lõike 3 kohaldamise kohta ainuõigusliku ostukokkuleppe liikide suhtes (EÜT L 173, lk 5).

(2)  22. detsembri 1999. aasta määrus asutamislepingu artikli 81 lõike 3 kohaldamise kohta vertikaalkokkuleppe ja kooskõlastatud tegevuse liikide suhtes (EÜT L 336, lk 21; ELT eriväljaanne 08/01, lk 364).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/7 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/7

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale di Bergamo (Itaalia) 21. novembril 2007 — Luigi Scarpelli versus NEOS Banca SpA

(Kohtuasi C-509/07)

(2008/C 37/08)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale di Bergamo

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Luigi Scarpelli

Kostja: NEOS Banca SpA

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 87/102/EMÜ (1) artikli 11 lõiget 2 tuleb tõlgendada nii, et tarnija ja krediidiandja vaheline leping, mille alusel on nimetatud krediidiandjal tarnija klientidele krediidi andmise ainuõigus, kujutab endast vajalikku tingimust selleks, et tarbijal oleks õigus nõuda parandusmeetmete võtmist krediidiandjalt juhul, kui tarnija ei ole täitnud oma kohustust, ka siis, kui tarbija nõuab a) üksnes krediidilepingu lõpetamist või b) selle lepingu lõpetamist ja sellest tulenevat krediidiandjale juba makstud summade hüvitamist?

---

(1)  EÜT L 42, lk 48; ELT eriväljaanne 15/01, lk 326.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/8

---

22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Hispaania Kuningriik

(Kohtuasi C-516/07)

(2008/C 37/09)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja: S. Pardo Quintillán)

Kostja: Hispaania Kuningriik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et:






  — | kuna Hispaania Kuningriik ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (1), millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, eeskirjade kohaldamiseks määranud kõiki pädevaid asutusi, on Hispaania Kuningriik rikkunud nimetatud direktiivi artikli 3 lõigetest 2 ja 7 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- | --- |

—

Tuvastada, et:

—

kuna Hispaania Kuningriik ei ole Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ (1), millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, eeskirjade kohaldamiseks määranud kõiki pädevaid asutusi, on Hispaania Kuningriik rikkunud nimetatud direktiivi artikli 3 lõigetest 2 ja 7 tulenevaid kohustusi;

| — | kuna Hispaania Kuningriik ei ole komisjonile esitanud oma kõikide pädevate asutuste nimekirja, on Hispaania Kuningriik rikkunud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõikest 8 tulenevaid kohustusi. |
| --- | --- |

—

kuna Hispaania Kuningriik ei ole komisjonile esitanud oma kõikide pädevate asutuste nimekirja, on Hispaania Kuningriik rikkunud direktiivi 2000/60/EÜ artikli 3 lõikest 8 tulenevaid kohustusi.

| — | Mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

Mõista kohtukulud välja Hispaania Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjoni hagi põhineb Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. oktoobri 2000. aasta direktiivi 2000/60/EÜ, millega kehtestatakse ühenduse veepoliitika alane tegevusraamistik, artiklil 3.

Nimetatud artikli lõigete 2, 7 ja 8 kohaselt pidid liikmesriigid direktiivi 2000/60/EÜ eeskirjade kohaldamiseks määrama pädevad asutused ja esitama komisjonile kindlaksmääratud tähtajaks pädevate asutuste nimekirja.

---

(1)  EÜT L 327, lk 1; ELT eriväljaanne 15/05, lk 275.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/8 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/8

---

22. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Saksamaa Liitvabariik

(Kohtuasi C-518/07)

(2008/C 37/10)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: C. Docksey ja C. Ladenburger)

Kostja: Saksamaa Liitvabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Saksamaa Liitvabariik on Baden-Württembergi, Baieri, Berliini, Brandenburgi, Bremeni, Hamburgi, Hesseni, Mecklenburg-Vorpommerni, Alam-Saksi, Nordrhein-Westfahleni, Rheinland-Pfalzi, Saarimaa, Saksimaa, Saksi-Anhalti, Schleswig-Holsteini ja Tüüringi liidumaade andmetöötluse kontrolli eest erasektoris vastutavad järelevalveasutused allutanud riiklikule kontrollile, võttes sellega ebaõigelt üle andmekaitse järelevalveasutuste „täieliku sõltumatuse” tingimuse, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud direktiivi 95/46/EÜ (1) artikli 28 lõike 1 lausest 2 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Saksamaa Liitvabariik on Baden-Württembergi, Baieri, Berliini, Brandenburgi, Bremeni, Hamburgi, Hesseni, Mecklenburg-Vorpommerni, Alam-Saksi, Nordrhein-Westfahleni, Rheinland-Pfalzi, Saarimaa, Saksimaa, Saksi-Anhalti, Schleswig-Holsteini ja Tüüringi liidumaade andmetöötluse kontrolli eest erasektoris vastutavad järelevalveasutused allutanud riiklikule kontrollile, võttes sellega ebaõigelt üle andmekaitse järelevalveasutuste „täieliku sõltumatuse” tingimuse, siis on Saksamaa Liitvabariik rikkunud direktiivi 95/46/EÜ (1) artikli 28 lõike 1 lausest 2 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Saksamaa Liitvabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Parlamendi ja nõukogu direktiivi 95/46/EÜ artikli 28 lõike 1 esimese lause paneb liikmesriikidele kohustuse näha ette „ühe või mitu riigiasutust”, mis teostavad järelevalvet „käesoleva direktiivi kohaselt vastuvõetud sätete kohaldamise üle”, s.t andmekaitse õiguse sätete üle. Direktiivi artikli 28 lõike 1 teine lause nõuab, et kõnealused asutused tegutseksid „täiesti sõltumatult”. Sätte sõnastuse kohaselt ei tohi teistel asutustel ega ka väljapool riigiasutusi olevatel isikutel olla võimalik mõjutada järelevalveasutusi, seega peavad liikmesriigid välistama oma sätetega väljastpoolt tuleva mõju järelevalveasutuste otsustele. Mõiste „täiesti” sõltumatult tähendab, et asutus ei tohi sõltuda mitte ainult mitte kellestki vaid ka mitte mingil moel.

Seega on direktiivi artikli 28 lõike 1 teise lausega vastuolus see, kui andmetöötluse kontrolli eest erasektoris vastutavad järelevalveasutused alluvad riiklikule erialasele, õiguslikule ja teenistuslikule kontrollile, nagu see on Saksamaa Liitvabariigi kuueteistkümnel liidumaal. Asjaolu, et ühe liidumaa seadus kasutab järelevalveasutuse allutamisel kontrollile nende kolme kontrolliliigi erinevaid kombinatsioone, toob kaasa selle, et Saksamaa Liitvabariik rikub direktiivi artikli 28 lõike 1 teisest lausest tulenevat kohustust tagada järelevalveasutuste „täielik sõltumatus”. Olgugi et õigusliku, erialase ja teenistusliku kontrolli vahel on erinevusi, on kõigi kontrolliliikide puhul tegemist direktiivis nõutud sõltumatuse rikkumisega.

Kui läheneda asjale teleoloogiliselt, siis pidas ühenduse seadusandja täielikku sõltumatust vajalikuks selleks, et direktiivi artikliga 28 järelevalveasutustele antud ülesandeid oleks võimalik tõhusalt täita. „Täieliku sõltumatuse” nõue muutub selgemaks ka selle normi õigusloome materjalide taustal. Ka süsteemi poolest sobib liikmesriikide järelevalveasutuste „täieliku sõltumatuse” nõue ühenduse olemasolevasse andmekaitsealasesse õigustikku. Pealegi nõuab ka Euroopa Liidu põhiõiguste harta artikkel 8, et isikuandmete kaitse sätetest kinnipidamist „jälgib sõltumatu asutus”.

Saksamaa Liitvabariigis kehtiv suhtelise sõltumatuse idee, s.t järelevalveasutuse sõltumatus kontrollitavatest, ei saa olla kooskõlas direktiivi üheselt mõistetava, laiaulatusliku sõnastusega, mis nõuab „täielikku” sõltumatust. Lisaks puuduks sellise tõlgenduse korral artikli 28 lõike 1 teisel lausel igasugune mõte. Ka väide, mille kohaselt direktiivi määravaks õiguslikuks aluseks olev EÜ artikkel 95 ning subsidiaarsuse ja proportsionaalsuse põhimõtted lubavad „täieliku sõltumatuse” nõuet tõlgendada kitsendavalt, ei pea paika. Euroopa Kohus on juba otsustanud, et direktiiv on vastu võetud pädevust järgides ning et selle sätete kitsendav tõlgendamine mitte-majanduslikel asjaoludel ei tule kõne alla. Pealegi ei ületa kõnealune säte nende eesmärkide saavutamiseks vajalikku määra, mida direktiiv järgib kooskõlas EÜ artikliga 95 ja subsidiaarsuse põhimõttega.

---

(1)  EÜT L 281, lk 31; ELT eriväljaanne 13/15, lk 355.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/9 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/9

---

Euroopa Ühenduste Komisjoni 22. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-348/03: Koninklijke Friesland Foods NV (varem Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV) versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-519/07 P)

(2008/C 37/11)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Apellant: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: H. van Vliet ja S. Noë)

Teised menetluspooled: Koninklijke Friesland Foods NV, varem Friesland Coberco Dairy Foods Holding NV

Apellandi nõuded

| — | Tühistada vaidlustatud kohtuotsus, jätta rahuldamata otsuse (1) peale esitatud tühistamishagi ja mõista Koninklijke Foods NV'lt (KFF) välja Esimese Astme Kohtu menetluse ja käesoleva apellatsioonimenetluse kulud; |
| --- | --- |

—

Tühistada vaidlustatud kohtuotsus, jätta rahuldamata otsuse (1) peale esitatud tühistamishagi ja mõista Koninklijke Foods NV'lt (KFF) välja Esimese Astme Kohtu menetluse ja käesoleva apellatsioonimenetluse kulud;

| — | teise võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, millega anti õigused nendele turuosalistele, välja arvatud Koninklijke Friesland Foods NV, kes olid 11. juuliks 2001 esitanud Madalmaade maksuametile vaidlusaluse abikava rakendamise taotluse, ja jätta rahuldamata otsuse peale esitatud tühistamishagi osas, mis puudutab õiguste andmist nendele turuosalistele, välja arvatud Koninklijke Friesland Foods NV, kes olid 11. juuliks 2001 esitanud Madalmaade maksuametile vaidlusaluse abikava rakendamise taotluse. |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, millega anti õigused nendele turuosalistele, välja arvatud Koninklijke Friesland Foods NV, kes olid 11. juuliks 2001 esitanud Madalmaade maksuametile vaidlusaluse abikava rakendamise taotluse, ja jätta rahuldamata otsuse peale esitatud tühistamishagi osas, mis puudutab õiguste andmist nendele turuosalistele, välja arvatud Koninklijke Friesland Foods NV, kes olid 11. juuliks 2001 esitanud Madalmaade maksuametile vaidlusaluse abikava rakendamise taotluse.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon on seisukohal, et Esimese Astme Kohus on rikkunud ühenduse õigust:

| (i) | leides, et KFF-l on hagi esitamise õigus, sest kui tema hagi peaks rahuldatama, siis oleks tal võimalik esitada Madalmaade ametivõimudele CFA-korraga seotud nõudeid (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 58–73); |
| --- | --- |

(i)

leides, et KFF-l on hagi esitamise õigus, sest kui tema hagi peaks rahuldatama, siis oleks tal võimalik esitada Madalmaade ametivõimudele CFA-korraga seotud nõudeid (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 58–73);

| (ii) | leides, et otsus puudutab KFF-d otseselt ja isiklikult (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 93–101); |
| --- | --- |

(ii)

leides, et otsus puudutab KFF-d otseselt ja isiklikult (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 93–101);

| (iii) | tühistades otsuse selliste asjaolude põhjal, mis otsuse langetamise ajal ei olnud ja ei pidanudki olema komisjonil teada, s.o KFF konkreetne olukord (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 141–143); |
| --- | --- |

(iii)

tühistades otsuse selliste asjaolude põhjal, mis otsuse langetamise ajal ei olnud ja ei pidanudki olema komisjonil teada, s.o KFF konkreetne olukord (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 141–143);

| (iv) | esimene osa: sellega, et ta leidis Esimese Astme Kohtu põhjenduste aluseks olnud asjaolu kohta ilmselgelt valesti, et seda ei ole vaidlustatud ja pidas seda seega tõendatuks (Esimese Astme Kohus on leidnud ebaõigesti, et komisjon ei ole vaidlustanud seda, et hageja on võtnud auditeerimismeetmeid ning rahandus- ja majandusalaseid otsuseid, mida ei oleks saanud 15 kuu jooksul muuta; vaidlustatud kohtuotsus, punkt 137);
  teine osa: leides, et ettevõtjal, kes esitas vaid taotluse abikava alusel abi saamiseks, on õigus õiguspärasele ootusele (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 125–14; |
| --- | --- |

(iv)

esimene osa: sellega, et ta leidis Esimese Astme Kohtu põhjenduste aluseks olnud asjaolu kohta ilmselgelt valesti, et seda ei ole vaidlustatud ja pidas seda seega tõendatuks (Esimese Astme Kohus on leidnud ebaõigesti, et komisjon ei ole vaidlustanud seda, et hageja on võtnud auditeerimismeetmeid ning rahandus- ja majandusalaseid otsuseid, mida ei oleks saanud 15 kuu jooksul muuta; vaidlustatud kohtuotsus, punkt 137);

teine osa: leides, et ettevõtjal, kes esitas vaid taotluse abikava alusel abi saamiseks, on õigus õiguspärasele ootusele (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 125–14;

| (v) | leides, et KFF tugineb õigusega võrdse kohtlemise põhimõttele (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 141–143); |
| --- | --- |

(v)

leides, et KFF tugineb õigusega võrdse kohtlemise põhimõttele (vaidlustatud kohtuotsus, punktid 141–143);

| (vi) | teise võimalusena, tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, mis tagab õigused teistele turuosalistele kui KFF (vaidlustatud kohtuotsus, resolutiivosa punkt 1); |
| --- | --- |

(vi)

teise võimalusena, tühistada vaidlustatud kohtuotsus osas, mis tagab õigused teistele turuosalistele kui KFF (vaidlustatud kohtuotsus, resolutiivosa punkt 1);

---

(1)  Komisjoni 17. veebruari 2003. aasta otsus 2003/515/EÜ riigiabi kohta, mida Madalmaad rakendasid rahvusvaheliste rahastamistoimingute suhtes (ELT L 180, 18.7.2003).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/10

---

23. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Madalmaade Kuningriik

(Kohtuasi C-521/07)

(2008/C 37/12)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: P. van Nuffel ja R. Lyal)

Kostja: Madalmaade Kuningriik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Madalmaade Kuningriik ei ole Madalmaades asuvate äriühingutega samadel tingimustel vabastanud maksustamisest Norras ja Islandil asuvatele äriühingutele makstavaid dividende, siis on Madalmaade Kuningriik rikkunud EMP lepingu artiklist 40 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Madalmaade Kuningriik ei ole Madalmaades asuvate äriühingutega samadel tingimustel vabastanud maksustamisest Norras ja Islandil asuvatele äriühingutele makstavaid dividende, siis on Madalmaade Kuningriik rikkunud EMP lepingu artiklist 40 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Madalmaade Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Madalmaade Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Madalmaade maksuseaduste kohaselt ei maksustata dividende, kui Madalmaades asuv äriühing maksab dividende teisele Madalmaades asuvale äriühingule, millele kuulub vähemalt 5 % sellest äriühingust, mis dividende maksab. Seevastu maksustatakse dividendid, kui äriühing, kes dividende saab, asub Norras või Islandil, välja arvatud juhul, kui dividende saavale äriühingule kuulub vähemalt 25 % (Norra) või 10 % (Island) sellest Madalmaade äriühingust, mis dividende maksab.

Komisjon leiab, et Madalmaade maksuseadused kohtlevad sellega ebavõrdselt äriühinguid, mis asuvad Norras või Islandil ning neid, mis asuvad Madalmaades. See on kapitali vaba liikumise piiramine Madalmaade ning Norra ja Islandi vahel, mis rikub Euroopa Majanduspiirkonna lepingu (1) (EMP lepingu) artiklit 40 kapitali vaba liikumise kohta, sätet, mis on olulises osas kooskõlas EÜ artikliga 56. Norra ning Islandi äriühingute, millele kuulub osalus Madalmaade äriühingus, olukord on objektiivselt võrreldav Madalmaade äriühinguga, millele kuulub samasugune osalus. Madalmaade regulatsioon ei ole õigustatud. Liikmesriigid võivad küll võtta meetmeid kuritarvituste ärahoidmiseks, kuid need meetmed peavad olema soovitud eesmärgi suhtes proportsionaalsed, millega käesoleval juhul tegemist ei ole.

---

(1)  EÜT 1994 L 1, lk 3; ELT eriväljaanne 11/52, lk 3.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/10 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/10

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Finanzgericht Düsseldorf 22. novembril 2007 — Dinter GmbH versus Hauptzollamt Düsseldorf

(Kohtuasi C-522/07)

(2008/C 37/13)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Finanzgericht Düsseldorf

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Dinter GmbH

Vastustaja: Hauptzollamt Düsseldorf

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas kombineeritud nomenklatuuri (1) grupi 20 lisamärkuse 5 punktist b tuleb aru saada nii, et suhkrulisandiga puuviljamahlade mõiste all mõeldakse ka puuviljamahlu, millesse tegelikult suhkrut lisatud ei ole, kuid mille lisatud suhkru sisaldust arvutatakse matemaatiliselt vastavalt kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punktile a? |
| --- | --- |

1.

Kas kombineeritud nomenklatuuri (1) grupi 20 lisamärkuse 5 punktist b tuleb aru saada nii, et suhkrulisandiga puuviljamahlade mõiste all mõeldakse ka puuviljamahlu, millesse tegelikult suhkrut lisatud ei ole, kuid mille lisatud suhkru sisaldust arvutatakse matemaatiliselt vastavalt kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punktile a?

| 2. | Kas kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punktist b tuleb aru saada nii, et selles nimetatud mõistet „naturaalsed puuviljamahlad” üksnes selgitatakse täpsemalt väljendiga „värskest puuviljast saadud või mahlakontsentraadi lahjendamisel saadud”, kuid tegelikult kehtib see mõiste igat liiki (kääritamata ja piirituselisandita) puuviljamahlade suhtes mis tahes esinemisvormis? |
| --- | --- |

2.

