# Den Europæiske Unions L 203/2016

| | ISSN 1977-0634 |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 203 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 59. årgang28. juli 2016 |

ISSN 1977-0634

Den Europæiske Unions

Tidende

L 203

Dansk udgave

Retsforskrifter

59. årgang28. juli 2016

---

| Indhold | | II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER |
| | * | Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1208 af 23. december 2015 om statsstøtte ydet af Italien til Banca Tercas (Sag SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN))
  (meddelt under nummer C(2015) 9526)

   (
  1
  ) | 1 |
| | * | Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1209 af 12. juli 2016 om erstatning af bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)
  (meddelt under nummer C(2016) 4283) | 35 |

Indhold

II   Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

Side

AFGØRELSER

*

Kommissionens afgørelse (EU) 2016/1208 af 23. december 2015 om statsstøtte ydet af Italien til Banca Tercas (Sag SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN))
  (meddelt under nummer C(2015) 9526)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer C(2015) 9526)

1

1

*

Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2016/1209 af 12. juli 2016 om erstatning af bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)
  (meddelt under nummer C(2016) 4283)

(meddelt under nummer C(2016) 4283)

35

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Ikke-lovgivningsmæssige retsakter

AFGØRELSER

| 28.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 203/1 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 203/1

---

KOMMISSIONENS AFGØRELSE (EU) 2016/1208

af 23. december 2015

om statsstøtte ydet af Italien til Banca Tercas (Sag SA.39451 (2015/C) (ex 2015/NN))

(meddelt under nummer C(2015) 9526)

(Kun den italienske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, særlig artikel 108, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i henhold til ovennævnte bestemmelser (1), og

ud fra følgende betragtninger:

1.   PROCEDURE

PROCEDURE

| (1) | Kommissionen har via pressen og på webstederne for banken Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og den italienske indskudsgarantiordning, Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (»FITD« eller »fonden«), erfaret, at FITD havde taget skridt til at støtte banken. |
| --- | --- |

(1)

Kommissionen har via pressen og på webstederne for banken Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og den italienske indskudsgarantiordning, Fondo Interbancario di Tutela dei Depositi (»FITD« eller »fonden«), erfaret, at FITD havde taget skridt til at støtte banken.

| (2) | Den 8. august og 10. oktober 2014 anmodede Kommissionen Italien om oplysninger, og Italien svarede den 16. september og 14. november 2014. |
| --- | --- |

(2)

Den 8. august og 10. oktober 2014 anmodede Kommissionen Italien om oplysninger, og Italien svarede den 16. september og 14. november 2014.

| (3) | Ved brev af 27. februar 2015 (»åbningsafgørelsen«) meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren i artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) med hensyn til ovennævnte foranstaltning. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 27. februar 2015 (»åbningsafgørelsen«) meddelte Kommissionen Italien, at den havde besluttet at indlede proceduren i artikel 108, stk. 2, i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (»traktaten«) med hensyn til ovennævnte foranstaltning.

| (4) | Åbningsafgørelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 24. april 2015 (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger vedrørende støtten. |
| --- | --- |

(4)

Åbningsafgørelsen blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende den 24. april 2015 (2). Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte bemærkninger vedrørende støtten.

Den Europæiske Unions Tidende

2

| (5) | Den 2. april 2015 modtog Kommissionen bemærkninger fra Italien. |
| --- | --- |

(5)

Den 2. april 2015 modtog Kommissionen bemærkninger fra Italien.

| (6) | Den 22. maj 2015 modtog Kommissionen bemærkninger fra to interesserede parter, nemlig Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og Banca Popolare di Bari SCpA (»BPB«). |
| --- | --- |

(6)

Den 22. maj 2015 modtog Kommissionen bemærkninger fra to interesserede parter, nemlig Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og Banca Popolare di Bari SCpA (»BPB«).

| (7) | Samme dag modtog den bemærkninger fra FITD og den italienske centralbank, Banca d'Italia. |
| --- | --- |

(7)

Samme dag modtog den bemærkninger fra FITD og den italienske centralbank, Banca d'Italia.

| (8) | Den 9. juni 2015 fremsendte den disse bemærkninger til Italien med opfordring til at svare. Italien meddelte Kommissionen, at den ikke havde nogen kommentarer til bemærkningerne. |
| --- | --- |

(8)

Den 9. juni 2015 fremsendte den disse bemærkninger til Italien med opfordring til at svare. Italien meddelte Kommissionen, at den ikke havde nogen kommentarer til bemærkningerne.

| (9) | Den 13. august og 17. september 2015 blev der afholdt to møder med Italien og de interesserede parter. Italien uddybede på disse møder argumenterne i sine tidligere officielle svar. |
| --- | --- |

(9)

Den 13. august og 17. september 2015 blev der afholdt to møder med Italien og de interesserede parter. Italien uddybede på disse møder argumenterne i sine tidligere officielle svar.

2.   BAGGRUND

BAGGRUND

2.1.   Tercas

Tercas

| (10) | Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. er holdingselskab for en bankkoncern (»Tercas«), der hovedsagelig er aktiv i Abruzzoregionen. I slutningen af 2011 var den største aktionær i holdingselskabet Fondazione Tercas, som på det pågældende tidspunkt havde en ejerandel på 65 %. |
| --- | --- |

(10)

Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo S.p.A. er holdingselskab for en bankkoncern (»Tercas«), der hovedsagelig er aktiv i Abruzzoregionen. I slutningen af 2011 var den største aktionær i holdingselskabet Fondazione Tercas, som på det pågældende tidspunkt havde en ejerandel på 65 %.

| (11) | I slutningen af 2011 omfattede Tercas Banca Caripe SpA (»Caripe«), der var en regional bank, som primært var aktiv i Abruzzoregionen, og som blev opkøbt af Tercas i slutningen af 2010, med en ejerandel på 90 %, og blev konsolideret i Tercas' regnskaber. Tercas havde en kapital på 50 mio. EUR og reserver på 311 mio. EUR. |
| --- | --- |

(11)

I slutningen af 2011 omfattede Tercas Banca Caripe SpA (»Caripe«), der var en regional bank, som primært var aktiv i Abruzzoregionen, og som blev opkøbt af Tercas i slutningen af 2010, med en ejerandel på 90 %, og blev konsolideret i Tercas' regnskaber. Tercas havde en kapital på 50 mio. EUR og reserver på 311 mio. EUR.

| (12) | Tercas havde en koncernbalance på 5,3 mia. EUR, nettoudlån på 4,5 mia. EUR, 2,7 mia. EUR i indlån, 165 filialer og 1 225 medarbejdere ved udgangen af 2011. |
| --- | --- |

(12)

Tercas havde en koncernbalance på 5,3 mia. EUR, nettoudlån på 4,5 mia. EUR, 2,7 mia. EUR i indlån, 165 filialer og 1 225 medarbejdere ved udgangen af 2011.

| (13) | Den 17. april 2012, efter at have udført en inspektion af Tercas (3), anbefalede Banca d'Italia, at den italienske økonomi- og finansminister satte Tercas under særlig administration i henhold til § 70 i den italienske banklov (Testo Unico Bancario). |
| --- | --- |

(13)

Den 17. april 2012, efter at have udført en inspektion af Tercas (3), anbefalede Banca d'Italia, at den italienske økonomi- og finansminister satte Tercas under særlig administration i henhold til § 70 i den italienske banklov (Testo Unico Bancario).

3

| (14) | Den 30. april 2012 udstedte økonomi- og finansministeren et påbud om, at Tercas skulle sættes under særlig administration (4). Banca d'Italia udnævnte en særlig administrator (commissario straordinario), som skulle vurdere situationen, afhjælpe uregelmæssighederne og finde løsninger, der var i indskydernes interesse. |
| --- | --- |

(14)

Den 30. april 2012 udstedte økonomi- og finansministeren et påbud om, at Tercas skulle sættes under særlig administration (4). Banca d'Italia udnævnte en særlig administrator (commissario straordinario), som skulle vurdere situationen, afhjælpe uregelmæssighederne og finde løsninger, der var i indskydernes interesse.

4

| (15) | Den særlige administrator vurderede forskellige muligheder i sin søgen efter en løsning på Tercas' problemer. Først overvejede administratoren to muligheder, hvor Tercas ville blive rekapitaliseret enten af Fondazione Tercas (Tercas' hovedaktionær) eller af Credito Valtellinese (en aktionær med en ejerandel på 7,8 %), men kasserede dem derefter. |
| --- | --- |

(15)

Den særlige administrator vurderede forskellige muligheder i sin søgen efter en løsning på Tercas' problemer. Først overvejede administratoren to muligheder, hvor Tercas ville blive rekapitaliseret enten af Fondazione Tercas (Tercas' hovedaktionær) eller af Credito Valtellinese (en aktionær med en ejerandel på 7,8 %), men kasserede dem derefter.

| (16) | I oktober 2013 tog den særlige administrator efter aftale med Banca d'Italia kontakt til BPB, som udtrykte interesse i at indskyde kapital i Tercas, med forbehold af en due diligence-undersøgelse af Tercas' og Caripes aktiver og på den betingelse, at Tercas' negative egenkapital blev dækket fuld ud af FITD. |
| --- | --- |

(16)

I oktober 2013 tog den særlige administrator efter aftale med Banca d'Italia kontakt til BPB, som udtrykte interesse i at indskyde kapital i Tercas, med forbehold af en due diligence-undersøgelse af Tercas' og Caripes aktiver og på den betingelse, at Tercas' negative egenkapital blev dækket fuld ud af FITD.

| (17) | Den 25. oktober 2013 anmodede den særlige administrator på grundlag af § 29 i FITD's vedtægter (Statuto) FITD om at yde støtte på op til 280 mio. EUR i form af en rekapitalisering til dækning af Tercas' negative egenkapital pr. 30. september 2013 og et tilsagn fra FITD om at overtage værdiforringede aktiver. |
| --- | --- |

(17)

Den 25. oktober 2013 anmodede den særlige administrator på grundlag af § 29 i FITD's vedtægter (Statuto) FITD om at yde støtte på op til 280 mio. EUR i form af en rekapitalisering til dækning af Tercas' negative egenkapital pr. 30. september 2013 og et tilsagn fra FITD om at overtage værdiforringede aktiver.

| (18) | På mødet den 28. oktober 2013 besluttede FITD's forretningsudvalg (Comitato di gestione) at støtte Tercas i overensstemmelse med § 96b, stk. 1, litra d), i bankloven med et beløb på op til 280 mio. EUR. Beslutningen om at gribe ind blev godkendt af FITD's bestyrelse (Consiglio) den 29. oktober 2013. |
| --- | --- |

