# Euroopan unionin C 20/2008

| | ISSN 1725-2490 |
| --- | --- |
| Euroopan unionin
  virallinen lehti | C 20 |
| | |
| Suomenkielinen laitos | Tiedonantoja ja ilmoituksia | 51. vuosikerta25. tammikuu 2008 |

ISSN 1725-2490

Euroopan unionin

virallinen lehti

C 20

Suomenkielinen laitos

Tiedonantoja ja ilmoituksia

51. vuosikerta25. tammikuu 2008

---

| Ilmoitusnumero | Sisältö | Sivu |
| --- | --- | --- |
| | IV   Tiedotteet |
| | EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET |
| | Tilintarkastustuomioistuin |
| 2008/C 020/01 | Erityiskertomus nro 8/2007 hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla sekä komission vastaukset | 1 |

Ilmoitusnumero

Sisältö

Sivu

IV   Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET

Tilintarkastustuomioistuin

2008/C 020/01

Erityiskertomus nro 8/2007 hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla sekä komission vastaukset

1

| FI | |
| --- | --- |

FI

---

IV Tiedotteet

EUROOPAN UNIONIN TOIMIELINTEN JA ELINTEN ANTAMAT TIEDOTTEET

Tilintarkastustuomioistuin

| 25.1.2008 | FI | Euroopan unionin virallinen lehti | C 20/1 |
| --- | --- | --- | --- |

25.1.2008

FI

Euroopan unionin virallinen lehti

C 20/1

---

ERITYISKERTOMUS nro 8/2007

hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla sekä komission vastaukset

(annettu EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 4 kohdan toisen alakohdan nojalla)

(2008/C 20/01)

SISÄLLYS

SANASTO

| I—VII | TIIVISTELMÄ |
| --- | --- |

I—VII

| 1—11 | JOHDANTO |
| --- | --- |

1—11

| 1—11 | Tarkastuksen taustaa |
| --- | --- |

1—11

| 12—17 | TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA |
| --- | --- |

12—17

| 18—93 | HAVAINNOT |
| --- | --- |

18—93

| 18—49 | Pyynnöstä tehty tietojenvaihto jäsenvaltioiden kesken |
| --- | --- |

18—49

| 19—23 | Yhteistyön tehokkuus |
| --- | --- |

19—23

| 24—42 | Vastausten antaminen vaaditussa ajassa |
| --- | --- |

24—42

| 43—49 | Vastausten laatu |
| --- | --- |

43—49

| 50—56 | Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä |
| --- | --- |

50—56

| 57—70 | Arvonlisäveron tietojenvaihtojärjestelmä, VIES |
| --- | --- |

57—70

| 60—61 | Tietojen toimittaminen ajallaan |
| --- | --- |

60—61

| 62—65 | Tiedon saatavuus ja oikeellisuus |
| --- | --- |

62—65

| 66—68 | Toimijoiden suorittama arvonlisäverotunnisteiden varmentaminen |
| --- | --- |

66—68

| 69—70 | Parannuksia VIES-järjestelmän toiminnassa (VIES II) |
| --- | --- |

69—70

| 71—77 | Välineet, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa |
| --- | --- |

71—77

| 71—72 | Veroviranomaisten läsnäolo toisissa jäsenvaltioissa |
| --- | --- |

71—72

| 73—77 | Samanaikaiset ja monenväliset tarkastukset |
| --- | --- |

73—77

| 78—83 | Komissio hallinnollisen yhteistyön edistäjänä ja arvioijana |
| --- | --- |

78—83

| 84—93 | Muita tehokkaan yhteistyön esteitä |
| --- | --- |

84—93

| 85—87 | Arvonlisäverotunnisteen peruuttamista koskevat yhteiset säännöt puuttuvat |
| --- | --- |

85—87

| 88—91 | Useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavien syytetoimien vaikeudet |
| --- | --- |

88—91

| 92—93 | Arvonlisäveropetosten kvantifiointi ja analysointi on riittämätöntä |
| --- | --- |

92—93

| 94—112 | PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET |
| --- | --- |

94—112

| 94—103 | Päätelmät |
| --- | --- |

94—103

| 104—112 | Suositukset |
| --- | --- |

104—112

Komission vastaukset

SANASTO

ALV– ks. yhteinen arvonlisäverojärjestelmä.

Arvonlisäveron tietojenvaihtojärjestelmä (VIES)– VIES-järjestelmä on sähköinen verkosto, jonka avulla välitetään jäsenvaltioissa rekisteröityjen yritysten arvonlisäverotunnisteen voimassaoloa koskevia tietoja. VIES-järjestelmän kautta jäsenvaltioiden viranomaiset voivat lisäksi perehtyä (verovapaaseen) yhteisökauppaan liittyviin tietoihin. Kansalliset viranomaiset keräävät arvonlisäverorekistereihin liittyvät tiedot ja syöttävät ne kansallisiin tietokantoihin etäkäyttöä varten. Yhteenvetoilmoituksissa ilmoitettujen yhteisökauppojen osalta toimitaan samalla tavoin. Järjestelmä luotiin tullimuodollisuuksien ja -tarkastusten poistumisen vuoksi.

Arvonlisäveroon perustuvat omat varat– Vuonna 2006 arvonlisäveroon perustuvien omien varojen määrä oli 17,2 miljardia euroa ja ne muodostivat 15,8 prosenttia yhteisön tuloista. Arvonlisäveroon perustuvat omat varat lasketaan yhdenmukaistetulla arvonlisäveron määräytymisperusteella (arvonlisäverokanta korjattuna kaikilla jäsenvaltioiden soveltamilla erityisillä poikkeuksilla ja vaihtoehdoilla). Tämän vuoksi erilaiset voimassa olevat arvonlisäverokannat tai poikkeukset eivät vaikuta EU:n talousarvioon suoritettuihin, jäsenvaltioiden arvonlisäveroon perustuvien omien varojen maksuihin. Lähtökohtana arvonlisäverosta kertyvien omien varojen laskemisessa on kunkin jäsenvaltion keräämän arvonlisäveron tulojen kokonaisnettoarvo tiettynä vuonna. Jos arvonlisäveroa kerätään vähemmän veronkierron tai petoksen vuoksi, se vähentää yleensä myös yhteisön talousarvioon maksettavien, arvonlisäveroon perustuvien omien varojen määrää, ellei maksamisessa huomioon otettavan määräytymisperusteen enimmäismääräksi ole vahvistettu 50 prosenttia bruttokansantulosta, kuten eräissä jäsenvaltioissa tehdään.

Arvonlisäverotunniste– Yksilöllinen numero, joka annetaan jokaiselle verovelvolliselle, joka aikoo toimittaa tavaroita tai palveluita tai hankkia tavaroita liiketoimintatarkoituksessa. Jokaisen tunnisteen edessä on kahden kirjaimen tunnus, joka ilmaisee tunnisteen myöntäneen jäsenvaltion.

Fiscalis– Yhteisön monivuotinen toimintaohjelma, jolla parannetaan sisämarkkinoiden verojärjestelmien toimintaa tiedotus- ja tietojenvaihtojärjestelmien, monenvälisten tarkastusten, henkilövaihdon, seminaarien ja muiden koulutustoimien avulla. Fiscalis-päätös (1) kattaa arvonlisäveron lisäksi myös alkoholin, tupakkatuotteiden ja kivennäisöljyjen valmisteveron, tulo- ja pääomaverot sekä vakuutusmaksuverot. Ohjelman rahoituspuitteiksi kaudelle 2003–2007 vahvistettiin 67,3 miljoonaa euroa.

Hallinnollinen yhteistyö– Jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto, jonka mukaisesti jäsenvaltioiden veroviranomaisten on autettava toisiaan ja toimittava komission kanssa yhteistyössä 7. lokakuuta 2003 annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 (2) mukaisesti tavaroiden ja palvelujen myynnistä, tavaroiden yhteisöhankinnasta sekä tavaroiden maahantuonnista kannettavan arvonlisäveron asianmukaisen soveltamisen varmistamiseksi. Jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto kattaa pääsääntöisesti tiedot, jotka saattavat auttaa arvonlisäveron toimittamisessa oikein, mukaan lukien erityisiin tapauksiin liittyvät tiedot. Tietojenvaihtoa tapahtuu sekä pyynnöstä että ilman edeltävää pyyntöä. Asetus perustuu EY:n perustamissopimuksen 93 artiklaan, jossa määrätään, että neuvosto antaa yksimielisesti komission ehdotuksesta sekä Euroopan parlamenttia ja talous- ja sosiaalikomiteaa kuultuaan säännökset liikevaihtoveroja koskevan lainsäädännön yhdenmukaistamisesta siltä osin kuin yhdenmukaistaminen on tarpeen sisämarkkinoiden toteuttamisen ja toiminnan varmistamiseksi.

Hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea– Hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea on neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 44 artiklan mukainen sääntelykomitea, joka avustaa komissiota mainitun asetuksen kattamilla aloilla. Komitea koostuu jäsenvaltioiden edustajista ja sen puheenjohtajana toimii komission edustaja. Lausuntoja antaessaan komitea tekee päätökset EY:n perustamissopimuksen 205 artiklan 2 kohdassa määrätyllä enemmistöllä (määräenemmistöllä). Komitea kokoontuu yleensä kahdesti vuodessa.

Ketjupetos– ks. valeyritys.

Valeyritys– Valeyritys on arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröitynyt toimija, joka mahdollisesti petollisissa tarkoituksissa hankkii tai on hankkivinaan tavaroita tai palveluita maksamatta arvonlisäveroa ja toimittaa näitä arvonlisäverollisina maksamatta kuitenkaan kerättyä arvonlisäveroa kansalliselle veroviranomaiselle. Valeyrityksen asiakkaat voivat toimia vilpittömässä mielessä tai voivat olla osallisia petokseen. Asiakkaat voivat hakea veroviranomaiselta palautusta arvonlisäverosta, jonka ne ovat valeyritykselle maksaneet. Jos samat tavarat kulkevat toistuvasti jäsenvaltioiden välillä, on kyse ketjupetoksesta. Tämän tyyppiset petosjärjestelyt voivat olla hyvin kehittyneitä siten, että niihin kuuluu petollisia toimijoita useissa jäsenvaltioissa ja ne vahingoittavat kaikkien niiden jäsenvaltioiden taloudellisia etuja, joita petos koskee.

Verovelvollinen– Henkilö, joka toiminnan tarkoituksesta tai tuloksista tai paikasta riippumatta harjoittaa taloudellista toimintaa.

Yhteenvetoilmoitus– Ilmoitus, joka jokaisen yhteisökauppaa harjoittavan arvonlisäverovelvolliseksi rekisteröidyn henkilön on toimitettava. Yhteenvetoilmoitus on tehtävä jokaiselta kalenterivuoden neljännekseltä ja siihen on kirjattava kunakin vuosineljänneksenä kullekin hankkijalle muissa jäsenvaltioissa toimitettujen tavaroiden kokonaisarvo arvonlisäverotunnisteiden mukaisesti lueteltuina.

Yhteinen arvonlisäverojärjestelmä– Yhteisen arvonlisäverojärjestelmän periaatteena on soveltaa yleistä kulutukseen kohdistuvaa veroa, joka on täsmälleen suhteutettu tavaroiden ja palvelujen hintoihin 28. marraskuuta 2006 annetussa neuvoston direktiivissä 2006/112/EY (3) säädettyjen sääntöjen mukaisesti. Esimerkiksi jäsenvaltioiden vahvistaman yleisen verokannan on oltava vähintään 15 prosenttia ja alennetun verokannan vähintään 5 prosenttia. Markkinaketjun kussakin vaiheessa myyjä verottaa arvonlisäveron myynnistä, mutta maksaa viranomaisille kyseisen veromäärän, josta on vähennetty liiketoiminnan aikana tehdyistä ostoista maksettu arvonlisävero. Menettely jatkuu samanlaisena lopulliselle kuluttajalle asti, joka maksaa arvonlisäveron koko ostetun tavaran arvosta. Kuluttajalta kerätty arvonlisävero maksetaan tavaran tai palvelun myyjän veroviranomaisille. Jos toimija harjoittaa tavaroiden yhteisökauppaa, hänellä on oikeus saada palautus maksamastaan arvonlisäverosta kun tavara lähetetään toimijalle toiseen jäsenvaltioon. Määrämaana olevan jäsenvaltion toimija maksaa sen jälkeen tapahtumasta aiheutuneen arvonlisäveron omassa jäsenvaltiossaan voimassa olevan kannan mukaisesti.

TIIVISTELMÄ

| I | Laajamittainen arvonlisäveron kierto ja arvonlisäveroon liittyvät petokset väärentävät yhtenäismarkkinoiden toimintaa sekä vaikuttavat jäsenvaltioiden taloudellisiin etuihin ja yhteisön talousarvion rahoittamiseen. |
| --- | --- |

I

Laajamittainen arvonlisäveron kierto ja arvonlisäveroon liittyvät petokset väärentävät yhtenäismarkkinoiden toimintaa sekä vaikuttavat jäsenvaltioiden taloudellisiin etuihin ja yhteisön talousarvion rahoittamiseen.

| II | Vuonna 2004 tuli voimaan uusi yhteisön lainsäädäntö tarkoituksenaan edistää ja lujittaa raja-alueiden yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kesken pääasiassa selkeämpien menettelyiden, kattavamman tietojenvaihdon ja paikallisten verovirastojen välisen lisääntyneen suoran yhteydenpidon avulla. |
| --- | --- |

II

Vuonna 2004 tuli voimaan uusi yhteisön lainsäädäntö tarkoituksenaan edistää ja lujittaa raja-alueiden yhteistyötä jäsenvaltioiden viranomaisten kesken pääasiassa selkeämpien menettelyiden, kattavamman tietojenvaihdon ja paikallisten verovirastojen välisen lisääntyneen suoran yhteydenpidon avulla.

| III | Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksella pyrittiin arvioimaan, onko jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto oikea-aikaista ja vaikuttavaa ja onko niiden tueksi luotu vakaat menettelyt ja asianmukaiset hallintorakenteet. |
| --- | --- |

III

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksella pyrittiin arvioimaan, onko jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto oikea-aikaista ja vaikuttavaa ja onko niiden tueksi luotu vakaat menettelyt ja asianmukaiset hallintorakenteet.

| IV | Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus osoitti, että jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto saattaa auttaa niitä toimittamaan verotuksen oikein ja havaitsemaan petoksia. |
| --- | --- |

IV

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastus osoitti, että jäsenvaltioiden välinen tietojenvaihto saattaa auttaa niitä toimittamaan verotuksen oikein ja havaitsemaan petoksia.

| V | Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että:






  a) | uusia mahdollisuuksia yhteistyön lujittamiseksi ja edistämiseksi ei ollut hyödynnetty riittävästi eivätkä kaikki jäsenvaltiot ole luoneet asianmukaisia hallintorakenteita ja/tai toimintamenettelyitä, joilla tehokas yhteistyö varmistetaan; |
| --- | --- | --- |

V

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi kuitenkin, että:

a)

uusia mahdollisuuksia yhteistyön lujittamiseksi ja edistämiseksi ei ollut hyödynnetty riittävästi eivätkä kaikki jäsenvaltiot ole luoneet asianmukaisia hallintorakenteita ja/tai toimintamenettelyitä, joilla tehokas yhteistyö varmistetaan;

| b) | puolet pyynnöstä tehdyistä tietojenvaihdoista ei tapahdu säädetyssä määräajassa ja ilmoituksia viivästyneistä tai välivaiheen vastauksista annetaan harvoin; |
| --- | --- |

b)

puolet pyynnöstä tehdyistä tietojenvaihdoista ei tapahdu säädetyssä määräajassa ja ilmoituksia viivästyneistä tai välivaiheen vastauksista annetaan harvoin;

| c) | vastauksien viivästymistä sattuu kaikissa jäsenvaltioissa, mutta niiden esiintyvyys vaihtelee suuresti jäsenvaltioiden kesken. Toisinaan on olemassa suuria eroja siinä, kuinka monta pyyntöä jäsenvaltio on sanonut vastaanottaneensa ja kuinka monta pyyntöä muut jäsenvaltiot ovat sanoneet sille lähettäneensä; |
| --- | --- |

c)

vastauksien viivästymistä sattuu kaikissa jäsenvaltioissa, mutta niiden esiintyvyys vaihtelee suuresti jäsenvaltioiden kesken. Toisinaan on olemassa suuria eroja siinä, kuinka monta pyyntöä jäsenvaltio on sanonut vastaanottaneensa ja kuinka monta pyyntöä muut jäsenvaltiot ovat sanoneet sille lähettäneensä;

| d) | ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvan tietojenvaihdon käsitettä ei ole määritelty hyvin eikä oma-aloitteisesti toimitettua tietoa hyödynnetä useinkaan järjestelmällisesti; |
| --- | --- |

d)

ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvan tietojenvaihdon käsitettä ei ole määritelty hyvin eikä oma-aloitteisesti toimitettua tietoa hyödynnetä useinkaan järjestelmällisesti;

| e) | tietojen saaminen myöhässä ja nykyiseen VIES-järjestelmään sisältyvien tietojen epäluotettavuus lisäävät riskiä, että veronkiertoa ja petosta ei havaita. |
| --- | --- |

e)

tietojen saaminen myöhässä ja nykyiseen VIES-järjestelmään sisältyvien tietojen epäluotettavuus lisäävät riskiä, että veronkiertoa ja petosta ei havaita.

| VI | Yhteistyötä on tarpeen tiivistää ja nopeuttaa, paikallisten verovirastojen välistä suoraa yhteydenpitoa on lisättävä ja seurantaa on parannettava, jotta voidaan varmistua siitä, että jäsenvaltioiden toisilleen tarjoama apu on tehokasta. |
| --- | --- |

VI

Yhteistyötä on tarpeen tiivistää ja nopeuttaa, paikallisten verovirastojen välistä suoraa yhteydenpitoa on lisättävä ja seurantaa on parannettava, jotta voidaan varmistua siitä, että jäsenvaltioiden toisilleen tarjoama apu on tehokasta.

| VII | VIES-järjestelmän puutteita olisi ryhdyttävä korjaamaan viipymättä, esimerkiksi lyhentämällä selvästi tietojen keruun ja tallentamisen määräaikoja ja myöntämällä laajempia oikeuksia päästä tutustumaan tietoihin suoraan, minkä avulla monenvälinen konsultointi olisi mahdollista. |
| --- | --- |

VII

VIES-järjestelmän puutteita olisi ryhdyttävä korjaamaan viipymättä, esimerkiksi lyhentämällä selvästi tietojen keruun ja tallentamisen määräaikoja ja myöntämällä laajempia oikeuksia päästä tutustumaan tietoihin suoraan, minkä avulla monenvälinen konsultointi olisi mahdollista.

JOHDANTO

Tarkastuksen taustaa

| 1. | Arvonlisäveron (ALV) kierto ja siihen liittyvät petokset vääristävät oikeudenmukaista kilpailua yhtenäismarkkinoilla ja supistavat jäsenvaltioiden verotuloja. Kuten neuvosto painotti (4), tällaisia veropetoksia on torjuttava tehokkaasti ja määrätietoisesti jäsenvaltioissa veronsa rehellisesti maksavien yrittäjien ja talouksien etujen suojelemiseksi. Neuvosto sopi 28. marraskuuta 2006 siitä, että on tärkeätä laatia yhteisön tason petostentorjuntastrategia täydentämään kansallisia pyrkimyksiä tällä alalla. |
| --- | --- |

1.

Arvonlisäveron (ALV) kierto ja siihen liittyvät petokset vääristävät oikeudenmukaista kilpailua yhtenäismarkkinoilla ja supistavat jäsenvaltioiden verotuloja. Kuten neuvosto painotti (4), tällaisia veropetoksia on torjuttava tehokkaasti ja määrätietoisesti jäsenvaltioissa veronsa rehellisesti maksavien yrittäjien ja talouksien etujen suojelemiseksi. Neuvosto sopi 28. marraskuuta 2006 siitä, että on tärkeätä laatia yhteisön tason petostentorjuntastrategia täydentämään kansallisia pyrkimyksiä tällä alalla.

| 2. | Arvonlisäveron kierto ja siihen liittyvät petokset vaikuttavat myös Euroopan unionin talousarvion rahoitukseen, sillä niiden vuoksi jäsenvaltioilta on kerättävä lisää bruttokansantuloon (BKTL) perustuvia omia varoja. BKTL-varoilla on tarkoitus kattaa muiden varojen ja kokonaismenojen välinen erotus. Tästä johtuu, että arvonlisäveropetoksista aiheutuneet tappiot vaikuttavat yhteisön lainsäätäjän vahvistaman omien varojen järjestelmän yleiseen tasapainoon (5). Koska arvonlisäveron ja BKTL-varojen laskentakriteerit poikkeavat toisistaan, mainitut tappiot saattavat vaikuttaa myös rahoitusvastuun jakautumiseen jäsenvaltioiden kesken (6), mikä heikentää oikeudenmukaisuuden periaatetta. |
| --- | --- |

2.

Arvonlisäveron kierto ja siihen liittyvät petokset vaikuttavat myös Euroopan unionin talousarvion rahoitukseen, sillä niiden vuoksi jäsenvaltioilta on kerättävä lisää bruttokansantuloon (BKTL) perustuvia omia varoja. BKTL-varoilla on tarkoitus kattaa muiden varojen ja kokonaismenojen välinen erotus. Tästä johtuu, että arvonlisäveropetoksista aiheutuneet tappiot vaikuttavat yhteisön lainsäätäjän vahvistaman omien varojen järjestelmän yleiseen tasapainoon (5). Koska arvonlisäveron ja BKTL-varojen laskentakriteerit poikkeavat toisistaan, mainitut tappiot saattavat vaikuttaa myös rahoitusvastuun jakautumiseen jäsenvaltioiden kesken (6), mikä heikentää oikeudenmukaisuuden periaatetta.

| 3. | Vaikka kaikissa jäsenvaltioissa ei olekaan tutkittu arvonlisäveron kierron ja arvonlisäveropetosten suuruutta, asiasta on julkaistu useita arvioita. Kansainvälinen arvonlisäveroyhdistys (International VAT Association) (7) mainitsee, että arvioiden mukaan arvonlisäverotappioiden suuruus on Euroopan unionissa noin 60–100 miljardia euroa vuodessa. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa maan vero- ja tulliviranomaisen (HM Revenue and Customs) arvioiden mukaan arvonlisäverotappioiden määrä oli verovuonna 2005–2006 yhteensä 18,2 miljardia euroa (8). Saksassa valtiovarainministeriö julkaisi (9) erään tutkimuksen tulokset, joissa arvonlisäverotappioiden määrä oli arvioiden mukaan 17 miljardia euroa vuonna 2005. |
| --- | --- |

3.

Vaikka kaikissa jäsenvaltioissa ei olekaan tutkittu arvonlisäveron kierron ja arvonlisäveropetosten suuruutta, asiasta on julkaistu useita arvioita. Kansainvälinen arvonlisäveroyhdistys (International VAT Association) (7) mainitsee, että arvioiden mukaan arvonlisäverotappioiden suuruus on Euroopan unionissa noin 60–100 miljardia euroa vuodessa. Pelkästään Yhdistyneessä kuningaskunnassa maan vero- ja tulliviranomaisen (HM Revenue and Customs) arvioiden mukaan arvonlisäverotappioiden määrä oli verovuonna 2005–2006 yhteensä 18,2 miljardia euroa (8). Saksassa valtiovarainministeriö julkaisi (9) erään tutkimuksen tulokset, joissa arvonlisäverotappioiden määrä oli arvioiden mukaan 17 miljardia euroa vuonna 2005.

| 4. | Suurin osa arvonlisäveron kierrosta liittyy ilmoittamattomaan taloudelliseen toimintaan (harmaa talous). Tämän lisäksi merkittävä osa arvonlisäveron kierrosta tapahtuu vuonna 1993 käyttöön otettujen yhtenäismarkkinoiden yhteydessä toteutettujen arvonlisäverojärjestelyiden sivuvaikutuksena. Yhteisön sisäisessä kaupassa luovutetut tavarat ovat vapautettuja arvonlisäverosta. Maksettava arvonlisävero on maksettava jäsenvaltiossa tavaran saapumisen yhteydessä. Tämän kaltaiset järjestelyt saattavat lisätä arvonlisäveron kiertoa joko toimittajamaassa tai kohdemaassa. Veronkiertoa on pääasiassa kolmenlaista:






  a) | yhteisön sisäisistä toimituksista ilmoittaminen pitäen tuotteet myynnissä kotimaan markkinoilla ilman arvonlisäveroa; |
| --- | --- | --- |

4.

Suurin osa arvonlisäveron kierrosta liittyy ilmoittamattomaan taloudelliseen toimintaan (harmaa talous). Tämän lisäksi merkittävä osa arvonlisäveron kierrosta tapahtuu vuonna 1993 käyttöön otettujen yhtenäismarkkinoiden yhteydessä toteutettujen arvonlisäverojärjestelyiden sivuvaikutuksena. Yhteisön sisäisessä kaupassa luovutetut tavarat ovat vapautettuja arvonlisäverosta. Maksettava arvonlisävero on maksettava jäsenvaltiossa tavaran saapumisen yhteydessä. Tämän kaltaiset järjestelyt saattavat lisätä arvonlisäveron kiertoa joko toimittajamaassa tai kohdemaassa. Veronkiertoa on pääasiassa kolmenlaista:

a)

yhteisön sisäisistä toimituksista ilmoittaminen pitäen tuotteet myynnissä kotimaan markkinoilla ilman arvonlisäveroa;

| b) | erääntyneen arvonlisäveron maksamatta jättäminen tuotteen saapuessa kohdemaana olevaan jäsenvaltioon; |
| --- | --- |

b)

erääntyneen arvonlisäveron maksamatta jättäminen tuotteen saapuessa kohdemaana olevaan jäsenvaltioon;

| c) | valeyrityspetos (10). |
| --- | --- |

c)

valeyrityspetos (10).

Petosmallit ovat usein varsin monimutkaisia ulottuen useisiin jäsenvaltioihin ja käsittäen lukuisia yrityksiä. Eurojust esimerkiksi ilmoitti maaliskuussa 2007 (11) kansainvälisestä arvonlisäveroa koskevasta ketjupetostapauksesta, jonka arvo oli arviolta 2,1 miljardia euroa ja ulottui 18 jäsenvaltioon. Yhdistyneen kuningaskunnan vero- ja tulliviranomaisen (8) mukaan pelkästään Yhdistyneen kuningaskunnan kärsimät, yhteisön sisäisistä niin kutsuttujen valeyritysten tekemistä arvonlisäveropetoksista johtuneet tappiot olivat 3–4,5 miljardia euroa verovuonna 2005–2006.

| 5. | Samaan aikaan kun tavarat liikkuvat vapaasti sisärajojen yli, kansalliset rajat rajoittavat merkittävästi kansallisten veroviranomaisten toimia. Toimijalla on oikeus saada tuotantopanoksiin sisältyvän arvonlisäveron palautus, jos hän harjoittaa yhteisökauppaa. Toimijan on maksettava tällöin arvonlisävero kohdemaana olevassa jäsenvaltiossa. Tästä syystä jäsenvaltioiden viranomaisten on tarpeen tehdä yhteistyötä, jotta ne voisivat vaihtaa tarvittavia tietoja arvonlisäveron toimittamiseksi oikein. Nykyisestä jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa koskevasta järjestelmästä on säädetty hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1798/2003 (1) (jäljempänä ’asetus’), joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2004 ja joka kumosi aikaisemman asetuksen (ETY) N:o 218/92 (12). Asetuksessa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden veroviranomaiset tekevät yhteistyötä keskenään ja komission kanssa. Asetuksen säännökset eivät estä toteuttamasta laaja-alaisempaa, muihin säädöksiin (myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin) perustuvaa keskinäistä apua koskevaa yhteistyötä. Kun jäsenvaltiot sopivat muista kahdenvälisistä järjestelyistä hallinnollisen yhteistyön alalla, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä. |
| --- | --- |

5.