Kas kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punktist b tuleb aru saada nii, et selles nimetatud mõistet „naturaalsed puuviljamahlad” üksnes selgitatakse täpsemalt väljendiga „värskest puuviljast saadud või mahlakontsentraadi lahjendamisel saadud”, kuid tegelikult kehtib see mõiste igat liiki (kääritamata ja piirituselisandita) puuviljamahlade suhtes mis tahes esinemisvormis?

| 3. | Kui mõlemale eelmisele küsimusele tuleb vastata jaatavalt, siis kas kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punkt b on õiguspärane? |
| --- | --- |

3.

Kui mõlemale eelmisele küsimusele tuleb vastata jaatavalt, siis kas kombineeritud nomenklatuuri grupi 20 lisamärkuse 5 punkt b on õiguspärane?

---

(1)  Komisjoni 7. septembri 2004. aasta määrus (EÜ) nr 1810/2004, millega muudetakse nõukogu määruse (EMÜ) nr 2658/87 (tariifi- ja statistikanomenklatuuri ning ühise tollitariifistiku kohta) I lisa (ELT L 327, lk 1).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/11 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/11

---

26. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Austria Vabariik

(Kohtuasi C-524/07)

(2008/C 37/14)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja: B. Schima)

Kostja: Austria Vabariik

Hageja nõuded

| — | Kuna Austrias ei ole põhimõtteliselt lubatud võtta kasutusele imporditud sõidukeid, mis on eelnevalt teises liikmesriigis kasutusele võetud, aga mis ei vasta Austrias heitgaaside ja müra suhtes kehtestatud piirnormidele, kuigi identsed Austrias juba kasutuselevõetud sõidukid on uuel kasutusele võtmisel vastavatest nõuetest vabastatud, siis on Austria Vabariik rikkunud direktiivi EÜ artiklitest 28 ja 30 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Kuna Austrias ei ole põhimõtteliselt lubatud võtta kasutusele imporditud sõidukeid, mis on eelnevalt teises liikmesriigis kasutusele võetud, aga mis ei vasta Austrias heitgaaside ja müra suhtes kehtestatud piirnormidele, kuigi identsed Austrias juba kasutuselevõetud sõidukid on uuel kasutusele võtmisel vastavatest nõuetest vabastatud, siis on Austria Vabariik rikkunud direktiivi EÜ artiklitest 28 ja 30 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Austria Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Austria Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

EÜ artikli 28 kohaselt on kõik liikmesriikidevahelised koguselised impordipiirangud ja kõik samaväärse toimega meetmed keelatud. Seejuures on koguselise piiranguga meetmeks liikmesriikide samaväärse toimega mis tahes norm või meede, mis võib ühendusesisest kaubandust otseselt või kaudselt, tegelikult või potentsiaalselt takistada.

Austria mootorsõidukiseaduse sätete kohaselt ei ole Austrias lubatud võtta kasutusele imporditud vanemaid kasutatud sõidukeid, mis on eelnevalt teises liikmesriigis kasutusele võetud, aga mis ei vasta Austrias heitgaaside ja müra suhtes kehtestatud piirnormidele, kuigi samas riigis on identsed sõidukid uuel kasutusele võtmisel vastavatest nõuetest vabastatud. Seega on Austria Vabariik rikkunud direktiivi EÜ artiklitest 28 ja 30 tulenevaid kohustusi.

Siseriiklik õigusnorm, mis seab varem teises liikmesriigis kasutusele võetud mootorsõidukite riigis esmakordse kasutuselevõtu tingimuseks müra ja heitgaasi sellistest piirnormidest kinnipidamise, mis on rangem ühenduse kohaldamisele kuuluvast teisesest õigusest, piirab ühendusesisest kaubandust. Lisaks diskrimineerib selline piiramine välismaiseid kaupu, kuna kohalikud kasutatud mootorsõidukid ei pea peale omaniku vahetumist uuesti kasutusele võtmisel vastama rangematele piirnormidele. Austria õigusnormid ei näe ka ette, et kui Austrias kasutusele võetud sõidukid ei vasta heitgaaside ja müra kohta kehtestatud nõuetele, siis nad kõrvaldatakse kasutusest, nagu seda rakendatakse imporditud sõidukitele üksiksõiduki kinnituse andmise puhul.

Asutamislepingu kaupade vaba liikumise sätete kohaldamine ei välista käesoleval juhul teiste vastavate erinormide kasutamist. Esiteks: direktiivide 93/59/EMÜ ja 92/97/EMÜ sätteid, mis määravad kindlaks heitgaasisisalduse ja mürataseme normid ja mille sätetele Austria õiguses viidatakse seoses piirmääradest kinnipidamisega, ei kohaldata sõidukite puhul, mis liikmesriigis on võetud kasutusele enne nimetatud direktiivides kindlaks määratud ajahetke. Teiseks: EMP lepingu II lisa punkti 1 ei saa kohaldada, et hinnata asjaolusid, mida reguleeritakse eranditult ühenduse õigusega, nagu mootorsõiduki teisest liikmesriigist Austriasse importimine ajal, mil nii Austria kui ka teine liikmesriik ühendusse kuuluvad.

Kaupade ühendusesisese liikumise piiranguid võib õigustada EÜ artiklis 30 eraldi välja toodud põhjustega või ülekaaluka avaliku huviga. Seejuures peavad vastavad normid olema sobivad, vajalikud ja proportsionaalsed ning piirangud ei tohi endast kujutada suvalise diskrimineerimise vahendit ega liikmesriikidevahelise kaubanduse varjatud piiramist.

Käesoleva kaubanduspiirangu puhul puudub selline õigustus. Nimelt ei ole võimalik tugineda tervise- ja keskkonnakaitsele, et keelduda imporditud sõidukite kasutusele võtmisest, kui samadel põhjustel ei keelduta identsete siseriiklikult kasutusele võetud sõidukite uuesti kasutusele võtmisest. Lisaks võib komisjoni arvates võtta ka vähem piiravaid meetmeid, et tagada madalama heitgaasisisalduse ja müratasemega sõidukite üleminek. Tervise ja keskkonna kaitsmise eesmärkide saavutamine üksnes imporditud sõidukite arvel ei ole siiski kooskõlas kaupade vaba liikumise põhimõttega.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/12

---

Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-249/04: Combescot versus komisjon

(Kohtuasi C-525/07 P)

(2008/C 37/15)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Philippe Combescot (esindajad: advokaadid A. Maritati ja V. Messa)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| — | Muuta Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsust kohtuasjas T-249/04 ja tunnistada ebaseaduslikuks karjääriarengu aruanne, mille on koostanud hr. M., kes ei ole mingil juhul sobiv vahetu ülemuse rollis hinnata, nagu ta seda tegelikult tegi, P. Combescot' professionaalsust. Selline sobimatus on tingitud apellandi ja tema vahetu ülemuse vahel valitsevast tõsisest ja ületamatust vaenulikkusest, kusjuures viimati mainitud asjaolu on hr. M. ka ise tunnistanud. Seetõttu tunnustada P. Combescot' õigust saada hüvitist talle moraalselt ning tema füüsilisele ja vaimsele tervisele ning tema tööelule ja karjäärile tekitatud kahju hüvitamiseks, mille suuruseks tuleb määrata vähemalt 100 000 eurot. |
| --- | --- |

—

Muuta Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsust kohtuasjas T-249/04 ja tunnistada ebaseaduslikuks karjääriarengu aruanne, mille on koostanud hr. M., kes ei ole mingil juhul sobiv vahetu ülemuse rollis hinnata, nagu ta seda tegelikult tegi, P. Combescot' professionaalsust. Selline sobimatus on tingitud apellandi ja tema vahetu ülemuse vahel valitsevast tõsisest ja ületamatust vaenulikkusest, kusjuures viimati mainitud asjaolu on hr. M. ka ise tunnistanud. Seetõttu tunnustada P. Combescot' õigust saada hüvitist talle moraalselt ning tema füüsilisele ja vaimsele tervisele ning tema tööelule ja karjäärile tekitatud kahju hüvitamiseks, mille suuruseks tuleb määrata vähemalt 100 000 eurot.

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev vaidlus puudutab perioodi 1. juuli 2001–31. detsember 2002 kohta koostatud karjääriarengu aruande (edaspidi „karjääriarengu aruanne”) seaduslikkust. Apellant vaidlustab Esimese Astme Kohtu järeldused, leides, et karjääriarengu aruanne on ebaseaduslik, kuna selle on koostanud isik — hr. M. —, kellel on P. Combescot' suhtes täielik antipaatia, kuivõrd viimati nimetatud oli teatanud Guatemala delegatsiooni juures hr. M-i poolt toimepandud tõsistest haldusrikkumistest. Pärast teadaandmist saatis institutsioon Guatemalasse inspektorid ning P. Combescot' 20. septembril 2004 esitatud kaebuse alusel otsustas Euroopa Pettustevastane Amet (OLAF) algatada uurimise, mille lõpparuanne esitati 30. mail 2006 (edaspidi „OLAF-i aruanne”) ja mis on lisatud käesolevale kaebusele koos 2002. aastal lähetatud kontrollikomisjoni koostatud aruandega. Käesolevas apellatsioonkaebuses paluvad P. Combescot' kaitsjad Euroopa Kohtul muuta Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu otsust osas, milles eitatakse karjääriarengu aruande ebaseaduslikkust ja seetõttu leitakse, et hagejal ei ole õigust kahju hüvitamisele. Apellatsioonkaebuses palutakse Euroopa Kohtul tunnistada, et erapooliku ja sellest tulenevalt ebaõige 2001/2002. aasta karjääriarengu aruande koostamine tekitas Philippe Combescot' karjäärile ja professionaalsusele tõsist kahju; ning seega karjääriarengu aruande hindamine kõrgemal seisvate ülemuste võimu kuritarvitamise ja väärikust alandava käitumise laiemas kontekstis põhjustas kannatusi ja sisemisi hingepiinu, millest hiljem kujunes välja tõsine depressioon, mis on kirjas menetlusdokumentides ja mida on ennekõike tõendanud institutsiooni meditsiininõustajad. Apellant palub Euroopa Kohtul hinnata juhtumi aluseks olevaid faktilisi asjaolusid igakülgselt, pidades neid kõiki karjääriarengu aruande ebaseaduslikkuse tuvastamisel asjakohasteks, ja tunnustada seega apellandi õigust kahju hüvitamisele.

Apellant väidab, et Esimese Astme Kohtu otsus on vasturääkiv osas, milles sedastatakse, et sõltumatus ja usaldusväärsus on kohustuslikud igas olukorras, kus töötaja peab konkreetse küsimuse lahendama, ja seega ei tohi ta sattuda olukorda, mis tema hinnangu erapooletusest ja õigsusest hoolimata, võib kolmandatele isikutele tunduda sõltumatuse ja objektiivsuse puudumisena; kuid hr. M-i puhul on kohus jõudnud täiesti arusaamatute järeldusteni. Lisaks leiab hageja, et otsus on vasturääkiv osas, milles sedastatakse, et P. Combescot' tegevus ajal, mil ta täitis residendist nõuandja ülesandeid Guatemalas, tekitas hr. M-i jaoks mõneti ebameeldiva olukorra, kuid sellele vaatamata leitakse, et selline olukord ei ole kvalifitseeritav olukorrana, milles ta on täiesti ebasobiv hindama erapooletuse põhimõttest lähtudes. Apellant rõhutab, et karjääriarengu aruande koostamine tähendab kaalutlusõiguse teostamist, nii et ühelgi hinnangu raames tehtud väärtusotsustusel ei ole otsustavat mõju ning see ei saa kinnitada ja/või eitada lahkumise fakti, ja mis tähendab, et hr. M koostas karjääriarengu aruande vaatamata ilmselgele ja tõsisele vaenulikkusele P. Combescot' suhtes. Sellega seoses väidab apellant, et ei saa määrava asjaoluna toetuda kaashindajaks oleva isiku olemasolule, võtmata üldse arvesse P. Combescot ja hr. M-i vahelisi suhteid. Seejärel on kaebuses käsitletud punkti kaupa karjääriarengu aruande sisu. Lõpetuseks nõuab apellant taotletud uurimistoimingutega nõustumist.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/12

---

Philippe Combescot' 27. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-250/04: Combescot versus komisjon

(Kohtuasi C-526/07 P)

(2008/C 37/16)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Apellant: Philippe Combescot (esindajad: advokaadid A. Maritati ja V. Messa)

Teine menetluspool: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| — | Muuta Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsust kohtuasjas T-250/04 ja tunnistada, et P. Combescot' ametialasele reputatsioonile ja tervisele on tekitatud kahju seoses sellega, et jäeti rahuldamata tema taotlus osaleda Kolumbia delegatsiooni juhi ametikoha täitmiseks korraldatud konkursil; teiseks määrata kindlaks moraalne kahju ja sellest tuleneva kahjuhüvitise suurus; ning rahuldada juba esimeses kohtuastmes esitatud nõuded, mille kohaselt palutakse „kinnitada, et Philippe Combescot' maine ja ametialane reputatsioon on ebaseadusliku otsuse tõttu jätta ta konkursist välja kahjustatud, mis on mõju avaldanud tema psüühilisele tasakaalule, ja kohustada maksma P. Combescot'le kahju hüvitamiseks 100 000 eurot”; |
| --- | --- |

—

Muuta Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsust kohtuasjas T-250/04 ja tunnistada, et P. Combescot' ametialasele reputatsioonile ja tervisele on tekitatud kahju seoses sellega, et jäeti rahuldamata tema taotlus osaleda Kolumbia delegatsiooni juhi ametikoha täitmiseks korraldatud konkursil; teiseks määrata kindlaks moraalne kahju ja sellest tuleneva kahjuhüvitise suurus; ning rahuldada juba esimeses kohtuastmes esitatud nõuded, mille kohaselt palutakse „kinnitada, et Philippe Combescot' maine ja ametialane reputatsioon on ebaseadusliku otsuse tõttu jätta ta konkursist välja kahjustatud, mis on mõju avaldanud tema psüühilisele tasakaalule, ja kohustada maksma P. Combescot'le kahju hüvitamiseks 100 000 eurot”;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Käesolev apellatsioonkaebus puudutab Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsust kohtuasjas T-250/04, milles ametnik Philippe Combescot esitas Euroopa Ühenduste Komisjoni vastu hagi.

Hagi puudutas Philippe Combescot', kes sel ajal oli residendist nõuandja Guatemalas, väljajätmist Kolumbia delegatsiooni juhi ametikoha täitmiseks korraldatud konkursilt KOM/091/03 (edaspidi „väljajätmise otsus”).

Kohus leidis, et nimetatud otsus on ebaseaduslik ja pidas seega hageja esitatud kahju hüvitamise taotlust põhjendatuks, välja arvatud ametialase reputatsioonile ja tervisele tekitatud kahjunõuete osas, ning tunnistas määratlemata moraalse kahju tekkimist, mille eest maksti hagejale 3 000 eurot.

Käesolevas apellatsioonkaebuses paluvad P. Combescot' kaitsjad Euroopa Kohtul muuta Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu otsust osas, milles eitatakse kahju tekkimist ametialasele reputatsioonile ja tervisele ning tunnistatakse vaid väidetava moraalse kahju olemasolu; ning sellest tulenevalt kinnitada, et ametniku karjäärile ja ametialasele mainele tekitati konkursist ebaseadusliku väljajätmisega kahju, ning et väljajätmise otsusega põhjustati kannatusi ja sisemisi hingepiinu, millest omakorda kujunes välja tõsine depressioon, mis on kirjas menetlusdokumentides ja mida on ennekõike tõendanud institutsiooni eksperdid. Apellant palub seega Euroopa Kohtul hinnata juhtumi aluseks olevad faktilisi asjaolusid igakülgselt, pidades neid kõiki asjakohasteks, hinnates moraalse kahju — kasvõi ainult ex aequo et bono — tekkinuks palju suuremas ulatuses ja proportsionaalselt nende karjäärivõimaluste osas, mis ametnik on väljajätmise otsuse tõttu kaotanud, ja sellest tõenäoliselt tulenevate raskete tagajärgede osas.

Niisiis kordab apellant kahju hüvitise nõuet, nagu see oli määratletud käesolevas asjas esitatud hagi nõudes.

Apellant vaidleb vastu Esimese Astme Kohtu järeldusele, millele viimane jõudis seoses sellega, et hageja ametialasele reputatsioonile ei ole tegelikult kahju tekitatud, ning märgib, et talle ei ole kunagi edastatud teavet kriteeriumide kohta, mida komisjon kohaldas Kolumbia delegatsiooni juhi valimiseks, kuigi hageja oli sellist infot taotlenud.

Füüsilise kahju hüvitamise osas tõendab ebaseadusliku käitumise mõju P. Combescot' tervislikule seisundile ajaline vahe tervisliku seisundi muutumisel. Konkursilt väljajätmine on viimane nende juhtumite hulgas, mil komisjon on ametniku suhtes kuritahtlikult käitunud. Moraalse kahju kindlaksmääramiseks nõuab apellant lõpuks, et seda hinnataks adekvaatselt kahju õiglase määramise põhimõttest lähtuvalt, võttes arvesse ärevusest, stressist ja ametniku konkursist väljajätmisega põhjustatud kahjulikke tagajärgi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/13 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/13

---

Eelotsusetaotlus, mille Oberster Gerichtshof (Austria) 28. novembril 2007 — Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG versus Franz Hauswirth GmbH

(Kohtuasi C-529/07)

(2008/C 37/17)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja/Kaebuse esitaja: Chocoladefabriken Lindt & Sprüngli AG

Kostja/Vastustaja: Franz Hauswirth GmbH

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (1) artikli 51 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et ühenduse kaubamärgi taotleja tegutses pahauskselt juhul, kui ta taotluse esitamise ajal teadis, et tema konkurent kasutab (vähemalt) ühes liikmesriigis sarnast või segiaetavalt sarnast tähist samade või sarnaste kaupade või teenuste jaoks ning kui ta taotles kaubamärgi registreerimist selleks, et takistada konkurendi poolt selle tähise edasist kasutamist? |
| --- | --- |

1.