(18)

På mødet den 28. oktober 2013 besluttede FITD's forretningsudvalg (Comitato di gestione) at støtte Tercas i overensstemmelse med § 96b, stk. 1, litra d), i bankloven med et beløb på op til 280 mio. EUR. Beslutningen om at gribe ind blev godkendt af FITD's bestyrelse (Consiglio) den 29. oktober 2013.

| (19) | Den 30. oktober 2013 anmodede FITD Banca d'Italia om tilladelse til støtteforanstaltningen, og den 4. november 2013 gav Banca d'Italia tilladelsen. FITD endte imidlertid med ikke at iværksætte støtteforanstaltningen. |
| --- | --- |

(19)

Den 30. oktober 2013 anmodede FITD Banca d'Italia om tilladelse til støtteforanstaltningen, og den 4. november 2013 gav Banca d'Italia tilladelsen. FITD endte imidlertid med ikke at iværksætte støtteforanstaltningen.

| (20) | En due diligence-undersøgelse af Tercas' aktiver blev afsluttet den 18. marts 2014 med uenighed mellem eksperterne i FITD og eksperterne i bankkoncernen (»BPB«), som var kontrolleret af holdingselskabet Banca Popolare di Bari SCpA. Spørgsmålet blev afgjort, da parterne indvilligede i voldgift med en voldgiftsmand udpeget af Banca d'Italia. Due diligence-undersøgelsen afslørede flere værdiforringelser af aktiver. |
| --- | --- |

(20)

En due diligence-undersøgelse af Tercas' aktiver blev afsluttet den 18. marts 2014 med uenighed mellem eksperterne i FITD og eksperterne i bankkoncernen (»BPB«), som var kontrolleret af holdingselskabet Banca Popolare di Bari SCpA. Spørgsmålet blev afgjort, da parterne indvilligede i voldgift med en voldgiftsmand udpeget af Banca d'Italia. Due diligence-undersøgelsen afslørede flere værdiforringelser af aktiver.

| (21) | Den 1. juli 2014 anmodede FITD igen Banca d'Italia om tilladelse til støtten til Tercas, men på ændrede vilkår. |
| --- | --- |

(21)

Den 1. juli 2014 anmodede FITD igen Banca d'Italia om tilladelse til støtten til Tercas, men på ændrede vilkår.

| (22) | Banca d'Italia gav tilladelse til støtten på ændrede vilkår (5) den 7. juli 2014. |
| --- | --- |

(22)

Banca d'Italia gav tilladelse til støtten på ændrede vilkår (5) den 7. juli 2014.

5

| (23) | Banca d'Italia gav Tercas' særlige administrator tilladelse til at indkalde til en ekstraordinær generalforsamling den 27. juli 2014, som skulle træffe beslutning om foranstaltninger til dækning af de tab, der var opstået i løbet af den særlige administration, samt om en samtidig kapitalforhøjelse på 230 mio. EUR, som BPB skulle indskyde. |
| --- | --- |

(23)

Banca d'Italia gav Tercas' særlige administrator tilladelse til at indkalde til en ekstraordinær generalforsamling den 27. juli 2014, som skulle træffe beslutning om foranstaltninger til dækning af de tab, der var opstået i løbet af den særlige administration, samt om en samtidig kapitalforhøjelse på 230 mio. EUR, som BPB skulle indskyde.

| (24) | Tercas' tab i perioden fra den 1. januar 2012 til den 31. marts 2014 beløb sig til 603 mio. EUR. Efter fuld nedskrivning af den resterende kapital på 337 mio. EUR var Tercas' nettoegenkapital pr. 31. marts 2014 derfor negativ på -266 mio. EUR (6). |
| --- | --- |

(24)

Tercas' tab i perioden fra den 1. januar 2012 til den 31. marts 2014 beløb sig til 603 mio. EUR. Efter fuld nedskrivning af den resterende kapital på 337 mio. EUR var Tercas' nettoegenkapital pr. 31. marts 2014 derfor negativ på -266 mio. EUR (6).

6

| (25) | Den 27. juli 2014 blev det på Tercas' generalforsamling (7) besluttet:






  1) | delvist at dække tabene, bl.a. ved at nedskrive kapitalen til nul og trække alle de ordinære aktier i omløb tilbage, og |
| --- | --- | --- |

(25)

Den 27. juli 2014 blev det på Tercas' generalforsamling (7) besluttet:

7

1)

delvist at dække tabene, bl.a. ved at nedskrive kapitalen til nul og trække alle de ordinære aktier i omløb tilbage, og

| 2) | at hæve kapitalen med op til 230 mio. EUR og udstede nye ordinære aktier, der udelukkende skulle tilbydes til BPB. Denne kapitaltilførsel blev gennemført den 27. juli 2014 og blev delvist betalt ved udligning af BPB's lån til Tercas på 480 mio. EUR den 5. november 2013. |
| --- | --- |

2)

at hæve kapitalen med op til 230 mio. EUR og udstede nye ordinære aktier, der udelukkende skulle tilbydes til BPB. Denne kapitaltilførsel blev gennemført den 27. juli 2014 og blev delvist betalt ved udligning af BPB's lån til Tercas på 480 mio. EUR den 5. november 2013.

| (26) | Tercas rekapitaliserede i september 2014 sit datterselskab Caripe gennem en kapitalindsprøjtning på 75 mio. EUR. |
| --- | --- |

(26)

Tercas rekapitaliserede i september 2014 sit datterselskab Caripe gennem en kapitalindsprøjtning på 75 mio. EUR.

| (27) | Den 1. oktober 2014 blev den særlige administration af Tercas ophævet, og BPB udpegede en ny ledelse. |
| --- | --- |

(27)

Den 1. oktober 2014 blev den særlige administration af Tercas ophævet, og BPB udpegede en ny ledelse.

| (28) | Den 30. september 2014, i slutningen af perioden med den særlige administration, havde Tercas samlede aktiver på 2 994 mio. EUR, indlån på 2 198 mio. EUR, ikkemisligholdte lån netto på 1 766 mio. EUR, hensættelser til misligholdte lån på 716 mio. EUR, og en samlet kernekapital på 182 mio. EUR (8). |
| --- | --- |

(28)

Den 30. september 2014, i slutningen af perioden med den særlige administration, havde Tercas samlede aktiver på 2 994 mio. EUR, indlån på 2 198 mio. EUR, ikkemisligholdte lån netto på 1 766 mio. EUR, hensættelser til misligholdte lån på 716 mio. EUR, og en samlet kernekapital på 182 mio. EUR (8).

8

| (29) | BPB indskød i marts 2015 ny kapital i Tercas på 135,4 mio. EUR (herunder 40,4 mio. EUR til datterselskabet Caripe) til dækning af yderligere tab i fjerde kvartal af 2014, til dækning af omstruktureringsomkostninger i 2015 og 2016 og for at forbedre Tercas kapitalprocenter. |
| --- | --- |

(29)

BPB indskød i marts 2015 ny kapital i Tercas på 135,4 mio. EUR (herunder 40,4 mio. EUR til datterselskabet Caripe) til dækning af yderligere tab i fjerde kvartal af 2014, til dækning af omstruktureringsomkostninger i 2015 og 2016 og for at forbedre Tercas kapitalprocenter.

2.2.   BPB

BPB

| (30) | Banca Popolare di Bari SCpA er holdingselskab for bankkoncernen BPB. BPB er hovedsageligt aktiv i det sydlige Italien. BPB havde ved udgangen af 2013 en balancesum på 10,3 mia. EUR, lån på 6,9 mia. EUR, 6,6 mia. EUR i indlån, 247 filialer og 2 206 medarbejdere, en kernekapitalprocent på 8,1 % og en samlet kapitalprocent på 11 %. |
| --- | --- |

(30)

Banca Popolare di Bari SCpA er holdingselskab for bankkoncernen BPB. BPB er hovedsageligt aktiv i det sydlige Italien. BPB havde ved udgangen af 2013 en balancesum på 10,3 mia. EUR, lån på 6,9 mia. EUR, 6,6 mia. EUR i indlån, 247 filialer og 2 206 medarbejdere, en kernekapitalprocent på 8,1 % og en samlet kapitalprocent på 11 %.

| (31) | I december 2014 gennemførte BPB en kapitalforhøjelse på 500 mio. EUR, omfattende udstedelse af nye aktier på op til 300 mio. EUR og udstedelse af ansvarlig lånekapital (supplerende kapital) på op til 200 mio. EUR. Kapitalforhøjelsen skulle forbedre BPB's kapitalprocenter, som faldt efter opkøbet af Tercas. |
| --- | --- |

(31)

I december 2014 gennemførte BPB en kapitalforhøjelse på 500 mio. EUR, omfattende udstedelse af nye aktier på op til 300 mio. EUR og udstedelse af ansvarlig lånekapital (supplerende kapital) på op til 200 mio. EUR. Kapitalforhøjelsen skulle forbedre BPB's kapitalprocenter, som faldt efter opkøbet af Tercas.

2.3.   Den italienske indskudsgarantiordning og FITD

Den italienske indskudsgarantiordning og FITD

| (32) | I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (9), som var gældende på tidspunktet for FITD's støtteforanstaltninger over for Tercas, må et kreditinstitut ikke tage imod indskud, medmindre det er medlem af en officielt anerkendt indskudsgarantiordning (10). Ifølge artikel 96 i den italienske banklov skal italienske banker være medlem af en indskudsgarantiordning, som er oprettet og anerkendt i Italien. Andelskasser (banche di credito cooperativo) skal være medlem af den indskudsgarantiordning, der er oprettet inden for deres netværk (11). |
| --- | --- |

(32)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF (9), som var gældende på tidspunktet for FITD's støtteforanstaltninger over for Tercas, må et kreditinstitut ikke tage imod indskud, medmindre det er medlem af en officielt anerkendt indskudsgarantiordning (10). Ifølge artikel 96 i den italienske banklov skal italienske banker være medlem af en indskudsgarantiordning, som er oprettet og anerkendt i Italien. Andelskasser (banche di credito cooperativo) skal være medlem af den indskudsgarantiordning, der er oprettet inden for deres netværk (11).