Samaan aikaan kun tavarat liikkuvat vapaasti sisärajojen yli, kansalliset rajat rajoittavat merkittävästi kansallisten veroviranomaisten toimia. Toimijalla on oikeus saada tuotantopanoksiin sisältyvän arvonlisäveron palautus, jos hän harjoittaa yhteisökauppaa. Toimijan on maksettava tällöin arvonlisävero kohdemaana olevassa jäsenvaltiossa. Tästä syystä jäsenvaltioiden viranomaisten on tarpeen tehdä yhteistyötä, jotta ne voisivat vaihtaa tarvittavia tietoja arvonlisäveron toimittamiseksi oikein. Nykyisestä jäsenvaltioiden välistä tietojenvaihtoa koskevasta järjestelmästä on säädetty hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla 7 päivänä lokakuuta 2003 annetulla neuvoston asetuksella (EY) N:o 1798/2003 (1) (jäljempänä ’asetus’), joka tuli voimaan 1. tammikuuta 2004 ja joka kumosi aikaisemman asetuksen (ETY) N:o 218/92 (12). Asetuksessa vahvistetaan edellytykset, joiden mukaisesti jäsenvaltioiden veroviranomaiset tekevät yhteistyötä keskenään ja komission kanssa. Asetuksen säännökset eivät estä toteuttamasta laaja-alaisempaa, muihin säädöksiin (myös kahden- tai monenvälisiin sopimuksiin) perustuvaa keskinäistä apua koskevaa yhteistyötä. Kun jäsenvaltiot sopivat muista kahdenvälisistä järjestelyistä hallinnollisen yhteistyön alalla, niiden on ilmoitettava siitä komissiolle ja muille jäsenvaltioille viipymättä.

| 6. | Antaessaan asetuksen lokakuussa 2003, neuvosto totesi, että (13) siihen asti hallinnollisia yhteistyöjärjestelyitä oli ollut liian vähän. Neuvosto kehotti tietojenvaihdon lisäämiseen, jotta petosten torjunta oli tehokkaampaa. |
| --- | --- |

6.

Antaessaan asetuksen lokakuussa 2003, neuvosto totesi, että (13) siihen asti hallinnollisia yhteistyöjärjestelyitä oli ollut liian vähän. Neuvosto kehotti tietojenvaihdon lisäämiseen, jotta petosten torjunta oli tehokkaampaa.

| 7. | Asetuksessa säädetään kolmenlaisesta tietojenvaihdosta (ks. kuva 1):






  a) | Tietojenvaihto sähköisen VIES-tietokannan avulla. Jäsenvaltioiden on syötettävä tiedot toimijoille annetuista arvonlisäverotunnisteista ja näiden toimijoiden ilmoittamien tavaroiden yhteisön sisällä tapahtuvista luovutuksista. Tällä tavoin muut jäsenvaltiot voivat saada kyseiset tiedot tietokannasta ja verrata niitä oman maansa toimijoiden tekemiin ilmoituksiin. |
| --- | --- | --- |

7.

Asetuksessa säädetään kolmenlaisesta tietojenvaihdosta (ks. kuva 1):

a)

Tietojenvaihto sähköisen VIES-tietokannan avulla. Jäsenvaltioiden on syötettävä tiedot toimijoille annetuista arvonlisäverotunnisteista ja näiden toimijoiden ilmoittamien tavaroiden yhteisön sisällä tapahtuvista luovutuksista. Tällä tavoin muut jäsenvaltiot voivat saada kyseiset tiedot tietokannasta ja verrata niitä oman maansa toimijoiden tekemiin ilmoituksiin.

| b) | Yksityiskohtaisempien tietojen vaihto erityisellä pyynnöllä, esimerkiksi jos VIES-järjestelmällä tehty kysely ja/tai riskianalyysin tulos antaa aihetta epäillä jotakin tapahtumaa. |
| --- | --- |

b)

Yksityiskohtaisempien tietojen vaihto erityisellä pyynnöllä, esimerkiksi jos VIES-järjestelmällä tehty kysely ja/tai riskianalyysin tulos antaa aihetta epäillä jotakin tapahtumaa.

| c) | Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä, esimerkiksi jos jäsenvaltiolla on syytä uskoa, että arvonlisäverolainsäädäntöä on rikottu toisessa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

c)

Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä, esimerkiksi jos jäsenvaltiolla on syytä uskoa, että arvonlisäverolainsäädäntöä on rikottu toisessa jäsenvaltiossa.

Image

| 8. | Asetuksessa säädettyä tietojenvaihtoa hoidetaan yleensä keskusyhteystoimistojen kautta. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi keskusyhteystoimisto, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin. Lisäksi muille virastoille tai yksittäisille viranomaisille voidaan myöntää toimivalta vaihtaa tietoja suoraan muiden jäsenvaltioiden kanssa. |
| --- | --- |

8.

Asetuksessa säädettyä tietojenvaihtoa hoidetaan yleensä keskusyhteystoimistojen kautta. Kunkin jäsenvaltion on nimettävä yksi keskusyhteystoimisto, joka pääasiallisesti vastaa yhteydenpidosta muihin jäsenvaltioihin. Lisäksi muille virastoille tai yksittäisille viranomaisille voidaan myöntää toimivalta vaihtaa tietoja suoraan muiden jäsenvaltioiden kanssa.

| 9. | Asetuksessa säädetään lisäksi kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa samanaikaisesti tehtävien tarkastusten säännöistä ja sallitaan veroviranomaisten olevan läsnä toisessa jäsenvaltiossa, esimerkiksi saadakseen käyttöönsä siellä pidettyjä asiakirjoja tai osallistuakseen käynnissä oleviin tutkimuksiin. |
| --- | --- |

9.

Asetuksessa säädetään lisäksi kahdessa tai useammassa jäsenvaltiossa samanaikaisesti tehtävien tarkastusten säännöistä ja sallitaan veroviranomaisten olevan läsnä toisessa jäsenvaltiossa, esimerkiksi saadakseen käyttöönsä siellä pidettyjä asiakirjoja tai osallistuakseen käynnissä oleviin tutkimuksiin.

| 10. | Asetuksessa annetaan myös komissiolle rooli jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön edistämisessä ja arvioinnissa. Komissiota avustaa tehtävässään jäsenvaltioiden edustajista koottu komitea, hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea (SCAC). |
| --- | --- |

10.

Asetuksessa annetaan myös komissiolle rooli jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön edistämisessä ja arvioinnissa. Komissiota avustaa tehtävässään jäsenvaltioiden edustajista koottu komitea, hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea (SCAC).

| 11. | Lisäksi kyseinen asetus muodostaa Fiscalis-ohjelmasta tehdyn päätöksen N:o 2235/2002/EY ohella yhteisön menoja käsittelevän oikeusperustan (14), jolla kehitetään ja pidetään yllä monenvälisiä valvontatoimia ja toimivia sähköisiä sekä järjestetään tiedonvaihtojärjestelmiä kansallisten viranomaisten kesken, veroviranomaisten koulutusseminaareja ja hallintojen kesken tapahtuvaa virkamiesvaihtoa. Fiscalis-ohjelman rahoituspuitteiksi kaudelle 2003–2007 on vahvistettu 67,3 miljoonaa euroa. |
| --- | --- |

11.

Lisäksi kyseinen asetus muodostaa Fiscalis-ohjelmasta tehdyn päätöksen N:o 2235/2002/EY ohella yhteisön menoja käsittelevän oikeusperustan (14), jolla kehitetään ja pidetään yllä monenvälisiä valvontatoimia ja toimivia sähköisiä sekä järjestetään tiedonvaihtojärjestelmiä kansallisten viranomaisten kesken, veroviranomaisten koulutusseminaareja ja hallintojen kesken tapahtuvaa virkamiesvaihtoa. Fiscalis-ohjelman rahoituspuitteiksi kaudelle 2003–2007 on vahvistettu 67,3 miljoonaa euroa.

TARKASTUKSEN SISÄLTÖ JA LÄHESTYMISTAPA

| 12. | Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoitteena oli arvioida, oliko jäsenvaltioiden kesken käyty tietojenvaihto oikea-aikaista ja vaikuttavaa ja onko käytössä asianmukaisia hallinnollisia rakenteita ja menettelyitä, joilla tuetaan hallinnollista yhteistyötä. Tarkastus kattoi seuraavat seikat:






  — | pyynnöstä tehty tietojenvaihto, |
| --- | --- | --- |

12.

Tilintarkastustuomioistuimen tarkastuksen tavoitteena oli arvioida, oliko jäsenvaltioiden kesken käyty tietojenvaihto oikea-aikaista ja vaikuttavaa ja onko käytössä asianmukaisia hallinnollisia rakenteita ja menettelyitä, joilla tuetaan hallinnollista yhteistyötä. Tarkastus kattoi seuraavat seikat:

—

pyynnöstä tehty tietojenvaihto,

| — | tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä, |
| --- | --- |

—

tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä,

| — | tietojenvaihto VIES-tietokannan kautta, |
| --- | --- |

—

tietojenvaihto VIES-tietokannan kautta,

| — | välineet, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa, ja |
| --- | --- |

—

välineet, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa, ja

| — | komission toimet hallinnollisen yhteistyön edistämiseksi ja arvioimiseksi. |
| --- | --- |

—

komission toimet hallinnollisen yhteistyön edistämiseksi ja arvioimiseksi.

| 13. | Vuonna 2006 tehtiin käynti seitsemän jäsenvaltion (15) keskusyhteystoimistoon. Käyntien yhteydessä tarkastettiin 420 näiden jäsenvaltioiden pyynnöstä vuonna 2005 lähetetyistä tai vastaanotetuista tietojenvaihdoista poimittua otosta ja lisäksi arvioitiin vastausten oikea-aikaisuutta ja laatua. Yksittäisten veronmääräytymisten oikeellisuus ei kuitenkaan ollut itsessään tarkastuksen kohteena. |
| --- | --- |

13.

Vuonna 2006 tehtiin käynti seitsemän jäsenvaltion (15) keskusyhteystoimistoon. Käyntien yhteydessä tarkastettiin 420 näiden jäsenvaltioiden pyynnöstä vuonna 2005 lähetetyistä tai vastaanotetuista tietojenvaihdoista poimittua otosta ja lisäksi arvioitiin vastausten oikea-aikaisuutta ja laatua. Yksittäisten veronmääräytymisten oikeellisuus ei kuitenkaan ollut itsessään tarkastuksen kohteena.

| 14. | Tarkastuskäynnit tehtiin EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jossa määrätään, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset toimitetaan tarvittaessa paikalla yhteisön puolesta sen tuloja tai menoja hoitavissa elimissä ja jäsenvaltioissa, mukaan lukien talousarviosta maksuja saavien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden toimitilat. Saksan valtiovarainministeriö ei kuitenkaan vastannut tilintarkastustuomioistuimen tarkastuspyyntöön todeten, että sen kannan mukaan tällaiselle tarkastukselle ei ole oikeudellista perustaa. Tästä syystä tämän kertomuksen Saksaa koskevat huomautukset perustuvat muihin jäsenvaltioihin toimitettujen tarkastuskäyntien perusteella tehtyihin havaintoihin, komissioon tehdyillä tarkastuskäynneillä saatuihin tietoihin sekä julkisesti saatavilla oleviin kertomuksiin. |
| --- | --- |

14.

Tarkastuskäynnit tehtiin EY:n perustamissopimuksen 248 artiklan 3 kohdan mukaisesti, jossa määrätään, että tilintarkastustuomioistuimen tarkastukset toimitetaan tarvittaessa paikalla yhteisön puolesta sen tuloja tai menoja hoitavissa elimissä ja jäsenvaltioissa, mukaan lukien talousarviosta maksuja saavien luonnollisten henkilöiden tai oikeushenkilöiden toimitilat. Saksan valtiovarainministeriö ei kuitenkaan vastannut tilintarkastustuomioistuimen tarkastuspyyntöön todeten, että sen kannan mukaan tällaiselle tarkastukselle ei ole oikeudellista perustaa. Tästä syystä tämän kertomuksen Saksaa koskevat huomautukset perustuvat muihin jäsenvaltioihin toimitettujen tarkastuskäyntien perusteella tehtyihin havaintoihin, komissioon tehdyillä tarkastuskäynneillä saatuihin tietoihin sekä julkisesti saatavilla oleviin kertomuksiin.

| 15. | Otannasta valittiin 23 tapausta (16), joiden osalta tilintarkastustuomioistuin pyysi jäsenvaltioita toimittamaan lisätietoja siitä, miten pyynnöt esittäneet paikalliset verovirastot olivat varmistaneet vaihtojen kautta saatujen tietojen seurannan. |
| --- | --- |

15.

Otannasta valittiin 23 tapausta (16), joiden osalta tilintarkastustuomioistuin pyysi jäsenvaltioita toimittamaan lisätietoja siitä, miten pyynnöt esittäneet paikalliset verovirastot olivat varmistaneet vaihtojen kautta saatujen tietojen seurannan.

| 16. | Komissiossa asiaankuuluvien osastojen toiminnan tarkastelu kattoi myös Fiscalis-ohjelman hallinnoinnin. Myös hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean toimintaa tarkasteltiin. |
| --- | --- |

16.

Komissiossa asiaankuuluvien osastojen toiminnan tarkastelu kattoi myös Fiscalis-ohjelman hallinnoinnin. Myös hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean toimintaa tarkasteltiin.

| 17. | Tarkastuksessa hyödynnettiin lisäksi jäsenvaltioiden kansallisten tarkastuselinten samankaltaisiin tarkastuksiin liittyviä kertomuksia ja työtä. Myös tilintarkastustuomioistuimen aikaisemmissa kertomuksissa (17) esiin tulleita seikkoja seurattiin. |
| --- | --- |

17.

Tarkastuksessa hyödynnettiin lisäksi jäsenvaltioiden kansallisten tarkastuselinten samankaltaisiin tarkastuksiin liittyviä kertomuksia ja työtä. Myös tilintarkastustuomioistuimen aikaisemmissa kertomuksissa (17) esiin tulleita seikkoja seurattiin.

HAVAINNOT

Pyynnöstä tehty tietojenvaihto jäsenvaltioiden kesken

| 18. | Asetuksen 5 artiklassa säädetään pyyntöön perustuvasta tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden kesken. Sääntönä on, että mitä tahansa tietoa, joka saattaa auttaa arvonlisäveron toimittamista oikein, voidaan pyytää, myös konkreettisten tapausten osalta. Toisen jäsenvaltion veroviranomaisen pyytämien tietojen saamiseksi pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa. |
| --- | --- |

18.

Asetuksen 5 artiklassa säädetään pyyntöön perustuvasta tietojenvaihdosta jäsenvaltioiden kesken. Sääntönä on, että mitä tahansa tietoa, joka saattaa auttaa arvonlisäveron toimittamista oikein, voidaan pyytää, myös konkreettisten tapausten osalta. Toisen jäsenvaltion veroviranomaisen pyytämien tietojen saamiseksi pyynnön vastaanottaneen viranomaisen on toimittava kuin se toimisi omaan lukuunsa.

Yhteistyön tehokkuus

| 19. | Asetuksen voimaantulon jälkeen – 1. tammikuuta 2004 – tietojenvaihtopyyntöjen määrä on lisääntynyt 62 prosenttia. Pyyntöjen määrä on kasvanut 18 162 pyynnöstä (vuonna 2003) yhteensä 29 381 pyyntöön (vuonna 2006). |
| --- | --- |

19.

Asetuksen voimaantulon jälkeen – 1. tammikuuta 2004 – tietojenvaihtopyyntöjen määrä on lisääntynyt 62 prosenttia. Pyyntöjen määrä on kasvanut 18 162 pyynnöstä (vuonna 2003) yhteensä 29 381 pyyntöön (vuonna 2006).

Tietojenvaihdon määrän kasvu johtuu pääasiassa laajentumisesta

| 20. | Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen (18) analysointi kuitenkin osoittaa, että määrän kasvu johtuu pääasiassa laajentumisesta (19) ja että EU-15-jäsenvaltioiden vuosina 2005 ja 2006 esittämien pyyntöjen määrä oli jopa vähentynyt vuonna 2004 saavutettuun tasoon nähden (ks. taulukko 1).
  Taulukko 1
  Tietojenvaihtopyyntöjen määrä (pyynnön esittäneiden jäsenvaltioiden mukaan)








  Vuosi | EU-15-maiden tietojenvaihdot | EU-10-maiden esittämät tai vastaanottamat pyynnöt | Pyyntöjen kokonaismäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 17 059 | — | 17 059 |
| 2003 | 18 162 | — | 18 162 |
| 2004 | 21 587 | 514 | 22 101 |
| 2005 | 19 649 | 6 100 | 25 749 |
| 2006 | 20 533 | 8 848 | 29 381 |
| Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.
  Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia. |

20.

Jäsenvaltioiden komissiolle toimittamien tietojen (18) analysointi kuitenkin osoittaa, että määrän kasvu johtuu pääasiassa laajentumisesta (19) ja että EU-15-jäsenvaltioiden vuosina 2005 ja 2006 esittämien pyyntöjen määrä oli jopa vähentynyt vuonna 2004 saavutettuun tasoon nähden (ks. taulukko 1).

Taulukko 1

Tietojenvaihtopyyntöjen määrä (pyynnön esittäneiden jäsenvaltioiden mukaan)

Vuosi

EU-15-maiden tietojenvaihdot

EU-10-maiden esittämät tai vastaanottamat pyynnöt

Pyyntöjen kokonaismäärä

2002

17 059

—

17 059

2003

18 162

—

18 162

2004

21 587

514

22 101

2005

19 649

6 100

25 749

2006

20 533

8 848

29 381

Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.

Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia.

| 21. | Vuonna 2006 yli 3,3 miljoonaa EU:n toimijaa ilmoitti tehneensä hankintoja toisesta jäsenvaltiosta. Vaikka oletettaisiinkin, että kaikki 29 381 pyynnöstä tehtyä tietojenvaihtoa vuonna 2006 olisivat koskeneet eri toimijaa, todennäköisyys että kyseisenlainen tietopyyntö esitettäisiin toimijalle oli alle 0,9 prosenttia. Todellisuudessa todennäköisyys oli vieläkin pienempi, sillä monille yrityksille esitettiin useampia pyyntöjä. |
| --- | --- |

21.

Vuonna 2006 yli 3,3 miljoonaa EU:n toimijaa ilmoitti tehneensä hankintoja toisesta jäsenvaltiosta. Vaikka oletettaisiinkin, että kaikki 29 381 pyynnöstä tehtyä tietojenvaihtoa vuonna 2006 olisivat koskeneet eri toimijaa, todennäköisyys että kyseisenlainen tietopyyntö esitettäisiin toimijalle oli alle 0,9 prosenttia. Todellisuudessa todennäköisyys oli vieläkin pienempi, sillä monille yrityksille esitettiin useampia pyyntöjä.

Suora yhteydenpito paikallisten virastojen kesken oli vähäistä

| 22. | Yhteistyöstä ei ole tullut intensiivisempää siitä merkittävästä syystä, että asetuksella annettuja mahdollisuuksia hajauttaa yhteistyötä on hyödynnetty rajallisesti. Antaessaan asetusta neuvosto totesi (20), että paikallisten verovirastojen välillä on liian vähän suoria yhteyksiä ja että yhteydenpito tapahtuu yleensä keskusyhteystoimistojen välillä. Lisäksi todettiin, että tämä oli johtanut hallinnollisten yhteistyöjärjestelyjen vajaakäyttöön. Lopuksi neuvosto totesi, että olisi annettava säännökset yksiköiden välisistä suoremmista yhteyksistä. |
| --- | --- |

22.

Yhteistyöstä ei ole tullut intensiivisempää siitä merkittävästä syystä, että asetuksella annettuja mahdollisuuksia hajauttaa yhteistyötä on hyödynnetty rajallisesti. Antaessaan asetusta neuvosto totesi (20), että paikallisten verovirastojen välillä on liian vähän suoria yhteyksiä ja että yhteydenpito tapahtuu yleensä keskusyhteystoimistojen välillä. Lisäksi todettiin, että tämä oli johtanut hallinnollisten yhteistyöjärjestelyjen vajaakäyttöön. Lopuksi neuvosto totesi, että olisi annettava säännökset yksiköiden välisistä suoremmista yhteyksistä.

| 23. | Jäsenvaltiot ovat käyttäneet hyväkseen tätä mahdollisuutta rajallisesti. Ainoastaan muutamat jäsenvaltiot (21) ovat siirtäneet valtuuksia alueellisille yksiköille. Jos tällaista hajauttamista toteutetaan ainoastaan harvoissa jäsenvaltioissa, hajauttamisen toivottuja vaikutuksia ei voida saavuttaa, sillä useimmista muista jäsenvaltioista puuttuu hajautettuun yhteistyöhön tarvittava toinen osapuoli. |
| --- | --- |

23.

Jäsenvaltiot ovat käyttäneet hyväkseen tätä mahdollisuutta rajallisesti. Ainoastaan muutamat jäsenvaltiot (21) ovat siirtäneet valtuuksia alueellisille yksiköille. Jos tällaista hajauttamista toteutetaan ainoastaan harvoissa jäsenvaltioissa, hajauttamisen toivottuja vaikutuksia ei voida saavuttaa, sillä useimmista muista jäsenvaltioista puuttuu hajautettuun yhteistyöhön tarvittava toinen osapuoli.

Vastausten antaminen vaaditussa ajassa

Puoleen pyynnöistä vastattiin myöhässä

| 24. | Tehokkaan yhteistyön tärkeänä edellytyksenä ovat nopeat vastaukset tietopyyntöihin. Tällä tavoin petolliset yritykset pystytään yksilöimään nopeasti ja petosten tekijöiden arvonlisäveropetoksista saamien voittojen kätkeminen vaikeutuu. Tästä syystä asetuksessa säädettiin, että jäsenvaltioiden on vaihdettava tietoja mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos pyynnön vastaanottavalla viranomaisella on jo hallussaan kyseinen tieto, aikarajaa lyhennetään yhteen kuukauteen. |
| --- | --- |

24.

Tehokkaan yhteistyön tärkeänä edellytyksenä ovat nopeat vastaukset tietopyyntöihin. Tällä tavoin petolliset yritykset pystytään yksilöimään nopeasti ja petosten tekijöiden arvonlisäveropetoksista saamien voittojen kätkeminen vaikeutuu. Tästä syystä asetuksessa säädettiin, että jäsenvaltioiden on vaihdettava tietoja mahdollisimman nopeasti ja viimeistään kolmen kuukauden kuluessa pyynnön vastaanottamisesta. Jos pyynnön vastaanottavalla viranomaisella on jo hallussaan kyseinen tieto, aikarajaa lyhennetään yhteen kuukauteen.

| 25. | Jäsenvaltioiden toimittamat vuoden 2006 tilastot osoittavat, että lähes 50 prosenttiin pyynnöistä ei vastattu määräaikaan mennessä. Luku oli jopa korkeampi kuin vuonna 2005, jolloin 42 prosenttia vastauksista oli viivästyneitä. |
| --- | --- |

25.

Jäsenvaltioiden toimittamat vuoden 2006 tilastot osoittavat, että lähes 50 prosenttiin pyynnöistä ei vastattu määräaikaan mennessä. Luku oli jopa korkeampi kuin vuonna 2005, jolloin 42 prosenttia vastauksista oli viivästyneitä.

| 26. | Vastauksia viivästyy kaikissa jäsenvaltioissa, mutta niiden määrä vaihtelee merkittävästi jäsenvaltioittain. Vuonna 2006 kaksi jäsenvaltiota (22) vastasi määräaikaan mennessä lähes 90 prosentissa tapauksista, kun taas kahdeksan jäsenvaltion (23) viivästyneiden vastausten määrä oli yli 50 prosenttia tapauksista (ks. taulukko 2).
  Taulukko 2
  Viivästyneet vastaukset jäsenvaltioittain | Vastaanotettuja pyyntöjä pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan | Viivästyneitä vastauksia pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan
  (90 päivän määräajan jälkeen) | % viivästyneitä vastauksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 2006 | 2005 | 2006 | 2005 | 2006 |
| Belgia | 1 471 | 1 610 | 537 | 604 | 36,5 | 37,5 |
| Tšekki | 409 | 639 | 54 | 347 | 13,2 | 54,3 |
| Tanska | 679 | 832 | 282 | 511 | 41,5 | 61,4 |
| Saksa | 6 255 | 6 929 | 2 707 | 3 195 | 43,3 | 46,1 |
| Viro | 132 | 203 | 16 | 44 | 12,1 | 21,7 |
| Kreikka | 213 | 318 | 103 | 138 | 48,4 | 43,4 |
| Espanja | 2 837 | 3 225 | 1 515 | 2 028 | 53,4 | 62,9 |
| Ranska | 2 138 | 2 380 | 917 | 1 308 | 42,9 | 55,0 |
| Irlanti | 237 | 319 | 96 | 158 | 40,5 | 49,5 |
| Italia | 2 802 | 2 963 | 1 786 | 1 924 | 63,7 | 64,9 |
| Kypros | 139 | 285 | 40 | 119 | 28,8 | 41,8 |
| Latvia | 144 | 403 | 13 | 122 | 9,0 | 30,3 |
| Liettua | 192 | 166 | 13 | 18 | 6,8 | 10,8 |
| Luxemburg | 456 | 576 | 123 | 306 | 27,0 | 53,1 |
| Unkari | 283 | 537 | 82 | 193 | 29,0 | 35,9 |
| Malta | 12 | 29 | 4 | 12 | 33,3 | 41,4 |
| Alankomaat | 2 143 | 2 588 | 1 171 | 1 597 | 54,6 | 61,7 |
| Itävalta | 885 | 1 092 | 145 | 289 | 16,4 | 26,5 |
| Puola | 588 | 772 | 80 | 308 | 13,6 | 39,9 |
| Portugali | 506 | 514 | 288 | 404 | 56,9 | 78,6 |
| Slovenia | 96 | 118 | 9 | 15 | 9,4 | 12,7 |
| Slovakia | 316 | 509 | 40 | 129 | 12,7 | 25,3 |
| Suomi | 179 | 177 | 25 | 44 | 14,0 | 24,9 |
| Ruotsi | 395 | 416 | 118 | 109 | 29,9 | 26,2 |
| Yhdistynyt kuningaskunta | 2 242 | 1 781 | 526 | 643 | 23,5 | 36,1 |
| Yhteensä | 25 749 | 29 381 | 10 690 | 14 565 | 41,5 | 49,6 |
| Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.
  Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia. |

26.

Vastauksia viivästyy kaikissa jäsenvaltioissa, mutta niiden määrä vaihtelee merkittävästi jäsenvaltioittain. Vuonna 2006 kaksi jäsenvaltiota (22) vastasi määräaikaan mennessä lähes 90 prosentissa tapauksista, kun taas kahdeksan jäsenvaltion (23) viivästyneiden vastausten määrä oli yli 50 prosenttia tapauksista (ks. taulukko 2).

Taulukko 2

Viivästyneet vastaukset jäsenvaltioittain

Vastaanotettuja pyyntöjä pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan

Viivästyneitä vastauksia pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan

(90 päivän määräajan jälkeen)

% viivästyneitä vastauksia

2005

2006

2005

2006

2005

2006

Belgia

1 471

1 610

537

604

36,5

37,5

Tšekki

409

639

54

347

13,2

54,3

Tanska

679

832

282

511

41,5

61,4

Saksa

6 255

6 929

2 707

3 195

43,3

46,1

Viro

132

203

16

44

12,1

21,7

Kreikka

213

318

103

138

48,4

43,4

Espanja

2 837

3 225

1 515

2 028

53,4

62,9

Ranska

2 138

2 380

917

1 308

42,9

55,0

Irlanti

237

319

96

158

40,5

49,5

Italia

2 802

2 963

1 786

1 924

63,7

64,9

Kypros

139

285

40

119

28,8

41,8

Latvia

144

403

13

122

9,0

30,3

Liettua

192

166

13

18

6,8

10,8

Luxemburg

456

576

123

306

27,0

53,1

Unkari

283

537

82

193

29,0

35,9

Malta

12

29

4

12

33,3

41,4

Alankomaat

2 143

2 588

1 171

1 597

54,6

61,7

Itävalta

885

1 092

145

289

16,4

26,5

Puola

588

772

80

308

13,6

39,9

Portugali

506

514

288

404

56,9

78,6

Slovenia

96

118

9

15

9,4

12,7

Slovakia

316

509

40

129

12,7

25,3

Suomi

179

177

25

44

14,0

24,9

Ruotsi

395

416

118

109

29,9

26,2

Yhdistynyt kuningaskunta

2 242

1 781

526

643

23,5

36,1

Yhteensä

25 749

29 381

10 690

14 565

41,5

49,6

Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.

Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia.

| 27. | Tarkasteltaessa kuukauden kuluessa annettuja vastauksia tilastot osoittivat, että määräaikojen noudattaminen oli heikentynyt 2 154 tapauksesta 1 885 tapaukseen vuosina 2004–2006. Pyyntöjen kokonaismäärään verrattuna ajallaan toimitettujen vastausten osuus väheni 9,7 prosentista 6,4 prosenttiin vuosina 2004–2006. |
| --- | --- |

27.

Tarkasteltaessa kuukauden kuluessa annettuja vastauksia tilastot osoittivat, että määräaikojen noudattaminen oli heikentynyt 2 154 tapauksesta 1 885 tapaukseen vuosina 2004–2006. Pyyntöjen kokonaismäärään verrattuna ajallaan toimitettujen vastausten osuus väheni 9,7 prosentista 6,4 prosenttiin vuosina 2004–2006.

| 28. | Eräissä tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa havaittiin, että vastaamatta jääneitä pyyntöjä oli vuoden tai yli vuoden ajalta. Esimerkiksi Italiassa tilintarkastustuomioistuimen käynnin aikoihin toukokuussa 2006 oli pelkästään vuoden 2004 viimeiseltä neljältä kuukaudelta 182 pyyntöä, joihin ei ollut vastattu. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2006 alkupuolella todettiin 121 vastaamatonta pyyntöä, jotka oli esitetty vuosina 2003 ja 2004. |
| --- | --- |

28.

Eräissä tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa havaittiin, että vastaamatta jääneitä pyyntöjä oli vuoden tai yli vuoden ajalta. Esimerkiksi Italiassa tilintarkastustuomioistuimen käynnin aikoihin toukokuussa 2006 oli pelkästään vuoden 2004 viimeiseltä neljältä kuukaudelta 182 pyyntöä, joihin ei ollut vastattu. Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuoden 2006 alkupuolella todettiin 121 vastaamatonta pyyntöä, jotka oli esitetty vuosina 2003 ja 2004.

Välivaiheen vastauksia annettiin vähän

| 29. | Asetuksessa säädetään nimenomaisesti, että jos pyynnön vastaanottanut viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön säädetyssä määräajassa, se ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa vastata. Ennakkoilmoituksia mahdollisista viipeistä annetaan kuitenkin varsin harvoin. Ilmoituksia vastauksen viivästymisestä lähetettiin kolmessa tapauksessa niistä 57:stä määräaikaan mennessä vastaamatta jääneestä tapauksesta, joita tilintarkastustuomioistuin tarkasteli. |
| --- | --- |

29.

Asetuksessa säädetään nimenomaisesti, että jos pyynnön vastaanottanut viranomainen ei kykene vastaamaan pyyntöön säädetyssä määräajassa, se ilmoittaa pyynnön esittäneelle viranomaiselle kirjallisesti, miksi se ei voi noudattaa määräaikaa ja milloin se katsoo voivansa vastata. Ennakkoilmoituksia mahdollisista viipeistä annetaan kuitenkin varsin harvoin. Ilmoituksia vastauksen viivästymisestä lähetettiin kolmessa tapauksessa niistä 57:stä määräaikaan mennessä vastaamatta jääneestä tapauksesta, joita tilintarkastustuomioistuin tarkasteli.

| 30. | Jäsenvaltioilta saadut vuoden 2006 tilastot osoittivat, että ainoastaan 5 prosenttia tapauksista (737 tapausta 14 565 viivästyneestä vastauksesta) oli sellaisia, joiden kohdalla pyynnön esittäneelle viranomaiselle oli ilmoitettu viivästyksistä. Kyseisen ilmoituksen puuttuessa pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toteuttamaan vaihtoehtoisia toimia, joita se toteuttaisi jos se tietäisi ettei pyyntöön vastata viipymättä. |
| --- | --- |

30.

Jäsenvaltioilta saadut vuoden 2006 tilastot osoittivat, että ainoastaan 5 prosenttia tapauksista (737 tapausta 14 565 viivästyneestä vastauksesta) oli sellaisia, joiden kohdalla pyynnön esittäneelle viranomaiselle oli ilmoitettu viivästyksistä. Kyseisen ilmoituksen puuttuessa pyynnön esittänyt jäsenvaltio ei pysty toteuttamaan vaihtoehtoisia toimia, joita se toteuttaisi jos se tietäisi ettei pyyntöön vastata viipymättä.

| 31. | Tarkastuksen aikana havaittiin niin ikään hyvin harvoja tapauksia, joissa oli ilmoitettu, että osa tiedoista oli jo pyynnön vastaanottaneen viranomaisen hallussa ja näin saatavilla nopeasti ja että kattavampi vastaus olisi tulossa verotarkastusten jälkeen. |
| --- | --- |

31.

Tarkastuksen aikana havaittiin niin ikään hyvin harvoja tapauksia, joissa oli ilmoitettu, että osa tiedoista oli jo pyynnön vastaanottaneen viranomaisen hallussa ja näin saatavilla nopeasti ja että kattavampi vastaus olisi tulossa verotarkastusten jälkeen.

Paikallisten veroviranomaisten pyynnöille ei annettu painoarvoa

| 32. | Tarkastuksessa selvisi useita tekijöitä, jotka vaikuttavat siihen ettei vastauksia anneta määräaikaan mennessä. Useimmat pyyntöjen vastaamiseen liittyvät viivästykset tapahtuvat paikallisen veroviranomaisen tasolla. Sellaisia mekanismeja puuttuu, joilla varmistetaan, että paikalliset veroviranomaiset antavat painoarvoa hallinnolliselle yhteistyölle siinä missä muillekin toimilleen (24). Tanskan kansallisen tarkastuselimen toimittamassa kertomuksessa tehtiin samankaltainen havainto (25). Tanskan tulli- ja veroviranomaiset olivat asettaneet tavoitelukuja pyyntöjen käsittelyä koskevien määräaikojen noudattamiselle, mutta tarkastuksen ajankohtana muiden maiden veroviranomaisten pyyntöjä ei ollut sisällytetty näihin tavoitelukuihin. Tanskan kansallisen tarkastuselimen seurantatoimia koskevan kertomuksen mukaan asiasta vastaava ministeri on tehnyt aloitteen ongelman ratkaisemiseksi. |
| --- | --- |

32.

Tarkastuksessa selvisi useita tekijöitä, jotka vaikuttavat siihen ettei vastauksia anneta määräaikaan mennessä. Useimmat pyyntöjen vastaamiseen liittyvät viivästykset tapahtuvat paikallisen veroviranomaisen tasolla. Sellaisia mekanismeja puuttuu, joilla varmistetaan, että paikalliset veroviranomaiset antavat painoarvoa hallinnolliselle yhteistyölle siinä missä muillekin toimilleen (24). Tanskan kansallisen tarkastuselimen toimittamassa kertomuksessa tehtiin samankaltainen havainto (25). Tanskan tulli- ja veroviranomaiset olivat asettaneet tavoitelukuja pyyntöjen käsittelyä koskevien määräaikojen noudattamiselle, mutta tarkastuksen ajankohtana muiden maiden veroviranomaisten pyyntöjä ei ollut sisällytetty näihin tavoitelukuihin. Tanskan kansallisen tarkastuselimen seurantatoimia koskevan kertomuksen mukaan asiasta vastaava ministeri on tehnyt aloitteen ongelman ratkaisemiseksi.

| 33. | Havaittiin myös useita muita tietopyyntöjen käsittelyä haittaavia seikkoja. Näitä olivat esimerkiksi seuraavat: tietopyyntölomakkeita käytettiin epäasianmukaisesti (esimerkiksi useita pyyntöjä samassa vakiomuotoisessa lomakkeessa, näiden lomakkeiden kenttään ”lisätietoja” oli kirjoitettu liikaa tekstiä tai tietoja oli esitetty ei-sähköisessä muodossa), vastaanottajan oli vaikea ymmärtää mitä tietoja todella pyydettiin (esimerkiksi epäselvän tiedon, kielivaikeuksien tai vakiomuotoisten lomakkeiden käytön vuoksi) ja tietopyyntöjä vastaanottaneet jäsenvaltiot epäilivät joidenkin pyyntöjen hyödyllisyyttä. |
| --- | --- |

33.

Havaittiin myös useita muita tietopyyntöjen käsittelyä haittaavia seikkoja. Näitä olivat esimerkiksi seuraavat: tietopyyntölomakkeita käytettiin epäasianmukaisesti (esimerkiksi useita pyyntöjä samassa vakiomuotoisessa lomakkeessa, näiden lomakkeiden kenttään ”lisätietoja” oli kirjoitettu liikaa tekstiä tai tietoja oli esitetty ei-sähköisessä muodossa), vastaanottajan oli vaikea ymmärtää mitä tietoja todella pyydettiin (esimerkiksi epäselvän tiedon, kielivaikeuksien tai vakiomuotoisten lomakkeiden käytön vuoksi) ja tietopyyntöjä vastaanottaneet jäsenvaltiot epäilivät joidenkin pyyntöjen hyödyllisyyttä.

Seurantajärjestelmien puutteita eräissä jäsenvaltioissa

| 34. | Viivästyksiä voi aiheutua myös siitä syystä, ettei kaikilla jäsenvaltioilla ole käytössä asianmukaisia järjestelmiä, joilla tietopyyntöjä voitaisiin seurata ja vastata niihin määräaikaan mennessä. |
| --- | --- |

34.

Viivästyksiä voi aiheutua myös siitä syystä, ettei kaikilla jäsenvaltioilla ole käytössä asianmukaisia järjestelmiä, joilla tietopyyntöjä voitaisiin seurata ja vastata niihin määräaikaan mennessä.

| 35. | Positiivisia esimerkkejä vastaanotettujen tietopyyntöjen hallinnoinnista havaittiin Luxemburgista, Puolasta, Sloveniasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, joissa keskusyhteystoimistot asettivat pyynnöille sisäisiä määräaikoja ja seurasivat niitä tehokkaasti. |
| --- | --- |

35.

Positiivisia esimerkkejä vastaanotettujen tietopyyntöjen hallinnoinnista havaittiin Luxemburgista, Puolasta, Sloveniasta ja Yhdistyneestä kuningaskunnasta, joissa keskusyhteystoimistot asettivat pyynnöille sisäisiä määräaikoja ja seurasivat niitä tehokkaasti.

| 36. | Italiassa, jossa keskusyhteystoimiston tähän tarkoitukseen käyttöön ottamat ohjelmistot eivät olleet tehokkaassa käytössä, tietopyyntöjen hallinnointi oli heikkoa väärin syötettyjen tai puuttuvien tietojen vuoksi. Keskusyhteystoimistoista yhteysviranomaisille lähetettävät muistutukset oli ohjelmoitu lähtemään vain kymmenen päivää ennen määräajan päättymistä, joka on liian myöhään, jotta voitaisiin ryhtyä tarvittaviin toimiin. |
| --- | --- |

36.

Italiassa, jossa keskusyhteystoimiston tähän tarkoitukseen käyttöön ottamat ohjelmistot eivät olleet tehokkaassa käytössä, tietopyyntöjen hallinnointi oli heikkoa väärin syötettyjen tai puuttuvien tietojen vuoksi. Keskusyhteystoimistoista yhteysviranomaisille lähetettävät muistutukset oli ohjelmoitu lähtemään vain kymmenen päivää ennen määräajan päättymistä, joka on liian myöhään, jotta voitaisiin ryhtyä tarvittaviin toimiin.

| 37. | Vaikka sekä Alankomaiden että Ranskan keskusyhteystoimistot antoivat paikallisille veroviranomaisille sisäisiä määräaikoja, joiden kuluessa vastaanotettuihin pyyntöihin oli vastattava, kummassakaan keskusyhteystoimistossa ei ollut näyttöä siitä, että näiden aikataulujen noudattamista olisi seurattu. Toimia kohdistettiin vastaukset myöhässä lähettäneisiin paikallisiin veroviranomaisiin ainoastaan siinä tapauksessa, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio oli lähettänyt muistutuksen. |
| --- | --- |

37.

Vaikka sekä Alankomaiden että Ranskan keskusyhteystoimistot antoivat paikallisille veroviranomaisille sisäisiä määräaikoja, joiden kuluessa vastaanotettuihin pyyntöihin oli vastattava, kummassakaan keskusyhteystoimistossa ei ollut näyttöä siitä, että näiden aikataulujen noudattamista olisi seurattu. Toimia kohdistettiin vastaukset myöhässä lähettäneisiin paikallisiin veroviranomaisiin ainoastaan siinä tapauksessa, jos pyynnön esittänyt jäsenvaltio oli lähettänyt muistutuksen.

Keskusyhteystoimistojen organisaatiorakenteisiin liittyviä puutteita

| 38. | Tilintarkastustuomioistuin havaitsi eräissä tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa, joissa viivästyneiden vastausten määrä oli suuri, että monimutkaiset organisaatiorakenteet lisäävät viivästyksiä ja aiheuttavat ongelmia seurannassa. |
| --- | --- |

38.

Tilintarkastustuomioistuin havaitsi eräissä tarkastuskäynnin kohteena olleissa jäsenvaltioissa, joissa viivästyneiden vastausten määrä oli suuri, että monimutkaiset organisaatiorakenteet lisäävät viivästyksiä ja aiheuttavat ongelmia seurannassa.

| 39. | Italiassa on keskusyhteystoimiston lisäksi kolme keskushallintotason yhteysviranomaista, joilla on kaikilla yhtäläiset toimivaltuudet arvonlisäveroa koskevan yhteistyön alalla. Muut jäsenvaltiot voivat ottaa yhteyttä johonkin näistä kolmesta yhteysviranomaisesta ja lähettää pyyntönsä suoraan valitsemalleen yhteysviranomaiselle. Näiden kolmen yhteysviranomaisen työskentelymenetelmiä ei ole yhdenmukaistettu eikä koordinointi niiden kesken ole riittävää, ja lisäksi keskusyhteystoimiston suorittama valvonta on heikkoa. Tällainen organisaatiorakenne ei ole myöskään yhdenmukainen asetuksen kanssa, jossa säädetään (26), että yhteysviranomaisella on oltava alueellista tai toiminnallista toimivaltaa. |
| --- | --- |

39.

Italiassa on keskusyhteystoimiston lisäksi kolme keskushallintotason yhteysviranomaista, joilla on kaikilla yhtäläiset toimivaltuudet arvonlisäveroa koskevan yhteistyön alalla. Muut jäsenvaltiot voivat ottaa yhteyttä johonkin näistä kolmesta yhteysviranomaisesta ja lähettää pyyntönsä suoraan valitsemalleen yhteysviranomaiselle. Näiden kolmen yhteysviranomaisen työskentelymenetelmiä ei ole yhdenmukaistettu eikä koordinointi niiden kesken ole riittävää, ja lisäksi keskusyhteystoimiston suorittama valvonta on heikkoa. Tällainen organisaatiorakenne ei ole myöskään yhdenmukainen asetuksen kanssa, jossa säädetään (26), että yhteysviranomaisella on oltava alueellista tai toiminnallista toimivaltaa.

| 40. | Alankomaiden keskusyhteystoimistolla on kaksi riippumatonta toiminnallista yksikköä, jotka sijaitsevat Amsterdamissa ja Almelossa. Kummallakin yksiköllä on oma hallinnollinen rakenne. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tapauksia, joissa kesti lähes kolme kuukautta ennen kuin tietopyyntöihin annetut paikallisten veroviranomaisten vastaukset lähetettiin pyynnön esittäneille jäsenvaltioille. Tällaisissa tapauksissa paikalliset veroviranomaiset olivat lähettäneet vastauksensa Almelon keskusyhteystoimistoon, josta ne lähetettiin Amsterdamin keskusyhteystoimistoon, joka lähetti vastaukset pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle. |
| --- | --- |

40.

Alankomaiden keskusyhteystoimistolla on kaksi riippumatonta toiminnallista yksikköä, jotka sijaitsevat Amsterdamissa ja Almelossa. Kummallakin yksiköllä on oma hallinnollinen rakenne. Tilintarkastustuomioistuin havaitsi tapauksia, joissa kesti lähes kolme kuukautta ennen kuin tietopyyntöihin annetut paikallisten veroviranomaisten vastaukset lähetettiin pyynnön esittäneille jäsenvaltioille. Tällaisissa tapauksissa paikalliset veroviranomaiset olivat lähettäneet vastauksensa Almelon keskusyhteystoimistoon, josta ne lähetettiin Amsterdamin keskusyhteystoimistoon, joka lähetti vastaukset pyynnön esittäneelle jäsenvaltiolle.

| 41. | Muiden jäsenvaltioiden saatavilla olevien tietojen (27) perusteella Saksan keskusyhteystoimiston tehtävät on jaettu liittovaltion keskusveroviranomaisen kolmen yksikön kesken. Yksi niistä sijaitsee Bonnissa ja kaksi Saarlouisissa. Muiden jäsenvaltioiden tietoon ei ollut annettu kuka johtaa keskusyhteystoimistoa. |
| --- | --- |

41.

Muiden jäsenvaltioiden saatavilla olevien tietojen (27) perusteella Saksan keskusyhteystoimiston tehtävät on jaettu liittovaltion keskusveroviranomaisen kolmen yksikön kesken. Yksi niistä sijaitsee Bonnissa ja kaksi Saarlouisissa. Muiden jäsenvaltioiden tietoon ei ollut annettu kuka johtaa keskusyhteystoimistoa.

| 42. | Jäsenvaltioiden laatimien tilastojen huomattavat erot johtuvat osittain monimutkaisiin organisaatioihin liittyvistä koordinointiongelmista ja seurantajärjestelmien puutteista. Useissa tapauksissa tiedonsaantipyyntöjen, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut vastaanottaneensa, ja pyyntöjen, jotka muut jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet sille lähettäneensä, määrät poikkeavat toisistaan huomattavan paljon (ks. taulukko 3).
  Taulukko 3
  Erot jäsenvaltioittain (2005) | Vastaanotettujen tiedonsaantipyyntöjen määrä | Ero | % |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion mukaan | Pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan |
| Belgia | 1 552 | 1 471 | 81 | 5,5 |
| Tšekki | 371 | 409 | –38 | –9,3 |
| Tanska | 642 | 679 | –37 | –5,4 |
| Saksa | 8 295 | 6 255 | 2 040 | 32,6 |
| Viro | 139 | 132 | 7 | 5,3 |
| Kreikka | 238 | 213 | 25 | 11,7 |
| Espanja | 2 652 | 2 837 | – 185 | –6,5 |
| Ranska | 2 296 | 2 138 | 158 | 7,4 |
| Irlanti | 259 | 237 | 22 | 9,3 |
| Italia | 1 284 | 2 802 | –1 518 | –54,2 |
| Kypros | 114 | 139 | –25 | –18 |
| Latvia | 153 | 144 | 9 | 6,3 |
| Liettua | 180 | 192 | –12 | –6,3 |
| Luxemburg | 468 | 456 | 12 | 2,6 |
| Unkari | 320 | 283 | 37 | 13,1 |
| Malta | 13 | 12 | 1 | 8,3 |
| Alankomaat | 2 089 | 2 143 | –54 | –2,5 |
| Itävalta | 942 | 885 | 57 | 6,4 |
| Puola | 557 | 588 | –31 | –5,3 |
| Portugali | 481 | 506 | –25 | –4,9 |
| Slovenia | 89 | 96 | –7 | –7,3 |
| Slovakia | 306 | 316 | –10 | –3,2 |
| Suomi | 173 | 179 | –6 | –3,4 |
| Ruotsi | 438 | 395 | 43 | 10,9 |
| Yhdistynyt kuningaskunta | 2 241 | 2 242 | –1 | 0 |
| Yhteensä | 26 292 | 25 749 | — | — |
| ABSOLUUTTISTEN EROJEN SUMMA | 4 441 | 17,2 |
| Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat. |

42.

Jäsenvaltioiden laatimien tilastojen huomattavat erot johtuvat osittain monimutkaisiin organisaatioihin liittyvistä koordinointiongelmista ja seurantajärjestelmien puutteista. Useissa tapauksissa tiedonsaantipyyntöjen, jotka jäsenvaltio on ilmoittanut vastaanottaneensa, ja pyyntöjen, jotka muut jäsenvaltiot ovat ilmoittaneet sille lähettäneensä, määrät poikkeavat toisistaan huomattavan paljon (ks. taulukko 3).

Taulukko 3

Erot jäsenvaltioittain (2005)

Vastaanotettujen tiedonsaantipyyntöjen määrä

Ero

%

Pyynnön vastaanottaneen jäsenvaltion mukaan

Pyynnön esittäneen jäsenvaltion mukaan

Belgia

1 552

1 471

81

5,5

Tšekki

371

409

–38

–9,3

Tanska

642

679

–37

–5,4

Saksa

8 295

6 255

2 040

32,6

Viro

139

132

7

5,3

Kreikka

238

213

25

11,7

Espanja

2 652

2 837

– 185

–6,5

Ranska

2 296

2 138

158

7,4

Irlanti

259

237

22

9,3

Italia

1 284

2 802

–1 518

–54,2

Kypros

114

139

–25

–18

Latvia

153

144

9

6,3

Liettua

180

192

–12

–6,3

Luxemburg

468

456

12

2,6

Unkari

320

283

37

13,1

Malta

13

12

1

8,3

Alankomaat

2 089

2 143

–54

–2,5

Itävalta

942

885

57

6,4

Puola

557

588

–31

–5,3

Portugali

481

506

–25

–4,9

Slovenia

89

96

–7

–7,3

Slovakia

306

316

–10

–3,2

Suomi

173

179

–6

–3,4

Ruotsi

438

395

43

10,9

Yhdistynyt kuningaskunta

2 241

2 242

–1

0

Yhteensä

26 292

25 749

—

—

ABSOLUUTTISTEN EROJEN SUMMA

4 441

17,2

Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.

Vastausten laatu

| 43. | Otokseen poimittujen tiedonsaantipyyntöjen ja vastausten tarkastelu osoitti, että vaikka toimitetut tiedot oli toisinaan esitetty puutteellisesti, ne olivat useimmiten kattavat ja yksityiskohtaiset ja antoivat vastauksen esitettyihin kysymyksiin. Vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimen kysymyksiin tietojen vaihdon valinnan seurannasta (ks. kohta 15) jäsenvaltiot vahvistivat, että saamiensa vastausten perusteella arvonlisävero oli pystytty kyseisissä tapauksissa toimittamaan oikein. |
| --- | --- |

43.

Otokseen poimittujen tiedonsaantipyyntöjen ja vastausten tarkastelu osoitti, että vaikka toimitetut tiedot oli toisinaan esitetty puutteellisesti, ne olivat useimmiten kattavat ja yksityiskohtaiset ja antoivat vastauksen esitettyihin kysymyksiin. Vastauksessaan tilintarkastustuomioistuimen kysymyksiin tietojen vaihdon valinnan seurannasta (ks. kohta 15) jäsenvaltiot vahvistivat, että saamiensa vastausten perusteella arvonlisävero oli pystytty kyseisissä tapauksissa toimittamaan oikein.

Arvioinnin perusteella voidaan todeta, että yhteistyö voi olla tuloksellista

| 44. | Tällä hetkellä lainsäädäntö ei velvoita hallinnollisen yhteistyön tulosten arviointiin, mutta eräät jäsenvaltiot ovat sen tehneet. Arvioinnin perusteella voidaan osoittaa hallinnollisen yhteistyön edut. |
| --- | --- |

44.

Tällä hetkellä lainsäädäntö ei velvoita hallinnollisen yhteistyön tulosten arviointiin, mutta eräät jäsenvaltiot ovat sen tehneet. Arvioinnin perusteella voidaan osoittaa hallinnollisen yhteistyön edut.

| 45. | Vaikka yhteistyön taloudellista vaikutusta ei ole arvioitu Ranskassa, viranomaiset ovat analysoineet, että 34 prosenttia vuonna 2005 saaduista vastauksista vahvistivat tai paljastivat petoksen Ranskassa tai toisessa jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

45.

Vaikka yhteistyön taloudellista vaikutusta ei ole arvioitu Ranskassa, viranomaiset ovat analysoineet, että 34 prosenttia vuonna 2005 saaduista vastauksista vahvistivat tai paljastivat petoksen Ranskassa tai toisessa jäsenvaltiossa.

| 46. | Slovenian keskusyhteystoimiston tekemä arviointi maan viranomaisten vastaanottamista 89:stä hallinnollisen yhteistyön pyynnöstä osoitti, että 21 pyynnön perusteella arvonlisäveroa pystyttiin keräämään lisää noin 1,5 miljoonan euron arvosta. |
| --- | --- |

46.

Slovenian keskusyhteystoimiston tekemä arviointi maan viranomaisten vastaanottamista 89:stä hallinnollisen yhteistyön pyynnöstä osoitti, että 21 pyynnön perusteella arvonlisäveroa pystyttiin keräämään lisää noin 1,5 miljoonan euron arvosta.

| 47. | Puolan keskusyhteystoimiston vuonna 2006 tekemä analyysi osoitti, että pyynnöstä tehdyn 713 tietojenvaihdon perusteella havaittiin 64 petostapausta. |
| --- | --- |

47.

Puolan keskusyhteystoimiston vuonna 2006 tekemä analyysi osoitti, että pyynnöstä tehdyn 713 tietojenvaihdon perusteella havaittiin 64 petostapausta.

| 48. | Toisaalta todettiin, että ketjupetosepäilyjä koskevan tietojenvaihdon laatu on hieman huolestuttava. Saksa ilmoitti hallinnollisen yhteistyön pysyvälle komitealle vuonna 2005 ongelmista, joita sillä oli saada toisista jäsenvaltioista riittävän yksityiskohtaista tietoa, jota se voisi käyttää oikeustoimissa Saksan tuomioistuimissa. Asiasta on sen jälkeen toistuvasti keskusteltu hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ja sen seurauksena on laadittu ylimääräinen kyselylomake sellaisia tapauksia varten, joissa jäsenvaltioiden oikeustoimien vuoksi tarvitaan yksityiskohtaisempia tietoja. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole päässeet tähän mennessä sopimukseen olosuhteista, joissa kyseistä lomaketta tulisi käyttää, tai sen käytön vaatimuksista. |
| --- | --- |

48.

Toisaalta todettiin, että ketjupetosepäilyjä koskevan tietojenvaihdon laatu on hieman huolestuttava. Saksa ilmoitti hallinnollisen yhteistyön pysyvälle komitealle vuonna 2005 ongelmista, joita sillä oli saada toisista jäsenvaltioista riittävän yksityiskohtaista tietoa, jota se voisi käyttää oikeustoimissa Saksan tuomioistuimissa. Asiasta on sen jälkeen toistuvasti keskusteltu hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ja sen seurauksena on laadittu ylimääräinen kyselylomake sellaisia tapauksia varten, joissa jäsenvaltioiden oikeustoimien vuoksi tarvitaan yksityiskohtaisempia tietoja. Jäsenvaltiot eivät kuitenkaan ole päässeet tähän mennessä sopimukseen olosuhteista, joissa kyseistä lomaketta tulisi käyttää, tai sen käytön vaatimuksista.

| 49. | Lisäksi puuttuu menetelmä, jolla tietopyyntöjen vastausten käyttäjät voisivat antaa palautetta toimitettujen tietojen käyttökelpoisuudesta. Jos vastauksessa on puutteita, niistä ei ilmoiteta sen lähettäjälle eikä niitä voida ottaa huomioon kun seuraavia pyyntöjä käsitellään. |
| --- | --- |

49.

Lisäksi puuttuu menetelmä, jolla tietopyyntöjen vastausten käyttäjät voisivat antaa palautetta toimitettujen tietojen käyttökelpoisuudesta. Jos vastauksessa on puutteita, niistä ei ilmoiteta sen lähettäjälle eikä niitä voida ottaa huomioon kun seuraavia pyyntöjä käsitellään.

Tietojenvaihto ilman edeltävää pyyntöä

| 50. | Asetuksen 17 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vaihdettava tietoja ilman edeltävää pyyntöä. Siinä täsmennetään, että jokaisen jäsenvaltion on toimitettava mille tahansa toiselle jäsenvaltiolle tietoja kolmenlaisessa tapauksessa: ensimmäiseksi jos tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten tarvitaan alkuperäjäsenvaltion toimittamia tietoja; toiseksi jos on syytä epäillä että toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen; ja kolmanneksi jos toisessa jäsenvaltiossa on (petoksen tai veron välttämisen vuoksi) verotulojen menetyksen vaara. Tämä on hyvin laaja-alainen velvoite. |
| --- | --- |

50.