Kas nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määruse (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (1) artikli 51 lõike 1 punkti b tuleb tõlgendada nii, et ühenduse kaubamärgi taotleja tegutses pahauskselt juhul, kui ta taotluse esitamise ajal teadis, et tema konkurent kasutab (vähemalt) ühes liikmesriigis sarnast või segiaetavalt sarnast tähist samade või sarnaste kaupade või teenuste jaoks ning kui ta taotles kaubamärgi registreerimist selleks, et takistada konkurendi poolt selle tähise edasist kasutamist?

| 2. | Juhul kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt:
  kas taotleja tegutses pahauskselt kui ta taotles kaubamärgi registreerimist selleks, et takistada konkurendi poolt selle tähise edasist kasutamist, kuigi ta taotluse esitamise ajal teadis või pidi teadma, et konkurent on samade või segiaetavalt sarnaste kaupade või teenuste puhul sama või sarnase tähise kasutamise käigus omandanud „maineväärtuse”. |
| --- | --- |

2.

Juhul kui esimesele küsimusele vastatakse eitavalt:

kas taotleja tegutses pahauskselt kui ta taotles kaubamärgi registreerimist selleks, et takistada konkurendi poolt selle tähise edasist kasutamist, kuigi ta taotluse esitamise ajal teadis või pidi teadma, et konkurent on samade või segiaetavalt sarnaste kaupade või teenuste puhul sama või sarnase tähise kasutamise käigus omandanud „maineväärtuse”.

| 3. | Juhul kui esimesele või teisele küsimusele vastatakse jaatavalt:
  kas pahausksus puudub, kui taotleja tähis on omandanud üldtuntuse avalikkuse jaoks ja sellega koos ausat konkurentsi tagava kaitse? |
| --- | --- |

3.

Juhul kui esimesele või teisele küsimusele vastatakse jaatavalt:

kas pahausksus puudub, kui taotleja tähis on omandanud üldtuntuse avalikkuse jaoks ja sellega koos ausat konkurentsi tagava kaitse?

---

(1)  EÜT 1994 L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/1, lk 146.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/14

---

29. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Portugali Vabariik

(Kohtuasi C-530/07)

(2008/C 37/18)

Kohtumenetluse keel: portugali

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: S. Pardo Quintillán ja G. Braga da Cruz)

Kostja: Portugali Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et Portugali Vabariik on rikkunud nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ (1) asulareovee puhastamise kohta artiklitest 3 ja 4 tulenevaid kohustusi,






  a) | kuna ta ei ole nimetatud direktiivi artiklis 3 sätestatud tähtajaks varustanud kogumissüsteemidega järgmisi linnastuid: Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade ja Vila Real, ning |
| --- | --- | --- |

—

Tuvastada, et Portugali Vabariik on rikkunud nõukogu 21. mai 1991. aasta direktiivi 91/271/EMÜ (1) asulareovee puhastamise kohta artiklitest 3 ja 4 tulenevaid kohustusi,

a)

kuna ta ei ole nimetatud direktiivi artiklis 3 sätestatud tähtajaks varustanud kogumissüsteemidega järgmisi linnastuid: Angra do Heroísmo, Bacia do Rio Uima (Fiães de S. Jorge), Costa de Aveiro, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Ponta Delgada, Ponte de Lima, Póvoa do Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade ja Vila Real, ning

| b) | kuna ta ei ole nimetatud direktiivi artiklis 4 sätestatud tähtajaks taganud Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rioa Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lissaboni, Matosinhose, Milfontese, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade, Vila Franca de Xira ja Vila Reali linnastutest pärineva asulareovee bioloogilist puhastust või muud sellega võrdväärset puhastust. |
| --- | --- |

b)

kuna ta ei ole nimetatud direktiivi artiklis 4 sätestatud tähtajaks taganud Alto Nabão, Alverca, Bacia do Rioa Uima (Fiães de S. Jorge), Carvoeiro, Costa da Caparica/Trafaria, Costa de Aveiro, Costa Oeste, Covilhã, Espinho/Feira, Fátima, Fundão/Alcaria, Lissaboni, Matosinhose, Milfontese, Moledo/Âncora/Afife, Nazaré/Famalicão, Pedrógão Grande, Ponta delgada, Ponte de Lima, Póvoa de Varzim/Vila do Conde, Santa Cita, Vila Nova de Gaia/Douro Nordeste, Vila Real de Santo António, Viana do Castelo — Cidade, Vila Franca de Xira ja Vila Reali linnastutest pärineva asulareovee bioloogilist puhastust või muud sellega võrdväärset puhastust.

| — | Mõista kohtukulud välja Portugali Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

Mõista kohtukulud välja Portugali Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Liikmesriigid pidid tagama, et kõik linnastud oleksid varustatud asulareovee kogumissüsteemidega hiljemalt 31. detsembriks 2000 nende linnastute puhul, mille inimekvivalent (ie) on üle 15 000, ning 31. detsembriks 2005 nende linnastute puhul, mille inimekvivalent on 2 000 kuni 15 000.

Direktiivi artikkel 4 sätestab omakorda järgmist:

„1.   Liikmesriigid tagavad, et kogumissüsteemidesse sisenev asulareovesi läbib enne ärajuhtimist bioloogilise puhastuse või muu sellega võrdväärse puhastuse järgmiselt:

| — | hiljemalt 31. detsembriks 2000 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga üle 15 000; |
| --- | --- |

—

hiljemalt 31. detsembriks 2000 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga üle 15 000;

| — | hiljemalt 31. detsembriks 2005 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga 10 000 kuni 15 000; |
| --- | --- |

—

hiljemalt 31. detsembriks 2005 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga 10 000 kuni 15 000;

| — | hiljemalt 31. detsembriks 2005 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga 2 000 kuni 10 000, mille reovett juhitakse magevette ja suudmealadele. |
| --- | --- |

—

hiljemalt 31. detsembriks 2005 kõikide linnastute puhul inimekvivalendiga 2 000 kuni 10 000, mille reovett juhitakse magevette ja suudmealadele.

[...]”.

---

(1)  EÜT L 135, lk 40; ELT eriväljaanne 15/02, lk 26.

1

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/14

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft versus LIBRO Handelsgesellschaft mbH

(Kohtuasi C-531/07)

(2008/C 37/19)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hageja: Fachverband der Buch- und Medienwirtschaft.

Kostja: LIBRO Handelsgesellschaft mbH.

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas EÜ artiklit 28 tuleb tõlgendada nii, et sellega on iseenesest vastuolus siseriiklikud sätted, mis panevad üksnes saksakeelsete raamatute importijatele kohustuse kehtestada ja avalikustada riiki imporditud raamatute müügihind, mis on jaemüüjale kohustuslik, kusjuures importija kehtestatud hind ei tohi olla madalam kirjastaja kehtestatud või soovitatavast jaemüügihinnast kirjastuse asukohariigis või väljaspool Euroopa Majandusühenduse (EMÜ) territooriumi asuva kirjastaja poolt siseriiklikuks müügiks soovitatavast jaemüügihinnast, millest on maha arvatud selles sisalduv käibemaks, kuid samas näevad need sätted ette erandi juhuks, kui importija ostab raamatuid EMÜ liikmesriigis odavama hinnaga, kui seda on tavapärane kokkuostuhind, siis võib ta kehtestada kirjastaja määratud või kirjastuse asukohariigis soovitatavast jaemüügihinnast — ja reimpordi korral kohaliku kirjastaja kehtestatud hinnast — madalama hinna võrreldes saadud majandusliku kasumiga? |
| --- | --- |

1.

Kas EÜ artiklit 28 tuleb tõlgendada nii, et sellega on iseenesest vastuolus siseriiklikud sätted, mis panevad üksnes saksakeelsete raamatute importijatele kohustuse kehtestada ja avalikustada riiki imporditud raamatute müügihind, mis on jaemüüjale kohustuslik, kusjuures importija kehtestatud hind ei tohi olla madalam kirjastaja kehtestatud või soovitatavast jaemüügihinnast kirjastuse asukohariigis või väljaspool Euroopa Majandusühenduse (EMÜ) territooriumi asuva kirjastaja poolt siseriiklikuks müügiks soovitatavast jaemüügihinnast, millest on maha arvatud selles sisalduv käibemaks, kuid samas näevad need sätted ette erandi juhuks, kui importija ostab raamatuid EMÜ liikmesriigis odavama hinnaga, kui seda on tavapärane kokkuostuhind, siis võib ta kehtestada kirjastaja määratud või kirjastuse asukohariigis soovitatavast jaemüügihinnast — ja reimpordi korral kohaliku kirjastaja kehtestatud hinnast — madalama hinna võrreldes saadud majandusliku kasumiga?

| 2. | Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis:
  Kas punktis 1 kirjeldatud, iseenesest EÜ artikliga 28 — äärmisel juhul kaupade vaba liikumist piirava müügitingimuse tõttu — vastuolus olev siseriiklikus õiguses sätestatud raamatute hinna hoidmise kohustus, mille eesmärki on üldsõnaliselt kirjeldatud kui vajadust arvestada „raamatute kui kultuuriväärtusega, tarbijate huviga, mis puudutab mõõdukaid raamatuhindasid ning raamatukaubanduse majandustingimustega”, on EÜ artikli 30 või artikli 151 alusel õigustatud, arvestades üldist huvi raamatute tootmise soodustamise osas, kindlaksmääratud hinnaga teoste paljususe ja raamatukaupmeeste arvukuse osas, kuigi puuduvad empiirilised andmed, mis tõendaksid, et seaduses sätestatud hinna hoidmise kohustus on sobivaks meetmeks nende eesmärkide saavutamisel? |
| --- | --- |

2.

Kui vastus esimesele küsimusele on jaatav, siis:

Kas punktis 1 kirjeldatud, iseenesest EÜ artikliga 28 — äärmisel juhul kaupade vaba liikumist piirava müügitingimuse tõttu — vastuolus olev siseriiklikus õiguses sätestatud raamatute hinna hoidmise kohustus, mille eesmärki on üldsõnaliselt kirjeldatud kui vajadust arvestada „raamatute kui kultuuriväärtusega, tarbijate huviga, mis puudutab mõõdukaid raamatuhindasid ning raamatukaubanduse majandustingimustega”, on EÜ artikli 30 või artikli 151 alusel õigustatud, arvestades üldist huvi raamatute tootmise soodustamise osas, kindlaksmääratud hinnaga teoste paljususe ja raamatukaupmeeste arvukuse osas, kuigi puuduvad empiirilised andmed, mis tõendaksid, et seaduses sätestatud hinna hoidmise kohustus on sobivaks meetmeks nende eesmärkide saavutamisel?

| 3. | Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis:
  Kas punktis 1 kirjeldatud, seaduses sätestatud raamatute hinna hoidmise kohustus on kooskõlas EÜ artikli 3 lõike 1 punktiga g, artikliga 10 ja artikliga 81, kuigi see järgnes ajaliselt ja sisuliselt vahetult raamatukaupmeeste varem kehtinud lepingulisele seotusele kirjastajate kehtestatud hindadega kirjastustrükiste osas (Sammelreverssystem 1993) ning see hakkas kehtima selle lepingulise süsteemi asemel? |
| --- | --- |

3.

Kui vastus esimesele küsimusele on eitav, siis:

Kas punktis 1 kirjeldatud, seaduses sätestatud raamatute hinna hoidmise kohustus on kooskõlas EÜ artikli 3 lõike 1 punktiga g, artikliga 10 ja artikliga 81, kuigi see järgnes ajaliselt ja sisuliselt vahetult raamatukaupmeeste varem kehtinud lepingulisele seotusele kirjastajate kehtestatud hindadega kirjastustrükiste osas (Sammelreverssystem 1993) ning see hakkas kehtima selle lepingulise süsteemi asemel?

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/15 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/15

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Oberster Gerichtshof (Austria) 29. novembril 2007 — Falco Privatstiftung ja Thomas Rabitsch versus Gisela Weller-Lindhorst

(Kohtuasi C-533/07)

(2008/C 37/20)

Kohtumenetluse keel: saksa

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Oberster Gerichtshof

Põhikohtuasja pooled

Hagejad: Falco Privatstiftung, Thomas Rabitsch

Kostja: Gisela Weller-Lindhorst

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas leping, millega intellektuaalsest varast tuleneva õiguse omanik annab lepingu teisele poolele õiguse kasutada seda õigust (litsentsileping), on leping „teenuste osutamiseks” nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (1) kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (edaspidi: „määrus (EÜ) nr 44/2001”) artikli 5 lõike 1 punkti b tähenduses? |
| --- | --- |

1.

Kas leping, millega intellektuaalsest varast tuleneva õiguse omanik annab lepingu teisele poolele õiguse kasutada seda õigust (litsentsileping), on leping „teenuste osutamiseks” nõukogu 22. detsembri 2000. aasta määruse (EÜ) nr 44/2001 (1) kohtualluvuse ja kohtuotsuste täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (edaspidi: „määrus (EÜ) nr 44/2001”) artikli 5 lõike 1 punkti b tähenduses?

| 2. | Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav:






  2.1. | Kas teenuseid osutatakse igas kohas liikmesriigis, kus on õiguse kasutamine lepingu kohaselt lubatud ning ka tegelikult toimub? |
| --- | --- | --- |

2.

Juhul kui vastus esimesele küsimusele on jaatav:

2.1.

Kas teenuseid osutatakse igas kohas liikmesriigis, kus on õiguse kasutamine lepingu kohaselt lubatud ning ka tegelikult toimub?

| 2.2. | Või osutatakse teenust litsentsiandja elukohas või juhatuse asukohas? |
| --- | --- |

2.2.

Või osutatakse teenust litsentsiandja elukohas või juhatuse asukohas?

| 2.3. | Kas juhul, kui vastus küsimusele 2.1 või küsimusele 2.2 on jaatav, kuulub asjaomase kohtu pädevusse ka otsuse tegemine litsentsitasude kohta, mis tulenevad õiguste kasutamisest teises liikmesriigis või kolmandas riigis? |
| --- | --- |

2.3.

Kas juhul, kui vastus küsimusele 2.1 või küsimusele 2.2 on jaatav, kuulub asjaomase kohtu pädevusse ka otsuse tegemine litsentsitasude kohta, mis tulenevad õiguste kasutamisest teises liikmesriigis või kolmandas riigis?

| 3. | Juhul kui vastus esimesele küsimusele või küsimustele 2.1 ja 2.2 on eitav: kas määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 5 lõike 1 punktide a ja c kohase litsentsitasu maksmise üle otsustamise pädevus tuleb lahendada nende põhimõtete alusel, mis tulenevad Euroopa Kohtu praktikast 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (Brüsseli konventsioon) artikli 5 lõike 1 kohta? |
| --- | --- |

3.

Juhul kui vastus esimesele küsimusele või küsimustele 2.1 ja 2.2 on eitav: kas määruse (EÜ) nr 44/2001 artikli 5 lõike 1 punktide a ja c kohase litsentsitasu maksmise üle otsustamise pädevus tuleb lahendada nende põhimõtete alusel, mis tulenevad Euroopa Kohtu praktikast 27. septembri 1968. aasta konventsiooni kohtuotsuste tunnustamise ja täitmise kohta tsiviil- ja kaubandusasjades (Brüsseli konventsioon) artikli 5 lõike 1 kohta?

---

(1)  EÜT L 12, lk 1; ELT eriväljaanne 19/04, lk 42.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/16

---

William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (teine koda) 12. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-30/05: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH & Co.KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-534/07 P)

(2008/C 37/21)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Apellant: William Prym GmbH & Co. KG ja Prym Consumer GmbH (esindaja: advokaadid H.-J. Niemeyer ja Ch. Herrmann)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon

Apellandi nõuded

| 1. | Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-30/05 osas, milles see kahjustab apellantide huve. |
| --- | --- |

1.

Tühistada Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 12. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-30/05 osas, milles see kahjustab apellantide huve.

| 2. | Tühistada komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta otsus K(2004) 4221 lõplik (asi COMP/F-1/38.338 — PO/Needles) kuivõrd see puudutab apellante,

  teise võimalusena tühistada otsuse artiklis 2 apellantidele määratud trahv või vähendada seda. |
| --- | --- |

2.

Tühistada komisjoni 26. oktoobri 2004. aasta otsus K(2004) 4221 lõplik (asi COMP/F-1/38.338 — PO/Needles) kuivõrd see puudutab apellante,

teise võimalusena tühistada otsuse artiklis 2 apellantidele määratud trahv või vähendada seda.

| 3. | Täiendava võimalusena ülal punktis 2 esitatud nõudele, saata kohtuasi tagasi Esimese Astme Kohtule lahendamiseks. |
| --- | --- |

3.

Täiendava võimalusena ülal punktis 2 esitatud nõudele, saata kohtuasi tagasi Esimese Astme Kohtule lahendamiseks.

| 4. | Mõista kogu kohtumenetluse kulud välja esimese astme kohtuasja kostjalt. |
| --- | --- |

4.