9

10

11

| (33) | Der er i øjeblikket to indskudsgarantiordninger i Italien:






  1) | FITD, som blev anerkendt som indskudsgarantiordning den 10. december 1996, er et obligatorisk privatretligt konsortium (12). Det er i øjeblikket den eneste oprettede og anerkendte italienske indskudsgarantiordning, som er åben for andre banker end andelskasser (13). § 2 i FITD's vedtægter godkendt af Banca d'Italia lyder: »Italienske banker skal være medlem af fonden, bortset fra andelskasser«. |
| --- | --- | --- |

(33)

Der er i øjeblikket to indskudsgarantiordninger i Italien:

1)

FITD, som blev anerkendt som indskudsgarantiordning den 10. december 1996, er et obligatorisk privatretligt konsortium (12). Det er i øjeblikket den eneste oprettede og anerkendte italienske indskudsgarantiordning, som er åben for andre banker end andelskasser (13). § 2 i FITD's vedtægter godkendt af Banca d'Italia lyder: »Italienske banker skal være medlem af fonden, bortset fra andelskasser«.

12

13

| 2) | Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo er en lovpligtig indskudsgarantiordning, som kun er åben for andelskasser, der er forpligtet til at være medlem. |
| --- | --- |

2)

Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo er en lovpligtig indskudsgarantiordning, som kun er åben for andelskasser, der er forpligtet til at være medlem.

| (34) | I henhold til § 96a i bankloven og § 29 i FITD's vedtægter kan FITD under visse betingelser træffe foranstaltninger til at støtte medlemmer, der er omfattet af særlig administration. |
| --- | --- |

(34)

I henhold til § 96a i bankloven og § 29 i FITD's vedtægter kan FITD under visse betingelser træffe foranstaltninger til at støtte medlemmer, der er omfattet af særlig administration.

| (35) | Disse foranstaltninger finansieres efterfølgende ved hjælp af obligatoriske bidrag fra medlemsbankerne. Størrelsen på det enkelte bidrag fastlægges i henhold til de relevante bestemmelser i FITD's vedtægter (14) i forhold til den enkelte banks garanterede indskud. Bidragene opføres ikke direkte på FITD's balance, men i et særskilt regnskab til den pågældende støtteforanstaltning. |
| --- | --- |

(35)

Disse foranstaltninger finansieres efterfølgende ved hjælp af obligatoriske bidrag fra medlemsbankerne. Størrelsen på det enkelte bidrag fastlægges i henhold til de relevante bestemmelser i FITD's vedtægter (14) i forhold til den enkelte banks garanterede indskud. Bidragene opføres ikke direkte på FITD's balance, men i et særskilt regnskab til den pågældende støtteforanstaltning.

14

| (36) | Beslutninger om støtteforanstaltninger træffes af FITD's to styrende organer:






  1) | Bestyrelsen (15), som træffer beslutning med absolut flertal af de tilstedeværende medlemmer. Formanden for bestyrelsen udpeges af bestyrelsesmedlemmerne. De almindelige medlemmer vælges i forhold til hver enkelt banks garanterede indskud, hvilket er til fordel for de større bidragydere, men sikrer, at de mindre banker også repræsenteres (16). De almindelige bestyrelsesmedlemmer, som i øjeblikket tæller 23, er for størstedelens vedkommende repræsentanter for de største medlemmer (17). Der er i øjeblikket to repræsentanter fra henholdsvis Unicredit, Intesa Sanpaolo og Monte dei Paschi di Siena. Formanden for Associazione Bancaria Italiana (ABI) er også medlem af bestyrelsen. |
| --- | --- | --- |

(36)

Beslutninger om støtteforanstaltninger træffes af FITD's to styrende organer:

1)

Bestyrelsen (15), som træffer beslutning med absolut flertal af de tilstedeværende medlemmer. Formanden for bestyrelsen udpeges af bestyrelsesmedlemmerne. De almindelige medlemmer vælges i forhold til hver enkelt banks garanterede indskud, hvilket er til fordel for de større bidragydere, men sikrer, at de mindre banker også repræsenteres (16). De almindelige bestyrelsesmedlemmer, som i øjeblikket tæller 23, er for størstedelens vedkommende repræsentanter for de største medlemmer (17). Der er i øjeblikket to repræsentanter fra henholdsvis Unicredit, Intesa Sanpaolo og Monte dei Paschi di Siena. Formanden for Associazione Bancaria Italiana (ABI) er også medlem af bestyrelsen.

15

16

17

| 2) | Det andet styrende organ er forretningsudvalget (18), som træffer beslutning med simpelt flertal af de tilstedeværende medlemmer. Medlemmerne er bestyrelsesformanden, næstformanden for bestyrelsen, som også er næstformand for udvalget, samt seks andre medlemmer af bestyrelsen. |
| --- | --- |

2)

Det andet styrende organ er forretningsudvalget (18), som træffer beslutning med simpelt flertal af de tilstedeværende medlemmer. Medlemmerne er bestyrelsesformanden, næstformanden for bestyrelsen, som også er næstformand for udvalget, samt seks andre medlemmer af bestyrelsen.

18

| (37) | Støtteforanstaltninger i form af finansiering og garantier vedtages af forretningsudvalget (19), mens erhvervelse af egenkapitalandele og anden teknisk støtte skal vedtages af bestyrelsen på forslag fra forretningsudvalget (20). |
| --- | --- |

(37)

Støtteforanstaltninger i form af finansiering og garantier vedtages af forretningsudvalget (19), mens erhvervelse af egenkapitalandele og anden teknisk støtte skal vedtages af bestyrelsen på forslag fra forretningsudvalget (20).

19

20

3.   STØTTEFORANSTALTNINGERNE

STØTTEFORANSTALTNINGERNE

| (38) | FITD's støtte, som blev godkendt af Banca d'Italia den 7. juli 2014, består af følgende foranstaltninger:
  1)   
  Foranstaltning 1
  : 265 mio. EUR som et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af Tercas' negative egenkapital.
  2)   
  Foranstaltning 2
  : 35 mio. EUR som en treårig garanti til dækning af den kreditrisiko, der er forbundet med visse af Tercas' eksponeringer mod [...] (21). Disse eksponeringer (to stående lån, der udløber den 31. marts 2015) blev tilbagebetalt af debitorerne ved udløb, og garantien udløb dermed uden at blive anvendt.
  3)   
  Foranstaltning 3
  : Op til 30 mio. EUR som en garanti til dækning af de eventuelle yderligere omkostninger forbundet med betaling af skat på foranstaltning 1. Denne skat ville skulle betales, hvis foranstaltning 1 ikke kunne betragtes som skattefritaget i henhold til italiensk lov (*1). I henhold til den relevante lovgivning skulle den specifikke skattefritagelse for støtteforanstaltninger fra FITD godkendes af Europa-Kommissionen. FITD endte med at udbetale det fulde beløb på 30 mio. EUR til Tercas, før Kommissionen havde truffet afgørelse om skattefritagelsen. |
| --- | --- |

(38)

FITD's støtte, som blev godkendt af Banca d'Italia den 7. juli 2014, består af følgende foranstaltninger:

1)   
  Foranstaltning 1
  : 265 mio. EUR som et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af Tercas' negative egenkapital.

Foranstaltning 1

2)   
  Foranstaltning 2
  : 35 mio. EUR som en treårig garanti til dækning af den kreditrisiko, der er forbundet med visse af Tercas' eksponeringer mod [...] (21). Disse eksponeringer (to stående lån, der udløber den 31. marts 2015) blev tilbagebetalt af debitorerne ved udløb, og garantien udløb dermed uden at blive anvendt.

Foranstaltning 2

21

3)   
  Foranstaltning 3
  : Op til 30 mio. EUR som en garanti til dækning af de eventuelle yderligere omkostninger forbundet med betaling af skat på foranstaltning 1. Denne skat ville skulle betales, hvis foranstaltning 1 ikke kunne betragtes som skattefritaget i henhold til italiensk lov (*1). I henhold til den relevante lovgivning skulle den specifikke skattefritagelse for støtteforanstaltninger fra FITD godkendes af Europa-Kommissionen. FITD endte med at udbetale det fulde beløb på 30 mio. EUR til Tercas, før Kommissionen havde truffet afgørelse om skattefritagelsen.

Foranstaltning 3

*1

4.   BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN

BEGRUNDELSE FOR INDLEDNING AF PROCEDUREN

| (39) | Kommissionen drog i sin åbningsafgørelse den foreløbige konklusion, at foranstaltningerne, som ikke var blevet anmeldt, kunne udgøre statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, og at der herskede tvivl om deres forenelighed med det indre marked. |
| --- | --- |

(39)

Kommissionen drog i sin åbningsafgørelse den foreløbige konklusion, at foranstaltningerne, som ikke var blevet anmeldt, kunne udgøre statsstøtte i henhold til traktatens artikel 107, og at der herskede tvivl om deres forenelighed med det indre marked.

| (40) | Kommissionens foreløbige konklusion var, at de støtteforanstaltninger, der skulle indføres af FITD, kunne tilregnes den italienske stat, og at FITD's midler var under offentlig kontrol. FITD handlede i overensstemmelse med et offentligt mandat fastlagt af staten: Grundlaget for anerkendelsen af FITD som en obligatorisk indskudsgarantiordning var § 96a i bankloven, som gav FITD mulighed for at gribe ind på andre måder end godtgørelse til indskyderne i tilfælde af likvidation, og FITD's vedtægter var godkendt af Banca d'Italia. Når FITD greb ind i andre tilfælde end likvidation eller på andre måder, skulle den altid have godkendelse fra den italienske stat gennem Banca d'Italia. |
| --- | --- |

(40)

Kommissionens foreløbige konklusion var, at de støtteforanstaltninger, der skulle indføres af FITD, kunne tilregnes den italienske stat, og at FITD's midler var under offentlig kontrol. FITD handlede i overensstemmelse med et offentligt mandat fastlagt af staten: Grundlaget for anerkendelsen af FITD som en obligatorisk indskudsgarantiordning var § 96a i bankloven, som gav FITD mulighed for at gribe ind på andre måder end godtgørelse til indskyderne i tilfælde af likvidation, og FITD's vedtægter var godkendt af Banca d'Italia. Når FITD greb ind i andre tilfælde end likvidation eller på andre måder, skulle den altid have godkendelse fra den italienske stat gennem Banca d'Italia.

| (41) | På spørgsmålet om, hvorvidt der var en selektiv fordel, bemærkede Kommissionen, at FITD ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, eftersom den ydede et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af den negative egenkapital, og den ikke opkrævede et gebyr for de garantier, den udstedte til fordel for Tercas. Foranstaltningerne forhindrede, at Tercas forlod markedet, hvilket den sandsynligvis ellers ville have gjort. |
| --- | --- |

(41)

På spørgsmålet om, hvorvidt der var en selektiv fordel, bemærkede Kommissionen, at FITD ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, eftersom den ydede et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af den negative egenkapital, og den ikke opkrævede et gebyr for de garantier, den udstedte til fordel for Tercas. Foranstaltningerne forhindrede, at Tercas forlod markedet, hvilket den sandsynligvis ellers ville have gjort.

| (42) | Kommissionen drog den foreløbige konklusion, at foranstaltningerne var selektive, fordi de kun vedrørte Tercas, og at de fordrejede konkurrencevilkårene ved at forhindre, at Tercas blev insolvent og forlod markedet. Tercas var desuden i konkurrence med udenlandske virksomheder, så samhandelen mellem medlemsstaterne blev påvirket. |
| --- | --- |

(42)

Kommissionen drog den foreløbige konklusion, at foranstaltningerne var selektive, fordi de kun vedrørte Tercas, og at de fordrejede konkurrencevilkårene ved at forhindre, at Tercas blev insolvent og forlod markedet. Tercas var desuden i konkurrence med udenlandske virksomheder, så samhandelen mellem medlemsstaterne blev påvirket.

| (43) | Kommissionen fandt, at hvis foranstaltning 1, 2 og 3 udgjorde støtte, var de blevet ydet i strid med forpligtelserne i traktatens artikel 108, stk. 3. |
| --- | --- |

(43)

Kommissionen fandt, at hvis foranstaltning 1, 2 og 3 udgjorde støtte, var de blevet ydet i strid med forpligtelserne i traktatens artikel 108, stk. 3.