Asetuksen 17 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on vaihdettava tietoja ilman edeltävää pyyntöä. Siinä täsmennetään, että jokaisen jäsenvaltion on toimitettava mille tahansa toiselle jäsenvaltiolle tietoja kolmenlaisessa tapauksessa: ensimmäiseksi jos tarkastusjärjestelmän tehokasta toimintaa varten tarvitaan alkuperäjäsenvaltion toimittamia tietoja; toiseksi jos on syytä epäillä että toisessa jäsenvaltiossa on tapahtunut arvonlisäverolainsäädännön rikkominen; ja kolmanneksi jos toisessa jäsenvaltiossa on (petoksen tai veron välttämisen vuoksi) verotulojen menetyksen vaara. Tämä on hyvin laaja-alainen velvoite.

| 51. | Asetuksen 18 artiklassa kuitenkin rajoitetaan 17 artiklassa säädettyä velvoitetta. Siinä todetaan, että jäsenvaltiot voivat vahvistaa osallistuvatko ne tiettyihin luokkiin kuuluvien tietojen vaihtoon ilman edeltävää pyyntöä. |
| --- | --- |

51.

Asetuksen 18 artiklassa kuitenkin rajoitetaan 17 artiklassa säädettyä velvoitetta. Siinä todetaan, että jäsenvaltiot voivat vahvistaa osallistuvatko ne tiettyihin luokkiin kuuluvien tietojen vaihtoon ilman edeltävää pyyntöä.

Mahdollisuutta lähettää tietoja ilman edeltävää pyyntöä ei ole hyödynnetty riittävästi

| 52. | Automaattisella (28) tai järjestelmänmukaisella automaattisella (29) tietojenvaihdolla vaihdettavat tiedot on luokiteltu yhteensä viiteen luokkaan ja 13 alaluokkaan (30). Näihin luokkiin sisältyy esimerkiksi tiedot toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille myönnetyistä arvonlisäverotunnisteista tai verovelvollisista henkilöistä, jotka ovat (mahdollisia) ketjupetoksia tekeviä toimijoita, mutta joiden arvonlisäverotunnisteita ei ole peruutettu. |
| --- | --- |

52.

Automaattisella (28) tai järjestelmänmukaisella automaattisella (29) tietojenvaihdolla vaihdettavat tiedot on luokiteltu yhteensä viiteen luokkaan ja 13 alaluokkaan (30). Näihin luokkiin sisältyy esimerkiksi tiedot toiseen jäsenvaltioon sijoittautuneille verovelvollisille myönnetyistä arvonlisäverotunnisteista tai verovelvollisista henkilöistä, jotka ovat (mahdollisia) ketjupetoksia tekeviä toimijoita, mutta joiden arvonlisäverotunnisteita ei ole peruutettu.

| 53. | Tietojenvaihdon analysointi osoitti, että näiden luokkien käytössä on jäsenvaltioittain paljon eroja. Esimerkiksi Saksa ilmoitti komissiolle, että se osallistuisi kaikkien luokkien tietojenvaihtoon, kun taas Ranska ilmoitti osallistuvansa ainoastaan yhden alaluokan tietojenvaihtoon. Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot näistä automaattisista tietojenvaihdoista ilman edeltävää pyyntöä ovat huonolaatuisia. Erot johtuvat pääasiassa siitä, että käsitykset siitä minkälaisesta tapauksesta on ilmoitettava poikkeavat toisistaan, joten toimitettujen tietojen perusteella on mahdotonta tehdä merkityksellisiä päätelmiä. |
| --- | --- |

53.

Tietojenvaihdon analysointi osoitti, että näiden luokkien käytössä on jäsenvaltioittain paljon eroja. Esimerkiksi Saksa ilmoitti komissiolle, että se osallistuisi kaikkien luokkien tietojenvaihtoon, kun taas Ranska ilmoitti osallistuvansa ainoastaan yhden alaluokan tietojenvaihtoon. Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot näistä automaattisista tietojenvaihdoista ilman edeltävää pyyntöä ovat huonolaatuisia. Erot johtuvat pääasiassa siitä, että käsitykset siitä minkälaisesta tapauksesta on ilmoitettava poikkeavat toisistaan, joten toimitettujen tietojen perusteella on mahdotonta tehdä merkityksellisiä päätelmiä.

| 54. | Ennalta määriteltyihin luokkiin sisältyvien tietojen vaihdon lisäksi asetuksen 19 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat aina toimittaa oma-aloitteisesti toisilleen tiedossaan olevia tietoja, joiden avulla ne voivat toimittaa arvonlisäverotuksen oikein. Esimerkkinä tällaisesta yhteistyöstä voidaan mainita Euroopan ketjupetoksia koskeva verkosto, Eurocanet, jonka toiminta käynnistettiin Belgian aloitteesta ja joka saa yhteisön tukea Euroopan petostentorjuntaviraston kautta. Verkoston tavoitteena on nopeuttaa tietojenvaihtoa tietyissä kohteeksi valituissa yrityksissä, joiden epäillään olevan osallisina ketjupetoksissa. Komissiolla ei ole mahdollisuuksia kerätä tilastotietoja tällaisesta tietojenvaihdosta, johon kaikki jäsenvaltiot eivät osallistu. |
| --- | --- |

54.

Ennalta määriteltyihin luokkiin sisältyvien tietojen vaihdon lisäksi asetuksen 19 artiklassa säädetään, että jäsenvaltiot voivat aina toimittaa oma-aloitteisesti toisilleen tiedossaan olevia tietoja, joiden avulla ne voivat toimittaa arvonlisäverotuksen oikein. Esimerkkinä tällaisesta yhteistyöstä voidaan mainita Euroopan ketjupetoksia koskeva verkosto, Eurocanet, jonka toiminta käynnistettiin Belgian aloitteesta ja joka saa yhteisön tukea Euroopan petostentorjuntaviraston kautta. Verkoston tavoitteena on nopeuttaa tietojenvaihtoa tietyissä kohteeksi valituissa yrityksissä, joiden epäillään olevan osallisina ketjupetoksissa. Komissiolla ei ole mahdollisuuksia kerätä tilastotietoja tällaisesta tietojenvaihdosta, johon kaikki jäsenvaltiot eivät osallistu.

| 55. | Tarkastuksen aikana havaittiin, että ilman edeltävää pyyntöä toimitettua tietoa ei ollut aina käytetty asianmukaisella tavalla. Esimerkiksi Luxemburgin keskusyhteystoimisto ilmoitti, että sille oli toistuvasti lähetetty pyyntöjä sellaisista tiedoista, jotka se oli jo aiemmin oma-aloitteisesti lähettänyt muille jäsenvaltioille. |
| --- | --- |

55.

Tarkastuksen aikana havaittiin, että ilman edeltävää pyyntöä toimitettua tietoa ei ollut aina käytetty asianmukaisella tavalla. Esimerkiksi Luxemburgin keskusyhteystoimisto ilmoitti, että sille oli toistuvasti lähetetty pyyntöjä sellaisista tiedoista, jotka se oli jo aiemmin oma-aloitteisesti lähettänyt muille jäsenvaltioille.

| 56. | Tietopyynnön mukana annetaan usein myös lisätietoja; toisin sanoen lähetetään tietoja joita ei erityisesti ole pyydetty, mutta joita pidetään hyödyllisinä, esimerkiksi tietoja tietyn yrityksen liiketoimintaan osallistuvista muista toimijoista. Liettuan kansallisen tarkastuselimen (31) toimittamassa tarkastuksessa havaittiin, että muiden jäsenvaltioiden tietopyyntöihin vastaamisen yhteydessä toimittamia lisätietoja ei ollut toimitettu niille viranomaisille, joita asia koski. |
| --- | --- |

56.

Tietopyynnön mukana annetaan usein myös lisätietoja; toisin sanoen lähetetään tietoja joita ei erityisesti ole pyydetty, mutta joita pidetään hyödyllisinä, esimerkiksi tietoja tietyn yrityksen liiketoimintaan osallistuvista muista toimijoista. Liettuan kansallisen tarkastuselimen (31) toimittamassa tarkastuksessa havaittiin, että muiden jäsenvaltioiden tietopyyntöihin vastaamisen yhteydessä toimittamia lisätietoja ei ollut toimitettu niille viranomaisille, joita asia koski.

Arvonlisäveron tietojenvaihtojärjestelmä, VIES

| 57. | VIES on yhteinen tietokoneverkko, jota veroviranomaiset käyttävät pitkälle automatisoituun keskinäiseen tietojenvaihtoon. Sen avulla myös toimijat voivat saada vahvistuksen siitä, ovatko niiden kauppakumppanit rekisteröityjä muissa jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

57.

VIES on yhteinen tietokoneverkko, jota veroviranomaiset käyttävät pitkälle automatisoituun keskinäiseen tietojenvaihtoon. Sen avulla myös toimijat voivat saada vahvistuksen siitä, ovatko niiden kauppakumppanit rekisteröityjä muissa jäsenvaltioissa.

| 58. | VIES-verkosta saa tietoja jäsenvaltioiden myöntämistä arvonlisäverotunnisteista, tunnisteen antamispäivästä, toimijan nimestä, osoitteesta ja tarvittaessa tunnisteen voimassaolon päättymisestä. Verkostosta on mahdollista tarkistaa tietyn tunnisteen aiemmat tiedot, toisin sanoen kaikki siihen liittyvät muutokset. |
| --- | --- |

58.

VIES-verkosta saa tietoja jäsenvaltioiden myöntämistä arvonlisäverotunnisteista, tunnisteen antamispäivästä, toimijan nimestä, osoitteesta ja tarvittaessa tunnisteen voimassaolon päättymisestä. Verkostosta on mahdollista tarkistaa tietyn tunnisteen aiemmat tiedot, toisin sanoen kaikki siihen liittyvät muutokset.

| 59. | Jäsenvaltiot ilmoittavat VIES-järjestelmän kautta lisäksi tietoja kaikesta toimijoidensa yhteisökaupasta toisten jäsenvaltioiden kanssa. Tiedottaminen tapahtuu yhteenvetoilmoitusten perusteella – ne laaditaan neljännesvuosittain yhteisön sisäisen kaupan toimijoittain ja niissä kirjataan kullekin ostajalle toisissa jäsenvaltioissa toimitettujen tavaroiden kokonaisarvo. Veroviranomaiset voivat ristiintarkastaa yhteisökauppaa koskevat tiedot kansallisten toimijoidensa laatimien ilmoitusten kanssa havaitakseen tapaukset, joissa arvonlisäverolainsäädäntöä on rikottu. |
| --- | --- |

59.

Jäsenvaltiot ilmoittavat VIES-järjestelmän kautta lisäksi tietoja kaikesta toimijoidensa yhteisökaupasta toisten jäsenvaltioiden kanssa. Tiedottaminen tapahtuu yhteenvetoilmoitusten perusteella – ne laaditaan neljännesvuosittain yhteisön sisäisen kaupan toimijoittain ja niissä kirjataan kullekin ostajalle toisissa jäsenvaltioissa toimitettujen tavaroiden kokonaisarvo. Veroviranomaiset voivat ristiintarkastaa yhteisökauppaa koskevat tiedot kansallisten toimijoidensa laatimien ilmoitusten kanssa havaitakseen tapaukset, joissa arvonlisäverolainsäädäntöä on rikottu.

Tietojen toimittaminen ajallaan

| 60. | Taloudellisten toimijoiden on toimitettava yhteenvetoilmoitukset kaikesta yhteisönsisäisestä tavaroiden myynnistään asiakkaille, joilla on alv-tunniste. Ilmoitukset tehdään kalenterivuosineljänneksittäin. Asetuksen mukaisesti tieto on vietävä VIES-järjestelmään mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen kalenterivuoden neljänneksen päättymisestä, jota tiedot koskevat. Käytännössä tämä tarkoittaa, että vaikka toimijat lähettävät ilmoituksensa ajallaan, tieto tammikuussa toteutetusta yhteisökaupasta on saatavilla VIES-järjestelmässä vasta kesäkuussa, eli lähes kuusi kuukautta myöhemmin. |
| --- | --- |

60.

Taloudellisten toimijoiden on toimitettava yhteenvetoilmoitukset kaikesta yhteisönsisäisestä tavaroiden myynnistään asiakkaille, joilla on alv-tunniste. Ilmoitukset tehdään kalenterivuosineljänneksittäin. Asetuksen mukaisesti tieto on vietävä VIES-järjestelmään mahdollisimman pian ja viimeistään kolmen kuukauden kuluttua sen kalenterivuoden neljänneksen päättymisestä, jota tiedot koskevat. Käytännössä tämä tarkoittaa, että vaikka toimijat lähettävät ilmoituksensa ajallaan, tieto tammikuussa toteutetusta yhteisökaupasta on saatavilla VIES-järjestelmässä vasta kesäkuussa, eli lähes kuusi kuukautta myöhemmin.

VIES-järjestelmän vaikuttavuutta hankaloittaa tiedon keruuseen ja lähettämiseen kuluva aika

| 61. | Useat jäsenvaltiot kokoavat jo kuukausittain yhteisökauppaa koskevia tietoja, ja tiedon lähettämiseen käytetyn ajan lyhentämisestä on keskusteltu useasti hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa. Jäsenvaltioiden kesken ei ole kuitenkaan vielä päästy sopimukseen lyhyemmistä toimitusajoista. |
| --- | --- |

61.

Useat jäsenvaltiot kokoavat jo kuukausittain yhteisökauppaa koskevia tietoja, ja tiedon lähettämiseen käytetyn ajan lyhentämisestä on keskusteltu useasti hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa. Jäsenvaltioiden kesken ei ole kuitenkaan vielä päästy sopimukseen lyhyemmistä toimitusajoista.

Tiedon saatavuus ja oikeellisuus

| 62. | Jokaisella jäsenvaltiolla on pääsy VIES-järjestelmässä ainoastaan sen omia toimijoita koskeviin tapahtumiin. Tästä syystä kun jäsenvaltiot tarvitsevat tietoja muiden jäsenvaltioiden kesken tapahtuneista kaupallisista toimista voidakseen tunnistaa mahdollisia petosverkostoja, niiden on lähetettävä tietopyyntö kyseiseen jäsenvaltioon. Vastaaminen vie aikaa ja se sitoo voimavaroja kummassakin jäsenvaltiossa. |
| --- | --- |

62.

Jokaisella jäsenvaltiolla on pääsy VIES-järjestelmässä ainoastaan sen omia toimijoita koskeviin tapahtumiin. Tästä syystä kun jäsenvaltiot tarvitsevat tietoja muiden jäsenvaltioiden kesken tapahtuneista kaupallisista toimista voidakseen tunnistaa mahdollisia petosverkostoja, niiden on lähetettävä tietopyyntö kyseiseen jäsenvaltioon. Vastaaminen vie aikaa ja se sitoo voimavaroja kummassakin jäsenvaltiossa.

| 63. | Asetuksen 22 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tietokanta on ajan tasalla, aukoton ja täsmällinen. Hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa käydyistä keskusteluista käy ilmi, että jäsenvaltioiden kesken ei ole nykyisin yhteistä lähestymistapaa siihen, miten tietokannassa olevan tiedon laatu ja luotettavuus voitaisiin varmistaa. Sellaisia perusteita ei ole vielä vahvistettu, joilla päätettäisiin, mitkä muutokset eivät ole asiaankuuluvia, olennaisia tai hyödyllisiä ja joita siten ei tarvitse tehdä, vaikka asetuksen 22 artiklassa niin edellytetäänkin. |
| --- | --- |

63.

Asetuksen 22 artiklassa säädetään, että jäsenvaltioiden on huolehdittava siitä, että niiden tietokanta on ajan tasalla, aukoton ja täsmällinen. Hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa käydyistä keskusteluista käy ilmi, että jäsenvaltioiden kesken ei ole nykyisin yhteistä lähestymistapaa siihen, miten tietokannassa olevan tiedon laatu ja luotettavuus voitaisiin varmistaa. Sellaisia perusteita ei ole vielä vahvistettu, joilla päätettäisiin, mitkä muutokset eivät ole asiaankuuluvia, olennaisia tai hyödyllisiä ja joita siten ei tarvitse tehdä, vaikka asetuksen 22 artiklassa niin edellytetäänkin.

| 64. | Tiedon luotettavuusongelma tulee esiin myös kansallisissa tarkastuselimissä tehdyssä työssä. Esimerkiksi Tšekin ja Slovakian ylimpien tarkastuselinten samaan aikaan toimittamien tarkastusten aikana havaittiin raportoinnin erovaisuuksia (32). Muiden jäsenvaltioiden verovelvollisten ilmoittamien luovutettujen tavaroiden arvojen ja toisaalta Tšekin tai Slovakian verovelvollisten ilmoittamien tavarahankintojen arvojen väliset erot johtuivat muun muassa siitä, että eri jäsenvaltioiden yhteisökauppaa ja -hankintoja koskevia tietoja raportoitiin eri menetelmin. Esimerkiksi yhteisöluovutuksista ilmoitettiin tavarantoimittajien yhteenvetoilmoituksissa eri vuosineljänneksellä kuin tavaran hankkijan arvonlisäveroilmoituksessa ilmoitettiin yhteisöhankinnasta. |
| --- | --- |

64.

Tiedon luotettavuusongelma tulee esiin myös kansallisissa tarkastuselimissä tehdyssä työssä. Esimerkiksi Tšekin ja Slovakian ylimpien tarkastuselinten samaan aikaan toimittamien tarkastusten aikana havaittiin raportoinnin erovaisuuksia (32). Muiden jäsenvaltioiden verovelvollisten ilmoittamien luovutettujen tavaroiden arvojen ja toisaalta Tšekin tai Slovakian verovelvollisten ilmoittamien tavarahankintojen arvojen väliset erot johtuivat muun muassa siitä, että eri jäsenvaltioiden yhteisökauppaa ja -hankintoja koskevia tietoja raportoitiin eri menetelmin. Esimerkiksi yhteisöluovutuksista ilmoitettiin tavarantoimittajien yhteenvetoilmoituksissa eri vuosineljänneksellä kuin tavaran hankkijan arvonlisäveroilmoituksessa ilmoitettiin yhteisöhankinnasta.

| 65. | Puolan ylimmän valvontaelimen kertomuksessa (33) kiinnitettiin huomiota siihen, että yhteisöhankintaa koskevien yhteenvetoilmoitusten saatavuus parantaa merkittävästi tarkastusmahdollisuuksia ja helpottaa yritettyjen petosten havaitsemista. Vaikka eräät jäsenvaltiot ovatkin jo ryhtyneet keräämään toimijoiltaan näitä tietoja, ainoastaan toimitusten yhteenvetoilmoitusten vieminen tietokantaan on nykyisin pakollista. |
| --- | --- |

65.

Puolan ylimmän valvontaelimen kertomuksessa (33) kiinnitettiin huomiota siihen, että yhteisöhankintaa koskevien yhteenvetoilmoitusten saatavuus parantaa merkittävästi tarkastusmahdollisuuksia ja helpottaa yritettyjen petosten havaitsemista. Vaikka eräät jäsenvaltiot ovatkin jo ryhtyneet keräämään toimijoiltaan näitä tietoja, ainoastaan toimitusten yhteenvetoilmoitusten vieminen tietokantaan on nykyisin pakollista.

Toimijoiden suorittama arvonlisäverotunnisteiden varmentaminen

| 66. | Asetuksen 27 artiklan 4 kohdassa säädetään, että toimittajat voivat saada vahvistuksen tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta. Jokaisella jäsenvaltiolla on omat järjestelmänsä arvonlisäverotunnisteiden voimassaolon varmistamiseksi. Tunnisteen varmistamista koskevat pyynnöt voi tehdä jäsenvaltiosta riippuen joko puhelimitse, faksilla tai sähköisesti internetissä. |
| --- | --- |

66.

Asetuksen 27 artiklan 4 kohdassa säädetään, että toimittajat voivat saada vahvistuksen tietyn henkilön arvonlisäverotunnisteen voimassaolosta. Jokaisella jäsenvaltiolla on omat järjestelmänsä arvonlisäverotunnisteiden voimassaolon varmistamiseksi. Tunnisteen varmistamista koskevat pyynnöt voi tehdä jäsenvaltiosta riippuen joko puhelimitse, faksilla tai sähköisesti internetissä.

| 67. | Komissiolla on ollut internetsivustollaan vuodesta 2002 käytettävissä väline, jota kutsutaan nimellä ”VIES-järjestelmän arvonlisäverotunnisteen varmistaminen”. Tämän avulla toimijat voivat varmistaa ajantasaisesti arvonlisäverotunnisteen voimassaolon. Yhteensä 11 jäsenvaltiota sallii toimijan nimen ja osoitteen näkymisen numeron tarkistamisen yhteydessä ja kolme jäsenvaltiota sallii ainoastaan toimijan nimen näkymisen. Muut 13 jäsenvaltiota vahvistavat ainoastaan arvonlisäverotunnisteen voimassaolon antamatta tietoja toimijasta. |
| --- | --- |

67.

Komissiolla on ollut internetsivustollaan vuodesta 2002 käytettävissä väline, jota kutsutaan nimellä ”VIES-järjestelmän arvonlisäverotunnisteen varmistaminen”. Tämän avulla toimijat voivat varmistaa ajantasaisesti arvonlisäverotunnisteen voimassaolon. Yhteensä 11 jäsenvaltiota sallii toimijan nimen ja osoitteen näkymisen numeron tarkistamisen yhteydessä ja kolme jäsenvaltiota sallii ainoastaan toimijan nimen näkymisen. Muut 13 jäsenvaltiota vahvistavat ainoastaan arvonlisäverotunnisteen voimassaolon antamatta tietoja toimijasta.

| 68. | Tiedot eivät ole täysin luotettavia, koska peruskäsitteitä, kuten ”toiminnan aloittaminen ja päättyminen”, on tulkittu eri tavoin ja koska eräät jäsenvaltiot päivittävät tietokantojaan taannehtivasti. Jos tietoja on päivitetty taannehtivasti, veroviranomaisten on vaikeata varmistaa, oliko kyseinen arvonlisäverotunniste voimassa tarkastettujen tapahtumien aikaan. |
| --- | --- |

68.

Tiedot eivät ole täysin luotettavia, koska peruskäsitteitä, kuten ”toiminnan aloittaminen ja päättyminen”, on tulkittu eri tavoin ja koska eräät jäsenvaltiot päivittävät tietokantojaan taannehtivasti. Jos tietoja on päivitetty taannehtivasti, veroviranomaisten on vaikeata varmistaa, oliko kyseinen arvonlisäverotunniste voimassa tarkastettujen tapahtumien aikaan.

Parannuksia VIES-järjestelmän toiminnassa (VIES II)

| 69. | VIES-järjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1992. Vuonna 2004 päätettiin, että järjestelmää on uudenaikaistettava, jotta se vastaisi paremmin uusia tarpeita ja tekniikan kehitystä. Tämän tuloksena saataisiin VIES II -järjestelmä, jossa olemassa olevaan VIES-järjestelmään lisätään asteittain uusia toimintoja. |
| --- | --- |

69.

VIES-järjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1992. Vuonna 2004 päätettiin, että järjestelmää on uudenaikaistettava, jotta se vastaisi paremmin uusia tarpeita ja tekniikan kehitystä. Tämän tuloksena saataisiin VIES II -järjestelmä, jossa olemassa olevaan VIES-järjestelmään lisätään asteittain uusia toimintoja.

| 70. | VIES II -järjestelmän toteutettavuustutkimuksessa mainittiin kuusi alaa, jolla on tehty parannuksia:






  — | parannukset VIES-tietojen keruussa, |
| --- | --- | --- |

70.

VIES II -järjestelmän toteutettavuustutkimuksessa mainittiin kuusi alaa, jolla on tehty parannuksia:

—

parannukset VIES-tietojen keruussa,

| — | parannukset VIES-tietojen yleisessä laadussa, |
| --- | --- |

—

parannukset VIES-tietojen yleisessä laadussa,

| — | palveluiden lisääminen VIES-järjestelmään (B2B) (34), |
| --- | --- |

—

palveluiden lisääminen VIES-järjestelmään (B2B) (34),

| — | ”yhden luukun järjestelmä” (35), |
| --- | --- |

—

”yhden luukun järjestelmä” (35),

| — | lomakkeiden vaihto, |
| --- | --- |

—

lomakkeiden vaihto,

| — | parannukset olemassa oleviin toimintoihin. |
| --- | --- |

—

parannukset olemassa oleviin toimintoihin.

Hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa maaliskuussa 2004 kerrottiin toteutettavuustutkimuksesta, joka perustui komission ehdottamiin soveltamisalaan ja tavoitteisiin. Olettamuksena oli, että palveluiden verotuspaikan muutos otettaisiin luultavasti käyttöön tammikuusta 2007 alkaen ja että yhden luukun järjestelmää alettaisiin soveltaa heinäkuussa 2006. Näiden oletusten vuoksi kyseiset kaksi aluetta asetettiin etusijalle. Koska molemmat oletukset osoittautuivat vääriksi, tehdyillä ponnisteluilla ei ole tähän mennessä parannettu merkittävällä tavalla VIES-tietojen keruuta ja yleistä laatua.

Välineet, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa

Veroviranomaisten läsnäolo toisissa jäsenvaltioissa

| 71. | Asetuksen 11 artiklassa annetaan oikeusperusta, jolla nimetty virkamies voi olla läsnä toisissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi saadakseen käyttöönsä siellä olevia asiakirjoja tai osallistuakseen toimijoiden luona tehtäviin tutkimuksiin. |
| --- | --- |

71.

Asetuksen 11 artiklassa annetaan oikeusperusta, jolla nimetty virkamies voi olla läsnä toisissa jäsenvaltioissa, esimerkiksi saadakseen käyttöönsä siellä olevia asiakirjoja tai osallistuakseen toimijoiden luona tehtäviin tutkimuksiin.

| 72. | Näitä mahdollisuuksia on hyödynnetty melko vähän (ks. taulukko 4). Vuonna 2006 ainoastaan kuusi jäsenvaltiota ilmoitti tapauksia (yhteensä 15), joissa niiden virkamiehet olivat olleet läsnä toisen jäsenvaltion virastoissa. Ainoastaan kolme jäsenvaltiota ilmoitti tapauksista, joissa niiden virkamiehet olivat osallistuneet hallinnollisiin tutkimuksiin toisessa jäsenvaltiossa (tapauksia oli yhteensä kolme).
  Taulukko 4
  Muiden välineiden käyttö | Läsnäolojen määrä muiden jäsenvaltioiden virastoissa | Osallistumisten määrä muiden jäsenvaltioiden hallinnollisissa tutkimuksissa | Samanaikaisesti järjestettyjen tarkastusten määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 2006 | 2005 | 2006 | 2005 | 2006 |
| Belgia | 8 | 3 | 0 | 0 | 3 | 5 |
| Tšekki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Tanska | t.p. | 0 | t.p. | 0 | 0 | 0 |
| Saksa | 0 | 5 | 0 | 1 | 7 | 3 |
| Viro | t.p. | 0 | t.p. | 0 | 0 | 1 |
| Kreikka | t.p. | 0 | t.p. | 0 | t.p. | 0 |
| Espanja | 0 | t.p. | 0 | t.p. | 0 | 0 |
| Ranska | 1 | 0 | 1 | 0 | 4 | 4 |
| Irlanti | 1 | 1 | 1 | 0 | 3 | 2 |
| Italia | t.p. | t.p. | t.p. | t.p. | 0 | 0 |
| Kypros | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Latvia | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Liettua | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Luxemburg | t.p. | 0 | t.p. | 0 | 0 | 0 |
| Unkari | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 |
| Malta | t.p. | 0 | t.p. | 0 | t.p. | 0 |
| Alankomaat | 1 | 3 | 3 | 1 | 10 | 1 |
| Itävalta | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| Puola | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Portugali | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Slovenia | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Slovakia | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Suomi | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 |
| Ruotsi | 1 | 2 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| Yhdistynyt kuningaskunta | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 |
| Yhteensä | 19 | 15 | 5 | 3 | 28 | 25 |
| Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.
  t.p. – Jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet lukuja.
  Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia. |

72.