Mõista kogu kohtumenetluse kulud välja esimese astme kohtuasja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

| — | Esimese Astme Kohus ei arvesta, et algselt ühtse menetluse „Pudukaubad” lahutamine (osa)menetlusteks „Pudukaubad: Nõelad” ja „Pudukaubad: Tõmblukud” ilma selleks põhjusi nimetamata rikub apellantide kaitseõigusi, eelkõige nende õigust olla ära kuulatud. |
| --- | --- |

—

Esimese Astme Kohus ei arvesta, et algselt ühtse menetluse „Pudukaubad” lahutamine (osa)menetlusteks „Pudukaubad: Nõelad” ja „Pudukaubad: Tõmblukud” ilma selleks põhjusi nimetamata rikub apellantide kaitseõigusi, eelkõige nende õigust olla ära kuulatud.

| — | Sellega, et Esimese Astme Kohus keeldus kontrollimast, kas menetluse „Pudukaubad” lahutamine oli ühe ja kestva rikkumise tõttu õigusvastane, rikub ta õigusemõistmisest keeldumise keeldu ning põhiõigust tõhusale kohtulikule kaitsele. |
| --- | --- |

—

Sellega, et Esimese Astme Kohus keeldus kontrollimast, kas menetluse „Pudukaubad” lahutamine oli ühe ja kestva rikkumise tõttu õigusvastane, rikub ta õigusemõistmisest keeldumise keeldu ning põhiõigust tõhusale kohtulikule kaitsele.

| — | Esimese Astme Kohus eitab vääralt EÜ artiklist 253 tuleneva põhjendamiskohustuse rikkumist. Ta peab ebaõigesti õiguslikult tähtsusetuteks komisjoni seletusi asjaomase turu suuruse ning rikkumise konkreetse mõju kohta turul. |
| --- | --- |

—

Esimese Astme Kohus eitab vääralt EÜ artiklist 253 tuleneva põhjendamiskohustuse rikkumist. Ta peab ebaõigesti õiguslikult tähtsusetuteks komisjoni seletusi asjaomase turu suuruse ning rikkumise konkreetse mõju kohta turul.

| — | Esimese Astme Kohus rikub suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta. Ta tegi rikkumise raskuse kindlaks üksnes rikkumise abstraktset vormi arvestades ning peab ühe raskuskategooria madalaimat põhisummat miinimumsummaks, millest allapoole ei tohi minna. Ka keeldub ta vaatlemast vabatahtlikku rikkumise lõpetamist kergendava asjaoluna, rikkudes sellega õigusriigi ning võrdse kohtlemise põhimõtteid. |
| --- | --- |

—

Esimese Astme Kohus rikub suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta. Ta tegi rikkumise raskuse kindlaks üksnes rikkumise abstraktset vormi arvestades ning peab ühe raskuskategooria madalaimat põhisummat miinimumsummaks, millest allapoole ei tohi minna. Ka keeldub ta vaatlemast vabatahtlikku rikkumise lõpetamist kergendava asjaoluna, rikkudes sellega õigusriigi ning võrdse kohtlemise põhimõtteid.

| — | Lõpuks rikub Esimese Astme Kohus proportsionaalsuse põhimõtet. Ta kohaldab suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta rikkumise raskuse kindlaksmääramisel niisama formaalselt ja ühekülgselt apellantide kahjuks, nagu seda tegi ka kostja esimese astme menetluses. Peale selle ei kaalunud ta, nagu seda nõuab proportsionaalsuse põhimõte, koos kõiki käesolevas asjas tähtsust omavaid asjaolusid, vaid kontrollis trahvi proportsionaalsust iga kriteeriumi osas eraldi. |
| --- | --- |

—

Lõpuks rikub Esimese Astme Kohus proportsionaalsuse põhimõtet. Ta kohaldab suuniseid trahvide arvutamise meetodi kohta rikkumise raskuse kindlaksmääramisel niisama formaalselt ja ühekülgselt apellantide kahjuks, nagu seda tegi ka kostja esimese astme menetluses. Peale selle ei kaalunud ta, nagu seda nõuab proportsionaalsuse põhimõte, koos kõiki käesolevas asjas tähtsust omavaid asjaolusid, vaid kontrollis trahvi proportsionaalsust iga kriteeriumi osas eraldi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/16 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/16

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia (Itaalia) 3. detsembril 2007 — Assitur Srl versus Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricultura di Milano

(Kohtuasi C-538/07)

(2008/C 37/22)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Tribunale Amministrativo Regionale per la Lombardia

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Assitur Srl

Vastustaja: Camera di Commercio, Industria, Artigianato e Agricultura di Milano

Eelotsuse küsimus

Kas direktiivi 92/50/EÜ (1) artikliga 29, mis näeb ette seitse teenuste riigihankelepingute pakkumisel osalemisest kõrvaldamise põhjust, kehtestatakse osalemist takistavate asjaolude ammendav nimekiri ja seega on sellega vastuolus seaduse nr 109/94 artikli 10 lõikes 1a (praegu asendatud seadusandliku dekreedi nr 163/06 artikli 34 viimase lausega) sätestatud keeld, mille kohaselt pakkumises ei või samaaegselt osaleda ettevõtjad, kelle vahel esineb kontrollisuhe?

---

(1)  EÜT L 209, lk 1; ELT eriväljaanne 06/01, lk 322.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/17

---

30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik

(Kohtuasi C-539/07)

(2008/C 37/23)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: E. Montaguti ja A. Nijenhuis)

Kostja: Itaalia Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei avaldanud teavet helistaja asukoha kohta hädaolukordadega tegelevale asutusele kõigi Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 saabunud kõnede puhul, kui see oli tehniliselt teostatav, siis rikkus Itaalia Vabariik direktiivi 2002/22/EÜ (1) artikli 26 lõikest 3 tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariik ei avaldanud teavet helistaja asukoha kohta hädaolukordadega tegelevale asutusele kõigi Euroopa ühtsele hädaabinumbrile 112 saabunud kõnede puhul, kui see oli tehniliselt teostatav, siis rikkus Itaalia Vabariik direktiivi 2002/22/EÜ (1) artikli 26 lõikest 3 tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Direktiivi 2002/22/EÜ siseriiklikusse õigusesse ülevõtmise tähtaeg möödus 24. juulil 2003.

---

(1)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 7. märtsi 2002. aasta direktiivi 2002/22/EÜ universaalteenuse ning kasutajate õiguste kohta elektrooniliste sidevõrkude ja -teenuste puhul (universaalteenuse direktiiv) (EÜT L 108, lk 51; ELT eriväljaanne 13/29, lk 367).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/17

---

30. novembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Itaalia Vabariik

(Kohtuasi C-540/07)

(2008/C 37/24)

Kohtumenetluse keel: itaalia

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: R. Lyal ja A. Aresu)

Kostja: Itaalia Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariigis kehtib maksukorraldus, mille kohaselt kohaldatakse teistes liikmesriikides või EMP lepingu riikides asuvatele äriühingutele jaotatud dividendidele ebasoodsamat maksusüsteemi võrreldes riiki jäävatele dividendidele kohaldatavaga, on ta rikkunud EÜ artiklis 56 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklis 40 sätestatud kohustusi, mis puudutavad kapitali vaba liikumist vastavalt liikmesriikide ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu poolteks olevate riikide vahel, ning ka viimati nimetatud lepingu artiklis 31 sätestatud kohustusi, mis puudutavad asutamisvabadust selle lepingu poolteks olevate riikide vahel; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Itaalia Vabariigis kehtib maksukorraldus, mille kohaselt kohaldatakse teistes liikmesriikides või EMP lepingu riikides asuvatele äriühingutele jaotatud dividendidele ebasoodsamat maksusüsteemi võrreldes riiki jäävatele dividendidele kohaldatavaga, on ta rikkunud EÜ artiklis 56 ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu artiklis 40 sätestatud kohustusi, mis puudutavad kapitali vaba liikumist vastavalt liikmesriikide ja Euroopa Majanduspiirkonna lepingu poolteks olevate riikide vahel, ning ka viimati nimetatud lepingu artiklis 31 sätestatud kohustusi, mis puudutavad asutamisvabadust selle lepingu poolteks olevate riikide vahel;

| — | mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Itaalia Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Euroopa Komisjon viitab Itaalias kehtivale asjakohasele õigusele, mis samuti põhineb välislepingul, ja mille alusel kohaldatakse Itaaliast väljaspool asuvatele äriühingutele makstavatele dividendidele (nö riigist välja makstud dividendidele) selgelt ebasoodsamat maksusüsteemi võrreldes süsteemiga, mida kohaldatakse Itaalia äriühingutele makstavatele dividendidele (nö riiki jäävad dividendid).

Komisjoni hinnangul on need õigusnormid — mille reformimise Itaalia valitsus lubab läbi viia — vastuolus kapitali vaba liikumise põhimõttega, kuna neil on negatiive mõju Itaalia äriühingute mitteresidentidest aktsionäride kasumile ja investeerimisotsustele, muutes samas ka Itaalia äriühingutele raskemaks kapitali leidmise teistest riikidest. Seega tuleb tuvastada, et ilmselgelt rikutakse EÜ artiklit 56, mis keelab kapitali liikumise kõik piirangud liikmesriikide vahel, ja EMP lepingu artiklit 40, mis sätestab analoogse vabaduse selle lepingu poolteks olevate riikide vahel.

Lisaks leiab komisjon, et need õigusnormid võivad olla vastuolus ka asutamisvabaduse sätetega, mis on kehtestatud EMP lepingu artiklis 31, kuna seda saab kohaldada ka selle lepingu poolteks olevates riikides asuvate äriühingute kontrollivatele osalustele Itaalia äriühingutes, millele direktiiviga 90/435/EMÜ (1) kehtestatud ühine maksustamissüsteem ei kohaldu.

Rikkumise uurimise menetluses oli komisjonil võimalus tutvuda Itaalia Vabariigi argumentidega, mida see oma kaitseks ja asjassepuutuva õiguse jõusoleku põhjendamiseks esitas, ning ta leidis, et põhjendused ei ole piisavad. Itaalia Vabariik on aga hiljuti teatanud oma soovist vastavaid õigusnorme reformida, et viia need ühenduse õigusega kooskõlla: komisjoni esitatud hagiavaldus võib reformi läbiviimist kiirendad.

---

(1)  EÜT L 225, 20.8.1990, lk 6, ELT eriväljaanne 09/01, lk 147.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/18

---

Imagination Technologies Ltd 30. novembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu 20. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-461/04: Imagination Technologies Ltd versus Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

(Kohtuasi C-542/07 P)

(2008/C 37/25)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellant: Imagination Technologies Ltd (esindaja: barrister M. Edenborough)

Teine menetluspool: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Apellandi nõuded

| — | Tühistada Esimese Astme Kohtu otsus; |
| --- | --- |

—

Tühistada Esimese Astme Kohtu otsus;

| — | otsustada Euroopa Kohtule esitatud apellatsioonkaebuse kulude ja sellega seonduvate kulude ning Esimese Astme Kohtusse esitatud hagi kulude üle. |
| --- | --- |

—

otsustada Euroopa Kohtule esitatud apellatsioonkaebuse kulude ja sellega seonduvate kulude ning Esimese Astme Kohtusse esitatud hagi kulude üle.

Väited ja peamised argumendid

Apellant väidab, et ühenduse kaubamärgi registreerimise taotlus nr 2 396 075 sõnamärgi „PURE DIGITAL” jaoks (edaspidi „taotlus”) ei riku nõukogu määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 1 punkti b ega punkti c, sest see sõnamärk on omandanud pärast taotluse esitamist eristusvõime. Ta väidab, et Esimese Astme Kohus tegi vea asjaomaste õigusnormide analüüsimisel, eelkõige rikkus ta õigusnormi seetõttu, et ei sedastanud, et omandatud eristusvõime hindamisel on asjakohane ka kaubamärgi kasutamine pärast taotluse esitamise kuupäeva.

Järelikult eksis Esimese Astme Kohus, kui jättis talle esitatud hagi rahuldamata. Seetõttu väidab apellant, et apellatsioonkaebus Esimese Astme Kohtu otsuse peale tuleks rahuldada ja see otsus tühistada. Apellant taotleb ka apellatsioonkaebuse menetluse Esimese Astme Kohtu menetluses tekkinud kohtukulude hüvitamist.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/18 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/18

---

3. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Belgia Kuningriik

(Kohtuasi C-543/07)

(2008/C 37/26)

Kohtumenetluse keel: hollandi

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindaja: M. van Beek)

Kostja: Belgia Kuningriik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiivi 2002/73/EÜ (1), millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega, täitmiseks vastu vajalikke õigus- ja haldusnorme või vähemalt ei ole komisjoni neist teavitanud, siis on Belgia Kuningriik rikkunud sellest direktiivist tulenevaid kohustusi; |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Belgia Kuningriik ei ole võtnud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 23. septembri 2002. aasta direktiivi 2002/73/EÜ (1), millega muudetakse nõukogu direktiivi 76/207/EMÜ meeste ja naiste võrdse kohtlemise põhimõtte rakendamise kohta seoses töö saamise, kutseõppe ja edutamisega ning töötingimustega, täitmiseks vastu vajalikke õigus- ja haldusnorme või vähemalt ei ole komisjoni neist teavitanud, siis on Belgia Kuningriik rikkunud sellest direktiivist tulenevaid kohustusi;

| — | mõista kohtukulud välja Belgia Kuningriigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Belgia Kuningriigilt.

Väited ja peamised argumendid

Direktiivi siseriiklikku õigusesse ülevõtmise tähtaeg möödus 5. oktoobril 2005.

---

(1)  EÜT L 269, lk 15; ELT eriväljaanne 05/04, lk 255.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/19

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu (Poola Vabariik) 4. detsembril 2007 — Uwe Rüffler versus Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

(Kohtuasi C-544/07)

(2008/C 37/27)

Kohtumenetluse keel: poola

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Wojewódzki Sąd Administracyjny we Wrocławiu

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Uwe Rüffler

Vastustaja: Dyrektor Izby Skarbowej we Wrocławiu Ośrodek Zamiejscowy w Wałbrzychu

Eelotsuse küsimus

Kas EÜ asutamislepingu artikli 12 lõiget 1 ja artikli 39 lõikeid 1 ja 2 tuleb tõlgendada nii, et 26. juuli 1991. aasta ustawa o podatku dochodowym od osób fizycznych'i (tulumaksuseaduse) artiklis 27b sisalduv siseriiklik säte, mille kohaselt on riikliku ravikindlustuse maksete tulumaksust mahaarvamise õigus piiratud üksnes siseriiklike sätete alusel tasutud maksetega, on nende asutamislepingu sätetega vastuolus olukorras, mil Poolas oma tulu maksustav resident maksab riikliku ravikindlustuse makseid teises liikmesriigis?

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/19

---

Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd 8. detsembril 2007 esitatud apellatsioonkaebus Euroopa Ühenduste Esimese Astme Kohtu (esimene koda) 17. septembri 2007. aasta otsuse peale kohtuasjas T-253/03: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi C-550/07 P)

(2008/C 37/28)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Apellandid: Akzo Nobel Chemicals Ltd ja Akcros Chemicals Ltd (esindajad: advokaadid C. Swaak, M. Mollica ja M. van der Woude)

Teised menetluspooled: Euroopa Ühenduste Komisjon, Council of the Bars and Law Societies of the European Union, Algemene Raad van de Nederlandse Orde van Advocaten, Association européenne des juristes d'entreprise (AEJE), American Corporate Counsel Association (ACCA) — European Chapter, International Bar Association

Apellantide nõuded

Apellandid paluvad Euroopa Kohtul:

| — | tühistada Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-253/03 selles osas, millega on jäetud rahuldamata advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse taotlus Akzo Nobeli ettevõtte juristiga toimunud teabevahetuse osas; |
| --- | --- |

—

tühistada Esimese Astme Kohtu 17. septembri 2007. aasta otsus kohtuasjas T-253/03 selles osas, millega on jäetud rahuldamata advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse taotlus Akzo Nobeli ettevõtte juristiga toimunud teabevahetuse osas;

| — | tühistada 8. mai 2003. aasta rahuldamata jätmise otsus selles osas, millega keelduti tagastamast Akzo Nobeli ettevõtte juristiga peetud elektroonilist kirjavahetust (osa B-kategooria dokumente); |
| --- | --- |

—

tühistada 8. mai 2003. aasta rahuldamata jätmise otsus selles osas, millega keelduti tagastamast Akzo Nobeli ettevõtte juristiga peetud elektroonilist kirjavahetust (osa B-kategooria dokumente);

| — | mõista komisjonilt välja käesoleva apellatsioonimenetluse ja Esimese Astme Kohtu menetluse kohtukulud selles osas, mis puudutab käesolevas apellatsioonkaebuses tõstatatud väidet. |
| --- | --- |

—

mõista komisjonilt välja käesoleva apellatsioonimenetluse ja Esimese Astme Kohtu menetluse kohtukulud selles osas, mis puudutab käesolevas apellatsioonkaebuses tõstatatud väidet.

Väited ja peamised argumendid

Apellandid väidavad, et selle nõude tagasilükkamisega rikkus Esimese Astme Kohus ühenduse õigust. Apellandid kinnitavad eelkõige, et kuna Esimese Astme Kohus järgis täpselt kohtuotsuse AM&S Europe vs. komisjon (1) teatud lõikudes sisalduvat osalist ja sõnasõnalist tõlgendust, siis ta:

| 1) | tõlgendas vääralt advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse põhimõtet, nagu seda on selgitatud kohtuotsuses AM&S, rikkudes sellega võrdsuse põhimõtet (B osa); |
| --- | --- |

1)

tõlgendas vääralt advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse põhimõtet, nagu seda on selgitatud kohtuotsuses AM&S, rikkudes sellega võrdsuse põhimõtet (B osa);

| 2) | teise võimalusena, keeldudes advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse põhimõtte uudsest tõlgendamisest õigusmaastikul toimunud olulistest arengutest lähtudes, rikkus kaitseõiguse tagamise ja õiguskindluse üldpõhimõtteid; ja |
| --- | --- |

2)

teise võimalusena, keeldudes advokaadi ja tema kliendi teabevahetuse konfidentsiaalsuse kaitse põhimõtte uudsest tõlgendamisest õigusmaastikul toimunud olulistest arengutest lähtudes, rikkus kaitseõiguse tagamise ja õiguskindluse üldpõhimõtteid; ja

| 3) | kolmanda võimalusena rikkus EÜ artiklit 5 (volituste andmise põhimõte) ja siseriikliku menetluse autonoomia põhimõtet (D osa). |
| --- | --- |

3)

kolmanda võimalusena rikkus EÜ artiklit 5 (volituste andmise põhimõte) ja siseriikliku menetluse autonoomia põhimõtet (D osa).