5.   BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN OG INTERESSEREDE PARTER

BEMÆRKNINGER FRA ITALIEN OG INTERESSEREDE PARTER

5.1.   Statsmidler og tilregnelse til staten

Statsmidler og tilregnelse til staten

5.1.1.   Bemærkninger fra Italien (22)

Bemærkninger fra Italien

22

| (44) | Italien gør gældende, at de pågældende støtteforanstaltninger ikke er obligatoriske, fordi tidspunktet, omfanget og valget af foranstaltninger er overladt helt til FITD's skøn. Endvidere kan disse foranstaltninger ikke direkte sammenlignes med de obligatoriske tiltag i bankloven. De har i stedet et andet formål, eller i hvert fald et yderligere formål, nemlig at redde kriseramte banker. Ethvert sammenfald af formål med hensyn til beskyttelse af indskyderne er rent tilfældigt. I den forbindelse er Kommissionens henvisning til dommen i sagen Østrigs lov om grøn elektricitet (23) ikke korrekt. Sagen omhandlede en regel om en skattefritagelse, som pr. definition var offentlig og dermed dannede grundlag for en antagelse om foranstaltningens tilregnelse til staten. |
| --- | --- |

(44)

Italien gør gældende, at de pågældende støtteforanstaltninger ikke er obligatoriske, fordi tidspunktet, omfanget og valget af foranstaltninger er overladt helt til FITD's skøn. Endvidere kan disse foranstaltninger ikke direkte sammenlignes med de obligatoriske tiltag i bankloven. De har i stedet et andet formål, eller i hvert fald et yderligere formål, nemlig at redde kriseramte banker. Ethvert sammenfald af formål med hensyn til beskyttelse af indskyderne er rent tilfældigt. I den forbindelse er Kommissionens henvisning til dommen i sagen Østrigs lov om grøn elektricitet (23) ikke korrekt. Sagen omhandlede en regel om en skattefritagelse, som pr. definition var offentlig og dermed dannede grundlag for en antagelse om foranstaltningens tilregnelse til staten.

23

| (45) | Endvidere gør Italien gældende, at den fortolkning, som Kommissionen foreslår, og som er baseret på en form for antagelse om, at der er statsstøtte i enhver form for foranstaltning fra en indskudsgarantiordning, ikke på nogen måde er hjemlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU (24) (som ikke var blevet gennemført af Italien, og hvor gennemførelsesfristen endnu ikke var udløbet på tidspunktet for vedtagelsen af foranstaltningen). Kommissionens fortolkning af dette kan heller ikke finde hjemmel i bankmeddelelsen fra 2013 (25). Mere specifikt gælder det i henhold til meddelelsens punkt 63, at der skal foretages en vurdering fra sag til sag for at fastslå, om en afgørelse om anvendelse af indskudsgarantiordninger kan tilregnes staten, mens artikel 11 i direktiv 2014/49/EU ikke indeholder en generel forpligtelse til at give forudgående varsel om en foranstaltning, som en garantifond skal træffe. Det er kun nødvendigt at give forudgående varsel til Kommissionen, hvis det fastslås, at en støtteforanstaltning udgør støtte efter en undersøgelse af den konkrete sag. |
| --- | --- |

(45)

Endvidere gør Italien gældende, at den fortolkning, som Kommissionen foreslår, og som er baseret på en form for antagelse om, at der er statsstøtte i enhver form for foranstaltning fra en indskudsgarantiordning, ikke på nogen måde er hjemlet i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU (24) (som ikke var blevet gennemført af Italien, og hvor gennemførelsesfristen endnu ikke var udløbet på tidspunktet for vedtagelsen af foranstaltningen). Kommissionens fortolkning af dette kan heller ikke finde hjemmel i bankmeddelelsen fra 2013 (25). Mere specifikt gælder det i henhold til meddelelsens punkt 63, at der skal foretages en vurdering fra sag til sag for at fastslå, om en afgørelse om anvendelse af indskudsgarantiordninger kan tilregnes staten, mens artikel 11 i direktiv 2014/49/EU ikke indeholder en generel forpligtelse til at give forudgående varsel om en foranstaltning, som en garantifond skal træffe. Det er kun nødvendigt at give forudgående varsel til Kommissionen, hvis det fastslås, at en støtteforanstaltning udgør støtte efter en undersøgelse af den konkrete sag.

24

25

| (46) | Hvad angår FITD-foranstaltningens tilregnelse til Italien, baserer Italien sin analyse på den test af tilregnelse til staten, der blev udarbejdet i Stardust Marine-dommen (26), som ifølge Italien ikke er opfyldt i denne sag af følgende grunde: For det første er FITD en privatretlig institution, hvor alle beslutninger træffes af generalforsamlingen og de styrende organer, hvis medlemmer udelukkende er repræsentanter for medlemsbankerne, og som er fuldstændig uafhængige. Beslutningsprocessen for støtteforanstaltninger er helt uafhængig, og der er ikke krav om, at Banca d'Italia eller et andet offentligt organ involveres aktivt. Det, at en repræsentant for Banca d'Italia deltager i møderne i FITD's styrende organer, kan ikke betragtes som en omstændighed, der indikerer, at Banca d'Italia deltager aktivt i beslutningsprocessen, eftersom repræsentanten udelukkende er passiv observatør. |
| --- | --- |

(46)

Hvad angår FITD-foranstaltningens tilregnelse til Italien, baserer Italien sin analyse på den test af tilregnelse til staten, der blev udarbejdet i Stardust Marine-dommen (26), som ifølge Italien ikke er opfyldt i denne sag af følgende grunde: For det første er FITD en privatretlig institution, hvor alle beslutninger træffes af generalforsamlingen og de styrende organer, hvis medlemmer udelukkende er repræsentanter for medlemsbankerne, og som er fuldstændig uafhængige. Beslutningsprocessen for støtteforanstaltninger er helt uafhængig, og der er ikke krav om, at Banca d'Italia eller et andet offentligt organ involveres aktivt. Det, at en repræsentant for Banca d'Italia deltager i møderne i FITD's styrende organer, kan ikke betragtes som en omstændighed, der indikerer, at Banca d'Italia deltager aktivt i beslutningsprocessen, eftersom repræsentanten udelukkende er passiv observatør.

26

| (47) | Italien gør også gældende, at Banca d'Italias beføjelse til at godkende FITD's vedtægter og ændringer dertil samt til at give tilladelse til de enkelte foranstaltninger, der skal træffes, ikke påvirker FITD's selvstændige beslutningstagning, eftersom Banca d'Italia blot efterfølgende giver tilladelse i sin egenskab af myndighed, der fører tilsyn med og leder krisestyringen i henhold til bankloven. Banca d'Italias beslutning er en ratificering, som blot udgør en efterfølgende kontrol af lovligheden af en privat beslutning, som allerede er komplet i enhver henseende. Den analyse bekræftes af sagens kendsgerninger og navnlig af Banca d'Italias beslutning om godkendelse af FITD-foranstaltningen, hvor Banca d'Italia anerkender, at den ikke har foretaget en undersøgelse af grundlaget for de valg, FITD har truffet. For at understøtte dette argument gør Italien gældende, at denne sag har klare fællestræk med Sicilcassa-sagen (27), hvor Kommissionen konkluderede, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte som følge af private virksomheders betydelige medvirken. |
| --- | --- |

(47)

Italien gør også gældende, at Banca d'Italias beføjelse til at godkende FITD's vedtægter og ændringer dertil samt til at give tilladelse til de enkelte foranstaltninger, der skal træffes, ikke påvirker FITD's selvstændige beslutningstagning, eftersom Banca d'Italia blot efterfølgende giver tilladelse i sin egenskab af myndighed, der fører tilsyn med og leder krisestyringen i henhold til bankloven. Banca d'Italias beslutning er en ratificering, som blot udgør en efterfølgende kontrol af lovligheden af en privat beslutning, som allerede er komplet i enhver henseende. Den analyse bekræftes af sagens kendsgerninger og navnlig af Banca d'Italias beslutning om godkendelse af FITD-foranstaltningen, hvor Banca d'Italia anerkender, at den ikke har foretaget en undersøgelse af grundlaget for de valg, FITD har truffet. For at understøtte dette argument gør Italien gældende, at denne sag har klare fællestræk med Sicilcassa-sagen (27), hvor Kommissionen konkluderede, at foranstaltningen ikke udgjorde statsstøtte som følge af private virksomheders betydelige medvirken.