Näitä mahdollisuuksia on hyödynnetty melko vähän (ks. taulukko 4). Vuonna 2006 ainoastaan kuusi jäsenvaltiota ilmoitti tapauksia (yhteensä 15), joissa niiden virkamiehet olivat olleet läsnä toisen jäsenvaltion virastoissa. Ainoastaan kolme jäsenvaltiota ilmoitti tapauksista, joissa niiden virkamiehet olivat osallistuneet hallinnollisiin tutkimuksiin toisessa jäsenvaltiossa (tapauksia oli yhteensä kolme).

Taulukko 4

Muiden välineiden käyttö

Läsnäolojen määrä muiden jäsenvaltioiden virastoissa

Osallistumisten määrä muiden jäsenvaltioiden hallinnollisissa tutkimuksissa

Samanaikaisesti järjestettyjen tarkastusten määrä

2005

2006

2005

2006

2005

2006

Belgia

8

3

0

0

3

5

Tšekki

0

0

0

0

0

0

Tanska

t.p.

0

t.p.

0

0

0

Saksa

0

5

0

1

7

3

Viro

t.p.

0

t.p.

0

0

1

Kreikka

t.p.

0

t.p.

0

t.p.

0

Espanja

0

t.p.

0

t.p.

0

0

Ranska

1

0

1

0

4

4

Irlanti

1

1

1

0

3

2

Italia

t.p.

t.p.

t.p.

t.p.

0

0

Kypros

0

0

0

0

0

0

Latvia

0

0

0

0

0

0

Liettua

0

0

0

0

0

0

Luxemburg

t.p.

0

t.p.

0

0

0

Unkari

0

0

0

0

0

1

Malta

t.p.

0

t.p.

0

t.p.

0

Alankomaat

1

3

3

1

10

1

Itävalta

0

1

0

0

0

4

Puola

0

0

0

0

0

0

Portugali

0

0

0

0

0

0

Slovenia

0

0

0

0

0

0

Slovakia

0

0

0

0

0

0

Suomi

0

0

0

1

1

0

Ruotsi

1

2

0

0

0

2

Yhdistynyt kuningaskunta

7

0

0

0

0

2

Yhteensä

19

15

5

3

28

25

Lähde: Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 mukaisesti, tarkastusta koskevat laskelmat.

t.p. – Jäsenvaltiot eivät ole toimittaneet lukuja.

Vuoden 2006 tilastot ovat alustavia.

Samanaikaiset ja monenväliset tarkastukset

| 73. | Asetuksen 12 artiklan mukaan kaksi tai useampi jäsenvaltio voi suorittaa kukin omalla alueellaan yhden tai useamman toimijan verotuksellisen tilanteen samanaikaisia tarkastuksia, jos niillä on yhteinen tai toisiaan täydentävä intressi. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltion on yksilöitävä verovelvollinen, jonka osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Tämän jälkeen toiset asianomaiset jäsenvaltiot päättävät, osallistuvatko ne samanaikaisiin tarkastuksiin. |
| --- | --- |

73.

Asetuksen 12 artiklan mukaan kaksi tai useampi jäsenvaltio voi suorittaa kukin omalla alueellaan yhden tai useamman toimijan verotuksellisen tilanteen samanaikaisia tarkastuksia, jos niillä on yhteinen tai toisiaan täydentävä intressi. Asetuksessa säädetään, että jäsenvaltion on yksilöitävä verovelvollinen, jonka osalta se aikoo ehdottaa samanaikaista tarkastusta. Tämän jälkeen toiset asianomaiset jäsenvaltiot päättävät, osallistuvatko ne samanaikaisiin tarkastuksiin.

| 74. | Vuonna 2006 tehtiin ilmoitusten mukaan yhteensä 25 (36) samanaikaista tarkastusta. |
| --- | --- |

74.

Vuonna 2006 tehtiin ilmoitusten mukaan yhteensä 25 (36) samanaikaista tarkastusta.

| 75. | Samanaikaiset tarkastukset voidaan toteuttaa monenvälisinä tarkastuksina, kuten Fiscalis-ohjelmasta tehdyssä päätöksessä on määrätty. Päätöksen mukaan matka- ja oleskelukuluihin voi saada rahoitusta. Tällaisten tarkastusten käynnistämistä ja toteuttamista, jotka edellyttävät yleensä paljon koordinointia, on yksinkertaistettu ja selkeytetty merkittävästi (37). |
| --- | --- |

75.

Samanaikaiset tarkastukset voidaan toteuttaa monenvälisinä tarkastuksina, kuten Fiscalis-ohjelmasta tehdyssä päätöksessä on määrätty. Päätöksen mukaan matka- ja oleskelukuluihin voi saada rahoitusta. Tällaisten tarkastusten käynnistämistä ja toteuttamista, jotka edellyttävät yleensä paljon koordinointia, on yksinkertaistettu ja selkeytetty merkittävästi (37).

| 76. | Vuonna 2005 viisi jäsenvaltiota järjesti yhteensä 12 tällaista monenvälistä tarkastusta. Vaikka määrä on suurempi kuin vuosina 2001–2004 (38), se on pienempi kuin vuonna 2000, jolloin toimitettiin ennätykselliset 16 monenvälistä tarkastusta. |
| --- | --- |

76.

Vuonna 2005 viisi jäsenvaltiota järjesti yhteensä 12 tällaista monenvälistä tarkastusta. Vaikka määrä on suurempi kuin vuosina 2001–2004 (38), se on pienempi kuin vuonna 2000, jolloin toimitettiin ennätykselliset 16 monenvälistä tarkastusta.

| 77. | Alankomaiden viranomaisten mukaan tällaisten tarkastusten perusteella saattaa kertyä merkittäviä määriä lisää arvonlisäveroa. Yhden kolmesta Alankomaiden järjestämän ja vuonna 2005 loppuun saadun monenvälisen tarkastuksen perusteella vahvistettiin 35 miljoonaa euroa lisää arvonlisäveroa. Luxemburgin veroviranomainen ilmoitti (39) tapauksen, jossa yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa yli kolme vuotta kestäneen monenvälisen tarkastuksen ansiosta purettiin 80 miljoonan euron arvoiseen matkapuhelinpetokseen liittyvä verkosto. |
| --- | --- |

77.

Alankomaiden viranomaisten mukaan tällaisten tarkastusten perusteella saattaa kertyä merkittäviä määriä lisää arvonlisäveroa. Yhden kolmesta Alankomaiden järjestämän ja vuonna 2005 loppuun saadun monenvälisen tarkastuksen perusteella vahvistettiin 35 miljoonaa euroa lisää arvonlisäveroa. Luxemburgin veroviranomainen ilmoitti (39) tapauksen, jossa yhdessä Yhdistyneen kuningaskunnan viranomaisten kanssa yli kolme vuotta kestäneen monenvälisen tarkastuksen ansiosta purettiin 80 miljoonan euron arvoiseen matkapuhelinpetokseen liittyvä verkosto.

Komissio hallinnollisen yhteistyön edistäjänä ja arvioijana

| 78. | Asetuksessa komission tehtäväksi annetaan hallinnollisen yhteistyön tukeminen ja edistäminen jäsenvaltioiden kesken ja yhteistyön arviointi niiden kanssa. Lisäksi komission on koottava yhteen jäsenvaltioiden kokemukset yhteistyön kehittämiseksi. |
| --- | --- |

78.

Asetuksessa komission tehtäväksi annetaan hallinnollisen yhteistyön tukeminen ja edistäminen jäsenvaltioiden kesken ja yhteistyön arviointi niiden kanssa. Lisäksi komission on koottava yhteen jäsenvaltioiden kokemukset yhteistyön kehittämiseksi.

| 79. | Komissio on tehnyt hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa hallinnollisen yhteistyön parantamista koskevia ehdotuksia. Esimerkkeinä mainittakoon komission aloite lyhentää yhteisökauppaa koskevien yhteenvetoilmoitusten laatimisen määräaikoja tai ehdotus esittää VIES-järjestelmässä enemmän tietoja toimijoista. Useimmat ehdotukset eivät saaneet kannatusta. |
| --- | --- |

79.

Komissio on tehnyt hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa hallinnollisen yhteistyön parantamista koskevia ehdotuksia. Esimerkkeinä mainittakoon komission aloite lyhentää yhteisökauppaa koskevien yhteenvetoilmoitusten laatimisen määräaikoja tai ehdotus esittää VIES-järjestelmässä enemmän tietoja toimijoista. Useimmat ehdotukset eivät saaneet kannatusta.

| 80. | Komissio on laatinut hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean pyynnöstä erillisen lomakkeen (trend form), johon merkitään ketjupetokseen liittyvien toimien tapahtumavaiheet. Tämän mennessä yksikään jäsenvaltio ei ole kuitenkaan käyttänyt lomaketta tietojen antamiseen. Komissiolle ei ole myöskään ilmoitettu kaikista jäsenvaltioiden välisistä kahdenvälisistä sopimuksista niissä asioissa, jotka asetus kattaa. |
| --- | --- |

80.

Komissio on laatinut hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean pyynnöstä erillisen lomakkeen (trend form), johon merkitään ketjupetokseen liittyvien toimien tapahtumavaiheet. Tämän mennessä yksikään jäsenvaltio ei ole kuitenkaan käyttänyt lomaketta tietojen antamiseen. Komissiolle ei ole myöskään ilmoitettu kaikista jäsenvaltioiden välisistä kahdenvälisistä sopimuksista niissä asioissa, jotka asetus kattaa.

| 81. | Komissio totesi vuoden 2006 tiedonannossaan, joka koski koordinoitua strategiaa veropetosten torjumisen tehostamiseksi (40), että oli tullut aika ottaa käyttöön määrällisiin indikaattoreihin perustuva valvontajärjestelmä, jolla varmistetaan, että kukin jäsenvaltio pystyy antamaan ja antaa tehokkaasti apua muille jäsenvaltiolle. Komissio ei ole kuitenkaan tähän mennessä tehnyt konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia tällaisen valvontajärjestelmän käyttöön ottamiseksi. |
| --- | --- |

81.

Komissio totesi vuoden 2006 tiedonannossaan, joka koski koordinoitua strategiaa veropetosten torjumisen tehostamiseksi (40), että oli tullut aika ottaa käyttöön määrällisiin indikaattoreihin perustuva valvontajärjestelmä, jolla varmistetaan, että kukin jäsenvaltio pystyy antamaan ja antaa tehokkaasti apua muille jäsenvaltiolle. Komissio ei ole kuitenkaan tähän mennessä tehnyt konkreettisia lainsäädäntöehdotuksia tällaisen valvontajärjestelmän käyttöön ottamiseksi.

| 82. | Komissio ei ole myöskään vielä arvioinut kolme vuotta asetuksen voimaantulon jälkeen hallinnollisen yhteistyön järjestämistä jäsenvaltioissa ja sitä miten yhteistyö vastaa asetuksen säännöksiä. |
| --- | --- |

82.

Komissio ei ole myöskään vielä arvioinut kolme vuotta asetuksen voimaantulon jälkeen hallinnollisen yhteistyön järjestämistä jäsenvaltioissa ja sitä miten yhteistyö vastaa asetuksen säännöksiä.

| 83. | Asetuksen 41 artiklan 2 kohdan mukaan vaihdetut tiedot ovat komission henkilöstön käytettävissä ainoastaan, jos tietoverkon ylläpito ja kehittäminen sitä edellyttävät. Jos toimintaa koskevan tiedonvaihdon sisältö ei ole komission henkilöstön käytettävissä, komissio ei voi itsenäisesti saada tietoja, joita se tarvitsee ongelmien syiden havaitsemiseksi ja ratkaisujen esittämiseksi. |
| --- | --- |

83.

Asetuksen 41 artiklan 2 kohdan mukaan vaihdetut tiedot ovat komission henkilöstön käytettävissä ainoastaan, jos tietoverkon ylläpito ja kehittäminen sitä edellyttävät. Jos toimintaa koskevan tiedonvaihdon sisältö ei ole komission henkilöstön käytettävissä, komissio ei voi itsenäisesti saada tietoja, joita se tarvitsee ongelmien syiden havaitsemiseksi ja ratkaisujen esittämiseksi.

Muita tehokkaan yhteistyön esteitä

| 84. | Tarkastuksen aikana yksilöitiin useita muita ongelmia, jotka estävät hyödyntämästä täysimääräisesti yhteistyön mahdollisia hyötyjä tai jotka rajoittavat mahdollisia parannuksia. |
| --- | --- |

84.

Tarkastuksen aikana yksilöitiin useita muita ongelmia, jotka estävät hyödyntämästä täysimääräisesti yhteistyön mahdollisia hyötyjä tai jotka rajoittavat mahdollisia parannuksia.

Arvonlisäverotunnisteen peruuttamista koskevat yhteiset säännöt puuttuvat

| 85. | Toimijan arvonlisäverotunnisteen nopea peruuttaminen on merkittävä väline petollisen toiminnan lopettamiseksi ja rehellisten yrittäjien suojaamiseksi. |
| --- | --- |

85.

Toimijan arvonlisäverotunnisteen nopea peruuttaminen on merkittävä väline petollisen toiminnan lopettamiseksi ja rehellisten yrittäjien suojaamiseksi.

| 86. | Asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön (41) analyysin perusteella voidaan todeta, että toimijat, jotka eivät harjoita minkäänlaista todellista taloudellista toimintaa, vaan jotka arvonlisäveropetoksen yhteydessä suorittavat ainoastaan tällaista toimintaa muistuttavia liiketoimia, eivät ole oikeutettuja saamaan arvonlisäverotunnistetta. |
| --- | --- |

86.

Asiaankuuluvan yhteisön lainsäädännön (41) analyysin perusteella voidaan todeta, että toimijat, jotka eivät harjoita minkäänlaista todellista taloudellista toimintaa, vaan jotka arvonlisäveropetoksen yhteydessä suorittavat ainoastaan tällaista toimintaa muistuttavia liiketoimia, eivät ole oikeutettuja saamaan arvonlisäverotunnistetta.

| 87. | Yhteisön lainsäädännössä ei kuitenkaan säädetä menettelyistä tai edellytyksistä, joiden perusteella arvonlisäverotunniste on peruutettava, esimerkiksi tapauksissa joissa toimijat ovat osallisina sekä lailliseen taloudelliseen toimintaan että petollisiin menettelyihin. Tällaisiin tapauksiin sovelletaan monenlaisia kansallisen lainsäädännön säädöksiä ja käytäntöjä. |
| --- | --- |

87.

Yhteisön lainsäädännössä ei kuitenkaan säädetä menettelyistä tai edellytyksistä, joiden perusteella arvonlisäverotunniste on peruutettava, esimerkiksi tapauksissa joissa toimijat ovat osallisina sekä lailliseen taloudelliseen toimintaan että petollisiin menettelyihin. Tällaisiin tapauksiin sovelletaan monenlaisia kansallisen lainsäädännön säädöksiä ja käytäntöjä.

Useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavien syytetoimien vaikeudet

| 88. | Tilintarkastustuomioistuimelle ilmoitettiin tarkastuskäyntien aikana, että eräissä jäsenvaltioissa (42) on erittäin vaikeata syyttää petollisiin menettelyihin, kuten esimerkiksi ketjupetoksiin osallistuneita henkilöitä, jos petos on kohdistunut ainoastaan toisiin jäsenvaltioihin. |
| --- | --- |

88.

Tilintarkastustuomioistuimelle ilmoitettiin tarkastuskäyntien aikana, että eräissä jäsenvaltioissa (42) on erittäin vaikeata syyttää petollisiin menettelyihin, kuten esimerkiksi ketjupetoksiin osallistuneita henkilöitä, jos petos on kohdistunut ainoastaan toisiin jäsenvaltioihin.

| 89. | Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tarkastuselin ilmoitti (43), että Tanskan veroviranomaiset olivat ilmoittaneet heille epäilystään, että eräät tanskalaiset yritykset olisivat osallistuneet ketjupetoksen toimitusketjuun Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tanskalle ei kuitenkaan aiheutunut veromenetyksiä ja sen vuoksi voitiin ryhtyä ainoastaan rajoitettuun rikostutkintaan. |
| --- | --- |

89.

Yhdistyneen kuningaskunnan kansallinen tarkastuselin ilmoitti (43), että Tanskan veroviranomaiset olivat ilmoittaneet heille epäilystään, että eräät tanskalaiset yritykset olisivat osallistuneet ketjupetoksen toimitusketjuun Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Tanskalle ei kuitenkaan aiheutunut veromenetyksiä ja sen vuoksi voitiin ryhtyä ainoastaan rajoitettuun rikostutkintaan.

| 90. | Saksan ylin tarkastuselin ilmoitti (44), ettei muiden jäsenvaltioiden kanssa ole päästy sopimuksiin, joiden perusteella voitaisiin ryhtyä yhteisön sisäisiä arvonlisäveropetoksia koskeviin syytetoimiin. Kyseiset sopimukset olivat Saksan lainsäädännön mukaan edellytyksenä tämän tyyppiseen petokseen osallistuneiden toimijoiden syyttämiselle. |
| --- | --- |

90.

Saksan ylin tarkastuselin ilmoitti (44), ettei muiden jäsenvaltioiden kanssa ole päästy sopimuksiin, joiden perusteella voitaisiin ryhtyä yhteisön sisäisiä arvonlisäveropetoksia koskeviin syytetoimiin. Kyseiset sopimukset olivat Saksan lainsäädännön mukaan edellytyksenä tämän tyyppiseen petokseen osallistuneiden toimijoiden syyttämiselle.

| 91. | Yleissopimuksessa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (45) määrätään, että kunkin jäsenvaltion on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään tehokkaista, suhteellisista ja vakuuttavista seuraamuksista petoksen torjumiseksi ja tehtävä tehokasta yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa. Yleissopimuksen 1 artiklassa määrätään, että sitä sovelletaan myös tapauksiin, joista petoksista seuraa että Euroopan unionin talousarvioon sisältyvät varat vähenevät oikeudettomasti. Neuvoston hyväksymän yleissopimusta koskevan selittävän muistion (46) mukaan arvonlisävero ei kuitenkaan sisälly yleissopimuksen soveltamisalaan (47). |
| --- | --- |

91.

Yleissopimuksessa Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta (45) määrätään, että kunkin jäsenvaltion on säädettävä kansallisessa lainsäädännössään tehokkaista, suhteellisista ja vakuuttavista seuraamuksista petoksen torjumiseksi ja tehtävä tehokasta yhteistyötä muiden jäsenvaltioiden kanssa. Yleissopimuksen 1 artiklassa määrätään, että sitä sovelletaan myös tapauksiin, joista petoksista seuraa että Euroopan unionin talousarvioon sisältyvät varat vähenevät oikeudettomasti. Neuvoston hyväksymän yleissopimusta koskevan selittävän muistion (46) mukaan arvonlisävero ei kuitenkaan sisälly yleissopimuksen soveltamisalaan (47).

Arvonlisäveropetosten kvantifiointi ja analysointi on riittämätöntä

| 92. | Jäsenvaltiot tai komissio eivät pysty kohdentamaan tehokkaasti toimia yhteisön sisäisten arvonlisäpetosten estämiseksi, ellei niillä ole luotettavia arvioita olemassa olevista petostapauksista sekä tietoja taloudellisista aloista, joita asia eniten koskee. Komissio ei ole vielä kyennyt laatimaan toimivaa yhteistä lähestymistapaa siitä, kuinka tähän tavoitteeseen päästäisiin. |
| --- | --- |

92.

Jäsenvaltiot tai komissio eivät pysty kohdentamaan tehokkaasti toimia yhteisön sisäisten arvonlisäpetosten estämiseksi, ellei niillä ole luotettavia arvioita olemassa olevista petostapauksista sekä tietoja taloudellisista aloista, joita asia eniten koskee. Komissio ei ole vielä kyennyt laatimaan toimivaa yhteistä lähestymistapaa siitä, kuinka tähän tavoitteeseen päästäisiin.

| 93. | Yhteyskomitea (48) antoi arvonlisäverotuksen alalla tapahtuvien toimien edistämisestä 12. joulukuuta 2006 tehdyssä päätöslauselmassaan työryhmälle toimeksiannon laatia suositukset arvonlisäveromenetysten arviointia koskevaksi yhtenäiseksi malliksi. Kyseisen yhtenäisen lähestymistavan avulla jäsenvaltiot pystyisivät myös määrittelemään, oliko petosten torjunnassa todellisuudessa onnistuttu vai johtiko arvonlisäveropetosten estäminen pelkästään siihen, että petokset siirtyisivät muille talouden aloille tai toisiin jäsenvaltioihin. |
| --- | --- |

93.

Yhteyskomitea (48) antoi arvonlisäverotuksen alalla tapahtuvien toimien edistämisestä 12. joulukuuta 2006 tehdyssä päätöslauselmassaan työryhmälle toimeksiannon laatia suositukset arvonlisäveromenetysten arviointia koskevaksi yhtenäiseksi malliksi. Kyseisen yhtenäisen lähestymistavan avulla jäsenvaltiot pystyisivät myös määrittelemään, oliko petosten torjunnassa todellisuudessa onnistuttu vai johtiko arvonlisäveropetosten estäminen pelkästään siihen, että petokset siirtyisivät muille talouden aloille tai toisiin jäsenvaltioihin.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

Päätelmät

| 94. | Vuonna 2004 käyttöön otetuista uusista järjestelyistä huolimatta jäsenvaltioiden välinen hallinnollinen yhteistyö arvonlisäverotuksen alalla ei ole edelleenkään riittävän intensiivistä, jotta sen avulla voitaisiin ehkäistä ja torjua yhteisön sisäistä arvonlisäverokiertoa ja -petoksia. |
| --- | --- |

94.

Vuonna 2004 käyttöön otetuista uusista järjestelyistä huolimatta jäsenvaltioiden välinen hallinnollinen yhteistyö arvonlisäverotuksen alalla ei ole edelleenkään riittävän intensiivistä, jotta sen avulla voitaisiin ehkäistä ja torjua yhteisön sisäistä arvonlisäverokiertoa ja -petoksia.

| 95. | Tähän mennessä useimmat jäsenvaltiot eivät ole täysin hyödyntäneet yhteisön lainsäädännössä tarjottua mahdollisuutta siirtää paikallisille tai alueellisille veroviranomaisille valtuudet ja vastuu suorasta yhteydenpidosta muiden jäsenvaltioiden veroviranomaisten kanssa (ks. kohdat 19–23). |
| --- | --- |

95.

Tähän mennessä useimmat jäsenvaltiot eivät ole täysin hyödyntäneet yhteisön lainsäädännössä tarjottua mahdollisuutta siirtää paikallisille tai alueellisille veroviranomaisille valtuudet ja vastuu suorasta yhteydenpidosta muiden jäsenvaltioiden veroviranomaisten kanssa (ks. kohdat 19–23).

| 96. | Jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön tärkeintä välinettä, pyynnöstä tehtyä tietojenvaihtoa haittaa se, että viivästyneiden vastausten osuus on suuri ja ettei välivaiheen vastauksia toimiteta. Viivästyneiden vastausten esiintyvyys vaihtelee kuitenkin paljon jäsenvaltioiden kesken (ks. kohdat 24–31). |
| --- | --- |

96.

Jäsenvaltioiden välisen hallinnollisen yhteistyön tärkeintä välinettä, pyynnöstä tehtyä tietojenvaihtoa haittaa se, että viivästyneiden vastausten osuus on suuri ja ettei välivaiheen vastauksia toimiteta. Viivästyneiden vastausten esiintyvyys vaihtelee kuitenkin paljon jäsenvaltioiden kesken (ks. kohdat 24–31).

| 97. | Suurin osa pyyntöjen vastaamisessa sattuneista viivästyksistä johtui siitä, ettei paikallisten veroviranomaisten pyynnöille annettu painoarvoa. Viivästymisiin vaikuttavat myös seurantajärjestelmien puutteet ja/tai puutteet eräiden jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen organisaatiorakenteissa (ks. kohdat 32–42). |
| --- | --- |

97.

Suurin osa pyyntöjen vastaamisessa sattuneista viivästyksistä johtui siitä, ettei paikallisten veroviranomaisten pyynnöille annettu painoarvoa. Viivästymisiin vaikuttavat myös seurantajärjestelmien puutteet ja/tai puutteet eräiden jäsenvaltioiden keskusyhteystoimistojen organisaatiorakenteissa (ks. kohdat 32–42).

| 98. | Arviointien perusteella voidaan todeta, että yhteistyö johtaa toivottuihin tuloksiin. Jos pyyntöihin vastataan sääntöjen mukaisesti, niiden avulla pystytään usein paljastamaan tai vahvistamaan petos ja saatetaan pystyä keräämään lisää arvonlisäveroa. Toisaalta on hieman huolestuttavaa, että epäillyistä valeyrityksistä vaihdettujen tietojen laatu ei riitä käytettäväksi perustana onnistuneissa oikeustoimissa petosten tekijöitä vastaan (ks. kohdat 43–49). |
| --- | --- |

98.

Arviointien perusteella voidaan todeta, että yhteistyö johtaa toivottuihin tuloksiin. Jos pyyntöihin vastataan sääntöjen mukaisesti, niiden avulla pystytään usein paljastamaan tai vahvistamaan petos ja saatetaan pystyä keräämään lisää arvonlisäveroa. Toisaalta on hieman huolestuttavaa, että epäillyistä valeyrityksistä vaihdettujen tietojen laatu ei riitä käytettäväksi perustana onnistuneissa oikeustoimissa petosten tekijöitä vastaan (ks. kohdat 43–49).

| 99. | Puitteita tietojen vaihtamiseksi ilman edeltävää pyyntöä ei ole määritelty hyvin. Käytännössä tietojen vaihto rajoittuu jäsenvaltion omaan päätäntävaltaan kuuluvien tietojen luokkien ilmoittamiseen ja muutoinkin toisille jäsenvaltioille ilmoittavia tietoja koskevat velvoitteet ovat varsin yleisluontoisia. Ilman erillistä pyyntöä toimitettuja tietoja ei aina hyödynnetä järjestelmällisesti (ks. kohdat 50–56). |
| --- | --- |

99.

Puitteita tietojen vaihtamiseksi ilman edeltävää pyyntöä ei ole määritelty hyvin. Käytännössä tietojen vaihto rajoittuu jäsenvaltion omaan päätäntävaltaan kuuluvien tietojen luokkien ilmoittamiseen ja muutoinkin toisille jäsenvaltioille ilmoittavia tietoja koskevat velvoitteet ovat varsin yleisluontoisia. Ilman erillistä pyyntöä toimitettuja tietoja ei aina hyödynnetä järjestelmällisesti (ks. kohdat 50–56).

| 100. | Tietojenvaihtojärjestelmä VIES sisältää vakavia puutteita. Viipeet oikeiden tietojen keruussa ja tallentamisessa sekä väärän tiedon korjaamiseen liittyvät ongelmat haittaavat sen käyttökelpoisuutta. Järjestelmä sisältää ainoastaan yhteisökauppaa, ei yhteisöhankintoja koskevia tietoja. Tämä rajoittaa ristiintarkastusten mahdollisuutta. Vaikka päätös järjestelmän parantamisesta tehtiin vuonna 2004, uusien toimintojen täytäntöönpanoprosessi on hidas (ks. kohdat 57–70). |
| --- | --- |

100.

Tietojenvaihtojärjestelmä VIES sisältää vakavia puutteita. Viipeet oikeiden tietojen keruussa ja tallentamisessa sekä väärän tiedon korjaamiseen liittyvät ongelmat haittaavat sen käyttökelpoisuutta. Järjestelmä sisältää ainoastaan yhteisökauppaa, ei yhteisöhankintoja koskevia tietoja. Tämä rajoittaa ristiintarkastusten mahdollisuutta. Vaikka päätös järjestelmän parantamisesta tehtiin vuonna 2004, uusien toimintojen täytäntöönpanoprosessi on hidas (ks. kohdat 57–70).

| 101. | Välineitä, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa, käytetään harvoin, vaikka Fiscalis-ohjelman kautta on myönnetty yhteisön rahoitusta (ks. kohdat 71–77). |
| --- | --- |

101.