---

(1)  Kohtuasi 155/79, EKL 1982, lk 1575.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/20

---

Eelotsusetaotlus, mille esitas Conseil d'État 11. detsembril 2007 — Commune de Sausheim versus Pierre Azelvandre

(Kohtuasi C-552/07)

(2008/C 37/29)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Eelotsusetaotluse esitanud kohus

Conseil d'État

Põhikohtuasja pooled

Kaebuse esitaja: Commune de Sausheim

Vastustaja: Pierre Azelvandre

Eelotsuse küsimused

| 1. | Kas „geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise koht”, mida ei tohi nõukogu 23. aprilli 1990. aasta direktiivi 90/220/EMÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta (1) artikli 19 sõnastuse kohaselt käsitleda konfidentsiaalsena, on katastriüksus või laiem geograafiline piirkond, mis vastab kas vallale, mille territooriumil keskkonda viimine toimub, või veelgi laiemale geograafilisele piirkonnale (kanton, departemang)? |
| --- | --- |

1.

Kas „geneetiliselt muundatud organismide keskkonda viimise koht”, mida ei tohi nõukogu 23. aprilli 1990. aasta direktiivi 90/220/EMÜ geneetiliselt muundatud organismide tahtliku keskkonda viimise kohta (1) artikli 19 sõnastuse kohaselt käsitleda konfidentsiaalsena, on katastriüksus või laiem geograafiline piirkond, mis vastab kas vallale, mille territooriumil keskkonda viimine toimub, või veelgi laiemale geograafilisele piirkonnale (kanton, departemang)?

| 2. | Kas juhul, kui koha all tuleb mõista katastriüksust, võib keskkonda viimise koha katastritunnuse jätta edastamata, tuginedes avaliku korra või seadusega kaitstud saladuste kaitsele vastavalt Euroopa Majandusühenduse, millest on saanud Euroopa Ühendus, asutamislepingu artiklile 95 või 28. jaanuari 2003. aasta direktiivile 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta (2) või ühenduse õiguse mõnele üldpõhimõttele? |
| --- | --- |

2.

Kas juhul, kui koha all tuleb mõista katastriüksust, võib keskkonda viimise koha katastritunnuse jätta edastamata, tuginedes avaliku korra või seadusega kaitstud saladuste kaitsele vastavalt Euroopa Majandusühenduse, millest on saanud Euroopa Ühendus, asutamislepingu artiklile 95 või 28. jaanuari 2003. aasta direktiivile 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu kohta (2) või ühenduse õiguse mõnele üldpõhimõttele?

---

(1)  EÜT L 117, lk 15.

(2)  Euroopa Parlamendi ja nõukogu 28. jaanuari 2003. aasta direktiiv 2003/4/EÜ keskkonnateabele avaliku juurdepääsu ja nõukogu direktiivi 90/313/EMÜ kehtetuks tunnistamise kohta (ELT L 41, lk 26; ELT eriväljaanne 15/07, lk 375).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/20 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/20

---

13. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Prantsuse Vabariik

(Kohtuasi C-556/07)

(2008/C 37/30)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: M. Nolin, M. van Heezik)

Kostja: Prantsuse Vabariik

Hageja nõuded

| — | tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik piisaval määral ei kontrollinud, inspekteerinud ega teostanud järelevalvet kalapüügitegevuse üle, iseäranis seoses teatud liikide püüdmiseks mõeldud triivvõrkude keelustamisega, ning ei kindlustanud triivvõrkude kasutamist puudutavate ühenduse õigusnormide rikkumise eest vastutavate isikute suhtes asjakohaste meetmete võtmist, on Prantsuse Vabariik rikkunud määruse nr 2847/1993 (1) artiklist 2 ja artikli 31 lõigetest 1 ja 2 ja määruse 2371/2002 (2) artikli 23 lõigetest 1 ja 2, artiklist 24 ning artikli 25 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi. |
| --- | --- |

—

tuvastada, et kuna Prantsuse Vabariik piisaval määral ei kontrollinud, inspekteerinud ega teostanud järelevalvet kalapüügitegevuse üle, iseäranis seoses teatud liikide püüdmiseks mõeldud triivvõrkude keelustamisega, ning ei kindlustanud triivvõrkude kasutamist puudutavate ühenduse õigusnormide rikkumise eest vastutavate isikute suhtes asjakohaste meetmete võtmist, on Prantsuse Vabariik rikkunud määruse nr 2847/1993 (1) artiklist 2 ja artikli 31 lõigetest 1 ja 2 ja määruse 2371/2002 (2) artikli 23 lõigetest 1 ja 2, artiklist 24 ning artikli 25 lõigetest 1 ja 2 tulenevaid kohustusi.

| — | mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Prantsuse Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

Komisjon väidab oma hagis, et kostja on ebaõigesti rakendanud kalapüüki puudutavaid ühenduse õigusnorme. Ebaõige rakendamine seisneb ühest küljest asjaolus, et Prantsuse ametivõimud ei käsitlenud thonaille-võrku triivvõrguna, samas kui oma tehniliste näitajate poolest kujutab thonaille-võrk endast sellist, ühenduse õigusnormidega keelatud võrku. Asjaolu, et thonaille-võrku võib stabiliseerida triivankru abil, ei oma antud juhul tähtsust, kuna stabiliseerimine ei tähenda seda, et thonaille-võrk ei võiks triivida merehoovuste või tuulega, vaid üksnes, et seda hoitakse paigal ujukite ja raskustega, optimeerimaks selle tõhusust ja vältimaks selle langemist horisontaalselt allapoole veepinda.

Teisest küljest seisneb kohustuste täitmata jätmine tõhusa kontrollisüsteemi puudumises, millega tagada teatud liikide püüdmiseks mõeldud triivvõrkude keelamine, ning tuvastatud rikkumiste edasise kontrolli osas meetmete võtmata jätmises. Kontroll puudutas üksnes siseriiklike õigusnormide, mis on paindlikumad kui ühenduse õigusnormid, järgimist, ning nimetatud õigusnormide rikkumise eest määratud sanktsioonid olid kerged ja vähehoiatava mõjuga.

---

(1)  Nõukogu 12. oktoobri 1993. aasta määrus (EMÜ) nr 2847/93, millega luuakse ühise kalanduspoliitika suhtes rakendatav kontrollisüsteem (EÜT L 261, lk 1; ELT eriväljaanne 04/02, lk 70).

(2)  Nõukogu 20. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 2371/2002 ühisele kalanduspoliitikale vastava kalavarude kaitse ja säästva kasutamise kohta.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/21 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/21

---

17. detsembril 2007 esitatud hagi — Euroopa Ühenduste Komisjon versus Kreeka Vabariik

(Kohtuasi C-559/07)

(2008/C 37/31)

Kohtumenetluse keel: kreeka

Pooled

Hageja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: M. Patakia ja M. van Beek)

Kostja: Kreeka Vabariik

Hageja nõuded

| — | Tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik hoidis jõus Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi sätted, mis näevad ette meeste ja naiste erineva vanaduspensioniea ning erinevad nõuded nende pensioniõiguslikule staažile, siis on Kreeka Vabariik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklist 141 tulenevaid kohustusi. |
| --- | --- |

—

Tuvastada, et kuna Kreeka Vabariik hoidis jõus Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi sätted, mis näevad ette meeste ja naiste erineva vanaduspensioniea ning erinevad nõuded nende pensioniõiguslikule staažile, siis on Kreeka Vabariik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklist 141 tulenevaid kohustusi.

| — | mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja Kreeka Vabariigilt.

Väited ja peamised argumendid

| 1. | Olles analüüsinud Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi kehtivaid sätteid, tõdes komisjon, et nende kohaselt tekib naistel õigus vanaduspensionile erinevas vanuses kui meestel ning teistsugustel tingimustel, mis puutub ettenähtud pensioniõiguslikku staaži. |
| --- | --- |

1.

Olles analüüsinud Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi kehtivaid sätteid, tõdes komisjon, et nende kohaselt tekib naistel õigus vanaduspensionile erinevas vanuses kui meestel ning teistsugustel tingimustel, mis puutub ettenähtud pensioniõiguslikku staaži.

| 2. | Euroopa Kohtu praktikale tuginedes väidab komisjon, et nimetatud pensionid, mida maksab tööandja endisele töötajale nende töösuhte alusel, on tasu EÜ artikli 141 tähenduses. Lisaks on need pensionärid komisjoni väitel „konkreetse kategooria töötajad” pensioniskeemide eripära tõttu, mille puhul sõltub pensionisumma töötatud või teenitud ajast ning töötaja palga suurusest enne pensionile jäämist, samal ajal kui pensioniskeemi rahastus- ja haldamismeetod ei ole EÜ artikli 141 kohaldamisel otsustavad asjaolud. |
| --- | --- |

2.

Euroopa Kohtu praktikale tuginedes väidab komisjon, et nimetatud pensionid, mida maksab tööandja endisele töötajale nende töösuhte alusel, on tasu EÜ artikli 141 tähenduses. Lisaks on need pensionärid komisjoni väitel „konkreetse kategooria töötajad” pensioniskeemide eripära tõttu, mille puhul sõltub pensionisumma töötatud või teenitud ajast ning töötaja palga suurusest enne pensionile jäämist, samal ajal kui pensioniskeemi rahastus- ja haldamismeetod ei ole EÜ artikli 141 kohaldamisel otsustavad asjaolud.

| 3. | Samuti ei ole komisjoni hinnangul täidetud tingimused EÜ artikli 141 lõike 4 kohaldamiseks, milles on sätestatud erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist oma kutsealal.
  Kõnealusel juhul ei abista viidatud sätted nende probleemide lahendamist, millega naised oma karjääri jooksul silmitsi võivad sattuda, vaid vastupidi, soodustavad nende lahkumist tööturult. |
| --- | --- |

3.

Samuti ei ole komisjoni hinnangul täidetud tingimused EÜ artikli 141 lõike 4 kohaldamiseks, milles on sätestatud erilised eelised, et hõlbustada alaesindatud sool tegutsemist oma kutsealal.

Kõnealusel juhul ei abista viidatud sätted nende probleemide lahendamist, millega naised oma karjääri jooksul silmitsi võivad sattuda, vaid vastupidi, soodustavad nende lahkumist tööturult.

| 4. | Lisaks ei ole komisjoni sõnul veenev toodud õigustus, mis puudutab ohtu riigisüsteemi toimimisele ja sellele järgnevat üleminekusätete kehtestamist, sest esiteks ei õigusta liikmesriigile tekkida võivad majanduslikud tagajärjed iseenesest ühenduse õiguse normide kohaldamise ajalist piiramist, ja teiseks ei ole Kreeka Vabariik tegelikkuses tõendanud, et väidetud oht süsteemi toimimisele esineb ja milles see seisneb. |
| --- | --- |

4.

Lisaks ei ole komisjoni sõnul veenev toodud õigustus, mis puudutab ohtu riigisüsteemi toimimisele ja sellele järgnevat üleminekusätete kehtestamist, sest esiteks ei õigusta liikmesriigile tekkida võivad majanduslikud tagajärjed iseenesest ühenduse õiguse normide kohaldamise ajalist piiramist, ja teiseks ei ole Kreeka Vabariik tegelikkuses tõendanud, et väidetud oht süsteemi toimimisele esineb ja milles see seisneb.

| 5. | Seetõttu väidab komisjon, et kuna Kreeka Vabariik hoidis jõus Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi sätted, mis näevad ette meeste ja naiste erineva vanaduspensioniea ning erinevad nõuded nende pensioniõiguslikule staažile, siis on Kreeka Vabariik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklist 141 tulenevaid kohustusi. |
| --- | --- |

5.

Seetõttu väidab komisjon, et kuna Kreeka Vabariik hoidis jõus Kreeka tsiviil- ja sõjaväepensioni koodeksi sätted, mis näevad ette meeste ja naiste erineva vanaduspensioniea ning erinevad nõuded nende pensioniõiguslikule staažile, siis on Kreeka Vabariik rikkunud EÜ asutamislepingu artiklist 141 tulenevaid kohustusi.

---

Esimese Astme Kohus

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/22

---

Esimese Astme Kohtu 5. detsembri 2007. aasta määrus — Schering-Plough versus komisjon ja EMEA

(Kohtuasi T-133/03) (1)

(Tühistamishagi - Osaline vastuvõetamatus - Menetluse algatamise huvi - Hagi eseme äralangemine - Asjas kohtuotsuse mittetegemine)

(2008/C 37/32)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: Schering-Plough Ltd (Brüssel, Belgia) (esindajad: advokaadid G. Berrisch ja P. Bogaert)

Kostjad: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: H. Støvlbæk ja M. Schotter) ja Euroopa Ravimiamet (EMEA) (esindajad: alguses N. Khan, keda abistas Solicitor C. Sherliker, hiljem C. Scherliker ja Barrister T. Eicke)

Hagejate toetuseks menetlusse astuja: European Federation of Pharmaceutical Industries and Associations (Genf, Šveits) (esindajad: advokaadid N. Rampal, U. Zinsmeister ja D. Waelbroeck)

Kohtuasja ese

Nõue tühistada EMEA 14. veebruari 2003. aasta akt, millega keelduti kinnitamast „I tüüpi” muudatust „suukaudse lüofilisaadi” vormis oleva ravimprepraadi nimetuse „Allex 5 mg oral lyophilisate” muutmist nimetuseks „Allex Reditabs 5 mg oral lyophilisate”.

Määruse resolutiivosa

| 1. | Jätta käesolev hagi vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata osas, milles see on suunatud Euroopa Ravimiameti (EMEA) vastu. |
| --- | --- |

1.

Jätta käesolev hagi vastuvõetamatuse tõttu rahuldamata osas, milles see on suunatud Euroopa Ravimiameti (EMEA) vastu.

| 2. | Osas, milles hagi on suunatud komisjoni vastu, ei ole vaja otsust teha. |
| --- | --- |

2.

Osas, milles hagi on suunatud komisjoni vastu, ei ole vaja otsust teha.

| 3. | Jätta EMEA kohtukulud tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta EMEA kohtukulud tema enda kanda.

| 4. | Jätta Schering-Plough Ltd kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud. |
| --- | --- |

4.

Jätta Schering-Plough Ltd kohtukulud tema enda kanda ja mõista temalt välja komisjoni kohtukulud.

---

(1)  ELT C 171, 19.7.2003.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/22

---

Esimese Astme Kohtu presidendi 22. novembri 2007. aasta määrus — V. versus parlament

(Kohtuasi T-345/05 III R)

(Ajutiste meetmete kohaldamine - Euroopa Parlamendi liikmelt immuniteedi võtmine - Täitmise peatamise taotlus - Ajutise meetme kohaldamist õigustavate asjaolude puudumine)

(2008/C 37/33)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: V. (esindajad: Barrister J. Lofthouse, Barrister C. Hayes ja Solicitor M. Monan)

Kostja: Euroopa Parlament (esindajad: H. Krück, D. Moore ja M. Windisch)

Kohtuasja ese

Esimese ja teise ajutiste meetmete kohaldamise taotluse, mis jäeti rahuldamata vastavalt Esimese Astme Kohtu presidendi 16. märtsi 2007. aasta määrusega T-345/05 R: V. vs. Parlament, ja 27. juuni 2007. aasta määrusega T-345/05 R II: V. vs. parlament (kohtulahendite kogumikus ei avaldata) uuesti läbi vaatamise taotlus.

Määruse resolutiivosa

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/23

---

Esimese Astme Kohtu presidendi 11. oktoobri 2007. aasta määrus — MB Immobilien versus komisjon

(Kohtuasi T-120/07 R)

(Ajutised meetmed - Riigiabi uutes liidumaades - Tagasinõudmise kohustus - Taotlus kohaldamise peatamiseks - Kiireloomulisus - Huvide kaalumine)

(2008/C 37/34)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: MB Immobilien Verwaltungs GmbH (Neukirch, Saksamaa) (esindaja: advokaat G. Brüggen)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: K. Gross ja T. Scharf)

Kohtuasja ese

Taotlus peatada komisjoni 24. jaanuari 2007. aasta otsuse nr 2007/492/EÜ Saksamaa poolt kontsernile Biria antud riigiabi C 38/2005 (endine NN 52/2004) kohta (ELT L 183, lk 27) kohaldamine

Määruse resolutiivosa

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/23

---

Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon

(Kohtuasi T-349/07 R)

(Ajutised meetmed - Direktiiv 91/414/EMÜ - Taotlus kohaldamise peatamiseks - Vastuvõetavus - Kiireloomulisuse puudumine)

(2008/C 37/35)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: FMC Chemical SPRL (Brüssel, Belgia), Satec Handelsgesellschaft mbH (Elmshorn, Saksamaa), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgia), FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Hispaania), F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovakkia), F&N Agro Ceská republika spol. s.r.o. (Praha, Tšehhi), F&N Agro Polska sp. z o.o. (Varssavi, Poola) and FMC Corp. (Philadelphia, Pennsylvania, Ühendriigid) (Varssavi, Poola) (esindajad: advokaadid C. Mereu ja K. Van Maldegem)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: L. Parpala ja B. Doherty)

Kohtuasja ese

Taotlus peatada komisjoni 13. juuni 2007. aasta otsuse 2007/415/EÜ karbosulfaani nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (ELT L 156, lk 28) kohaldamine kuni põhikohtuasjas otsuse kuulutamiseni.

Määruse resolutiivosa

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/23 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/23

---

Esimese Astme Kohtu presidendi 11. detsembri 2007. aasta määrus — FMC Chemical jt. versus komisjon

(Kohtuasi T-350/07 R)

(Ajutised meetmed - Direktiiv 91/414/EMÜ - Taotlus kohaldamise peatamiseks - Vastuvõetavus - Kiireloomulisuse puudumine)

(2008/C 37/36)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hagejad: FMC Chemical (Brüssel, Belgia), Arysta Lifescience SAS (Noguéres, Prantsusmaa), Belchim Crop Protection NV (Londerzeel, Belgia), FMC Foret, SA (Sant Cugat de Valles, Hispaania), F&N Agro Slovensko spol. s.r.o. (Bratislava, Slovakkia), F&N Agro Ceská republika spol. S.r.o. (Praha, Tšehhi Vabariik), F&N Agro Polska sp. z o.o. (Varssavi, Poola) ja FMC Corp. (Philadelphie, Pennsylvanie, Ameerika Ühendriigid) (esindajad: advokaadid C. Mereu ja K. Van Maldegem)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon (esindajad: L. Parpala ja B. Doherty)

Kohtuasja ese

Taotlus peatada komisjoni 13. juuni 2007. aasta otsuse 2007/416/EÜ karbofuraani nõukogu direktiivi 91/414/EMÜ I lisasse kandmata jätmise ja kõnealust toimeainet sisaldavate taimekaitsevahendite lubade tühistamise kohta (ELT L 156, lk 30) kohaldamine kuni põhikohtuasjas otsuse kuulutamiseni.