27

| (48) | Italien gør gældende, at de beviser, Kommissionen henviser til i åbningsafgørelsen, ikke påviser, at Banca d'Italia har blandet sig i FITD's beslutningsproces. Selv om Banca d'Italia udpegede en særlig administrator har han eller hun for det første ikke beføjelse til direkte at påvirke FITD's beslutning om at yde støtte til en kriseramt bank. Den særlige administrator fungerer derimod som leder og retlig repræsentant for den bank, der er under særlig administration, og repræsenterer ikke Banca d'Italia. Med andre ord overtager han eller hun alle de opløste styrende organers privatretlige beføjelser. For det andet afviser Italien, at der overhovedet er nogen beviser for Banca d'Italias indblanding. Det afsnit i et notat fra generaldirektøren for FITD dateret den 28. maj 2014, hvori det angives, at repræsentanten for Banca d'Italia »opfordrede FITD til at nå frem til en afbalanceret aftale med BPB om dækningen af Tercas' kapitalunderskud« skal fortolkes som, at denne udtrykker et håb og på ingen måde et krav. Endelig bemærker Italien, at ingen af referaterne af de beslutninger, der blev truffet af FITD's styrende organer vedrørende foranstaltningerne til fordel for Tercas, indeholder nogen oplysninger om, at Banca d'Italia skulle have sagt noget, der kunne antyde, at den udøver indflydelse på fonden. |
| --- | --- |

(48)

Italien gør gældende, at de beviser, Kommissionen henviser til i åbningsafgørelsen, ikke påviser, at Banca d'Italia har blandet sig i FITD's beslutningsproces. Selv om Banca d'Italia udpegede en særlig administrator har han eller hun for det første ikke beføjelse til direkte at påvirke FITD's beslutning om at yde støtte til en kriseramt bank. Den særlige administrator fungerer derimod som leder og retlig repræsentant for den bank, der er under særlig administration, og repræsenterer ikke Banca d'Italia. Med andre ord overtager han eller hun alle de opløste styrende organers privatretlige beføjelser. For det andet afviser Italien, at der overhovedet er nogen beviser for Banca d'Italias indblanding. Det afsnit i et notat fra generaldirektøren for FITD dateret den 28. maj 2014, hvori det angives, at repræsentanten for Banca d'Italia »opfordrede FITD til at nå frem til en afbalanceret aftale med BPB om dækningen af Tercas' kapitalunderskud« skal fortolkes som, at denne udtrykker et håb og på ingen måde et krav. Endelig bemærker Italien, at ingen af referaterne af de beslutninger, der blev truffet af FITD's styrende organer vedrørende foranstaltningerne til fordel for Tercas, indeholder nogen oplysninger om, at Banca d'Italia skulle have sagt noget, der kunne antyde, at den udøver indflydelse på fonden.

5.1.2.   Bemærkninger fra Banca d'Italia (28)

Bemærkninger fra Banca d'Italia

28

| (49) | I sine bemærkninger til åbningsafgørelsen afviser Banca d'Italia, at FITD's støtteforanstaltninger kan tilregnes staten, af følgende grunde:






  1) | FITD opfylder ikke et offentligt politisk mandat i sin støtte til kreditinstitutter |
| --- | --- | --- |

(49)

I sine bemærkninger til åbningsafgørelsen afviser Banca d'Italia, at FITD's støtteforanstaltninger kan tilregnes staten, af følgende grunde:

1)

FITD opfylder ikke et offentligt politisk mandat i sin støtte til kreditinstitutter

| 2) | Banca d'Italia beslutter ikke i fællesskab med FITD at gribe ind til støtte for en virksomhed, hverken generelt eller i denne sag, ligesom den ikke kontrollerer, at FITD handler i overensstemmelse med et offentligt politisk mandat, den har fået tildelt |
| --- | --- |

2)

Banca d'Italia beslutter ikke i fællesskab med FITD at gribe ind til støtte for en virksomhed, hverken generelt eller i denne sag, ligesom den ikke kontrollerer, at FITD handler i overensstemmelse med et offentligt politisk mandat, den har fået tildelt

| 3) | denne sag adskiller sig væsentligt fra de statsstøtteforanstaltninger, Danmark, Spanien og Polen har truffet, som nævnt i fodnote 28 til åbningsafgørelsen, hvor Kommissionen fandt, at de midler, der var brugt til foranstaltninger vedrørende indskudsgarantiordninger, var til de offentlige myndigheders rådighed, og at foranstaltningerne derfor kunne tilregnes staten. |
| --- | --- |

3)

denne sag adskiller sig væsentligt fra de statsstøtteforanstaltninger, Danmark, Spanien og Polen har truffet, som nævnt i fodnote 28 til åbningsafgørelsen, hvor Kommissionen fandt, at de midler, der var brugt til foranstaltninger vedrørende indskudsgarantiordninger, var til de offentlige myndigheders rådighed, og at foranstaltningerne derfor kunne tilregnes staten.

| (50) | Hvad angår det første punkt, er indskudsgarantiordningernes eneste offentlige mandat ifølge Banca d'Italia at godtgøre indskyderne: Sidste punktum i § 96a, stk. 1, i bankloven, hvor FITD bemyndiges til at gribe ind på andre måder end ved den direkte godtgørelse til de dækkede indskydere i tilfælde af likvidation, kan ikke anses for at bevise, at FITD's foranstaltninger, ud over at godtgøre indskyderne, kan tilregnes staten, eller at de giver FITD et offentligt mandat. Denne bestemmelse åbner alene mulighed for andre former for indgreb. |
| --- | --- |

(50)

Hvad angår det første punkt, er indskudsgarantiordningernes eneste offentlige mandat ifølge Banca d'Italia at godtgøre indskyderne: Sidste punktum i § 96a, stk. 1, i bankloven, hvor FITD bemyndiges til at gribe ind på andre måder end ved den direkte godtgørelse til de dækkede indskydere i tilfælde af likvidation, kan ikke anses for at bevise, at FITD's foranstaltninger, ud over at godtgøre indskyderne, kan tilregnes staten, eller at de giver FITD et offentligt mandat. Denne bestemmelse åbner alene mulighed for andre former for indgreb.

| (51) | Henvisningen i direktiv 2014/49/EU til sammenbrud af kreditinstitutter angiver blot, at foranstaltningerne generelt har til formål at begrænse omkostningerne ved indskudsgarantiordningers indgriben ved at undgå at skulle godtgøre indskydere, og dermed forhindre bankkrak. Det, at direktiv 2014/49/EU ikke indeholder en betingelse om, at indskudsgarantiordningers støtteforanstaltninger skal anmeldes til Kommissionen, betyder ikke, at udøvelse af et skøn med hensyn til sådanne foranstaltninger viser, at indskudsgarantiordningen derfor har fået pålagt et offentligt mandat. |
| --- | --- |

(51)

Henvisningen i direktiv 2014/49/EU til sammenbrud af kreditinstitutter angiver blot, at foranstaltningerne generelt har til formål at begrænse omkostningerne ved indskudsgarantiordningers indgriben ved at undgå at skulle godtgøre indskydere, og dermed forhindre bankkrak. Det, at direktiv 2014/49/EU ikke indeholder en betingelse om, at indskudsgarantiordningers støtteforanstaltninger skal anmeldes til Kommissionen, betyder ikke, at udøvelse af et skøn med hensyn til sådanne foranstaltninger viser, at indskudsgarantiordningen derfor har fået pålagt et offentligt mandat.

| (52) | Banca d'Italia gør endvidere gældende, at § 29 i FITD's vedtægter, ifølge hvilken FITD kun kan gribe ind til støtte for en bank, der er under særlig administration, »hvis der er rimelige udsigter til genopretning, og hvis omkostningerne kan formodes at være mindre end ved likvidation«, tilkendegiver noget helt andet end Kommissionens påstand i åbningsafgørelsen om, at Italien valgte at lade sin indskudsgarantiordning gribe ind for at »hindre et kreditinstituts konkurs«. |
| --- | --- |

(52)

Banca d'Italia gør endvidere gældende, at § 29 i FITD's vedtægter, ifølge hvilken FITD kun kan gribe ind til støtte for en bank, der er under særlig administration, »hvis der er rimelige udsigter til genopretning, og hvis omkostningerne kan formodes at være mindre end ved likvidation«, tilkendegiver noget helt andet end Kommissionens påstand i åbningsafgørelsen om, at Italien valgte at lade sin indskudsgarantiordning gribe ind for at »hindre et kreditinstituts konkurs«.

| (53) | Endelig betyder den omstændighed, at Banca d'Italia skal godkende støtteforanstaltninger gennemført af FITD, ikke, at FITD forfølger et formål, som er af almen interesse. Alt andet ville betyde, at al bankvirksomhed, der er underlagt ECB's eller Banca d'Italias tilsyn, var drevet af offentlig politik. Endvidere skal Banca d'Italia i henhold til artikel 19 i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (29) handle uafhængigt af staten. |
| --- | --- |

(53)

Endelig betyder den omstændighed, at Banca d'Italia skal godkende støtteforanstaltninger gennemført af FITD, ikke, at FITD forfølger et formål, som er af almen interesse. Alt andet ville betyde, at al bankvirksomhed, der er underlagt ECB's eller Banca d'Italias tilsyn, var drevet af offentlig politik. Endvidere skal Banca d'Italia i henhold til artikel 19 i Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 (29) handle uafhængigt af staten.

29

| (54) | Hvad angår det andet punkt, udøver Banca d'Italia kun tilsynsbeføjelser med hensyn til beskyttelse af indskyderne, banksystemets stabilitet samt fornuftig og forsigtig forvaltning af bankerne (banklovens § 5). Banklovens § 96b, stk. 1, litra b), hvori det hedder, at Banca d'Italia »koordinerer indskudsgarantiordningers aktiviteter ved at opstille regler om bankkriser og udføre tilsynsopgaver«, giver udelukkende Banca d'Italia en generel beføjelse, som skal garantere, at indskudsgarantiordningernes aktiviteter er forenelige med udøvelsen af dens egen tilsynsbeføjelse. Denne beføjelse udøves kun ved, at Banca d'Italia godkender de foranstaltninger, der er truffet. |
| --- | --- |

(54)

Hvad angår det andet punkt, udøver Banca d'Italia kun tilsynsbeføjelser med hensyn til beskyttelse af indskyderne, banksystemets stabilitet samt fornuftig og forsigtig forvaltning af bankerne (banklovens § 5). Banklovens § 96b, stk. 1, litra b), hvori det hedder, at Banca d'Italia »koordinerer indskudsgarantiordningers aktiviteter ved at opstille regler om bankkriser og udføre tilsynsopgaver«, giver udelukkende Banca d'Italia en generel beføjelse, som skal garantere, at indskudsgarantiordningernes aktiviteter er forenelige med udøvelsen af dens egen tilsynsbeføjelse. Denne beføjelse udøves kun ved, at Banca d'Italia godkender de foranstaltninger, der er truffet.

| (55) | Eftersom Banca d'Italia skal handle uafhængigt af staten, kan dens udøvelse af sine beføjelser over for FITD, når FITD tager skridt til at støtte en bank, ikke betragtes som statskontrol over anvendelsen af midler eller som værende knyttet til et offentligt mandat. Denne sag kan derfor klart sidestilles med Doux Élevage-sagen (30). |
| --- | --- |

(55)

Eftersom Banca d'Italia skal handle uafhængigt af staten, kan dens udøvelse af sine beføjelser over for FITD, når FITD tager skridt til at støtte en bank, ikke betragtes som statskontrol over anvendelsen af midler eller som værende knyttet til et offentligt mandat. Denne sag kan derfor klart sidestilles med Doux Élevage-sagen (30).