Välineitä, joilla edistetään monenväliseen valvontaan liittyvää lähestymistapaa, käytetään harvoin, vaikka Fiscalis-ohjelman kautta on myönnetty yhteisön rahoitusta (ks. kohdat 71–77).

| 102. | Useimpia komission ehdotuksia, joita se on tehnyt hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kautta jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon parantamiseksi ei ole noudatettu (ks. kohdat 78–83). |
| --- | --- |

102.

Useimpia komission ehdotuksia, joita se on tehnyt hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kautta jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon parantamiseksi ei ole noudatettu (ks. kohdat 78–83).

| 103. | Useat muut tekijät estävät mahdollisuuksia käyttää täysimääräisesti hyväksi yhteistyön mahdollisia hyötyjä. Näitä ovat esimerkiksi arvonlisäverotunnisteen peruuttamista koskevien yhteisten sääntöjen puuttuminen, vaikeudet toteuttaa syytetoimia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa ja arvonlisäpetoksen kvantifioinnin ja analysoinnin riittämättömät välineet (ks. kohdat 84–93). |
| --- | --- |

103.

Useat muut tekijät estävät mahdollisuuksia käyttää täysimääräisesti hyväksi yhteistyön mahdollisia hyötyjä. Näitä ovat esimerkiksi arvonlisäverotunnisteen peruuttamista koskevien yhteisten sääntöjen puuttuminen, vaikeudet toteuttaa syytetoimia useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa ja arvonlisäpetoksen kvantifioinnin ja analysoinnin riittämättömät välineet (ks. kohdat 84–93).

Suositukset

| 104. | Jäsenvaltioiden on annettava hallinnolliselle yhteistyölle enemmän painoarvoa niin toimintaa koskevan tietojenvaihdon kuin sen hallinnoinninkin osalta, jotta yhteisön sisäisiä arvonlisäveropetoksia voidaan torjua onnistuneesti. |
| --- | --- |

104.

Jäsenvaltioiden on annettava hallinnolliselle yhteistyölle enemmän painoarvoa niin toimintaa koskevan tietojenvaihdon kuin sen hallinnoinninkin osalta, jotta yhteisön sisäisiä arvonlisäveropetoksia voidaan torjua onnistuneesti.

| 105. | Jäsenvaltioiden tulisi kannustaa paikallista tarkastushenkilöstöä lisäämään suoraa yhteydenpitoa, sillä se on tehokas keino vauhdittaa tietojenvaihtoa. Samalla se auttaisi parantamaan yhteistyön tehokkuutta ja vaihdetun tiedon laatua. |
| --- | --- |

105.

Jäsenvaltioiden tulisi kannustaa paikallista tarkastushenkilöstöä lisäämään suoraa yhteydenpitoa, sillä se on tehokas keino vauhdittaa tietojenvaihtoa. Samalla se auttaisi parantamaan yhteistyön tehokkuutta ja vaihdetun tiedon laatua.

| 106. | Jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon tehokkaampi seuranta on välttämätöntä, jotta voidaan varmistua siitä, että ongelmat yksilöidään ja ratkaistaan mahdollisimman nopeasti ja että jokainen jäsenvaltio antaa vaikuttavaa apua toisille jäsenvaltioille. Myös jäsenvaltioiden oman tietojenvaihdon seurantaa olisi tarpeen tehostaa. |
| --- | --- |

106.

Jäsenvaltioiden välisen tietojenvaihdon tehokkaampi seuranta on välttämätöntä, jotta voidaan varmistua siitä, että ongelmat yksilöidään ja ratkaistaan mahdollisimman nopeasti ja että jokainen jäsenvaltio antaa vaikuttavaa apua toisille jäsenvaltioille. Myös jäsenvaltioiden oman tietojenvaihdon seurantaa olisi tarpeen tehostaa.

| 107. | Menettelyitä, jotka koskevat tietojenvaihtoa ilman edeltävää pyyntöä, on selvennettävä. Jäsenvaltioiden tulisi hyödyntää järjestelmällisesti oma-aloitteisesti toimitettuja tietoja. |
| --- | --- |

107.

Menettelyitä, jotka koskevat tietojenvaihtoa ilman edeltävää pyyntöä, on selvennettävä. Jäsenvaltioiden tulisi hyödyntää järjestelmällisesti oma-aloitteisesti toimitettuja tietoja.

| 108. | VIES-järjestelmän parantamiseksi tulisi toteuttaa seuraavat toimet:






  a) | lyhentää merkittävästi tiedon keruun ja tallentamisen määräaikoja; |
| --- | --- | --- |

108.

VIES-järjestelmän parantamiseksi tulisi toteuttaa seuraavat toimet:

a)

lyhentää merkittävästi tiedon keruun ja tallentamisen määräaikoja;

| b) | varmistaa, että epätarkat tiedot korjataan viipymättä; |
| --- | --- |

b)

varmistaa, että epätarkat tiedot korjataan viipymättä;

| c) | parantaa arvonlisäverotunnisteiden voimassaolomekanismin toimintaa; |
| --- | --- |

c)

parantaa arvonlisäverotunnisteiden voimassaolomekanismin toimintaa;

| d) | lisätä ristiintarkastusten mahdollisuuksia, esimerkiksi lisäämällä järjestelmään yhteisöhankintaa koskevat tiedot; |
| --- | --- |

d)

lisätä ristiintarkastusten mahdollisuuksia, esimerkiksi lisäämällä järjestelmään yhteisöhankintaa koskevat tiedot;

| e) | myöntää laajempia oikeuksia päästä tutustumaan tietoihin suoraan, jotta monenvälinen konsultointi olisi mahdollista. |
| --- | --- |

e)

myöntää laajempia oikeuksia päästä tutustumaan tietoihin suoraan, jotta monenvälinen konsultointi olisi mahdollista.

| 109. | Olisi harkittava mahdollisuutta ottaa käyttöön yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat arvonlisäverotunnisteen peruuttamista petollisiin toimiin osallistuvilta toimijoilta. |
| --- | --- |

109.

Olisi harkittava mahdollisuutta ottaa käyttöön yhdenmukaiset säännöt, jotka koskevat arvonlisäverotunnisteen peruuttamista petollisiin toimiin osallistuvilta toimijoilta.

| 110. | Jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä voitaisiin kohdentaa paremmin, jos yhteisön sisäisen arvonlisäveron kierrosta olisi vertailukelpoista tietoa. Komission tulisi laatia jäsenvaltioiden kanssa yhteinen lähestymistapa, jotta arvonlisäveron kiertoa voitaisiin kvantifioida ja analysoida. |
| --- | --- |

110.

Jäsenvaltioiden välistä yhteistyötä voitaisiin kohdentaa paremmin, jos yhteisön sisäisen arvonlisäveron kierrosta olisi vertailukelpoista tietoa. Komission tulisi laatia jäsenvaltioiden kanssa yhteinen lähestymistapa, jotta arvonlisäveron kiertoa voitaisiin kvantifioida ja analysoida.

| 111. | Olisi syytä harkita millä tavoin yhteisön sisäisiin arvonlisäveropetoksiin liittyviä, useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavia syytetoimia tulisi kehittää, esimerkiksi muuttamalla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen nykyistä neuvoston tulkintaa, joka ei käsitä arvonlisäverotuloja. |
| --- | --- |

111.

Olisi syytä harkita millä tavoin yhteisön sisäisiin arvonlisäveropetoksiin liittyviä, useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavia syytetoimia tulisi kehittää, esimerkiksi muuttamalla Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen nykyistä neuvoston tulkintaa, joka ei käsitä arvonlisäverotuloja.

| 112. | Tarkastellessaan horisontaaliseen lisäasetukseen liittyvää komission ehdotusta, joka koskee keskinäistä hallinnollista avunantoa yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa (49), tilintarkastustuomioistuin palauttaa mieliin suosituksensa (50), jossa se esittää, että komissio ehdottaisi yhteisön petostentorjuntaan liittyvän lainsäädännön yksinkertaistamista ja konsolidointia päällekkäisten ja ristiriitaisten säännösten välttämiseksi. Komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön nykyiset puutteet voitaisiin korjata tällaisen tarkistuksen yhteydessä. |
| --- | --- |

112.

Tarkastellessaan horisontaaliseen lisäasetukseen liittyvää komission ehdotusta, joka koskee keskinäistä hallinnollista avunantoa yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa (49), tilintarkastustuomioistuin palauttaa mieliin suosituksensa (50), jossa se esittää, että komissio ehdottaisi yhteisön petostentorjuntaan liittyvän lainsäädännön yksinkertaistamista ja konsolidointia päällekkäisten ja ristiriitaisten säännösten välttämiseksi. Komission ja jäsenvaltioiden välisen yhteistyön nykyiset puutteet voitaisiin korjata tällaisen tarkistuksen yhteydessä.

Tilintarkastustuomioistuin on hyväksynyt tämän kertomuksen Luxemburgissa 8. marraskuuta 2007 pitämässään kokouksessa.

Tilintarkastustuomioistuimen puolesta

Hubert WEBER

presidentti

---

(1)  Euroopan parlamentin ja neuvoston päätös N:o 2235/2002/EY, tehty 3 päivänä joulukuuta 2002, sisämarkkinoiden verotuksen järjestelmiä vahvistavasta yhteisön ohjelmasta (Fiscalis 2003–2007 -ohjelma) (EYVL L 341, 17.12.2002, s. 1).

1

(2)  EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1.

2

(3)  EUVL L 347, 11.12.2006, s. 1.

3

(4)  Talous- ja raha-asioiden neuvoston päätelmät, 5. kesäkuuta 2007.

4

(5)  Neuvoston päätös 2000/597/EY, Euratom, tehty 29 päivänä syyskuuta 2000, Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä (EYVL L 253, 7.10.2000, s. 42).

5

(6)  Ks. lausunto nro 4/2005 ehdotuksesta neuvoston päätökseksi Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä sekä ehdotuksesta neuvoston asetukseksi täytäntöönpanotoimenpiteistä budjettiaseman epätasapainon korjaamiseksi Euroopan yhteisöjen omien varojen järjestelmästä (...) tehdyn neuvoston päätöksen 4 ja 5 artiklan mukaisesti (EUVL C 167, 7.7.2005, s. 1), kohta 10.

6

(7)  International VAT Association, Combating VAT fraud in the EU – the way forward, maaliskuu 2007.

7

(8)  HM Revenue & Customs, Measuring Indirect Tax Losses – 2006, joulukuu 2006.

8

(9)  Monatsbericht des BMF – tammikuu 2006, s. 45.

9

(10)  Ks. sanasto.

10

(11)  Ks. 13. maaliskuuta 2007 päivätty Eurojustin lehdistötiedote.

11

(12)  EYVL L 24, 1.2.1992, s. 1.

12

(13)  Ks. asetuksen 12. ja 13. johdantokappale.

13

(14)  Ks. Euroopan unionin yleinen talousarvio varainhoitovuodeksi 2007, pääluokka III, luku 14 05 – Veropolitiikka (EUVL L 77, 16.3.2007, s. 776/777).

14

(15)  Tarkastuskäyntejä tehtiin Alankomaihin, Italiaan, Luxemburgiin, Puolaan, Ranskaan, Sloveniaan ja Yhdistyneeseen kuningaskuntaan.

15

(16)  Saksa – 4 tapausta; Belgia, Ranska ja Yhdistynyt kuningaskunta – 3 tapausta; Alankomaat, Itävalta ja Irlanti – 2 tapausta; Italia, Puola, Suomi ja Unkari – 1 tapaus. Tähän mennessä Ranska ja Saksa eivät ole vastanneet tilintarkastustuomioistuimen pyyntöihin.

16

(17)  Erityiskertomus N:o 9/98 Euroopan unionin taloudellisten etujen suojaamisesta yhteisön sisäisestä kaupasta kannettavan alv:n alalla (EYVL C 356, 20.11.1998, s. 1) ja vuosikertomus varainhoitovuodelta 2001, kohdat 1.45–1.55 (EYVL C 295, 28.11.2002, s. 9).

17

(18)  Vuotta 2006 koskevat luvut ovat edelleen alustavia.

18

(19)  EU-15:stä EU-25:een 1. toukokuuta 2004.

19

(20)  Ks. asetuksen johdanto-osan 12. kappale.

20

(21)  Suomessa ja Ranskassa nämä valtuudet on jaettu järjestelmällisesti ja kattavasti alueellisille veroviranomaisille.

21

(22)  Liettua ja Slovenia.

22

(23)  Alankomaat, Espanja, Italia, Luxemburg, Portugali, Ranska, Tanska ja Tšekki.

23

(24)  Asetuksen 5 artiklan 4 kohdassa säädetään, että toisen jäsenvaltion viranomaisen pyytämien tietojen saamiseksi pyynnön vastaanottanut viranomainen toimii kuin se toimisi omaan lukuunsa.

24

(25)  Kertomus julkisen talouden tilinpitoa käsittelevälle komitealle toimenpiteistä arvonlisäveroa koskevien ketjupetosten torjumiseksi, Tanskan kansallinen tarkastuselin, syyskuu 2006.

25

(26)  Asetuksen 2 artiklan 3 kohta.

26

(27)  Asiakirja ”Kontaktpunkte für die gegenseitige Amtshilfe im Bereich der Umsatzsteuer, Stand: 1. Februar 2007”.

27

(28)  Ennalta määritellyn tiedon järjestelmällinen ilmoittaminen ennalta vahvistetuin säännöllisin väliajoin.

28

(29)  Ennalta määritellyn tiedon järjestelmällinen ilmoittaminen välittömästi sen jälkeen kun tieto on saatavilla.

29

(30)  Ks. komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 (EUVL L 331, 5.11.2004, s. 13) 3 ja 4 artikla.

30

(31)  Julkinen tarkastuskertomus arvonlisäveroa koskevan tietojenvaihdon alalla tapahtuvasta yhteistyöstä, 30. kesäkuuta 2006, N:o VA-8000-4-13, s. 18.

31

(32)  Ks. ”Kertomus Tšekin tasavallassa ja Slovakian tasavallassa vuonna 2005 toimitetun, arvonlisäveron hallintoa koskevan samanaikaisen tarkastuksen tuloksista”.

32

(33)  Tietoja veroviranomaisten vuonna 2004–2005 keräämiä, arvonlisäverosta saatavia julkisia varoja koskevien tarkastusten havainnoista, ylin valvontaelin, kesäkuu 2006.

33

(34)  B2B on lyhenne sanoista ”business-to-business” joka tarkoittaa palveluiden tarjoamista yritykseltä yritykselle.

34

(35)  Järjestelmä, jossa toimija voi täyttää koko Euroopan unionin alueen kattavat arvonlisäveroa koskevat velvoitteensa siinä jäsenvaltiossa johon se on sijoittautunut.

35

(36)  Lukuun on saatettu laskea joitakin kertoja sama tarkastus kahdesti, sillä eräät tarkastukset aloitettiin yhdessä.

36

(37)  Monenvälisiä tarkastuksia koskeva opas – vuoden 2004 versio.

37

(38)  Monenvälisten tarkastusten määrä vuosittain: 2001 – kahdeksan tarkastusta, kuusi jäsenvaltiota; 2002 – viisi tarkastusta, viisi jäsenvaltiota; 2003 – kolme tarkastusta, kaksi jäsenvaltiota; 2004 – seitsemän tarkastusta, kuusi jäsenvaltiota.

38

(39)  Administration de l'enregistrement et des domaines, Rapport d'activité 2006, s. 20.

39

(40)  KOM(2006) 254 lopullinen, 31.5.2006.

40

(41)  Neuvoston direktiivi 2006/112/EY, annettu 28. marraskuuta 2006, yhteisestä arvonlisäverojärjestelmästä.

41

(42)  Ranskassa ja Luxemburgissa.

42

(43)  Ks. Comptroller and Auditor General's Standard Report (ylimmän tarkastuselimen pääjohtajan kertomus) kohta 4.32, joka on päivätty 7. heinäkuuta 2006 ja julkaistu samaan aikaan 2005–06 Accounts of HM Revenue & Customs (Yhdistyneen kuningaskunnan vero- ja tullihallinnon tilinpäätös) kanssa.

43

(44)  Bundesrechnungshof, Bemerkungen 2002 zur Haushalts- und Wirtschaftsführung des Bundes, Ziffer 74 (”Strafverfolgung bei innergemeinschaftlichem Umsatzsteuerbetrug”).

44

(45)  Yleissopimus on tehty vuonna 1995 Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan perusteella (EYVL C 316, 27.11.1995, s. 49).

45

(46)  EYVL C 191, 23.6.1997, s. 1.

46

(47)  Ongelmaa on kuvattu aiemmin erityiskertomuksen N:o 9/98 kohdissa 2.3–2.9.

47

(48)  Yhteyskomitea koostuu Euroopan unionin ylimpien tarkastuselinten pääjohtajista.

48

(49)  KOM(2006) 473.

49

(50)  Ks. lausunto nro 8/2005 ehdotuksesta Euroopan parlamentin ja neuvoston asetukseksi keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (EUVL C 313, 9.12.2005, s. 1) kohta 36.

50

---

KOMISSION VASTAUKSET

TIIVISTELMÄ

| I–VII | Komissio on pitkälti samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista. Sen analyysi on samoilla linjoilla kuin komission toukokuussa 2006 julkaisemaan tiedonantoon (1) sisältyvä analyysi: alv-alan hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvää lainsäädäntöä lujitettiin joitain vuosia sitten (2), mutta jäsenvaltiot eivät ole toistaiseksi käyttäneet riittävästi sen tarjoamia uusia mahdollisuuksia eikä hallinnollisen yhteistyön laajuus ole oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen.
  Komissio on jatkanut toimiaan alv-alan hallinnollisen yhteistyön parantamiseksi EU:n jäsenvaltioiden välillä. Toukokuussa 2006 julkaistulla komission tiedonannolla käynnistettiin kaikkien intressitahojen välinen poliittinen keskustelu eurooppalaisesta petostentorjuntastrategiasta. Teknisluonteisemmista keskusteluista ja päätöksistä huolehtiva hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea (SCAC) (3) on saanut rinnalleen veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän, jonka työ on luonteeltaan poliittisempaa.
  Yhteisön tason hallinnollisesta yhteistyöstä voidaan päättää vain kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisellä päätöksellä.
  Kun on kyse tietojenvaihdosta ilman edeltävää pyyntöä, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 18 artiklassa säädetään nimenomaisesti ja komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklassa vahvistetaan, että kukin jäsenvaltio päättää, osallistuuko se tiettyä tietoluokkaa tai alaluokkaa koskevaan tietojenvaihtoon ja miten. Teksti oli tulos poliittisesta kompromissista, joka tarvittiin yksimielisyyden aikaansaamiseksi neuvostossa (perustamissopimuksen 93 artiklaan perustuvia säädöksiä varten). |
| --- | --- |

I–VII

Komissio on pitkälti samaa mieltä tilintarkastustuomioistuimen huomautuksista. Sen analyysi on samoilla linjoilla kuin komission toukokuussa 2006 julkaisemaan tiedonantoon (1) sisältyvä analyysi: alv-alan hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvää lainsäädäntöä lujitettiin joitain vuosia sitten (2), mutta jäsenvaltiot eivät ole toistaiseksi käyttäneet riittävästi sen tarjoamia uusia mahdollisuuksia eikä hallinnollisen yhteistyön laajuus ole oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen.

Komissio on jatkanut toimiaan alv-alan hallinnollisen yhteistyön parantamiseksi EU:n jäsenvaltioiden välillä. Toukokuussa 2006 julkaistulla komission tiedonannolla käynnistettiin kaikkien intressitahojen välinen poliittinen keskustelu eurooppalaisesta petostentorjuntastrategiasta. Teknisluonteisemmista keskusteluista ja päätöksistä huolehtiva hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea (SCAC) (3) on saanut rinnalleen veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän, jonka työ on luonteeltaan poliittisempaa.

Yhteisön tason hallinnollisesta yhteistyöstä voidaan päättää vain kaikkien jäsenvaltioiden yksimielisellä päätöksellä.

Kun on kyse tietojenvaihdosta ilman edeltävää pyyntöä, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 18 artiklassa säädetään nimenomaisesti ja komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklassa vahvistetaan, että kukin jäsenvaltio päättää, osallistuuko se tiettyä tietoluokkaa tai alaluokkaa koskevaan tietojenvaihtoon ja miten. Teksti oli tulos poliittisesta kompromissista, joka tarvittiin yksimielisyyden aikaansaamiseksi neuvostossa (perustamissopimuksen 93 artiklaan perustuvia säädöksiä varten).

HAVAINNOT

| 20. | Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot osoittavat, että:






  — | EU-15-maiden välillä tehtyjen tietopyyntöjen määrä kasvoi 1. tammikuuta 2004 jälkeen verrattuna edeltäneeseen ajanjaksoon, ja |
| --- | --- | --- |

20.

Jäsenvaltioiden toimittamat tilastot osoittavat, että:

—

EU-15-maiden välillä tehtyjen tietopyyntöjen määrä kasvoi 1. tammikuuta 2004 jälkeen verrattuna edeltäneeseen ajanjaksoon, ja

| — | tietojenvaihto on kehittynyt nopeasti EU-15-maiden ja EU-10-maiden välillä. |
| --- | --- |

—

tietojenvaihto on kehittynyt nopeasti EU-15-maiden ja EU-10-maiden välillä.

Ei voida sulkea pois sitä, että kymmenen uuden jäsenvaltion liittyminen vuonna 2004 on johtanut tapahtumien ja/tai tiettyjen alv-petosten maantieteelliseen siirtymään EU-15-maista EU-10-maiden kanssa toteutettaviin liiketoimiin – ja vastaavaan siirtymään niiden jäsenvaltioiden keskuudessa, jotka lähettivät tai saivat tietopyyntöjä.

Pelkästään sen perusteella, että EU-15-maiden kesken lähetettyjen tietopyyntöjen määrä oli vuonna 2005 jonkin verran vähäisempi kuin vuonna 2004, ei voida tehdä erityisiä johtopäätöksiä, koska:

| — | tarkasteltava ajanjakso on liian lyhyt, jotta voitaisiin tehdä pitäviä arviointeja kehityskuluista, |
| --- | --- |

—

tarkasteltava ajanjakso on liian lyhyt, jotta voitaisiin tehdä pitäviä arviointeja kehityskuluista,

| — | hallinnollista yhteistyötä koskevissa jäsenvaltioiden toimittamissa tilastotiedoissa vuosilta 2004 ja 2005 todettiin epätarkkuuksia. Tilastoissa havaittujen ristiriitaisuuksien vuoksi on laadittu yksityiskohtaisempia suuntaviivoja ja ohjeita, jotka annettiin jäsenvaltioille 30. tammikuuta 2006. Jäsenvaltiot katsoivat tuossa vaiheessa, ettei ollut enää tarkoituksenmukaista tarkistaa jo koottuja tilastoja vuosilta 2004 ja 2005. |
| --- | --- |

—

hallinnollista yhteistyötä koskevissa jäsenvaltioiden toimittamissa tilastotiedoissa vuosilta 2004 ja 2005 todettiin epätarkkuuksia. Tilastoissa havaittujen ristiriitaisuuksien vuoksi on laadittu yksityiskohtaisempia suuntaviivoja ja ohjeita, jotka annettiin jäsenvaltioille 30. tammikuuta 2006. Jäsenvaltiot katsoivat tuossa vaiheessa, ettei ollut enää tarkoituksenmukaista tarkistaa jo koottuja tilastoja vuosilta 2004 ja 2005.

Vuonna 2006 tietopyyntöjen määrä oli suurempi kuin vuonna 2005, joskin se oli edelleen pienempi kuin vuonna 2004.

| 21. | Vaikka tietojenvaihto on lisääntynyt, hallinnollisen yhteistyön laajuus ei näinä vuosina ollut oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen (4). Mahdollisuuksiensa (esim. henkilöstön) rajallisuuden vuoksi jäsenvaltiot osoittavat suurta kiinnostusta riskianalyysipohjaisia tarkastuksia kohtaan. |
| --- | --- |

21.

Vaikka tietojenvaihto on lisääntynyt, hallinnollisen yhteistyön laajuus ei näinä vuosina ollut oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen (4). Mahdollisuuksiensa (esim. henkilöstön) rajallisuuden vuoksi jäsenvaltiot osoittavat suurta kiinnostusta riskianalyysipohjaisia tarkastuksia kohtaan.

| 22–23. | Uuden lainsäädännön tarkoituksena oli helpottaa hajauttamista: suoremmat yhteydet paikallisyksiköiden välillä voivat tehostaa ja nopeuttaa hallinnollista yhteistyötä (5).
  Eri jäsenvaltioiden paikallisvirastojen välillä otetaan vuoden 2007 lopusta käyttöön turvattu sähköinen viestintäkanava tällaisen hajautetun viestinnän tukemiseksi.
  Hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle. |
| --- | --- |

22–23.

Uuden lainsäädännön tarkoituksena oli helpottaa hajauttamista: suoremmat yhteydet paikallisyksiköiden välillä voivat tehostaa ja nopeuttaa hallinnollista yhteistyötä (5).

Eri jäsenvaltioiden paikallisvirastojen välillä otetaan vuoden 2007 lopusta käyttöön turvattu sähköinen viestintäkanava tällaisen hajautetun viestinnän tukemiseksi.

Hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu kuitenkin ensisijaisesti jäsenvaltioiden vastuulle.

| 24–31. | Viivästyneiden vastauksien ongelma on todettu koottaessa vuosittain tilastoja, jotka esitetään hallinnollisen yhteistyön pysyvälle komitealle. Komissio on tietoinen ongelmasta ja on ottanut sen useaan otteeseen esille hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa. Komissio on kehottanut jäsenvaltioita vähentämään viiveitä ja antamaan väliaikaisia vastauksia silloin kun ne eivät pysty vastaamaan määräajassa.
  Komissio on tehnyt tämän tilanteen parantamiseksi useita aloitteita, jotka liittyvät:






  — | tietojen suoraan ja automaattiseen käyttömahdollisuuteen, |
| --- | --- | --- |

24–31.

Viivästyneiden vastauksien ongelma on todettu koottaessa vuosittain tilastoja, jotka esitetään hallinnollisen yhteistyön pysyvälle komitealle. Komissio on tietoinen ongelmasta ja on ottanut sen useaan otteeseen esille hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa. Komissio on kehottanut jäsenvaltioita vähentämään viiveitä ja antamaan väliaikaisia vastauksia silloin kun ne eivät pysty vastaamaan määräajassa.

Komissio on tehnyt tämän tilanteen parantamiseksi useita aloitteita, jotka liittyvät:

—

tietojen suoraan ja automaattiseen käyttömahdollisuuteen,

| — | nopeampaan ja yksityiskohtaisempaan tietojenvaihtoon, |
| --- | --- |

—

nopeampaan ja yksityiskohtaisempaan tietojenvaihtoon,

| — | toisten jäsenvaltioiden pyyntöihin. |
| --- | --- |

—

toisten jäsenvaltioiden pyyntöihin.

Näistä aloitteista käydään parhaillaan keskustelua jäsenvaltioiden kanssa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.

| 32. | Hallinnollisen organisaation toiminta jäsenvaltioissa on ensisijaisesti kansallinen kysymys. Myös komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen esille tuomaa seikkaa ongelmallisena ja on toistuvasti kiinnittänyt jäsenvaltioiden huomiota siihen hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa. Toukokuussa 2006 julkaisemassaan tiedonannossa komissio viittasi myös veropetoksia käsittelevän neuvoston tilapäisen työryhmän kantaan, jonka mukaan hallintokulttuurin puuttuminen yhteisön tasolla hankaloittaa petosten torjuntaa (6). |
| --- | --- |

32.

Hallinnollisen organisaation toiminta jäsenvaltioissa on ensisijaisesti kansallinen kysymys. Myös komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen esille tuomaa seikkaa ongelmallisena ja on toistuvasti kiinnittänyt jäsenvaltioiden huomiota siihen hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa. Toukokuussa 2006 julkaisemassaan tiedonannossa komissio viittasi myös veropetoksia käsittelevän neuvoston tilapäisen työryhmän kantaan, jonka mukaan hallintokulttuurin puuttuminen yhteisön tasolla hankaloittaa petosten torjuntaa (6).

| 33. | Paikallisissa verovirastoissa tulisi käyttää (oikein) välineitä, joita on kehitetty hallinnollisen yhteistyön helpottamiseksi:






  — | jäsenvaltiot ovat laatineet ja hyväksyneet vakiolomakkeet. |
| --- | --- | --- |

33.