Määruse resolutiivosa

| 1. | Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta ajutiste meetmete kohaldamise taotlus rahuldamata.

| 2. | Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi. |
| --- | --- |

2.

Kohtukulude kandmine otsustatakse edaspidi.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/24

---

27. novembril 2007 esitatud hagi — BP Aromatics Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-429/07)

(2008/C 37/37)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: BP Aromatics Ltd (Sunbury on Thames, Ühendkuningriik) (esindajad: Solicitor A. Renshaw ja Solicitor G. Bushell)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Tühistada vaidlustatud otsus; |
| --- | --- |

—

Tühistada vaidlustatud otsus;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt ja kõigilt menetlusse astujatelt, kellele on antud luba menetlusse astumiseks, ning |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt ja kõigilt menetlusse astujatelt, kellele on antud luba menetlusse astumiseks, ning

| — | võtta muid meetmeid, mida kohus peab vajalikuks. |
| --- | --- |

—

võtta muid meetmeid, mida kohus peab vajalikuks.

Väited ja peamised argumendid

Hageja nõuab komisjoni 10. juuli 2007. aasta otsuse K(2007) 3202 (lõplik) tühistamist, milles komisjon tunnistas Portugali poolt teatatud ja Artensale (Artenius) uue keemiatoodete tehase ehitamiseks antud riigiabi ühisturuga kokkusobivaks vastavalt EÜ artikli 87 lõike 3 punktile a.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et komisjon on rikkunud EÜ artikleid 87 ja 88, nende rakendussätteid, teatud olulisi menetlusnorme ja mitut ühenduse õiguse põhimõtet selles osas, milles komisjon on:

| — | valesti tõlgendanud ja kohaldanud 2002. aasta mitut valdkonda hõlmavat raamprogramm regionaalse abi kohta suurtele investeerimisprojektidele, (1) mis nõuab Euroopa majanduspiirkonna, mitte ülemaailmsel turul põhinevat hinnangut; |
| --- | --- |

—

valesti tõlgendanud ja kohaldanud 2002. aasta mitut valdkonda hõlmavat raamprogramm regionaalse abi kohta suurtele investeerimisprojektidele, (1) mis nõuab Euroopa majanduspiirkonna, mitte ülemaailmsel turul põhinevat hinnangut;

| — | teinud ilmse hindamisvea, leides, et puhta tereftaalhappe asjaomane turg on ülemaailmne turg, samas kui selleks on hageja arvates Euroopa majanduspiirkonna turg, ning |
| --- | --- |

—

teinud ilmse hindamisvea, leides, et puhta tereftaalhappe asjaomane turg on ülemaailmne turg, samas kui selleks on hageja arvates Euroopa majanduspiirkonna turg, ning

| — | teinud ilmse hindamisvea, leides, et Artensa asjaomane müügiosa on 25 %, samas kui see ületab Euroopa majanduspiirkonna turul 25 %. |
| --- | --- |

—

teinud ilmse hindamisvea, leides, et Artensa asjaomane müügiosa on 25 %, samas kui see ületab Euroopa majanduspiirkonna turul 25 %.

Hageja väidab, et kui komisjon oleks üksikasjalikult ja kohaselt uurinud puhta tereftaalhappe Euroopa majanduspiirkonna turgu, oleks tal olnud tõsiselt raske hinnata abi ühisturuga kokkusobivust, mis oleks muutnud vajalikuks ametliku uurimismenetluse alustamise vastavalt EÜ artikli 88 lõikele 2.

Hageja arvates toetab Portugali ametiasutuste abist teatamise ja vaidlustatud otsuse vastuvõtmise vahelise ajavahemiku pikkus seda fakti, et komisjonil oli oma esialgses uurimismenetluses abi hindamisel tõsiseid raskusi ning et ta oleks pidanud järelikult alustama EÜ artikli 88 lõike 2 alusel ametlikku uurimismenetlust.

Hageja väidab lisaks, et on rikutud tema menetluslikke õigusi, kuna komisjon ei alustanud ametlikku uurimismenetlust, nagu ta oleks pidanud tegema EÜ artikli 88 lõike 2 kohaselt.

Lõpetuseks väidab hageja, et komisjon on rikkunud oma EÜ artiklist 253 tulenevat põhjendamiskohustust.

---

(1)  Komisjoni teatis — Mitut valdkonda hõlmav raamprogramm regionaalse abi kohta suurtele investeerimisprojektidele (teatavaks tehtud numbri K(2002) 315 all) (EÜT C 70, lk 8).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/24 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/24

---

26. novembril 2007 esitatud hagi — Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Fernández Martinez (HELLER)

(Kohtuasi T-431/07)

(2008/C 37/38)

Hagiavaldus esitati saksa keeles.

Pooled

Hageja: Gebr. Heller Maschinenfabrik GmbH (Nürtingen, Saksamaa) (esindajad: Rechtsanwalt W. Kessler ja Rechtsanwalt S. Baur)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Manuel Fernández Martinez (Alicante, Hispaania)

Hageja nõuded

| — | Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 11. septembri 2007. aasta otsus asjas R 974/2006-2; |
| --- | --- |

—

Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 11. septembri 2007. aasta otsus asjas R 974/2006-2;

| — | lükata teises apellatsioonikojas toimunud menetluse teise poole Manuel Fernández Martinezi vastulause tagasi; |
| --- | --- |

—

lükata teises apellatsioonikojas toimunud menetluse teise poole Manuel Fernández Martinezi vastulause tagasi;

| — | mõista vastulausete osakonna ja apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud ning kohtukulud välja vastulause esitajalt Manuel Fernández Martinezilt. |
| --- | --- |

—

mõista vastulausete osakonna ja apellatsioonikoja menetlusega seotud kulud ning kohtukulud välja vastulause esitajalt Manuel Fernández Martinezilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: sõnamärk „HELLER” kaupadele ja teenustele klassides 7, 37 ja 40 (taotlus nr 3 306 602).

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Manuel Fernández Martinez.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Hispaania kujutismärk „HELLER” kaupadele klassis 7 (nr 2 520 584).

Vastulausete osakonna otsus: rahuldada vastulause ja lükata registreerimise taotlus tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuivõrd vastandatud kaubamärkide segiajamise tõenäosus puudub.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/25

---

28. novembril 2007 esitatud hagi — Volvo Trademark Holding AB versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Elena Grebenshikova (SOLVO)

(Kohtuasi T-434/07)

(2008/C 37/39)

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: Volvo Trademark Holding AB (Göteborg, Rootsi) (esindajad: T. Dolde, V. von Bomhard, A. Renck)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused).

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Elena Grebenshikova (Peterburi, Venemaa)

Hageja nõuded

| — | tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 2. augusti 2007. aasta otsus asjas nr R 1240/2006-2; |
| --- | --- |

—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 2. augusti 2007. aasta otsus asjas nr R 1240/2006-2;

| — | mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Elena Grebenshikova.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: kujutismärk „SOLVO” kaupadele ja teenustele klassides 9, 39 ja42 — taotlus nr 3 555 422.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: ühenduse ja siseriiklik kaubamärk „VOLVO” kaupadele ja teenustele klassides inter alia 9 ja 42.

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause täies ulatuses tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b ja artikli 8 lõike 5 rikkumine, kuna vastandatud kaubamärgid on visuaalselt ja foneetiliselt sarnased ja kuna apellatsioonikoda ei võtnud arvesse kõiki olulisi asjaolusid, sh asjaomaste kaupade identsust ja VOLVO mainet.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/25 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/25

---

29. novembril 2007 esitatud hagi — New Look versus Siseturu Ühtlustamise Amet (NEW LOOK)

(Kohtuasi T-435/07)

(2008/C 37/40)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: New Look Ltd (Weymouth, Ühendkuningriik) (esindajad: barrister S. Malynicz ja solicitor'id M. Blair ja K. Gilbert)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

| — | tühistada teise apellatsioonikoja 3. septembri 2007. aasta otsus (asi R 670/2007-2); |
| --- | --- |

—

tühistada teise apellatsioonikoja 3. septembri 2007. aasta otsus (asi R 670/2007-2);

| — | mõista ühtlustamisametilt välja nii tema enda kui ka hageja kohtukulud. |
| --- | --- |

—

mõista ühtlustamisametilt välja nii tema enda kui ka hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „NEW LOOK” kaupadele ja teenustele klassides 3, 9, 14, 16, 18, 25, 26 ja 35 — taotlus nr 2 932 606

Kontrollija otsus: Jätta taotlus rahuldamata

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 7 lõike 3 rikkumine, kuna apellatsioonikoda 1) nägi ette, et hageja peab tõendama eristusvõime omandamist ühes teises liikmesriigis peale Ühendkuningriigi ja Iirimaa, 2) eksis leides, et hageja tõend sõnade „NEW LOOK”, mis on esitatud stiliseeritud kujul või koos eristava osaga, kasutamise kohta ei olnud piisav, et omistada tähisele eristusvõimet ning 3) ei omistanud tähise tervikmuljes piisavat tähtsust nendele tõenditele, mida hageja oli esitanud kasutuse kohta Ühendkuningriigis ja Iirimaal.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/26

---

30. novembril 2007 esitatud hagi — Spa Monopole versus Siseturu Ühtlustamise Amet — De Francesco Import (SpagO)

(Kohtuasi T-438/07)

(2008/C 37/41)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Spa Monopole, compagnie fermiére de Spa SA/NV (Spa, Belgia) (esindajad: advokaadid L. de Brouwer, E. Cornu, E. De Gryse ja D. Moreau)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: De Francesco Import GmbH (Nürberg, Saksamaa)

Hageja nõuded

| — | Tühistada ühtlustamisameti teise apellatsioonikoja 13. septembri 2007. aasta otsus asjas nr R 1285/2006-2 ja |
| --- | --- |

—

Tühistada ühtlustamisameti teise apellatsioonikoja 13. septembri 2007. aasta otsus asjas nr R 1285/2006-2 ja

| — | mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: De Francesco Import GmbH

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „SpagO” kaupadele klassis 33 — taotlus nr 2 320 844

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Hageja

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Ühenduse, siseriiklikud ja rahvusvahelised sõna- ja kujutismärgid „SPA”, „SPA Citron” ning „SPA Orange” kaupadele klassis 32

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause kogu ulatuses.

Apellatsioonikoja otsus: Tühistada vastulausete osakonna otsus ja lükata vastulause tagasi.

Väited: Nõukogu määruse nr 40/94 artikli 8 lõike 5 rikkumine, kuna apellatsioonikoda alahindas SPA tuntust Beneluxi riikides ega võtnud piisaval määral arvesse järgmisi asjaolusid:

| — | vaidlusaluste kaubamärkide foneetilised ja visuaalsed sarnasused; |
| --- | --- |

—

vaidlusaluste kaubamärkide foneetilised ja visuaalsed sarnasused;

| — | asjaolu, et kaubamärgi „SpagO” kasutamine alkohoolsete jookide jaoks kahjustab mineraalvee „SPA” mainet, mis on rajatud kõrgele kvaliteedile, puhtusele ja tervisele kasulikule mõjule; |
| --- | --- |

—

asjaolu, et kaubamärgi „SpagO” kasutamine alkohoolsete jookide jaoks kahjustab mineraalvee „SPA” mainet, mis on rajatud kõrgele kvaliteedile, puhtusele ja tervisele kasulikule mõjule;

| — | asjaolu, et „SpagO” kasutamine karastusjookide jaoks kasutab ebaõiglaselt ära kaubamärgi „SPA” tuntust ja selle kvaliteedile ning puhtusele rajanevat mainet. |
| --- | --- |

—

asjaolu, et „SpagO” kasutamine karastusjookide jaoks kasutab ebaõiglaselt ära kaubamärgi „SPA” tuntust ja selle kvaliteedile ning puhtusele rajanevat mainet.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/26 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/26

---

4. detsembril 2007 esitatud hagi — Coats Holdings Ltd versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-439/07)

(2008/C 37/42)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Coats Holdings Ltd (esindajad: Solicitor W. Sibree ja Solicitor C. Jeffs)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Tühistada otsuse artikli 1 lõige 4 ja artikli 2 lõige 4 hagejat puudutavas osas; |
| --- | --- |

—

Tühistada otsuse artikli 1 lõige 4 ja artikli 2 lõige 4 hagejat puudutavas osas;

| — | teise võimalusena tühistada hagejale otsuse artikli 2 lõikega 4 määratud trahv või vähendada seda ning |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada hagejale otsuse artikli 2 lõikega 4 määratud trahv või vähendada seda ning

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) asjas COMP/E-1/39.168 — PO/Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid), milles komisjon on leidnud, et hageja on koos teiste ettevõtjatega rikkunud EÜ artiklit 81, muuhulgas hindade kohta teabe vahetamisega, miinimumhindade kehtestamisega ja turu jagamisega.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et komisjoni poolt tõenditele tervikuna antud hinnangus esinevad olulised hindamisvead. Hageja arvates ei ole komisjon nõutava standardi kohaselt tõendanud, et hagejal oli Prym'iga sõlmitud 1977. aasta jaanuarist 1998. aasta juulini turu jagamise kokkulepe.

Teise võimalusena väidab hageja, et komisjon ei ole tõendanud, et rikkumine oleks jätkunud pärast 19. septembrit 1997 või tõendanud ühe jätkuva rikkumise olemasolu ajavahemikul kuni 15. juulini 1998, mis oleks komisjonil lubanud hagejat trahvida rikkumise eest, mis kestis 21 ja pool aastat.

Hageja väidab lisaks täiendava võimalusena, et komisjon on rikkunud Euroopa inimõiguste ja põhivabaduste kaitse konventsiooni artikli 6 lõike 3 punktist d tulenevat hageja menetluslikku põhiõigust küsitleda ise või lasta küsitleda tunnistajaid süüdistuses kriminaalmenetluses.

Lõpetuseks väidab hageja täiendava võimalusena, et komisjon on rikkunud õigusnormi, kui ta kohaldas mehaaniliselt 215 % kordajat trahvile rikkumise eest, mis oli kestnud 21 ja pool aastat, selle asemel, et kasutada oma trahvi määramise suunistest tulenevat kaalutlusõigust.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/27

---

29. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon

(Kohtuasi T-441/07)

(2008/C 37/43)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Ryanair Ltd (Dublin, Iirimaa) (esindaja: advokaat E. Vahida)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | tunnistada EÜ artikli 232 alusel, et jättes võtmata seisukoha 3. novembril 2005 komisjoni saabunud hageja kaebuse suhtes, millele 2. augustil 2007 järgnes märgukiri, on komisjon jätnud tegemata toimingu, milleks teda kohustab EÜ asutamisleping; |
| --- | --- |

—

tunnistada EÜ artikli 232 alusel, et jättes võtmata seisukoha 3. novembril 2005 komisjoni saabunud hageja kaebuse suhtes, millele 2. augustil 2007 järgnes märgukiri, on komisjon jätnud tegemata toimingu, milleks teda kohustab EÜ asutamisleping;

| — | mõista kõik kulud välja komisjonilt, seal hulgas hageja poolt menetluses kantud kulud ka juhul, kui hagi esitamise järgselt võtab komisjon meetmeid, mistõttu Euroopa Kohtu leiab, et vajadus langetada otsus on ära langenud või kui Euroopa Kohus lükkab hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi; ja |
| --- | --- |

—

mõista kõik kulud välja komisjonilt, seal hulgas hageja poolt menetluses kantud kulud ka juhul, kui hagi esitamise järgselt võtab komisjon meetmeid, mistõttu Euroopa Kohtu leiab, et vajadus langetada otsus on ära langenud või kui Euroopa Kohus lükkab hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi; ja

| — | võtta selliseid meetmeid, mida kohus peab sobivaks. |
| --- | --- |

—

võtta selliseid meetmeid, mida kohus peab sobivaks.

Väited ja peamised argumendid

Hageja peamiseks väiteks on, et komisjon ei ole hoolikalt ja erapooletult kontrollinud tema kaebust, milles väidetakse, et Itaalia riigilt Volarele antud eelistega, kustutades Volare ligi 20 miljoni euro suuruse võla Itaalia lennujaamade ees ning vähendades lennujaamamaksusid ja kütusekulusid, on antud ebaseaduslikku riigiabi. Teise võimalusena väidab hageja, et komisjon ei ole võtnud seisukohta hageja kaebuse suhtes konkurentsivastase diskrimineerimise väidetava esinemise kohta, ning seega on rikkunud EÜ artiklit 82.

Hageja väidab, et tema kaebuse esemeks olevad meetmed kujutavad endastr riigiabi ning vastavad kõigile EÜ artikli 7 lõikes 1 sätestatud tingimustele. Lisaks vöidab hageja, et juhul, kui Euroopa Kohus leiaks, et mõned Volarele antud eelised ei ole riigiga seostatavad, kuna Itaalia lennujaamad võisid oma lennujaamamaksud iseseisvalt kindlaks määrata, tekitaksid need eelised hageja sõnul konkurentsivastase diskrimineerimise, mida ei saa objektiivselt põhjendada ning mis seetõttu rikub EÜ artiklit 82.

Hageja väidab veel, et komisjonil oli nõukogu määruse (EÜ) nr 1/2003 (1) ja komisjoni määruse (EÜ) nr 773/2004 (2) alusel kohustus hoolikalt hinnata faktilisi ja õiguslikke asjaolusid, millele hageja tähelepanu juhtis, otsustamaks mõistliku aja jooksul, kas ta peaks algatama rikkumise tuvastamiseks menetluse või jätma kaebuse rahuldamata. Komisjon ei võtnud hageja kaebust kätte saades vastu ühtki otsust, mis oleks rikkumist kinnitanud või kaebuse rahuldamata jätnud, olles informeerinud hagejat vastavalt määruse (EÜ) nr 773/2004 artiklile 7, või lõpuks andnud välja põhjendatud otsuse kaebuse menetlemata jätmise kohta ühenduse huvi puudumise tõttu.