30

| (56) | Endvidere gør Banca d'Italia gældende, at den ikke bidrog til udformningen eller gennemførelsen af FITD's støtteforanstaltninger, og at enhver kontakt mellem den og FITD før den formelle indsendelse af FITD's ansøgning om Banca d'Italias tilladelse ikke kan kategoriseres som, at den bidrager til disse foranstaltninger. Banca d'Italia vejledte blot FITD i starten og kun på grundlag af de lovgivningsmæssige parametre, som var gældende for den efterfølgende godkendelsesprocedure. |
| --- | --- |

(56)

Endvidere gør Banca d'Italia gældende, at den ikke bidrog til udformningen eller gennemførelsen af FITD's støtteforanstaltninger, og at enhver kontakt mellem den og FITD før den formelle indsendelse af FITD's ansøgning om Banca d'Italias tilladelse ikke kan kategoriseres som, at den bidrager til disse foranstaltninger. Banca d'Italia vejledte blot FITD i starten og kun på grundlag af de lovgivningsmæssige parametre, som var gældende for den efterfølgende godkendelsesprocedure.

| (57) | Den kendsgerning, at Banca d'Italia udpegede og førte tilsyn med den særlige administrator, betyder ikke noget for den foreliggende sag, idet den særlige administrators opgaver og mål ikke afviger meget fra en »normal« leder i en privat kriseramt virksomhed, hvilket betød, at den særlige administrator ikke handlede på vegne af Banca d'Italia. |
| --- | --- |

(57)

Den kendsgerning, at Banca d'Italia udpegede og førte tilsyn med den særlige administrator, betyder ikke noget for den foreliggende sag, idet den særlige administrators opgaver og mål ikke afviger meget fra en »normal« leder i en privat kriseramt virksomhed, hvilket betød, at den særlige administrator ikke handlede på vegne af Banca d'Italia.

| (58) | Banca d'Italias repræsentant, som deltog i møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg, var kun observatør og havde ikke stemmeret. Det er irrelevant, at en tvist mellem FITD og BPB om størrelsen på Tercas' negative egenkapital, blev afgjort af en voldgiftsdommer, der var udpeget af Banca d'Italia, fordi det var parterne, som helt uafhængigt og ved gensidig aftale bad Banca d'Italia om at foreslå en person, som de derefter udpegede som voldgiftsdommer. BPB ville ikke have indvilliget i at bede Banca d'Italia om at foreslå en voldgiftsdommer, hvis Banca d'Italia spillede en ledelsesmæssig og strategisk rolle i FITD. |
| --- | --- |

(58)

Banca d'Italias repræsentant, som deltog i møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg, var kun observatør og havde ikke stemmeret. Det er irrelevant, at en tvist mellem FITD og BPB om størrelsen på Tercas' negative egenkapital, blev afgjort af en voldgiftsdommer, der var udpeget af Banca d'Italia, fordi det var parterne, som helt uafhængigt og ved gensidig aftale bad Banca d'Italia om at foreslå en person, som de derefter udpegede som voldgiftsdommer. BPB ville ikke have indvilliget i at bede Banca d'Italia om at foreslå en voldgiftsdommer, hvis Banca d'Italia spillede en ledelsesmæssig og strategisk rolle i FITD.

| (59) | Hvad angår det tredje punkt, adskiller denne sag sig fra de sager, der er nævnt i betragtning 44 i åbningsafgørelsen, hvor Kommissionen fandt, at en indskudsgarantiordnings indblanding i omstruktureringen og likvidationen af banker udgjorde statsstøtte. |
| --- | --- |

(59)

Hvad angår det tredje punkt, adskiller denne sag sig fra de sager, der er nævnt i betragtning 44 i åbningsafgørelsen, hvor Kommissionen fandt, at en indskudsgarantiordnings indblanding i omstruktureringen og likvidationen af banker udgjorde statsstøtte.

| (60) | I sagen om den danske afviklingsordning (31) gjaldt følgende: 1) Der var vedtaget detaljerede regler for betingelserne for støtteforanstaltninger, 2) det udvalg, der var ansvarligt for at vurdere omkostningerne ved de forskellige muligheder, blev udpeget af økonomi- og finansministeren, 3) dette udvalg skulle også vurdere, hvorvidt køberen ville være i stand til at drive den nødlidende bank, og om løsningen var kommercielt bæredygtig, 4) indskudsgarantiordningens beslutning var baseret på udvalgets vurdering og anbefaling, 5) bestyrelsen for indskudsgarantiordningen blev udpeget af økonomi- og finansministeren, og 6) aftalen mellem den købende bank og indskudsgarantiordningen skulle godkendes af ministeren. |
| --- | --- |

(60)

I sagen om den danske afviklingsordning (31) gjaldt følgende: 1) Der var vedtaget detaljerede regler for betingelserne for støtteforanstaltninger, 2) det udvalg, der var ansvarligt for at vurdere omkostningerne ved de forskellige muligheder, blev udpeget af økonomi- og finansministeren, 3) dette udvalg skulle også vurdere, hvorvidt køberen ville være i stand til at drive den nødlidende bank, og om løsningen var kommercielt bæredygtig, 4) indskudsgarantiordningens beslutning var baseret på udvalgets vurdering og anbefaling, 5) bestyrelsen for indskudsgarantiordningen blev udpeget af økonomi- og finansministeren, og 6) aftalen mellem den købende bank og indskudsgarantiordningen skulle godkendes af ministeren.

31

| (61) | I sagen om den polske andelslånekasses likvidationsordning (32) udgjorde de incitamenter, som indskudsgarantiordningen indførte, en integreret del af en likvidationsordning for andelslånekasser, som var udformet af de polske myndigheder og anmeldt til Kommissionen som statsstøtte. Regeringens kontrol over indskudsgarantiordningen blev udøvet gennem stemmeret i bestyrelsen for fonden og finansministerens beføjelse til i visse tilfælde at gribe ind og træffe direkte beslutninger, der kunne påvirke driften af fonden. Endvidere havde formanden for fondens bestyrelse, som blev udpeget af finansministeren, den afgørende stemme i tilfælde af stemmelighed. |
| --- | --- |

(61)

I sagen om den polske andelslånekasses likvidationsordning (32) udgjorde de incitamenter, som indskudsgarantiordningen indførte, en integreret del af en likvidationsordning for andelslånekasser, som var udformet af de polske myndigheder og anmeldt til Kommissionen som statsstøtte. Regeringens kontrol over indskudsgarantiordningen blev udøvet gennem stemmeret i bestyrelsen for fonden og finansministerens beføjelse til i visse tilfælde at gribe ind og træffe direkte beslutninger, der kunne påvirke driften af fonden. Endvidere havde formanden for fondens bestyrelse, som blev udpeget af finansministeren, den afgørende stemme i tilfælde af stemmelighed.

32

| (62) | Med hensyn til afgørelsen om omstruktureringen af CAM og Banco CAM i Spanien (33) anvendte de spanske myndigheder finansiel bistand fra fonden for velordnet omstrukturering af banker (34), som har til formål at støtte likvidationer og kontrolleres af staten samt af den spanske indskudsgarantifond. Fondens beslutning om at gribe ind var ikke en selvstændig beslutning truffet af fonden, men var led i en mere omfattende omstrukturerings- og redningsaktion, der var blevet vedtaget og gennemført af de spanske myndigheder. |
| --- | --- |

(62)

Med hensyn til afgørelsen om omstruktureringen af CAM og Banco CAM i Spanien (33) anvendte de spanske myndigheder finansiel bistand fra fonden for velordnet omstrukturering af banker (34), som har til formål at støtte likvidationer og kontrolleres af staten samt af den spanske indskudsgarantifond. Fondens beslutning om at gribe ind var ikke en selvstændig beslutning truffet af fonden, men var led i en mere omfattende omstrukturerings- og redningsaktion, der var blevet vedtaget og gennemført af de spanske myndigheder.

33

34

5.1.3.   Bemærkninger fra andre interesserede parter

Bemærkninger fra andre interesserede parter

| (63) | For det første kom de andre interesserede parter, nemlig FITD, BPB og Tercas, med en generel bemærkning om, at midlernes karakter af statsstøtte og tilregnelse til staten er to forskellige betingelser, der begge skal opfyldes. Derfor kan private midler ikke betragtes som offentlige på grundlag af en vurdering om, at anvendelsen af disse midler kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(63)

For det første kom de andre interesserede parter, nemlig FITD, BPB og Tercas, med en generel bemærkning om, at midlernes karakter af statsstøtte og tilregnelse til staten er to forskellige betingelser, der begge skal opfyldes. Derfor kan private midler ikke betragtes som offentlige på grundlag af en vurdering om, at anvendelsen af disse midler kan tilregnes staten.

| (64) | Disse tre interesserede parter anfører, at Kommissionen tager fejl, når den siger, at det er meget sandsynligt, at indskudsgarantiordninger yder statsstøtte, fordi de handler under et offentligt mandat og under de offentlige myndigheders kontrol. De påpeger, at der i bankmeddelelsen fra 2013 ikke nævnes noget om, at indskudsgarantiordninger udgør statsstøtte, at direktiv 94/19/EF ikke siger noget om, at foranstaltninger, der træffes som alternativ til godtgørelse af indskydere, skal være forenelige med statsstøttereglerne, samt at direktiv 2014/49/EU forholder sig neutralt med hensyn til sådanne foranstaltningers forenelighed med statsstøttereglerne. |
| --- | --- |

(64)

Disse tre interesserede parter anfører, at Kommissionen tager fejl, når den siger, at det er meget sandsynligt, at indskudsgarantiordninger yder statsstøtte, fordi de handler under et offentligt mandat og under de offentlige myndigheders kontrol. De påpeger, at der i bankmeddelelsen fra 2013 ikke nævnes noget om, at indskudsgarantiordninger udgør statsstøtte, at direktiv 94/19/EF ikke siger noget om, at foranstaltninger, der træffes som alternativ til godtgørelse af indskydere, skal være forenelige med statsstøttereglerne, samt at direktiv 2014/49/EU forholder sig neutralt med hensyn til sådanne foranstaltningers forenelighed med statsstøttereglerne.

| (65) | De interesserede parter mener, at Kommissionen nåede frem til den foreløbige konklusion, at de foranstaltninger, FITD havde truffet, kunne tilregnes til staten, alene på det grundlag, at de var påkrævet ved lov, mens Domstolen i PreussenElektra-dommen (35) og Doux Élevage-dommen (36) udtrykkeligt fastslog, at den omstændighed, at en foranstaltning er fastsat ved lov, ikke giver den karakter af statsstøtte. I sagen om Østrigs lov om grøn elektricitet (37) tog Retten højde for mange andre oplysninger, der pegede i retning af, at staten havde indflydelse over og kontrol med ÖMAG, som er et privatretligt aktieselskab, der administrerer den omhandlede foranstaltning. |
| --- | --- |

(65)

De interesserede parter mener, at Kommissionen nåede frem til den foreløbige konklusion, at de foranstaltninger, FITD havde truffet, kunne tilregnes til staten, alene på det grundlag, at de var påkrævet ved lov, mens Domstolen i PreussenElektra-dommen (35) og Doux Élevage-dommen (36) udtrykkeligt fastslog, at den omstændighed, at en foranstaltning er fastsat ved lov, ikke giver den karakter af statsstøtte. I sagen om Østrigs lov om grøn elektricitet (37) tog Retten højde for mange andre oplysninger, der pegede i retning af, at staten havde indflydelse over og kontrol med ÖMAG, som er et privatretligt aktieselskab, der administrerer den omhandlede foranstaltning.