Paikallisissa verovirastoissa tulisi käyttää (oikein) välineitä, joita on kehitetty hallinnollisen yhteistyön helpottamiseksi:

—

jäsenvaltiot ovat laatineet ja hyväksyneet vakiolomakkeet.

Parhaillaan laaditaan uusia XML-muotoisia sähköisiä lomakkeita, jotka otetaan käyttöön vuoden 2008 alusta. Ne ovat helppokäyttöisempiä kuin nykyiset sähköiset lomakkeet, ja niiden rakenne ei ole muutettavissa. Virheiden määrän pitäisi siksi niiden myötä vähentyä.

| — | CCN/CSI-verkko antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden turvattuun ja nopeaan viestintään keskusyhteystoimistojen välillä. |
| --- | --- |

—

CCN/CSI-verkko antaa jäsenvaltioille mahdollisuuden turvattuun ja nopeaan viestintään keskusyhteystoimistojen välillä.

Lisäksi paikallisvirastojen käytössä tulee olemaan turvattu sähköinen viestintäkanava vuoden 2007 lopusta lähtien.

| 38–42. | Toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen organisaatio (ja alueellinen tai toiminnallinen vastuunjako) jäsenvaltioissa on kansalliseen toimivaltaan kuuluva asia. Sen tulee olla sopusoinnussa EU:n lainsäädännön kanssa, eikä se saa haitata hallinnollisen yhteistyön harjoittamista muiden jäsenvaltioiden kanssa.
  Kansallisten keskusyhteystoimistojen toiminta on tarkastelun kohteena tulevassa arvioinnissa, joka on määrä julkaista vuonna 2008. |
| --- | --- |

38–42.

Toimivaltaisten viranomaisten hallinnollinen organisaatio (ja alueellinen tai toiminnallinen vastuunjako) jäsenvaltioissa on kansalliseen toimivaltaan kuuluva asia. Sen tulee olla sopusoinnussa EU:n lainsäädännön kanssa, eikä se saa haitata hallinnollisen yhteistyön harjoittamista muiden jäsenvaltioiden kanssa.

Kansallisten keskusyhteystoimistojen toiminta on tarkastelun kohteena tulevassa arvioinnissa, joka on määrä julkaista vuonna 2008.

| 49. | Komissio on jo ehdottanut palautemekanismin käyttöönottoa hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa joulukuussa 2006. Se voisi lisätä motivaatiota (spontaaniin) tietojenvaihtoon. Jäsenvaltiot ovat suhtautuneet ajatukseen myönteisesti ja sopineet tarkastelevansa sitä lähemmin vuoden 2008 aikana. |
| --- | --- |

49.

Komissio on jo ehdottanut palautemekanismin käyttöönottoa hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa joulukuussa 2006. Se voisi lisätä motivaatiota (spontaaniin) tietojenvaihtoon. Jäsenvaltiot ovat suhtautuneet ajatukseen myönteisesti ja sopineet tarkastelevansa sitä lähemmin vuoden 2008 aikana.

| 51. | Kun on kyse tietojenvaihdosta ilman edeltävää pyyntöä, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 18 artiklassa säädetään nimenomaisesti ja komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklassa vahvistetaan, että kukin jäsenvaltio päättää, osallistuuko se tiettyä tietoluokkaa tai alaluokkaa koskevaan tietojenvaihtoon ja miten. Teksti oli tulos poliittisesta kompromissista, joka tarvittiin yksimielisyyden aikaansaamiseksi neuvostossa (perustamissopimuksen 93 artiklaan perustuvia säädöksiä varten).
  Tämä ilman edeltävää pyyntöä vaihdettavien tietojen luokkien ja alaluokkien ”määritelmä” selittyy siitä, että säännöstä annettaessa näiden tietoluokkien saatavuus vaihteli jäsenvaltiosta toiseen (tietojen erilaisten keruu- ja tallennusmenetelmien vuoksi). Näin ollen katsottiin, että ne jäsenvaltiot, jotka eivät vielä voineet vaihtaa tietyntyyppisiä tietoja (esim. koska tarvittava tietokanta oli edelleen kehitteillä), omaksuisivat tiedonvaihtovelvoitteen heti kun se oli mahdollista (ks. asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklan 2 kohta, joka koskee myöhempiä muutoksia sellaisten tietojen luokissa tai alaluokissa, joita jäsenvaltio vaihtaa, tai tavassa, jolla se osallistuu tietojenvaihtoon). Tavoitteena, joka ilmaistiin asetuksen (EY) N:o 1798/2003 17 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1925/2004 3 artiklassa, oli päästä mahdollisimman täydelliseen tietojenvaihtoon. |
| --- | --- |

51.

Kun on kyse tietojenvaihdosta ilman edeltävää pyyntöä, neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 18 artiklassa säädetään nimenomaisesti ja komission asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklassa vahvistetaan, että kukin jäsenvaltio päättää, osallistuuko se tiettyä tietoluokkaa tai alaluokkaa koskevaan tietojenvaihtoon ja miten. Teksti oli tulos poliittisesta kompromissista, joka tarvittiin yksimielisyyden aikaansaamiseksi neuvostossa (perustamissopimuksen 93 artiklaan perustuvia säädöksiä varten).

Tämä ilman edeltävää pyyntöä vaihdettavien tietojen luokkien ja alaluokkien ”määritelmä” selittyy siitä, että säännöstä annettaessa näiden tietoluokkien saatavuus vaihteli jäsenvaltiosta toiseen (tietojen erilaisten keruu- ja tallennusmenetelmien vuoksi). Näin ollen katsottiin, että ne jäsenvaltiot, jotka eivät vielä voineet vaihtaa tietyntyyppisiä tietoja (esim. koska tarvittava tietokanta oli edelleen kehitteillä), omaksuisivat tiedonvaihtovelvoitteen heti kun se oli mahdollista (ks. asetuksen (EY) N:o 1925/2004 5 artiklan 2 kohta, joka koskee myöhempiä muutoksia sellaisten tietojen luokissa tai alaluokissa, joita jäsenvaltio vaihtaa, tai tavassa, jolla se osallistuu tietojenvaihtoon). Tavoitteena, joka ilmaistiin asetuksen (EY) N:o 1798/2003 17 artiklassa ja asetuksen (EY) N:o 1925/2004 3 artiklassa, oli päästä mahdollisimman täydelliseen tietojenvaihtoon.

| 53. | Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvan tietojenvaihdon toimivuutta pitäisi lisätä. Tulisi tarkastella tehokkaampia tiedonvaihtomenetelmiä, joissa otetaan huomioon viimeaikainen teknologian kehitys ja toimijoiden käyttämät laitteet. Pitäisi myös harkita säännöllisempään ja yksityiskohtaisempaan automaattiseen tietojenvaihtoon siirtymistä jäsenvaltioiden välillä tai jopa suoraa pääsyä kansallisiin tietokantoihin (7).
  Veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä keskustellaan paraikaa mahdollisista tavoista parantaa tämän toimintavälineen käyttöä. EUROCANET-verkoston käytöstä käyty keskustelu on tyypillinen esimerkki siitä, miten jäsenvaltiot käyttävät tätä toimintavälinettä.
  Lisäksi useiden Fiscalis-hanketyöryhmien päätelmät ja näissä työryhmissä parhaillaan käytävä keskustelu ilmentävät jäsenvaltioiden halua parantaa kyseisen toimintavälineen käyttöä ja siirtyä jäsennellympään tietojenvaihtoon liittyen esimerkiksi käytettyihin autoihin ja tuontiin.
  Tilastojen osalta jäsenvaltiot ovat sopineet yksityiskohtaisista suuntaviivoista ja ohjeista, joissa määrätään tarkempien tilastotietojen toimittamisesta niissä tietoluokissa, joihin kuuluvat tiedot vaihdetaan ilman edeltävää pyyntöä. Näitä uusia suuntaviivoja pitäisi soveltaa vuodesta 2007 (toimitettaessa tilastotietoja, jotka liittyvät vuonna 2006 lähetettyihin pyyntöihin ja vastauksiin). |
| --- | --- |

53.

Ilman edeltävää pyyntöä tapahtuvan tietojenvaihdon toimivuutta pitäisi lisätä. Tulisi tarkastella tehokkaampia tiedonvaihtomenetelmiä, joissa otetaan huomioon viimeaikainen teknologian kehitys ja toimijoiden käyttämät laitteet. Pitäisi myös harkita säännöllisempään ja yksityiskohtaisempaan automaattiseen tietojenvaihtoon siirtymistä jäsenvaltioiden välillä tai jopa suoraa pääsyä kansallisiin tietokantoihin (7).

Veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä keskustellaan paraikaa mahdollisista tavoista parantaa tämän toimintavälineen käyttöä. EUROCANET-verkoston käytöstä käyty keskustelu on tyypillinen esimerkki siitä, miten jäsenvaltiot käyttävät tätä toimintavälinettä.

Lisäksi useiden Fiscalis-hanketyöryhmien päätelmät ja näissä työryhmissä parhaillaan käytävä keskustelu ilmentävät jäsenvaltioiden halua parantaa kyseisen toimintavälineen käyttöä ja siirtyä jäsennellympään tietojenvaihtoon liittyen esimerkiksi käytettyihin autoihin ja tuontiin.

Tilastojen osalta jäsenvaltiot ovat sopineet yksityiskohtaisista suuntaviivoista ja ohjeista, joissa määrätään tarkempien tilastotietojen toimittamisesta niissä tietoluokissa, joihin kuuluvat tiedot vaihdetaan ilman edeltävää pyyntöä. Näitä uusia suuntaviivoja pitäisi soveltaa vuodesta 2007 (toimitettaessa tilastotietoja, jotka liittyvät vuonna 2006 lähetettyihin pyyntöihin ja vastauksiin).

| 54. | EUROCANET-hanke (European Carousel Network), johon EU:n 27 jäsenvaltiosta osallistuu 22, tukee sellaista toiminnallista lähestymistapaa, joka mahdollistaa kansallisten petostenvastaisten yksiköiden osallistumisen.
  Tietojen hallinnointi ja analyysi tapahtuu yksinomaan jäsenvaltioiden toimesta. Komissiolla ei ole nykyisellään tietojen käyttöoikeutta, eikä se voi siksi analysoida niitä. Se voi vain tarjota rahallista ja hallinnollista tukea tietojenvaihdolle jäsenvaltioiden välillä. Komissio voisi kuitenkin jäsenvaltioiden pyynnöstä antaa konkreettisempaa tukea, esimerkiksi analysoimalla suuntauksia ja esille tulevia uusia petoksellisia menettelyjä yhteisön tasolla. |
| --- | --- |

54.

EUROCANET-hanke (European Carousel Network), johon EU:n 27 jäsenvaltiosta osallistuu 22, tukee sellaista toiminnallista lähestymistapaa, joka mahdollistaa kansallisten petostenvastaisten yksiköiden osallistumisen.

Tietojen hallinnointi ja analyysi tapahtuu yksinomaan jäsenvaltioiden toimesta. Komissiolla ei ole nykyisellään tietojen käyttöoikeutta, eikä se voi siksi analysoida niitä. Se voi vain tarjota rahallista ja hallinnollista tukea tietojenvaihdolle jäsenvaltioiden välillä. Komissio voisi kuitenkin jäsenvaltioiden pyynnöstä antaa konkreettisempaa tukea, esimerkiksi analysoimalla suuntauksia ja esille tulevia uusia petoksellisia menettelyjä yhteisön tasolla.

| 60. | Tavaroiden yhteisökauppaa koskevat tiedot tulisi toimittaa nopeasti muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden välillä nykyisin vaihdettavien tietojen osalta on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1798/2003 25 artiklassa asetettua kolmen kuukauden määräaikaa. Yhteisökauppaa koskevan tietojenvaihdon nopeuttaminen onkin ollut tärkeimpiä kysymyksiä jäsenvaltioiden kanssa käydyissä keskusteluissa, jotka käynnistettiin komission toukokuussa 2006 julkaisemalla tiedonannolla. Aiheesta on keskusteltu myöhemmin veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.
  ECOFIN-neuvosto pyysi keskustelujen tulosten pohjalta kesäkuussa 2007, että komissio antaisi säädösehdotuksia määräaikojen lyhentämiseksi yhteenvetoilmoituksen toimittamisessa ja näiden tietojen vaihdossa jäsenvaltioiden välillä.
  Neuvosto totesi, että ehdotuksiin tulee liittää vaikutusarviointi. Komissio tekee parhaillaan tätä vaikutusarviointia kyseisten muutosten yrityksille aiheuttamista kustannuksista. |
| --- | --- |

60.

Tavaroiden yhteisökauppaa koskevat tiedot tulisi toimittaa nopeasti muille jäsenvaltioille. Jäsenvaltioiden välillä nykyisin vaihdettavien tietojen osalta on noudatettava asetuksen (EY) N:o 1798/2003 25 artiklassa asetettua kolmen kuukauden määräaikaa. Yhteisökauppaa koskevan tietojenvaihdon nopeuttaminen onkin ollut tärkeimpiä kysymyksiä jäsenvaltioiden kanssa käydyissä keskusteluissa, jotka käynnistettiin komission toukokuussa 2006 julkaisemalla tiedonannolla. Aiheesta on keskusteltu myöhemmin veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.

ECOFIN-neuvosto pyysi keskustelujen tulosten pohjalta kesäkuussa 2007, että komissio antaisi säädösehdotuksia määräaikojen lyhentämiseksi yhteenvetoilmoituksen toimittamisessa ja näiden tietojen vaihdossa jäsenvaltioiden välillä.

Neuvosto totesi, että ehdotuksiin tulee liittää vaikutusarviointi. Komissio tekee parhaillaan tätä vaikutusarviointia kyseisten muutosten yrityksille aiheuttamista kustannuksista.

| 62. | Jäsenvaltioiden kanssa keskustellaan paraikaa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä, tulisiko toimivaltaisille viranomaisille antaa muiden jäsenvaltioiden tietokantoihin sisältyvien tietojen automaattinen käyttömahdollisuus.
  Pääsyä kansallisiin tietokantoihin ehdotettiin jo komission toukokuussa 2006 antamassa tiedonannossa keinona parantaa tietojenvaihtoa (7).
  Monenvälisen lähestymistavan eduista on esimerkkinä tilintarkastustuomioistuimen kohdassa 54 mainitsema EUROCANET-hanke, jonka myötä jäsenvaltioiden veroviranomaiset saavat paremman ja jopa täydellisen käsityksen epäillystä ketjupetoksesta. Kaikilla hankkeessa mukana olevilla jäsenvaltioilla on rajoitukseton oikeus käyttää kaikkia vaihdettuja tietoja. |
| --- | --- |

62.

Jäsenvaltioiden kanssa keskustellaan paraikaa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä, tulisiko toimivaltaisille viranomaisille antaa muiden jäsenvaltioiden tietokantoihin sisältyvien tietojen automaattinen käyttömahdollisuus.

Pääsyä kansallisiin tietokantoihin ehdotettiin jo komission toukokuussa 2006 antamassa tiedonannossa keinona parantaa tietojenvaihtoa (7).

Monenvälisen lähestymistavan eduista on esimerkkinä tilintarkastustuomioistuimen kohdassa 54 mainitsema EUROCANET-hanke, jonka myötä jäsenvaltioiden veroviranomaiset saavat paremman ja jopa täydellisen käsityksen epäillystä ketjupetoksesta. Kaikilla hankkeessa mukana olevilla jäsenvaltioilla on rajoitukseton oikeus käyttää kaikkia vaihdettuja tietoja.

| 65. | Yhteisöhankintaa koskevien yhteenvetoilmoitusten raportoinnin tekemisestä pakolliseksi on keskusteltu useissa Fiscalis-seminaareissa ja -hanketyöryhmissä. Koska tietojen laatuun liittyy ongelmia ja koska toimijat itse ovat usein raportoineet vääriä tietoja, tällaisen raportointivelvoitteen hyödyistä ei ole näyttöä. Lisäksi sen asettaminen aiheuttaisi vakavan uuden hallinnollisen rasitteen toimijoille. |
| --- | --- |

65.

Yhteisöhankintaa koskevien yhteenvetoilmoitusten raportoinnin tekemisestä pakolliseksi on keskusteltu useissa Fiscalis-seminaareissa ja -hanketyöryhmissä. Koska tietojen laatuun liittyy ongelmia ja koska toimijat itse ovat usein raportoineet vääriä tietoja, tällaisen raportointivelvoitteen hyödyistä ei ole näyttöä. Lisäksi sen asettaminen aiheuttaisi vakavan uuden hallinnollisen rasitteen toimijoille.

| 67. | Komission internetsivustolla on vuodesta 2002 alkaen ollut käytössä väline VIES-järjestelmän arvonlisäverotunnisteen varmistamista varten. Vuodesta 2005 on ollut käytössä avoin käyttöliittymä, joka mahdollistaa arvonlisäverotunnisteiden automaattisen tarkistuksen tietojärjestelmissä.
  Yhdentoista jäsenvaltion antama mahdollisuus ristiintarkistaa arvonlisäverotunnisteet verovelvollisten nimien kanssa on hyödyllinen keino estää arvonlisäverotunnisteiden väärinkäyttö. |
| --- | --- |

67.

Komission internetsivustolla on vuodesta 2002 alkaen ollut käytössä väline VIES-järjestelmän arvonlisäverotunnisteen varmistamista varten. Vuodesta 2005 on ollut käytössä avoin käyttöliittymä, joka mahdollistaa arvonlisäverotunnisteiden automaattisen tarkistuksen tietojärjestelmissä.

Yhdentoista jäsenvaltion antama mahdollisuus ristiintarkistaa arvonlisäverotunnisteet verovelvollisten nimien kanssa on hyödyllinen keino estää arvonlisäverotunnisteiden väärinkäyttö.

| 68. | Tietotekniikkaa käsittelevän pysyvän komitean (SCIT) kokouksessa kesäkuussa 2007 sovittiin, että on selkeytettävä tulkintaa sitä, mitä VIES-järjestelmässä tarkoitetaan verovelvollisten taloudellisen toiminnan aloittamis- ja päättymispäivällä. |
| --- | --- |

68.

Tietotekniikkaa käsittelevän pysyvän komitean (SCIT) kokouksessa kesäkuussa 2007 sovittiin, että on selkeytettävä tulkintaa sitä, mitä VIES-järjestelmässä tarkoitetaan verovelvollisten taloudellisen toiminnan aloittamis- ja päättymispäivällä.

| 69–70. | Komissio työskentelee parhaillaan VIES-järjestelmän uudenaikaistamiseksi. Tämä tarjoaa tilaisuuden parantaa hallinnollista yhteistyötä alv-petosten torjunnassa.
  Hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa maaliskuussa 2004 esitellyssä VIES II -järjestelmän toteutettavuustutkimuksessa ehdotettiin tälle uudenaikaistamiselle suunnitelmaa, jota jäsenvaltiot eivät kuitenkaan hyväksyneet.
  Erityisen ongelman aiheutti oikeusperustan puuttuminen. Tämä kävi selväksi työssä, johon ryhdyttiin palvelujen lisäämiseksi VIES-järjestelmään (B2B). Nämä toimet aloitettiin sillä olettamuksella, että oikeusperusta hyväksyttäisiin 1. tammikuuta 2007 mennessä. Koska oikeusperusta – jota ei ole vieläkään hyväksytty – puuttuu, vain puolet jäsenvaltioista on siirtynyt täytäntöönpanoon. Koska niiden tekemistä investoinneista on saatu vain vähäistä hyötyä toiminnan kannalta, monet jäsenvaltiot ovat hyvin haluttomia toistamaan tätä lähestymistapaa.
  ”Yhden luukun järjestelmän” osalta tämä oikeusperusta on muuttunut toteutettavuustutkimuksesta käytyjen keskustelujen jälkeen, mikä on johtanut kolmeen uuteen osahankkeeseen, joista keskustellaan edelleen neuvostossa. Vasta kesäkuussa 2007 pidetyssä tietotekniikkaa käsittelevän pysyvän komitean kokouksessa voitiin katsoa, että oli saavutettu riittävä yhteisymmärrys toimien aloittamiseksi.
  Sähköisiin lomakkeisiin liittyvä työ etenee vain niiden lomakkeiden osalta, joiden katsottiin olevan riittävän vakaalla pohjalla (kolme). Muista lomakkeista on keskusteltava lisää hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ja työryhmissä: sekä itse lomakkeiden sisällöstä että niiden XML-muotoon siirtämisen hyödyllisyydestä.
  Tietojen laatuun liittyen on käynnistetty työ määräaikojen lyhentämiseksi ja historiallisten alv-rekisterien käsittelyn parantamiseksi. Sekä määräaikojen lyhentämisestä että muista tietojen laatuun liittyvistä hankkeista on kuitenkin vielä keskusteltava hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ennen kuin työ voidaan aloittaa.
  Mitä tulee viiveisiin tiedon keruussa ja kokoamisessa, jäsenvaltioiden kanssa käydään keskusteluja alv-yhteenvetoilmoitusten jättöaikojen lyhentämiseksi yhteen kuukauteen sekä tietojen toimittamiseksi nopeammin muille jäsenvaltioille (samoin yhdessä kuukaudessa). |
| --- | --- |

69–70.

Komissio työskentelee parhaillaan VIES-järjestelmän uudenaikaistamiseksi. Tämä tarjoaa tilaisuuden parantaa hallinnollista yhteistyötä alv-petosten torjunnassa.

Hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa maaliskuussa 2004 esitellyssä VIES II -järjestelmän toteutettavuustutkimuksessa ehdotettiin tälle uudenaikaistamiselle suunnitelmaa, jota jäsenvaltiot eivät kuitenkaan hyväksyneet.

Erityisen ongelman aiheutti oikeusperustan puuttuminen. Tämä kävi selväksi työssä, johon ryhdyttiin palvelujen lisäämiseksi VIES-järjestelmään (B2B). Nämä toimet aloitettiin sillä olettamuksella, että oikeusperusta hyväksyttäisiin 1. tammikuuta 2007 mennessä. Koska oikeusperusta – jota ei ole vieläkään hyväksytty – puuttuu, vain puolet jäsenvaltioista on siirtynyt täytäntöönpanoon. Koska niiden tekemistä investoinneista on saatu vain vähäistä hyötyä toiminnan kannalta, monet jäsenvaltiot ovat hyvin haluttomia toistamaan tätä lähestymistapaa.

”Yhden luukun järjestelmän” osalta tämä oikeusperusta on muuttunut toteutettavuustutkimuksesta käytyjen keskustelujen jälkeen, mikä on johtanut kolmeen uuteen osahankkeeseen, joista keskustellaan edelleen neuvostossa. Vasta kesäkuussa 2007 pidetyssä tietotekniikkaa käsittelevän pysyvän komitean kokouksessa voitiin katsoa, että oli saavutettu riittävä yhteisymmärrys toimien aloittamiseksi.

Sähköisiin lomakkeisiin liittyvä työ etenee vain niiden lomakkeiden osalta, joiden katsottiin olevan riittävän vakaalla pohjalla (kolme). Muista lomakkeista on keskusteltava lisää hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ja työryhmissä: sekä itse lomakkeiden sisällöstä että niiden XML-muotoon siirtämisen hyödyllisyydestä.

Tietojen laatuun liittyen on käynnistetty työ määräaikojen lyhentämiseksi ja historiallisten alv-rekisterien käsittelyn parantamiseksi. Sekä määräaikojen lyhentämisestä että muista tietojen laatuun liittyvistä hankkeista on kuitenkin vielä keskusteltava hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa ennen kuin työ voidaan aloittaa.

Mitä tulee viiveisiin tiedon keruussa ja kokoamisessa, jäsenvaltioiden kanssa käydään keskusteluja alv-yhteenvetoilmoitusten jättöaikojen lyhentämiseksi yhteen kuukauteen sekä tietojen toimittamiseksi nopeammin muille jäsenvaltioille (samoin yhdessä kuukaudessa).

| 71–72. | Veroviranomaisten läsnäolo toisissa jäsenvaltioissa on joustava väline hallinnolliseen yhteistyöhön. Jäsenvaltioita on useaan otteeseen (Fiscalis-seminaareissa ja veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän kokouksissa) kannustettu käyttämään sitä enemmän. |
| --- | --- |

71–72.

Veroviranomaisten läsnäolo toisissa jäsenvaltioissa on joustava väline hallinnolliseen yhteistyöhön. Jäsenvaltioita on useaan otteeseen (Fiscalis-seminaareissa ja veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän kokouksissa) kannustettu käyttämään sitä enemmän.

| 75. | Komissio on monenvälisten tarkastusten käyttöä tukeakseen perustanut monenvälisten tarkastusten pysyvän foorumin näiden tarkastusten edistämistä ja arviointia ja niihin liittyvien parhaiden toimintatapojen vaihtoa varten.
  Tavoitteena on myös parantaa teknisiä mahdollisuuksia yhteistyöhön monenvälisissä tarkastuksissa. CCN-verkon uusi versio on vuoden 2006 lopusta lähtien antanut jäsenvaltioille mahdollisuuden jälleenlähettää sähköpostiviestit (esim. keskusyhteystoimistojen pyynnöt) turvatusti paikallisvirastoihin. Vuoden 2007 loppuun mennessä monenvälisen tarkastuksen osanottajien käyttöön tulee suora sähköinen yhteys turvattua kanavaa pitkin. |
| --- | --- |

75.

Komissio on monenvälisten tarkastusten käyttöä tukeakseen perustanut monenvälisten tarkastusten pysyvän foorumin näiden tarkastusten edistämistä ja arviointia ja niihin liittyvien parhaiden toimintatapojen vaihtoa varten.

Tavoitteena on myös parantaa teknisiä mahdollisuuksia yhteistyöhön monenvälisissä tarkastuksissa. CCN-verkon uusi versio on vuoden 2006 lopusta lähtien antanut jäsenvaltioille mahdollisuuden jälleenlähettää sähköpostiviestit (esim. keskusyhteystoimistojen pyynnöt) turvatusti paikallisvirastoihin. Vuoden 2007 loppuun mennessä monenvälisen tarkastuksen osanottajien käyttöön tulee suora sähköinen yhteys turvattua kanavaa pitkin.

| 76. | Vuonna 2006 käynnistettiin 16 uutta monenvälistä tarkastusta ja järjestettiin yhteensä 58 monenvälistä tarkastuskokousta ja 5 monenvälisten tarkastusten valintakokousta. Kesäkuussa 2006 pidetyn Fiscalis-seminaarin jälkeen lisää jäsenvaltioita on käynnistänyt monenvälisiä tarkastuksia. |
| --- | --- |

76.

Vuonna 2006 käynnistettiin 16 uutta monenvälistä tarkastusta ja järjestettiin yhteensä 58 monenvälistä tarkastuskokousta ja 5 monenvälisten tarkastusten valintakokousta. Kesäkuussa 2006 pidetyn Fiscalis-seminaarin jälkeen lisää jäsenvaltioita on käynnistänyt monenvälisiä tarkastuksia.

| 79. | Koska hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa (jonka toiminta on luonteeltaan teknisempää) on vaikeaa saavuttaa yksimielisyyttä, joistain kysymyksistä keskustellaan nyt luonteeltaan poliittisemmassa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä neuvoston päätelmien (ECOFIN-neuvoston kokoukset marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007) pohjalta. |
| --- | --- |

79.

Koska hallinnollisen yhteistyön pysyvässä komiteassa (jonka toiminta on luonteeltaan teknisempää) on vaikeaa saavuttaa yksimielisyyttä, joistain kysymyksistä keskustellaan nyt luonteeltaan poliittisemmassa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä neuvoston päätelmien (ECOFIN-neuvoston kokoukset marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007) pohjalta.

| 80. | ”Trend form” otettiin käyttöön petosten uusiin suuntauksiin liittyvien tietojen antamiseksi. Komissio on lähes jokaisessa hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa kannustanut jäsenvaltioita jakamaan tietoja tätä lomaketta käyttäen.
  Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, näitä ”trend form” -lomakkeita ei ole toistaiseksi käytetty. Idea on kuitenkin otettu osaksi EUROCANET-hanketta, jonka tarkoituksena on myös jakaa kokemuksia ja parhaita toimintatapoja. Uusista trendeistä ja kehityssuuntauksista ei ole toistaiseksi vaihdettu tietoa jäsenvaltioiden välillä, mutta jäsenvaltiot keskustelevat EUROCANET-ryhmässä uusista kehityskuluista ja esille tulevista petollisista menettelyistä. |
| --- | --- |

80.