Selle tulemusena väidab hageja, et esines konkurentsiõiguse prima facie rikkumine ning komisjonil oleks pidanud kuluma vähem kui 21 kuud niisuguse järelduseni jõudmiseks ning vastavalt menetluse algatamiseks. Komisjoni tegevusetuse kestus ületas seega mõistliku aja.

---

(1)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EMPs kohaldatav tekst) (EÜT L 1, lk ; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(2)  Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (EMPs kohaldatav tekst) EÜT L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/28

---

30. novembril 2007 esitatud hagi — Ryanair versus komisjon

(Kohtuasi T-442/07)

(2008/C 37/44)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Ryanair Ltd (Dublin, Iirimaa) (esindaja: advokaat E. Vahida)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagejanõuded

| — | tunnistada, et vastuses hageja 3. novembri ja 13. detsembri 2005. aasta ning 16. juuni ja 10. novembri 2006. aasta kaebustele ega 2. augusti 2007. aasta märgukirjale ei ole komisjon võtnud seisukohta, milleks teda kohustab EÜ asutamisleping, seal hulgas täpsemalt EÜ artikkel 232; |
| --- | --- |

—

tunnistada, et vastuses hageja 3. novembri ja 13. detsembri 2005. aasta ning 16. juuni ja 10. novembri 2006. aasta kaebustele ega 2. augusti 2007. aasta märgukirjale ei ole komisjon võtnud seisukohta, milleks teda kohustab EÜ asutamisleping, seal hulgas täpsemalt EÜ artikkel 232;

| — | mõista kõik kulud välja komisjonilt, seal hulgas hageja poolt menetluses kantud kulud ka juhul, kui hagi esitamise järgselt võtab komisjon meetmeid, mistõttu Euroopa Kohtu leiab, et vajadus langetada otsus on ära langenud või kui Euroopa Kohus lükkab hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi; ja |
| --- | --- |

—

mõista kõik kulud välja komisjonilt, seal hulgas hageja poolt menetluses kantud kulud ka juhul, kui hagi esitamise järgselt võtab komisjon meetmeid, mistõttu Euroopa Kohtu leiab, et vajadus langetada otsus on ära langenud või kui Euroopa Kohus lükkab hagi vastuvõetamatuse tõttu tagasi; ja

| — | võtta selliseid meetmeid, mida kohus peab sobivaks. |
| --- | --- |

—

võtta selliseid meetmeid, mida kohus peab sobivaks.

Väited ja peamised argumendid

Oma avaldusega algatas hageja EÜ artikli 232 alusel hagi, väites, et komisjon ei ole võtnud seisukohta kaebuste suhtes, mis esitati 3. novembril 2005, 13. detsembril 2005, 16. juunil 2006 ja 10. novembril 2006, ning millele 2. augustil 2007 järgnes märgukiri.

Tema peamiseks väiteks on, et komisjon ei ole hoolikalt ja erapooletult kontrollinud tema kaebusi, milles väidetakse, et Itaalia riigi poolt Alitaliale, Air One'ile ja Meridianale antud eelistega anti ebaseaduslikku abi. Teise võimalusena väidab hageja, et komisjon ei ole võtnud seisukohta hageja kaebuste suhtes konkurentsivastase diskrimineerimise väidetava esinemise kohta, ning seega on rikkunud EÜ artiklit 82.

Hageja väidab, et tema kaebuse esemeks olevad meetmed, nimelt i) nn 9/11 kompensatsiooni maksmine Alitaliale, ii) Alitalia Srevici üleminekut Fintecnale saatnud soodsad tingimused, iii) Alitalialt Itaalia lennujaamadele võlgnetavate summade sissenõudmata jätmine Itaalia riigi poolt, iv) Alitalia koondamistasude riiklik rahastamine, v) hinnaalandused kütusekuludelt, vi) lennujaamamaksude vähendamine Itaalia lennujaamades, vii) üle 11 Alitalia töötaja üleviimine Meridianasse ja Air One'i, viii) Itaalia riigiga seostatavad diskrimineerivad piirangud hageja tegevusele piirkondlikes lennujaamades, seal hulgas Ciampino lennujaamas, kujutavad mõne asjaomase meetme tõttu endast lennujaamade saamata jäänud tulu ja eelkõige kasu Alitaliale, Air One'ile ja Meridianale. Hageja sõnul vastavad need meetmed kõigile EÜ artikli 87 lõikes 1 sätestatud tingimustele ja kujutavad endast riigiabi.

Teise võimalusena väidab hageja, et Alitalia võla sissenõudmata jätmine Itaalia lennujaamade poolt, lennujaamamaksude vähendamine Itaalia lennujaamades, hinnaalandused kütusekuludelt ja diskrimineerivad piirangud hageja tegevusele piirkondlikes lennujaamades kujutavad endast konkurentsiõiguse rikkumist. Sellest tulenevalt väidab hageja, et juhul, kui Euroopa Kohus leiaks, et mõned Alitaliale, Air One'ile ja Meridianale antud eelised ei ole riigiga seostatavad, kuna eespool nimetatud eeliseid andnud Itaalia lennujaamad ja kütusetarnijad tegutsesid iseseisvalt, tekitaksid need eelised konkurentsivastase diskrimineerimise, mida ei saa objektiivselt põhjendada ning mis seetõttu rikub EÜ artiklit 82.

Lisaks väidab hageja, et tal on selle kaebuse esitamiseks õigustatud huvi nii lennujaamateenuste ja lennukikütuse tarbijana kui ka Alitalia, Air One'i ja Meridiana konkurendina.

Hageja väidab veel, et nõukogu määruste (EÜ) 659/1999 (1) ja (EÜ) nr 1/2003 (2) ning komisjoni määruse (EÜ) nr 773/2004 (3) alusel oli komisjonil kohustus tegutseda. Komisjon ei teinud kaebust kätte saades siiski midagi ega võtnud tema märgukirja kätte saades ka seisukohta.

Selle tulemusena väidab hageja, et esines konkurentsiõiguse prima facie rikkumine ning põhjendamatult pikk 9–21 kuud kestnud ajavahemik, mis olenevalt kaebuse esemest jäi komisjoni poolt märgukirja kättesaamise ja komisjoni tegevusetuse vahele, kujutab endast toimingu tegemata jätmist EÜ artikli 232 tähenduses.

---

(1)  Nõukogu 22. märtsi 1999. aasta määrus (EÜ) nr 659/1999, millega kehtestatakse üksikasjalikud eeskirjad EÜ asutamislepingu artikli 93 kohaldamiseks (EÜT L 83, lk 1; ELT eriväljaanne 08/01, lk 339).

(2)  Nõukogu 16. detsembri 2002. aasta määrus (EÜ) nr 1/2003 asutamislepingu artiklites 81 ja 82 sätestatud konkurentsieeskirjade rakendamise kohta (EMPs kohaldatav tekst) (EÜT L 1, lk 1; ELT eriväljaanne 08/02, lk 205).

(3)  Komisjoni 7. aprilli 2004. aasta määrus (EÜ) nr 773/2004, mis käsitleb EÜ asutamislepingu artiklite 81 ja 82 kohaste menetluste teostamist komisjonis (EMPs kohaldatav tekst) (EÜT L 123, lk 18; ELT eriväljaanne 08/03, lk 81).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/29 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/29

---

5. detsembril 2007 esitatud hagi — Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) versus komisjon

(Kohtuasi T-444/07)

(2008/C 37/45)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Centre de Promotion de l'Emploi par la Micro-Entreprise (CPEM) (Marseille, Prantsusmaa) (esindaja: advokaat C. Bonnefoi)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Tühistada komisjoni 4. oktoobri 2007. aasta otsus K(2007) 4645, millega tühistati Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) rahaline abi, mis oli eraldatud komisjoni 17. augusti 1999. aasta otsusega K(1999) 2645 ESF Prantsusmaa toetuse (CPEM) rahastamiseks; |
| --- | --- |

—

Tühistada komisjoni 4. oktoobri 2007. aasta otsus K(2007) 4645, millega tühistati Euroopa Sotsiaalfondi (ESF) rahaline abi, mis oli eraldatud komisjoni 17. augusti 1999. aasta otsusega K(1999) 2645 ESF Prantsusmaa toetuse (CPEM) rahastamiseks;

| — | tunnistada õigust hüvitisele üldistes huvides tegutseva organisatsiooni maine kahjustamise eest (hinnanguliselt summas 100 000 eurot); |
| --- | --- |

—

tunnistada õigust hüvitisele üldistes huvides tegutseva organisatsiooni maine kahjustamise eest (hinnanguliselt summas 100 000 eurot);

| — | tunnistada CPEMi personali õigust individuaalsele hüvitisele „sümboolses summas” nende töörahu ohustamise eest (nende tööandja ja seega ka töökoha tuleviku küsimuse alla seadmine, kuna miljoni euro tasumine tähendaks CPEMi ja MSD sulgemist); |
| --- | --- |

—

tunnistada CPEMi personali õigust individuaalsele hüvitisele „sümboolses summas” nende töörahu ohustamise eest (nende tööandja ja seega ka töökoha tuleviku küsimuse alla seadmine, kuna miljoni euro tasumine tähendaks CPEMi ja MSD sulgemist);

| — | mõista kostjalt välja advokaaditasud ja õigusnõustamise kulud, mille vajalikkus on tõendatud. |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt välja advokaaditasud ja õigusnõustamise kulud, mille vajalikkus on tõendatud.

Väited ja peamised argumendid

Hageja esitab kõnesolevas hagis nõude tühistada komisjoni 4. oktoobri 2007. aasta otsus K(2007) 4645, millega tühistati — Euroopa Pettustevastase Ameti (OLAF) aruande järel — Euroopa Sotsiaalfondi rahaline abi (1), mis oli eraldatud üldise toetusena hageja poolt rakendatava pilootprojekti rahastamiseks.

Hageja esitab väited hagi toetuseks kahes osas, esimene osa seondub vaidlustatud otsusega päädinud uurimismenetluse ja juurdluse läbiviimise viisiga OLAFi poolt ning tugineb kaitseõiguse väidetaval rikkumisel; teine osa puudutab vaidlustatud otsuse sisu.

Esiteks väidab hageja, et vorm, milles OLAF juurdluse läbi viis, rikkus mitmeid ühenduse õiguse ja erapooletu uurimise põhimõtteid, sh süütuse presumptsiooni ja õigust teada menetluse aluseks olnud kaebustes sisaldunud süüdistuste tegelikku ja täpset sisu. Hageja väidab lisaks, et OLAF ajas määruses nr 2185/96 (2) ettenähtud menetlused segamini määruses nr 2988/95 (3) sätestatud juurdlustega seonduvate menetlustega. Veel heidab hageja OLAFile ette, et viimane kasutas hageja kahjuks esitatud väidete alusena „Projekti läbiviija juhiste” erinevaid ja parandatud trükke.

Otsuse sisu osas heidab hageja komisjonile ette, et viimane tugines oma otsuses OLAFi aruandes esitatud väidetele, mis rikkusid raskelt Prantsuse õigusesse kuuluvaid mõisteid „mittetulundusühing” ja „käsutusse andmine”. Lisaks väidab hageja, et OLAF tugines tema vastu „Projekti läbiviija juhiste” ülimuslikkusele ühenduse õiguse suhtes. Samuti väidab hageja, et komisjon oli kursis ja kiitis heaks asjaolud, mida on hagejale ette heidetud nii OLAFi poolt kui ka vaidlustatud otsuses. Viimaks väidab hageja, et määrus nr 1605/2002 (4), millel osaliselt tuginevad nii OLAFi põhjendused kui ka vaidlustatud otsus, ei ole kohaldatav, ning et sellele ei saa tugineda hageja vastu.

---

(1)  Komisjoni 17. augusti 1999. aasta otsus K(1999) 2645, muudetud 18. septembri 2001. aasta otsusega K(2001) 2144.

(2)  Nõukogu 11. novembri 1996. aasta määrus (Euratom, EÜ) nr 2185/96, mis käsitleb komisjoni tehtavat kohapealset kontrolli ja inspekteerimist, et kaitsta Euroopa ühenduste finantshuve pettuste ja igasuguse muu eeskirjade eiramiste eest (EÜT L 292, lk 2; ELT eriväljaanne 09/01, lk 303).

(3)  Nõukogu 18. detsembri 1995. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 2988/95, Euroopa ühenduste finantshuvide kaitse kohta (EÜT L 312, lk 1; ELT eriväljaanne 01/01, lk 340).

(4)  Nõukogu 25. juuni 2002. aasta määrus (EÜ, Euratom) nr 1605/2002, mis käsitleb Euroopa ühenduste üldeelarve suhtes kohaldatavat finantsmäärust (EÜT L 248, lk 1; ELT eriväljaanne 01/04, lk 74).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/30

---

7. detsembril 2007 esitatud hagi — Berning & Söhne GmbH & co. KG versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-445/07)

(2008/C 37/46)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Berning & Söhne GmbH & co. KG (Wuppertal, Saksamaa) (esindajad: advokaadid P. Niggemann ja K. Gaßner)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) asjas COMP/E-1/39.168 — Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid; |
| --- | --- |

—

Tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) asjas COMP/E-1/39.168 — Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid;

| — | teise võimalusena vähendada hagejale vaidlustatud otsusega määratud trahvi sümboolse summani või vähemalt vähendada seda kohase summani; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena vähendada hagejale vaidlustatud otsusega määratud trahvi sümboolse summani või vähemalt vähendada seda kohase summani;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja vaidlustab komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsuse K(2007) 4257 (lõplik) asjas COMP/E-1/39.168 — Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid. Vaidlustatud otsusega määrati hagejale ja teistele ettevõtjatele trahv EÜ artikli 81 rikkumise eest. Komisjoni arvates osales hageja kokkulepetes koordineeritud hinnatõusude kohta ning vahetas hindade ja hinnatõusude kohaldamise kohta konfidentsiaalset teavet muude kinnitite ja paigaldusmasinate turul.

Hageja esitab oma hagi toetuseks neli väidet.

Esiteks leiab hageja, et vaidlustatud otsus rikub tema õigust olla ära kuulatud, kuna talle ei ole antud võimalust oma seisukoha esitamiseks rea kokkusaamiste kohta, mis leidsid aset nn „Baseli ringi” ja „Wuppertali ringi” raames, millele tugines komisjoni etteheide koordineeritud hinnatõusude ning hindade ja hinnatõusude kohaldamise kohta konfidentsiaalse teabe vahetamise kohta.

Teiseks väidab hageja, et ette heidetav kartellikokkulepe on lõppenud, kuna ta lõpetas alates 1997. aastast oma osalemise „Baseli ringis” ja „Wuppertali ringis”.

Lisaks väidab hageja, et EÜ artikli 81 lõiget 1 ei ole rikutud, kuna komisjon ei ole esitanud vajalikke tõendeid tema osalemise kohta võimalikes kartellikokkulepetes.

Lõpetuseks väidab hageja, et trahv on tegelikult ekslikult arvutatud. Seoses sellega tugineb hageja kostja ekslikele sedastustele hagejale ette heidetud väidetava rikkumise kestuse ja selle rikkumise raskuse kohta ning trahvisumma ebaproportsionaalsusele.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/30 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/30

---

7. detsembril 2007 esitatud hagi — Royal Appliance International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — BSH Bosch und Siemens Hausgeräte (Centrixx)

(Kohtuasi T-446/07)

(2008/C 37/47)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Royal Appliance International GmbH (Hilden, Saksamaa) (esindajad: advokaadid K.-J. Michaeli ja M. Schork)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH (München, Saksamaa)

Hageja nõuded

| — | Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 3. oktoobri 2007. aasta otsus asjas R 572/2006-4; |
| --- | --- |

—

Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 3. oktoobri 2007. aasta otsus asjas R 572/2006-4;

| — | mõista ühtlustamisametilt välja hagejale tekkinud kulud ja kohtukulud. |
| --- | --- |

—

mõista ühtlustamisametilt välja hagejale tekkinud kulud ja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „Centrixx” kaupadele klassis 7 (taotlus nr 3 016 227).

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: BSH Bosch und Siemens Hausgeräte GmbH.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Saksa sõnamärk „sensixx” kaupadele klassis 7 (nr 30 244 090).

Vastulausete osakonna otsus: Lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Tühistada vastulausete osakonna otsus ning jätta kaubamärgitaotlus rahuldamata.

Väited: Määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna apellatsioonikoda ei kohaldanud segiajamise tõenäosuse hindamisel õigesti ühenduse kohtute praktikas kohaldatud põhimõtteid.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/31

---

5. detsembril 2007 esitatud hagi — Scovill Fasteners, Inc. versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi T-447/07)

(2008/C 37/48)

Kohtumenetluse keel: inglise

Pooled

Hageja: Scovill Fasteners, Inc. (Clarkesville, Ühendriigid) (esindaja: O. Dugardyn)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluse kohta (asi COMP/E 1/39.168 — PO/Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid); |
| --- | --- |

—

Tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) EÜ artikli 81 kohaldamise menetluse kohta (asi COMP/E 1/39.168 — PO/Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid);

| — | teise võimalusena tühistada hagejale määratud trahv või vähendada seda; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada hagejale määratud trahv või vähendada seda;

| — | mõista kohtukulud välja komisjonilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja komisjonilt.

Väited ja peamised argumendid

Hageja palub tühistada komisjoni 19. septembri 2007. aasta otsus K(2007) 4257 (lõplik) asjas COMP/E-1/39.168 — PO/Metall- ja plastikpudukaubad: kinnitid), milles komisjon on leidnud, et hageja on koos teiste ettevõtjatega, leppides kokku koordineeritud hinnatõusus, vahetades konfidentsiaalset teavet hinnatõusude kohta ja hinnatõusude kohaldamisel rikkunud EÜ artiklit 81.

Oma hagi toetuseks väidab hageja, et komisjon on valesti leidnud, et hageja moodustab oma tütarettevõtjaga ühe majandusüksuse ning et hagejal ei ole solidaarvastutust tema tütarettevõtjale selle väidetavate rikkumiste eest määratud trahvi maksmisel.