35

36

37

| (66) | Disse interesserede parter mener, at hvis den italienske lovgivning og FITD's beslutningsmekanismer for støtteforanstaltninger til at hindre uoprettelige bankkriser fortolkes korrekt, ses det, at Kommissionens grundlag for sin foreløbige konklusion om, at FITD's foranstaltninger er baseret på et offentligt mandat, er utilstrækkeligt. De baserer dette argument på, at garantiordninger ifølge banklovens § 96a »kan gribe ind på andre måder (38)«. Foranstaltningerne er ikke obligatoriske, og dette betyder, at der ikke er nogen forbindelse mellem FITD's foranstaltninger og missionen ifølge dens vedtægter. |
| --- | --- |

(66)

Disse interesserede parter mener, at hvis den italienske lovgivning og FITD's beslutningsmekanismer for støtteforanstaltninger til at hindre uoprettelige bankkriser fortolkes korrekt, ses det, at Kommissionens grundlag for sin foreløbige konklusion om, at FITD's foranstaltninger er baseret på et offentligt mandat, er utilstrækkeligt. De baserer dette argument på, at garantiordninger ifølge banklovens § 96a »kan gribe ind på andre måder (38)«. Foranstaltningerne er ikke obligatoriske, og dette betyder, at der ikke er nogen forbindelse mellem FITD's foranstaltninger og missionen ifølge dens vedtægter.

kan

38

| (67) | De tre interesserede parter påpeger, at andre former for foranstaltninger end godtgørelse til indskyderne har eksisteret siden FITD's oprettelse i 1987, før banklovens § 96a trådte i kraft. |
| --- | --- |

(67)

De tre interesserede parter påpeger, at andre former for foranstaltninger end godtgørelse til indskyderne har eksisteret siden FITD's oprettelse i 1987, før banklovens § 96a trådte i kraft.

| (68) | FITD gør gældende, at den er en privatretlig virksomhed, som kontrolleres og forvaltes af sine medlemsbanker, og at den fungerer som formidler af foranstaltninger, der direkte kan henføres til medlemsbankerne, og bruger midler, der fortsat tilhører medlemsbankerne. Endvidere blev beslutningen om at støtte Tercas truffet af FITD's styrende organer, der udelukkende består af repræsentanter for medlemsbankerne. Dokumentationen viser, at FITD's styrende organer nøje vurderede de mulige alternativer og reglen om »den billigste pris« for at varetage medlemsbankernes interesser bedst muligt ved at begrænse omkostningerne og risikoen ved indgrebet mest muligt. |
| --- | --- |

(68)

FITD gør gældende, at den er en privatretlig virksomhed, som kontrolleres og forvaltes af sine medlemsbanker, og at den fungerer som formidler af foranstaltninger, der direkte kan henføres til medlemsbankerne, og bruger midler, der fortsat tilhører medlemsbankerne. Endvidere blev beslutningen om at støtte Tercas truffet af FITD's styrende organer, der udelukkende består af repræsentanter for medlemsbankerne. Dokumentationen viser, at FITD's styrende organer nøje vurderede de mulige alternativer og reglen om »den billigste pris« for at varetage medlemsbankernes interesser bedst muligt ved at begrænse omkostningerne og risikoen ved indgrebet mest muligt.

| (69) | FITD gør gældende, at dens styrende organ selv besluttede, hvorvidt, hvornår og hvordan der skulle træffes støtteforanstaltninger, og at det eneste krav var, at foranstaltningerne skulle koste mindre end godtgørelse af indskyderne. Når FITD træffer støtteforanstaltninger, handler den ikke i overensstemmelse med noget offentligt mandat. FITD's vedtægter er fuldt ud forenelige med lovgivningen for sektoren, også med hensyn til, at de ikke indeholder nogen bestemmelser om nogen form for alternative foranstaltninger eller udtrykkeligt forbyder sådanne foranstaltninger. Ingen offentlige organer kan forpligte FITD til at gribe ind, og Banca d'Italias efterfølgende godkendelse skal kun verificere, at de foranstaltninger, der træffes over for den modtagende bank, er passende i et tilsynsmæssigt perspektiv, samt at de er forenelige med behovet for at beskytte indskyderne samt med banksystemets stabilitet. |
| --- | --- |

(69)

FITD gør gældende, at dens styrende organ selv besluttede, hvorvidt, hvornår og hvordan der skulle træffes støtteforanstaltninger, og at det eneste krav var, at foranstaltningerne skulle koste mindre end godtgørelse af indskyderne. Når FITD træffer støtteforanstaltninger, handler den ikke i overensstemmelse med noget offentligt mandat. FITD's vedtægter er fuldt ud forenelige med lovgivningen for sektoren, også med hensyn til, at de ikke indeholder nogen bestemmelser om nogen form for alternative foranstaltninger eller udtrykkeligt forbyder sådanne foranstaltninger. Ingen offentlige organer kan forpligte FITD til at gribe ind, og Banca d'Italias efterfølgende godkendelse skal kun verificere, at de foranstaltninger, der træffes over for den modtagende bank, er passende i et tilsynsmæssigt perspektiv, samt at de er forenelige med behovet for at beskytte indskyderne samt med banksystemets stabilitet.

handler den ikke i overensstemmelse med noget offentligt mandat.

forbyder

| (70) | Endvidere påpeger de tre interesserede parter, at det ifølge FITD's vedtægter ikke er obligatorisk at blive medlem, og at banker kan vælge at oprette en alternativ indskudsgarantiordning, som de kan tilslutte sig. De påpeger, at der findes en indskudsgarantiordning, Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo, specifikt for andelskasser (39), som ikke er medlem af FITD. |
| --- | --- |

(70)

Endvidere påpeger de tre interesserede parter, at det ifølge FITD's vedtægter ikke er obligatorisk at blive medlem, og at banker kan vælge at oprette en alternativ indskudsgarantiordning, som de kan tilslutte sig. De påpeger, at der findes en indskudsgarantiordning, Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo, specifikt for andelskasser (39), som ikke er medlem af FITD.

39

| (71) | Disse interesserede parter anfører, at staten heller ikke blander sig i udnævnelsen af medlemmerne til FITD's styrende organer eller i dens beslutningstagning (det, at Banca d'Italia deltager som observatør uden stemmeret, betyder ikke, at FITD ikke træffer uafhængige beslutninger). De gør gældende, at Kommissionen i sin afgørelse om Roskilde Bank (40) fandt, at et organ, der havde stillet en garanti, traf sine beslutninger selvstændigt, før den konkluderede, at der ikke var nogen statsmidler involveret i ydelsen af en garanti til en kriseramt bank fra en forening bestående af indenlandske banker, udelukkende finansieret af dem, med det formål at støtte finansielle institutioner. De tre interesserede parter henviser til EARL Salvat père et fils-sagen (41) og anfører, at der kun kan være tale om statsstøtte, hvis staten deltager i organisationens besluttende organer og kan gennemtvinge sine egne beslutninger. |
| --- | --- |

(71)

Disse interesserede parter anfører, at staten heller ikke blander sig i udnævnelsen af medlemmerne til FITD's styrende organer eller i dens beslutningstagning (det, at Banca d'Italia deltager som observatør uden stemmeret, betyder ikke, at FITD ikke træffer uafhængige beslutninger). De gør gældende, at Kommissionen i sin afgørelse om Roskilde Bank (40) fandt, at et organ, der havde stillet en garanti, traf sine beslutninger selvstændigt, før den konkluderede, at der ikke var nogen statsmidler involveret i ydelsen af en garanti til en kriseramt bank fra en forening bestående af indenlandske banker, udelukkende finansieret af dem, med det formål at støtte finansielle institutioner. De tre interesserede parter henviser til EARL Salvat père et fils-sagen (41) og anfører, at der kun kan være tale om statsstøtte, hvis staten deltager i organisationens besluttende organer og kan gennemtvinge sine egne beslutninger.