”Trend form” otettiin käyttöön petosten uusiin suuntauksiin liittyvien tietojen antamiseksi. Komissio on lähes jokaisessa hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa kannustanut jäsenvaltioita jakamaan tietoja tätä lomaketta käyttäen.

Kuten tilintarkastustuomioistuin toteaa, näitä ”trend form” -lomakkeita ei ole toistaiseksi käytetty. Idea on kuitenkin otettu osaksi EUROCANET-hanketta, jonka tarkoituksena on myös jakaa kokemuksia ja parhaita toimintatapoja. Uusista trendeistä ja kehityssuuntauksista ei ole toistaiseksi vaihdettu tietoa jäsenvaltioiden välillä, mutta jäsenvaltiot keskustelevat EUROCANET-ryhmässä uusista kehityskuluista ja esille tulevista petollisista menettelyistä.

| 81. | Valvontajärjestelmä on yhtenä aiheena keskusteluissa, joita käydään jäsenvaltioiden kanssa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä. |
| --- | --- |

81.

Valvontajärjestelmä on yhtenä aiheena keskusteluissa, joita käydään jäsenvaltioiden kanssa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.

| 82. | Komissio teki toukokuussa 2006 julkaisemassaan tiedonannossa (8) arvioinnin nykyisestä lainsäädännöstä ja hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvästä käytännöstä (mm. alv-alan yhteistyöstä). Siinä esitettiin tapoja tarkastella, miten tätä yhteistyötä voidaan parantaa.
  Neuvosto on sittemmin keskustellut hallinnollisesta yhteistyöstä petostentorjunnassa (ECOFIN-neuvoston kokoukset marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007) ja kehottanut komissiota lisätoimiin erityisesti alv-alalla. Komissio on nyt panostanut runsaasti resursseja näiden keskustelujen jatkotoimiin. Veropetosten torjunnan strategiatyöryhmä on perustettu, ja se on järjestänyt tähän mennessä kuusi kokousta.
  Tällä välin jäsenvaltiot ovat saaneet enemmän kokemusta hallinnollisen yhteistyön organisatorisesta järjestämisestä ja mahdollisista yhteistyöongelmista, jotka saattavat liittyä toimivaltaisten viranomaisten hallinnolliseen organisaatioon jäsenvaltioissa. Tämä erityiskysymys on aiheena tulevassa arvioinnissa, joka on määrä julkaista vuonna 2008.
  Hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Asiasta on vaikea antaa yleisiä suuntaviivoja, koska parhaiten soveltuva organisaatio riippuu tekijöistä, jotka voivat vaihdella jäsenvaltioittain (valtion alueen laajuus, verovelvollisten lukumäärä, viranomaisten yleinen rakenne jne.). |
| --- | --- |

82.

Komissio teki toukokuussa 2006 julkaisemassaan tiedonannossa (8) arvioinnin nykyisestä lainsäädännöstä ja hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvästä käytännöstä (mm. alv-alan yhteistyöstä). Siinä esitettiin tapoja tarkastella, miten tätä yhteistyötä voidaan parantaa.

Neuvosto on sittemmin keskustellut hallinnollisesta yhteistyöstä petostentorjunnassa (ECOFIN-neuvoston kokoukset marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007) ja kehottanut komissiota lisätoimiin erityisesti alv-alalla. Komissio on nyt panostanut runsaasti resursseja näiden keskustelujen jatkotoimiin. Veropetosten torjunnan strategiatyöryhmä on perustettu, ja se on järjestänyt tähän mennessä kuusi kokousta.

Tällä välin jäsenvaltiot ovat saaneet enemmän kokemusta hallinnollisen yhteistyön organisatorisesta järjestämisestä ja mahdollisista yhteistyöongelmista, jotka saattavat liittyä toimivaltaisten viranomaisten hallinnolliseen organisaatioon jäsenvaltioissa. Tämä erityiskysymys on aiheena tulevassa arvioinnissa, joka on määrä julkaista vuonna 2008.

Hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu kansallisten viranomaisten toimivaltaan. Asiasta on vaikea antaa yleisiä suuntaviivoja, koska parhaiten soveltuva organisaatio riippuu tekijöistä, jotka voivat vaihdella jäsenvaltioittain (valtion alueen laajuus, verovelvollisten lukumäärä, viranomaisten yleinen rakenne jne.).

| 83. | Komissio (OLAF) on useaan otteeseen pyytänyt oikeutta käyttää vaihdettuja tietoja, mutta turhaan.
  Jos tiedot olisivat komission (OLAFin) käytettävissä, se voisi toimia paremmin palvelukeskuksena jäsenvaltioiden hallintoyksiköille. Se voisi tuoda merkittävää lisäarvoa alv-petosten torjuntaan tekemällä analyyseja suuntauksista ja havaituista petollisista menettelyistä (arvioimatta sitä, missä määrin petoksia esiintyy). Analyysit tehtäisiin koko yhteisön näkökulmasta ja annettaisiin kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin toistaiseksi kieltäytyneet antamasta näitä tietoja komission käyttöön, vaikka ne voisivat hyötyä sen (OLAFin) operatiivisesta ja tiedonhankintatuesta petosten havaitsemiseksi ajoissa. |
| --- | --- |

83.

Komissio (OLAF) on useaan otteeseen pyytänyt oikeutta käyttää vaihdettuja tietoja, mutta turhaan.

Jos tiedot olisivat komission (OLAFin) käytettävissä, se voisi toimia paremmin palvelukeskuksena jäsenvaltioiden hallintoyksiköille. Se voisi tuoda merkittävää lisäarvoa alv-petosten torjuntaan tekemällä analyyseja suuntauksista ja havaituista petollisista menettelyistä (arvioimatta sitä, missä määrin petoksia esiintyy). Analyysit tehtäisiin koko yhteisön näkökulmasta ja annettaisiin kaikkien jäsenvaltioiden käyttöön. Jäsenvaltiot ovat kuitenkin toistaiseksi kieltäytyneet antamasta näitä tietoja komission käyttöön, vaikka ne voisivat hyötyä sen (OLAFin) operatiivisesta ja tiedonhankintatuesta petosten havaitsemiseksi ajoissa.

| 84. | Komissio on ehdottanut tietojenvaihdon laatuarvioinnin tekemistä otosten perusteella, jotta voidaan määrittää tietovirran pullonkaulat. Tätä ehdotettiin hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa joulukuussa 2006. Monet jäsenvaltiot ilmaisivat kiinnostuksensa osallistua tällaiseen hankkeeseen. Asiaa käsittelevä Fiscalis-hanketyöryhmä käynnistetään vuoden 2008 ensimmäisen neljänneksen aikana. |
| --- | --- |

84.

Komissio on ehdottanut tietojenvaihdon laatuarvioinnin tekemistä otosten perusteella, jotta voidaan määrittää tietovirran pullonkaulat. Tätä ehdotettiin hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksessa joulukuussa 2006. Monet jäsenvaltiot ilmaisivat kiinnostuksensa osallistua tällaiseen hankkeeseen. Asiaa käsittelevä Fiscalis-hanketyöryhmä käynnistetään vuoden 2008 ensimmäisen neljänneksen aikana.

| 87. | Komissio on monesti yrittänyt aikaansaada sopimusta arvolisäverotunnisteiden peruuttamisesta. Jäsenvaltiot eivät ole vielä onnistuneet sopimaan asiasta. |
| --- | --- |

87.

Komissio on monesti yrittänyt aikaansaada sopimusta arvolisäverotunnisteiden peruuttamisesta. Jäsenvaltiot eivät ole vielä onnistuneet sopimaan asiasta.

| 88–90. | Komissio on vakuuttunut siitä, että vain lainsäädännöllä voidaan lujittaa useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavia syytetoimia, kun veromenetyksiä tapahtuu muissa jäsenvaltioissa (9). Asiasta on aloitettu keskustelu veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.
  Uusien rikosoikeudellisten toimenpiteiden käyttöönotto on osoittautunut vaikeaksi, vaikka sellaisia on usein pyydetty. Esimerkiksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan nojalla tehty Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus, joka allekirjoitettiin vuonna 1995, tuli voimaan vasta vuonna 2002 jäsenvaltioiden ratifioinnin jälkeen.
  Komissio on lisäksi antanut ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta (KOM(2001) 272). Ehdotus sisältää säännöksiä Euroopan yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavien rikkomusten syytteeseenpanosta.
  Komissio on myös ehdottanut asetusta keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (KOM(2006) 473). Asetusehdotus sisältää säännöt keskinäisen hallinnollisen avunannon muodossa toteutettavasta monialaisesta petoksentorjunnasta sekä tarvittavasta kytköksestä oikeudellisiin jatkotoimiin, joka on välttämätön edellytys tehokkaille syytetoimille. |
| --- | --- |

88–90.

Komissio on vakuuttunut siitä, että vain lainsäädännöllä voidaan lujittaa useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavia syytetoimia, kun veromenetyksiä tapahtuu muissa jäsenvaltioissa (9). Asiasta on aloitettu keskustelu veropetosten torjunnan strategiatyöryhmässä.

Uusien rikosoikeudellisten toimenpiteiden käyttöönotto on osoittautunut vaikeaksi, vaikka sellaisia on usein pyydetty. Esimerkiksi Euroopan unionista tehdyn sopimuksen K.3 artiklan nojalla tehty Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamista koskeva yleissopimus, joka allekirjoitettiin vuonna 1995, tuli voimaan vasta vuonna 2002 jäsenvaltioiden ratifioinnin jälkeen.

Komissio on lisäksi antanut ehdotuksen Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviksi yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta (KOM(2001) 272). Ehdotus sisältää säännöksiä Euroopan yhteisön taloudellisiin etuihin vaikuttavien rikkomusten syytteeseenpanosta.

Komissio on myös ehdottanut asetusta keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (KOM(2006) 473). Asetusehdotus sisältää säännöt keskinäisen hallinnollisen avunannon muodossa toteutettavasta monialaisesta petoksentorjunnasta sekä tarvittavasta kytköksestä oikeudellisiin jatkotoimiin, joka on välttämätön edellytys tehokkaille syytetoimille.

| 91. | Komission kannan mukaan arvonlisävero sisältyy yleissopimuksen soveltamisalaan. Komissio pahoittelee neuvoston omaksumaa kantaa, joka on vastoin yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisia etuja (10). |
| --- | --- |

91.

Komission kannan mukaan arvonlisävero sisältyy yleissopimuksen soveltamisalaan. Komissio pahoittelee neuvoston omaksumaa kantaa, joka on vastoin yhteisön ja jäsenvaltioiden taloudellisia etuja (10).

| 92. | Komissio on antanut toimeksi selvityksen, jossa toimeksisaajan on määrä tehdä perusteellinen arviolaskelma veropetosten määrästä EU:n eri jäsenvaltioissa kolmen eri tilastomallin perusteella. Alv-petosten määrää koskevat alustavat tulokset on määrä saada vuoden 2007 loppuun mennessä. |
| --- | --- |

92.

Komissio on antanut toimeksi selvityksen, jossa toimeksisaajan on määrä tehdä perusteellinen arviolaskelma veropetosten määrästä EU:n eri jäsenvaltioissa kolmen eri tilastomallin perusteella. Alv-petosten määrää koskevat alustavat tulokset on määrä saada vuoden 2007 loppuun mennessä.

PÄÄTELMÄT JA SUOSITUKSET

| 94–103. | Komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen päätelmiä tervetulleina. Päätelmät vastaavat komission 31. toukokuuta 2006 julkaiseman tiedonannon päätelmiä: alv-alan hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvää lainsäädäntöä on lujitettu, mutta jäsenvaltiot eivät ole vielä hyödyntäneet riittävästi sen tarjoamia uusia mahdollisuuksia eikä hallinnollisen yhteistyön laajuus ole oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen.
  Komissio kannustaa jäsenvaltioita parantamaan hallinnollista yhteistyötään nykyisen lainsäädännön puitteissa. Ongelmista (esim. viivästyneet vastaukset, väliaikaisten vastausten puuttuminen ja vähän käytetyt mahdollisuudet veroviranomaisten läsnäoloon toisissa jäsenvaltioissa ja samanaikaisiin ja monenvälisiin tarkastuksiin) keskustellaan hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa ja Fiscalis-seminaareissa.
  Pyrkiessään parantamaan hallinnollista yhteistyötä komissiolla on vastassaan useita esteitä:






  — | alan lainsäädäntö voidaan antaa vain yksimielisellä päätöksellä, mikä johtaa väistämättä vaikeisiin neuvotteluihin ja poliittisiin kompromisseihin, |
| --- | --- | --- |

94–103.

Komissio pitää tilintarkastustuomioistuimen päätelmiä tervetulleina. Päätelmät vastaavat komission 31. toukokuuta 2006 julkaiseman tiedonannon päätelmiä: alv-alan hallinnolliseen yhteistyöhön liittyvää lainsäädäntöä on lujitettu, mutta jäsenvaltiot eivät ole vielä hyödyntäneet riittävästi sen tarjoamia uusia mahdollisuuksia eikä hallinnollisen yhteistyön laajuus ole oikeassa suhteessa verrattuna yhteisön sisäisen kaupan laajuuteen.

Komissio kannustaa jäsenvaltioita parantamaan hallinnollista yhteistyötään nykyisen lainsäädännön puitteissa. Ongelmista (esim. viivästyneet vastaukset, väliaikaisten vastausten puuttuminen ja vähän käytetyt mahdollisuudet veroviranomaisten läsnäoloon toisissa jäsenvaltioissa ja samanaikaisiin ja monenvälisiin tarkastuksiin) keskustellaan hallinnollisen yhteistyön pysyvän komitean kokouksissa ja Fiscalis-seminaareissa.

Pyrkiessään parantamaan hallinnollista yhteistyötä komissiolla on vastassaan useita esteitä:

—

alan lainsäädäntö voidaan antaa vain yksimielisellä päätöksellä, mikä johtaa väistämättä vaikeisiin neuvotteluihin ja poliittisiin kompromisseihin,

| — | hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan, |
| --- | --- |

—

hallinnollinen organisaatio jäsenvaltioissa kuuluu ensisijaisesti jäsenvaltioiden toimivaltaan,

| — | jäsenvaltioiden hallinnolliseen yhteistyöhön käyttämät resurssit ovat rajalliset. Joissain jäsenvaltioissa niitä pyritään jopa vähentämään. |
| --- | --- |

—

jäsenvaltioiden hallinnolliseen yhteistyöhön käyttämät resurssit ovat rajalliset. Joissain jäsenvaltioissa niitä pyritään jopa vähentämään.

| 104. | Komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen suosituksista, jotka ovat samoilla linjoilla komission toukokuussa 2006 julkaistussa tiedonannossa ilmaisemien kantojen kanssa.
  Alv-petosten tärkeyden vuoksi komissio aikoo edelleen viedä eteenpäin poliittista keskustelua siitä, tarvitaanko veropetosten torjunnan tehostamiseksi EU-tason strategia. Keskustelu käynnistyi toukokuussa 2006, ja ECOFIN-neuvosto osallistui siihen päätelmissään marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007. Komissio on päätelmien jatkotoimia varten perustanut jäsenvaltioiden kanssa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän. Se on luonteeltaan poliittisempi kuin hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea, ja se tarkastelee:






  — | muiden jäsenvaltioiden tietokantoihin sisältyvien tietojen suoraa ja automaattista käyttömahdollisuutta, nopeampaa ja yksityiskohtaisempaa tietojenvaihtoa sekä toisten jäsenvaltioiden pyyntöjä, |
| --- | --- | --- |

104.

Komissio on yhtä mieltä tilintarkastustuomioistuimen suosituksista, jotka ovat samoilla linjoilla komission toukokuussa 2006 julkaistussa tiedonannossa ilmaisemien kantojen kanssa.

Alv-petosten tärkeyden vuoksi komissio aikoo edelleen viedä eteenpäin poliittista keskustelua siitä, tarvitaanko veropetosten torjunnan tehostamiseksi EU-tason strategia. Keskustelu käynnistyi toukokuussa 2006, ja ECOFIN-neuvosto osallistui siihen päätelmissään marraskuussa 2006 ja kesäkuussa 2007. Komissio on päätelmien jatkotoimia varten perustanut jäsenvaltioiden kanssa veropetosten torjunnan strategiatyöryhmän. Se on luonteeltaan poliittisempi kuin hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea, ja se tarkastelee:

—

muiden jäsenvaltioiden tietokantoihin sisältyvien tietojen suoraa ja automaattista käyttömahdollisuutta, nopeampaa ja yksityiskohtaisempaa tietojenvaihtoa sekä toisten jäsenvaltioiden pyyntöjä,

| — | tarvetta ryhtyä petosten tekijöitä vastaan toimenpiteisiin (mm. seuraamukset ja rikosoikeudelliset menettelyt), jotka ovat toisiinsa verrattavia riippumatta siitä, johtaako petos veromenetyksiin kyseisessä jäsenvaltiossa, |
| --- | --- |

—

tarvetta ryhtyä petosten tekijöitä vastaan toimenpiteisiin (mm. seuraamukset ja rikosoikeudelliset menettelyt), jotka ovat toisiinsa verrattavia riippumatta siitä, johtaako petos veromenetyksiin kyseisessä jäsenvaltiossa,

| — | tavaroiden yhteisökauppaa koskevien yhteenvetoilmoitusten jättöaikojen lyhentämistä. Tähän kysymykseen liittyen komissio arvioi parhaillaan kyseisten muutosten vaikutuksia yrityksiin. Mahdollisen säädösehdotuksen laajuus määräytyy vaikutusarvioinnin tulosten pohjalta. |
| --- | --- |

—

tavaroiden yhteisökauppaa koskevien yhteenvetoilmoitusten jättöaikojen lyhentämistä. Tähän kysymykseen liittyen komissio arvioi parhaillaan kyseisten muutosten vaikutuksia yrityksiin. Mahdollisen säädösehdotuksen laajuus määräytyy vaikutusarvioinnin tulosten pohjalta.

Komissio kannustaa jäsenvaltioita myös käyttämään paremmin hyväkseen nykyistä yhteisön tasolla tarjolla olevaa operatiivista ja tiedonhankintatukea, josta huolehtii Euroopan petostentorjuntavirasto OLAF.

| 105–107. | Komissio toteuttaa jo useita aloitteita tukeakseen ja parantaakseen hallinnollista yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden välillä:






  — | Eri jäsenvaltioiden paikallisvirastojen välistä tietojenvaihtoa varten otetaan vuoden 2007 lopusta käyttöön turvattu sähköinen viestintäkanava hajautetun viestinnän tukemiseksi. |
| --- | --- | --- |

105–107.

Komissio toteuttaa jo useita aloitteita tukeakseen ja parantaakseen hallinnollista yhteistyötä EU:n jäsenvaltioiden välillä:

—

Eri jäsenvaltioiden paikallisvirastojen välistä tietojenvaihtoa varten otetaan vuoden 2007 lopusta käyttöön turvattu sähköinen viestintäkanava hajautetun viestinnän tukemiseksi.

| — | Jäsenvaltioiden käyttöön on annettu kattavat suuntaviivat tietopyyntölomakkeita varten. Kehitteillä ovat uudet XML-muotoiset sähköiset lomakkeet, jotka otetaan käyttöön vuoden 2008 alusta. |
| --- | --- |

—

Jäsenvaltioiden käyttöön on annettu kattavat suuntaviivat tietopyyntölomakkeita varten. Kehitteillä ovat uudet XML-muotoiset sähköiset lomakkeet, jotka otetaan käyttöön vuoden 2008 alusta.

| — | Fiscalis-hanketyöryhmät keskustelevat parhaillaan siitä, miten voitaisiin siirtyä jäsennellympään tietojenvaihtoon erityisissä tapauksissa, esimerkiksi käytettyihin autoihin ja tuontiin liittyen. |
| --- | --- |

—

Fiscalis-hanketyöryhmät keskustelevat parhaillaan siitä, miten voitaisiin siirtyä jäsennellympään tietojenvaihtoon erityisissä tapauksissa, esimerkiksi käytettyihin autoihin ja tuontiin liittyen.

| — | Komissio on perustanut monenvälisten tarkastusten pysyvän foorumin niiden edistämistä ja arviointia sekä niihin liittyvien parhaiden toimintatapojen vaihtoa varten. |
| --- | --- |

—

Komissio on perustanut monenvälisten tarkastusten pysyvän foorumin niiden edistämistä ja arviointia sekä niihin liittyvien parhaiden toimintatapojen vaihtoa varten.

| — | Komissio on antanut yksityiskohtaiset ohjeet ja suuntaviivat hallinnollista yhteistyötä koskevien tilastotietojen toimittamisesta saadakseen paremman käsityksen tämän yhteistyön toiminnasta. |
| --- | --- |

—

Komissio on antanut yksityiskohtaiset ohjeet ja suuntaviivat hallinnollista yhteistyötä koskevien tilastotietojen toimittamisesta saadakseen paremman käsityksen tämän yhteistyön toiminnasta.

| — | Komissio on ehdottanut palautemekanismia, joka voisi lisätä motivaatiota (spontaaniin) tietojenvaihtoon. Jäsenvaltiot ovat sopineet tarkastelevansa ideaa lähemmin vuoden 2008 kuluessa. |
| --- | --- |

—

Komissio on ehdottanut palautemekanismia, joka voisi lisätä motivaatiota (spontaaniin) tietojenvaihtoon. Jäsenvaltiot ovat sopineet tarkastelevansa ideaa lähemmin vuoden 2008 kuluessa.

| — | Komissio julkaisee vuonna 2008 arvioinnin alv-alan hallinnollisesta yhteistyöstä. Arviointi tulee sisältämään analyysin myös kansallisten keskusyhteystoimistojen toiminnasta EU:n jäsenvaltioissa. |
| --- | --- |

—

Komissio julkaisee vuonna 2008 arvioinnin alv-alan hallinnollisesta yhteistyöstä. Arviointi tulee sisältämään analyysin myös kansallisten keskusyhteystoimistojen toiminnasta EU:n jäsenvaltioissa.

| 108. | VIES-järjestelmään liittyen sovittiin kesäkuussa 2007, että on selkeytettävä tulkintaa sitä, mitä tarkoitetaan verovelvollisten taloudellisen toiminnan aloittamis- ja päättymispäivällä, jotta voidaan täsmentää ja täydentää näitä tietoja. Käyttöön on otettu avoin käyttöliittymä, joka mahdollistaa arvonlisäverotunnisteiden automaattisen tarkistuksen tietojärjestelmissä, ja työ on käynnissä VIES-järjestelmän uudenaikaistamiseksi. |
| --- | --- |

108.

VIES-järjestelmään liittyen sovittiin kesäkuussa 2007, että on selkeytettävä tulkintaa sitä, mitä tarkoitetaan verovelvollisten taloudellisen toiminnan aloittamis- ja päättymispäivällä, jotta voidaan täsmentää ja täydentää näitä tietoja. Käyttöön on otettu avoin käyttöliittymä, joka mahdollistaa arvonlisäverotunnisteiden automaattisen tarkistuksen tietojärjestelmissä, ja työ on käynnissä VIES-järjestelmän uudenaikaistamiseksi.

| 109. | Komissio aikoo edelleen ajaa jäsenvaltioiden välistä sopimusta arvolisäverotunnisteiden peruuttamisesta. |
| --- | --- |

109.

Komissio aikoo edelleen ajaa jäsenvaltioiden välistä sopimusta arvolisäverotunnisteiden peruuttamisesta.

| 110. | Komissio on käynnistänyt selvityksen perusteellisen arvion tekemiseksi veropetosten määrästä EU:n jäsenvaltioissa. Alv-petosten määrää koskevat alustavat tulokset on määrä saada vuoden 2007 loppuun mennessä. |
| --- | --- |

110.

Komissio on käynnistänyt selvityksen perusteellisen arvion tekemiseksi veropetosten määrästä EU:n jäsenvaltioissa. Alv-petosten määrää koskevat alustavat tulokset on määrä saada vuoden 2007 loppuun mennessä.

| 111. | Jotta useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavat syytetoimet olisivat tehokkaita, tarvitaan kattavaa lainsäädäntöä. Komissio on ehdottanut säädöksiä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta (KOM(2001) 272) ja asetusta keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (KOM(2006) 473). Viimeksi mainittu ehdotus, jossa on otettu suurelta osin huomioon Euroopan parlamentin 25. toukokuuta 2005 antama suositus, ei kata itse syytetoimia vaan siinä säädettäisiin toimenpiteistä, joilla varmistetaan kytkös oikeudellisiin jatkotoimiin ja perinnän tuki. |
| --- | --- |

111.

Jotta useammassa kuin yhdessä jäsenvaltiossa toteutettavat syytetoimet olisivat tehokkaita, tarvitaan kattavaa lainsäädäntöä. Komissio on ehdottanut säädöksiä, kuten Euroopan parlamentin ja neuvoston direktiiviä yhteisön taloudellisten etujen rikosoikeudellisesta suojaamisesta (KOM(2001) 272) ja asetusta keskinäisestä hallinnollisesta avunannosta Euroopan yhteisön taloudellisten etujen suojaamisessa petoksilta ja muulta laittomalta toiminnalta (KOM(2006) 473). Viimeksi mainittu ehdotus, jossa on otettu suurelta osin huomioon Euroopan parlamentin 25. toukokuuta 2005 antama suositus, ei kata itse syytetoimia vaan siinä säädettäisiin toimenpiteistä, joilla varmistetaan kytkös oikeudellisiin jatkotoimiin ja perinnän tuki.

| 112. | Komissio panee merkille petostentorjuntaa koskevan lainsäädännön yksinkertaistamista ja konsolidoimista koskevat tilintarkastustuomioistuimen suositukset. Komissio tutkii mahdollisuutta konsolidoida lainsäädäntöä EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan nojalla. |
| --- | --- |

112.

Komissio panee merkille petostentorjuntaa koskevan lainsäädännön yksinkertaistamista ja konsolidoimista koskevat tilintarkastustuomioistuimen suositukset. Komissio tutkii mahdollisuutta konsolidoida lainsäädäntöä EY:n perustamissopimuksen 280 artiklan nojalla.

---

(1)  Komission tiedonanto neuvostolle, Euroopan parlamentille ja Euroopan talous- ja sosiaalikomitealle koordinoidusta strategiasta veropetosten torjunnan tehostamiseksi, KOM(2006) 254, 31.5.2006.

(2)  Neuvoston asetus (EY) N:o 1798/2003, annettu 7 päivänä lokakuuta 2003, hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla (EUVL L 264, 15.10.2003, s. 1) ja komission asetus (EY) N:o 1925/2004, annettu 29 päivänä lokakuuta 2004, hallinnollisesta yhteistyöstä arvonlisäverotuksen alalla annetun neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 eräiden säännösten täytäntöönpanoa koskevien yksityiskohtaisten sääntöjen vahvistamisesta (EUVL L 331, 5.11.2004, s. 13).

(3)  Hallinnollisen yhteistyön pysyvä komitea (SCAC) on perustettu neuvoston asetuksen (EY) N:o 1798/2003 44 artiklan mukaisesti avustamaan komissiota kyseisen asetuksen täytäntöönpanossa.

(4)  Vrt. KOM(2006) 254, 31.5.2006, kohta 2.1.

(5)  Asetuksessa annettiin mahdollisuus hajautettuun yhteistyöhön komission ehdotuksen mukaisesti (EYVL C 270, 25.9.2001, s. 87; KOM(2001) 294, 18.6.2001).

(6)  KOM(2006) 254, 31.5.2006, kohta 3.1.

(7)  KOM(2006) 254, 31.5.2006, kohta 5.2.

(8)  KOM(2006) 254, 31.5.2006.

(9)  KOM(2006) 254, 31.5.2006, kohta 5.1.

(10)  Kohta 5.1.2 komission yksiköiden valmisteluasiakirjassa SEC(2004) 1299, joka on liitteenä komission kertomuksessa ”Euroopan yhteisöjen taloudellisten etujen suojaamisesta tehdyn yleissopimuksen ja sen pöytäkirjojen täytäntöönpano jäsenvaltioissa – Yleissopimuksen 10 artikla” (KOM(2004) 709 lopullinen).

---