Lisaks väidab hageja, et komisjon ei ole piisavalt tõendanud, et hageja tütarettevõtja osales kartellis pärast 1997. aastat.

Teise võimalusena väidab hageja, et komisjon on:

| — | trahvi arvutamisel teinud olulisi vigu |
| --- | --- |

—

trahvi arvutamisel teinud olulisi vigu

| — | ei ole rikkumiste kestuse ja raskuse hindamisel arvesse võtnud kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid ega |
| --- | --- |

—

ei ole rikkumiste kestuse ja raskuse hindamisel arvesse võtnud kõiki asjassepuutuvaid asjaolusid ega

| — | ole arvesse võtnud selliseid kergendavaid asjaolusid nagu see, et hageja tütarettevõtja mängis rikkumises ebaolulist osa. |
| --- | --- |

—

ole arvesse võtnud selliseid kergendavaid asjaolusid nagu see, et hageja tütarettevõtja mängis rikkumises ebaolulist osa.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/31 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/31

---

3. detsembril 2007 esitatud hagi — Rotter versus Siseturu Ühtlustamise Amet (EU-BRUZZEL)

(Kohtuasi T-449/07)

(2008/C 37/49)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: Thomas Rotter (München, Saksamaa) (esindaja: advokaat M. Müller)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Hageja nõuded

| — | Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 27. septembri 2007. aasta otsus R 1415/2006-4; |
| --- | --- |

—

Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti neljanda apellatsioonikoja 27. septembri 2007. aasta otsus R 1415/2006-4;

| — | mõista kohtukulud, sealhulgas kaebemenetlusega seonduvad kulud välja ühtlustamisametilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud, sealhulgas kaebemenetlusega seonduvad kulud välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Ruumiline kaubamärk „EU-BRUZZEL” kaupadele ja teenustele klassides 29, 30 ja 43 (taotlus nr 4 346 185).

Kontrollija otsus: Lükata taotlus osaliselt tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 7 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna taotletav kaubamärk on veel vaidluse esemeks olevate vorstitoodete suhtes eristusvõimeline.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/32

---

3. detsembril 2007 esitatud hagi — Harwin International versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Cuadrado (Pickwick)

(Kohtuasi T-450/07)

(2008/C 37/50)

Hagiavaldus esitati inglise keeles

Pooled

Hageja: Harwin International LLC (Albany, Ameerika Ühendriigid) (esindaja: D. Przedborski)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Cuadrado SA (Paterna, Hispaania)

Hageja nõuded

| — | tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 10. septembri 2007. aasta otsus asjas nr R 1245/2006-2; |
| --- | --- |

—

tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti teise apellatsioonikoja 10. septembri 2007. aasta otsus asjas nr R 1245/2006-2;

| — | mõista ühtlustamisametilt ja Cuadrado SA-lt välja nende enda ja ühtlasi ka hageja kohtukulud. |
| --- | --- |

—

mõista ühtlustamisametilt ja Cuadrado SA-lt välja nende enda ja ühtlasi ka hageja kohtukulud.

Väited ja peamised argumendid

Kehtetuks tunnistamise taotluse esemeks olev registreeritud ühenduse kaubamärk: kujutismärk, mis koosneb sõnadest „PICKWICK COLOUR GROUP” kaupadele ja teenustele klassis 25 (taotlus nr 3 252 467).

Ühenduse kaubamärgi omanik: Harwin International LLC.

Ühenduse kaubamärgi kehtetuks tunnistamist taotlev pool: Cuadrado SA.

Kehtetuks tunnistamise taotleja õiguste aluseks olev kaubamärk: Varasem siseriiklik sõnamärk „PICK OUIC, CUADRADO SA, VALENCIA” ja kujutismärk, mis sisaldab sõnalist elementi „Pick Ouic” kaupadele klassis 25.

Tühistamisosakonna otsus: kaubamärk tervikuna tühistada.

Apellatsioonikoja otsus: lükata kaebus tagasi.

Väited: nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 lõike 1 punkti b ja artikli 56 lõike 2 punktide 2 ja 3 rikkumine.

Hageja väidab, et apellatsioonikoda järeldus tühistamisosakonna poolt Cuadrado esitatud tõendite hindama jätmise kohta on põhjendamatu ja vastuolus õigusnormiga. Lisaks leiab hageja, et vastandatud kaubamärkide puhul ei esine segiajamise tõenäosust.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/32 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/32

---

10. detsembril 2007 esitatud hagi — WellBiz Verein, WellBiz Association versus Siseturu Ühtlustamise Amet — Wild (WELLBIZ)

(Kohtuasi T-451/07)

(2008/C 37/51)

Kohtumenetluse keel: saksa

Pooled

Hageja: WellBiz Verein, WellBiz Association (Eschen, Liechtenstein) (esindaja: advokaat M. Schnetzer)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: Rudolf Wild GmbH & Co. KG (Eppelhein, Saksamaa)

Hageja nõuded

| — | Tühistada esimese apellatsioonikoja 2. oktoobri 2007. aasta otsus R 1575/2006-1; |
| --- | --- |

—

Tühistada esimese apellatsioonikoja 2. oktoobri 2007. aasta otsus R 1575/2006-1;

| — | lükata tagasi vastulause esitaja vastulause 9. märtsist 2005 nr B 809 394; |
| --- | --- |

—

lükata tagasi vastulause esitaja vastulause 9. märtsist 2005 nr B 809 394;

| — | mõista nii käesolevas menetluses tekkinud kulud kui ka Siseturu Ühtlustamise Ametis toimunud vastulause- ja kaebemenetluses tekkinud kulud välja ühtlustamisametilt ja vastulause esitajalt. |
| --- | --- |

—

mõista nii käesolevas menetluses tekkinud kulud kui ka Siseturu Ühtlustamise Ametis toimunud vastulause- ja kaebemenetluses tekkinud kulud välja ühtlustamisametilt ja vastulause esitajalt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: Hageja.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: Sõnamärk „WELLBIZ” teenustele klassides 35 ja 41 (taotlus nr 3 844 479).

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: Rudolf Wild GmbH & Co. KG.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: Sõnamärk „WILD.BIZ” teenustele klassides 38, 41 ja 42 (ühenduse kaubamärk nr 2 225 175), kusjuures vastulause tugines osadele klassi 41 kuuluvatele teenustele.

Vastulausete osakonna otsus: Rahuldada vastulause kõikide klassi 41 kuuluvate vaidlustatud teenuste osas.

Apellatsioonikoja otsus: Jätta kaebus rahuldamata.

Väited: Määruse (EÜ) nr 40/94 (1) artikli 8 lõike 1 punkti b rikkumine, kuna asjaomased kaubamärgid on foneetiliselt, visuaalselt ja kontseptuaalselt erinevad, samuti ei ole vastulause esemeks olev kaubamärk eriti laialdaselt tuntud ja sellel kaubamärgil puudub seetõttu suur eristusvõime.

---

(1)  Nõukogu 20. detsembri 1993. aasta määrus (EÜ) nr 40/94 ühenduse kaubamärgi kohta (EÜT 1994, L 11, lk 1; ELT eriväljaanne 17/01, lk 146).

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/33

---

11. detsembril 2007 esitatud hagi — Dylog Italia versus Siseturu Ühtlustamise Amet — GSI Office Management (IP Manager)

(Kohtuasi T-453/07)

(2008/C 37/52)

Hagiavaldus esitati inglise keeles.

Pooled

Hageja: Dylog Italia SpA (Torino, Itaalia) (esindaja: advokaat A. Ruo)

Kostja: Siseturu Ühtlustamise Amet (kaubamärgid ja tööstusdisainilahendused)

Teine menetluspool apellatsioonikojas: GSI Office Management GmbH (Planegg; Saksamaa)

Hageja nõuded

| — | Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 27. septembri 2007. aasta otsus R982/2005-4, osas, milles apellatsioonikoda tuvastas, et ei esine segiajamise tõenäosust mitte ühegi teenuse osas, mille registreerimist taotleti klassides 35ja 38 ega teenuste osas klassis 42, mis tunnistati sarnaseks varasema Itaalia kaubamärgiga kaitstud kaupadega; |
| --- | --- |

—

Tühistada Siseturu Ühtlustamise Ameti esimese apellatsioonikoja 27. septembri 2007. aasta otsus R982/2005-4, osas, milles apellatsioonikoda tuvastas, et ei esine segiajamise tõenäosust mitte ühegi teenuse osas, mille registreerimist taotleti klassides 35ja 38 ega teenuste osas klassis 42, mis tunnistati sarnaseks varasema Itaalia kaubamärgiga kaitstud kaupadega;

| — | teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus osas, milles apellatsioonikoda tuvastas, et ei esine segiajamise tõenäosust mitte ühegi teenuse osas, mille registreerimist taotleti klassis 38 ega teenuste osas klassis 42, mis tunnistati sarnaseks varasema Itaalia kaubamärgiga kaitstud kaupadega; |
| --- | --- |

—

teise võimalusena tühistada vaidlustatud otsus osas, milles apellatsioonikoda tuvastas, et ei esine segiajamise tõenäosust mitte ühegi teenuse osas, mille registreerimist taotleti klassis 38 ega teenuste osas klassis 42, mis tunnistati sarnaseks varasema Itaalia kaubamärgiga kaitstud kaupadega;

| — | mõista kohtukulud Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel välja ühtlustamisametilt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud Esimese Astme Kohtu kodukorra artikli 87 lõike 2 alusel välja ühtlustamisametilt.

Väited ja peamised argumendid

Ühenduse kaubamärgi taotleja: GSI Office Management GmbH.

Asjaomane ühenduse kaubamärk: ühenduse sõnamärk „IP MANAGER” teenustele klassides 35, 36, 38, 41 ja 42 — taotlus nr 2 177 277.

Vastulause aluseks oleva kaubamärgi või tähise omanik: hageja.

Vastulause aluseks olev kaubamärk või tähis: varasem siseriiklik ja rahvusvaheline sõnamärk „MANAGER” kaupadele klassides 9, 16, 35, 37, 39, 41 ja 42 ja siseriiklik sõnamärk „HOTEL MANAGER” kaupadele ja teenustele klassides 9 ja 42.

Vastulausete osakonna otsus: lükata vastulause tagasi.

Apellatsioonikoja otsus: jätta kaebus rahuldamata.

Väited: nõukogu määruse (EÜ) nr 40/94 artikli 8 rikkumine.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/33

---

Esimese Astme Kohtu 12. detsembri 2007. aasta määrus — Sandoz versus komisjon

(Kohtuasi T-105/04) (1)

(2008/C 37/53)

Kohtumenetluse keel: inglise

Kuuenda koja esimehe määrusega kustutati kohtuasi registrist.

---

(1)  ELT C 106, 30.4.2004.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/33 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/33

---

Esimese Astme Kohtu 11. detsembri 2007. aasta määrus — UPS Europe ja UPS Deutschland versus komisjon

(Kohtuasi T-329/07) (1)

(2008/C 37/54)

Kohtumenetluse keel: inglise

Esimese koja esimehe määrusega kustutati kohtuasi registrist.

---

(1)  ELT C 247, 20.10.2007.

---

Euroopa Liidu Avaliku Teenistuse Kohus

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/34

---

Avaliku Teenistuse Kohtu (kolmas koda) 7. novembri 2007. aasta otsus — Hinderyckx versus nõukogu

(Kohtuasi F-57/06) (1)

(Ametnikud - Edutamine - 2005. aasta edutamine - Edutatud ametnike nimekirja kandmata jätmine - Personalieeskirjade artikli 45 rikkumine - Teenete võrdlev hindamine - Erinevates institutsioonides tehtud hindamisaruanded)

(2008/C 37/55)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Jacques Hinderyckx (Brüssel, Belgia) (esindaja: advokaat J. Martin)

Kostja: Euroopa Liidu Nõukogu (esindajad: M. Simm ja M. Bauer)

Kohtuasja ese

Esiteks nõue tühistada otsus hageja 2005. aasta edutamise raames palgaastmele B*8 edutamata jätmise kohta ja teiseks kahjude hüvitamise nõue

Otsuse resolutiivosa

| 1. | Jätta hagi rahuldamata. |
| --- | --- |

1.

Jätta hagi rahuldamata.

| 2. | Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kanda tema enda kohtukulud ja kolmandik J. Hinderyckxi kohtukuludest. |
| --- | --- |

2.

Jätta Euroopa Liidu Nõukogu kanda tema enda kohtukulud ja kolmandik J. Hinderyckxi kohtukuludest.

| 3. | Jätta kaks kolmandikku J. Hinderyckxi kohtukuludest tema enda kanda. |
| --- | --- |

3.

Jätta kaks kolmandikku J. Hinderyckxi kohtukuludest tema enda kanda.

---

(1)  ELT C 178, 29.7.2006, lk 34.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/34 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/34

---

29. augustil 2007 esitatud hagi — Juan Luís Domínguez González versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi F-88/07)

(2008/C 37/56)

Kohtumenetluse keel: hispaania

Pooled

Hageja: Juan Luís Domínguez González (Girona, Hispaania) (esindaja: advokaat R. Nicolazzi Angelats)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hageja nõuded

| — | Mõista kostjalt välja hagejale tekitatud kahju hüvitisena 20 310,68 eurot, mis ei hõlma materiaalset ja isikukahju, ja kohtukulud; |
| --- | --- |

—

Mõista kostjalt välja hagejale tekitatud kahju hüvitisena 20 310,68 eurot, mis ei hõlma materiaalset ja isikukahju, ja kohtukulud;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

Väited ja peamised argumendid

Käesoleva hagiavaldusega taotletakse kahju hüvitamist, mis hageja sõnul tekkisid alates komisjoni 20. juuli 1999. aasta otsusest, millega lõpetati tema leping Euroopa Ühenduse humanitaarabi ametis (ECHO), mille hageja oli allkirjastanud 1. juulil 1999, pärast selles lepingus ette nähtud arstliku läbivaatuse läbimist.

Oma hagi toetuseks väidab hageja peamiselt järgmist:

| — | Leping lõpetati tema meditsiiniliste probleemide uurimise alusel, ilma et oleks kasutatud ajakohastatud tõendeid ja seega ilma tema tervisliku seisundi tegelikkust arvestamata. |
| --- | --- |

—

Leping lõpetati tema meditsiiniliste probleemide uurimise alusel, ilma et oleks kasutatud ajakohastatud tõendeid ja seega ilma tema tervisliku seisundi tegelikkust arvestamata.

| — | Ta ei saanud mingit vastust ECHO juhtidele edastatud järjestikustele kirjadele, milles ta taotles eespool viidatud vea parandamist. |
| --- | --- |

—

Ta ei saanud mingit vastust ECHO juhtidele edastatud järjestikustele kirjadele, milles ta taotles eespool viidatud vea parandamist.

| — | Komisjon ei täinud lepingu sätteid, mis nägid ette, et see jõustub alles siis, kui töövõtja tervislikku seisundit on positiivselt hinnatud. |
| --- | --- |

—

Komisjon ei täinud lepingu sätteid, mis nägid ette, et see jõustub alles siis, kui töövõtja tervislikku seisundit on positiivselt hinnatud.

| — | Tema kaitseõigust on rikutud. |
| --- | --- |

—

Tema kaitseõigust on rikutud.

---

| 9.2.2008 | ET | Euroopa Liidu Teataja | C 37/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.2.2008

ET

Euroopa Liidu Teataja

C 37/35

---

30. oktoobril 2007 esitatud hagi — Daniele Smadja versus Euroopa Ühenduste Komisjon

(Kohtuasi F-135/07)

(2008/C 37/57)

Kohtumenetluse keel: prantsuse

Pooled

Hageja: Daniele Smadja (New Delhi, India) (esindaja: advokaat E. Boigelot)

Kostja: Euroopa Ühenduste Komisjon

Hagi ese ja sisu kirjeldus

Nõue tühistada komisjoni otsus nimetada ametisse hageja, kes oli algselt määratud palgaastme A*15 järku 4, osas, milles see otsus määrab hageja palgaastme A*15 järku 1, seejärel kui hageja oli nimetatud uuesti ametisse direktoraadi RELEX.B direktori ametikohale pärast esialgse samale ametikohale nimetamise tühistamist. Mittevaralise ja varalise kahju hüvitamise nõue

Hageja nõuded

| — | Tühistada 21. detsembri 2006. aasta otsus hageja ametisse nimetamise kohta osas, milles see määrab hageja direktori ametikohale palgaastme A*15 järku 1 ja kinnitab hageja omandatud staaži selles järgus 1. novembri 2005. aasta seisuga, seejärel kui hageja oli 15. novembril 2005 nimetatud uuesti ametisse direktoraadi RELEX.B „Mitmepoolsed suhted ja inimõigused” direktori ametikohale pärast esialgse samale ametikohale nimetamise tühistamist Esimese Astme Kohtu 29. septembri 2005. aasta otsusega kohtuasjas T-218/02: Napoli Buzzanca vs. komisjon; |
| --- | --- |

—

Tühistada 21. detsembri 2006. aasta otsus hageja ametisse nimetamise kohta osas, milles see määrab hageja direktori ametikohale palgaastme A*15 järku 1 ja kinnitab hageja omandatud staaži selles järgus 1. novembri 2005. aasta seisuga, seejärel kui hageja oli 15. novembril 2005 nimetatud uuesti ametisse direktoraadi RELEX.B „Mitmepoolsed suhted ja inimõigused” direktori ametikohale pärast esialgse samale ametikohale nimetamise tühistamist Esimese Astme Kohtu 29. septembri 2005. aasta otsusega kohtuasjas T-218/02: Napoli Buzzanca vs. komisjon;

| — | mõista kostjalt mittevaralise ja varalise kahju hüvitusena ja hageja teenistuskäigu ohustamise eest välja 25 000 eurot; |
| --- | --- |

—

mõista kostjalt mittevaralise ja varalise kahju hüvitusena ja hageja teenistuskäigu ohustamise eest välja 25 000 eurot;

| — | mõista kohtukulud välja kostjalt. |
| --- | --- |

—

mõista kohtukulud välja kostjalt.

---