40

41

| (72) | De tre interesserede parter gør gældende, at FITD er et organ, der varetager sine medlemsbankers interesser, og at de beføjelser, Banca d'Italia har i forhold til FITD's foranstaltninger, er begrænset til Banca d'Italias generelle tilsynsmæssige beføjelser, herunder især at overvåge, at virksomheder under dens tilsyn forvaltes fornuftigt og forsigtigt, og at beskytte indskydernes interesser. Banca d'Italia har en generel opgave med at koordinere aktiviteterne i indskudsgarantiordninger gennem reglerne om kriseramte banker og sine egne tilsynsopgaver, og dette beviser ikke, at FITD's midler er under statens konstante kontrol. |
| --- | --- |

(72)

De tre interesserede parter gør gældende, at FITD er et organ, der varetager sine medlemsbankers interesser, og at de beføjelser, Banca d'Italia har i forhold til FITD's foranstaltninger, er begrænset til Banca d'Italias generelle tilsynsmæssige beføjelser, herunder især at overvåge, at virksomheder under dens tilsyn forvaltes fornuftigt og forsigtigt, og at beskytte indskydernes interesser. Banca d'Italia har en generel opgave med at koordinere aktiviteterne i indskudsgarantiordninger gennem reglerne om kriseramte banker og sine egne tilsynsopgaver, og dette beviser ikke, at FITD's midler er under statens konstante kontrol.

| (73) | Den omstændighed, at Banca d'Italia udpeger en særlig administrator for en kriseramt bank, betyder ikke, at der er nogen offentlig forbindelse, fordi retsgrundlaget for denne beføjelse (banklovens § 70 ff) i det væsentlig er teknisk, og at dens formål og grundlag er affødt af de særlige forhold i sektoren. Endvidere er indikationer på, at en foranstaltning forfølger mål af almen interesse, ikke nok til at konkludere, at den udgør statsstøtte (42). |
| --- | --- |

(73)

Den omstændighed, at Banca d'Italia udpeger en særlig administrator for en kriseramt bank, betyder ikke, at der er nogen offentlig forbindelse, fordi retsgrundlaget for denne beføjelse (banklovens § 70 ff) i det væsentlig er teknisk, og at dens formål og grundlag er affødt af de særlige forhold i sektoren. Endvidere er indikationer på, at en foranstaltning forfølger mål af almen interesse, ikke nok til at konkludere, at den udgør statsstøtte (42).

42

| (74) | Banca d'Italias beføjelse til at give tilladelse til individuelle foranstaltninger i henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra d), og § 3, stk. 2, i FITD's vedtægter betyder ikke, at FITD ikke selvstændigt vurderer, om den skal træffe alternative foranstaltninger og i givet fald tidspunkt, beløb og form. Banca d'Italias godkendelse af FITD's foranstaltninger er blot en efterfølgende kontrol af de beslutninger, som FITD selvstændigt har truffet, der skal sikre beskyttelsen af den almene interesse, som Banca d'Italia er ansvarlig for. |
| --- | --- |

(74)

Banca d'Italias beføjelse til at give tilladelse til individuelle foranstaltninger i henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra d), og § 3, stk. 2, i FITD's vedtægter betyder ikke, at FITD ikke selvstændigt vurderer, om den skal træffe alternative foranstaltninger og i givet fald tidspunkt, beløb og form. Banca d'Italias godkendelse af FITD's foranstaltninger er blot en efterfølgende kontrol af de beslutninger, som FITD selvstændigt har truffet, der skal sikre beskyttelsen af den almene interesse, som Banca d'Italia er ansvarlig for.

godkendelse

| (75) | De tre interesserede parter henviser også til Kommissionens beslutning om støtten til Banco di Sicilia og Sicilcassa (43), hvor Kommissionen konkluderede, at FITD's indgriben til fordel for disse banker ikke udgjorde statsstøtte, uden at tage hensyn til Banca d'Italias rolle i FITD's aktiviteter. |
| --- | --- |

(75)

De tre interesserede parter henviser også til Kommissionens beslutning om støtten til Banco di Sicilia og Sicilcassa (43), hvor Kommissionen konkluderede, at FITD's indgriben til fordel for disse banker ikke udgjorde statsstøtte, uden at tage hensyn til Banca d'Italias rolle i FITD's aktiviteter.

43

| (76) | De tre interesserede parter gør gældende, i overensstemmelse med Doux Élevage-sagen, at det offentlige tilsyn med FITD ikke omfatter andet en formel kontrol af FITD's adfærds forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven. Tilsynet omfatter ikke kontrol af, om foranstaltningerne er politisk hensigtsmæssige eller forenelige med de offentlige myndigheders politik. Som i Doux Élevage-sagen beslutter FITD selv, hvordan den skal bruge sine midler. I Pearle-sagen (44) bekræftede den nederlandske regering, at de bekendtgørelser, der vedtages af organer som HBA, der pålagde de afgifter, sagen drejede sig om, krævede de offentlige myndigheders godkendelse. |
| --- | --- |

(76)

De tre interesserede parter gør gældende, i overensstemmelse med Doux Élevage-sagen, at det offentlige tilsyn med FITD ikke omfatter andet en formel kontrol af FITD's adfærds forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven. Tilsynet omfatter ikke kontrol af, om foranstaltningerne er politisk hensigtsmæssige eller forenelige med de offentlige myndigheders politik. Som i Doux Élevage-sagen beslutter FITD selv, hvordan den skal bruge sine midler. I Pearle-sagen (44) bekræftede den nederlandske regering, at de bekendtgørelser, der vedtages af organer som HBA, der pålagde de afgifter, sagen drejede sig om, krævede de offentlige myndigheders godkendelse.

44

| (77) | FITD påpeger, at den særlige administrator godt nok blev udpeget af Banca d'Italia, men ikke er repræsentant for tilsynsmyndigheden. Den særlige administrator har vide skønsbeføjelser og handler på eget initiativ. Denne kan kun anmode FITD om at træffe foranstaltninger, og FITD er på ingen måde bundet af en sådan anmodning, men kan træffe alternative foranstaltninger for at varetage medlemsbankernes interesser. I denne sag erstattede den særlige administrator ikke bankens generalforsamling, som var det eneste organ med beføjelse til at godkende ekstraordinære dispositioner. Endvidere giver Banca d'Italia først tilladelse, når FITD selv har truffet beslutning om at gribe ind. Tilladelsen er en del af Banca d'Italias normale tilsynsopgaver. Banca d'Italias repræsentant, som deltager i møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg, er kun observatør og har ikke stemmeret. |
| --- | --- |

(77)

FITD påpeger, at den særlige administrator godt nok blev udpeget af Banca d'Italia, men ikke er repræsentant for tilsynsmyndigheden. Den særlige administrator har vide skønsbeføjelser og handler på eget initiativ. Denne kan kun anmode FITD om at træffe foranstaltninger, og FITD er på ingen måde bundet af en sådan anmodning, men kan træffe alternative foranstaltninger for at varetage medlemsbankernes interesser. I denne sag erstattede den særlige administrator ikke bankens generalforsamling, som var det eneste organ med beføjelse til at godkende ekstraordinære dispositioner. Endvidere giver Banca d'Italia først tilladelse, når FITD selv har truffet beslutning om at gribe ind. Tilladelsen er en del af Banca d'Italias normale tilsynsopgaver. Banca d'Italias repræsentant, som deltager i møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg, er kun observatør og har ikke stemmeret.

| (78) | Voldgiftsdommeren i tvisten mellem FITD og BPB vedrørende størrelsen på Tercas negative egenkapital blev ikke udpeget af Banca d'Italia, men af parterne selv (FITD og BPB) på Banca d'Italias forslag. Endvidere var det hensigten, at voldgiftsmanden skulle løse den pågældende tvist, og enhver beslutning om foranstaltningens omkostningseffektivitet fra medlemsbankernes perspektiv lå udelukkende hos FITD. |
| --- | --- |

(78)

Voldgiftsdommeren i tvisten mellem FITD og BPB vedrørende størrelsen på Tercas negative egenkapital blev ikke udpeget af Banca d'Italia, men af parterne selv (FITD og BPB) på Banca d'Italias forslag. Endvidere var det hensigten, at voldgiftsmanden skulle løse den pågældende tvist, og enhver beslutning om foranstaltningens omkostningseffektivitet fra medlemsbankernes perspektiv lå udelukkende hos FITD.

| (79) | De sager, som Kommissionen henviser til vedrørende indskudsgarantiordninger, kan ikke sammenlignes med denne sag. De tre interesserede parter fremsatte i denne henseende de samme argumenter som Italien og tilføjede, at sagerne om den danske afviklingsordning og den polske likvidationsordning for andelslånekasser omhandlede foranstaltninger truffet af garantiordninger i forbindelse med bankers likvidation, og ikke foranstaltninger truffet med henblik på forebyggelse, som sigtede mod bankernes langsigtede genopretning. |
| --- | --- |

(79)

De sager, som Kommissionen henviser til vedrørende indskudsgarantiordninger, kan ikke sammenlignes med denne sag. De tre interesserede parter fremsatte i denne henseende de samme argumenter som Italien og tilføjede, at sagerne om den danske afviklingsordning og den polske likvidationsordning for andelslånekasser omhandlede foranstaltninger truffet af garantiordninger i forbindelse med bankers likvidation, og ikke foranstaltninger truffet med henblik på forebyggelse, som sigtede mod bankernes langsigtede genopretning.

5.2.   Fordel

Fordel

5.2.1.   Bemærkninger fra Italien

Bemærkninger fra Italien

| (80) | Italien gør gældende, at Kommissionen anvender princippet om en markedsøkonomisk aktør, som blev udviklet i forbindelse med de seneste sager om omstrukturering af banker (»byrdefordelingstest«), men ignorerer den omstændighed, at denne test ikke er relevant for vurderingen af grundlaget for en privat virksomheds adfærd, fordi den primært har til formål at beskytte offentlighedens (alle skatteyderes) interesser og ikke de særlige interesser for dem, som direkte bliver ramt, hvis banken krakker (f.eks. FITD). Endvidere overholdt FITD princippet om »den billigste pris«. Da FITD skulle beslutte, om den skulle gribe ind til støtte for Tercas, forsøgte den at finde den løsning, der var mindst byrdefuld for medlemsbankerne, med udgangspunkt i en udtalelse fra et velrenommeret konsulentfirma og lange drøftelser i bestyrelsen og forretningsudvalget. |
| --- | --- |

(80)

Italien gør gældende, at Kommissionen anvender princippet om en markedsøkonomisk aktør, som blev udviklet i forbindelse med de seneste sager om omstrukturering af banker (»byrdefordelingstest«), men ignorerer den omstændighed, at denne test ikke er relevant for vurderingen af grundlaget for en privat virksomheds adfærd, fordi den primært har til formål at beskytte offentlighedens (alle skatteyderes) interesser og ikke de særlige interesser for dem, som direkte bliver ramt, hvis banken krakker (f.eks. FITD). Endvidere overholdt FITD princippet om »den billigste pris«. Da FITD skulle beslutte, om den skulle gribe ind til støtte for Tercas, forsøgte den at finde den løsning, der var mindst byrdefuld for medlemsbankerne, med udgangspunkt i en udtalelse fra et velrenommeret konsulentfirma og lange drøftelser i bestyrelsen og forretningsudvalget.

| (81) | Italien gør gældende, at Kommissionen, da den sammenlignede Tercas' omstrukturering med det alternative scenarie, nemlig likvidation, ikke brugte de rigtige tal. Sammenligningen mellem genopretningsforanstaltningen og likvidationsscenariet skulle foretages efter fradrag af positionen [...], hvor risikoen ikke blev vurderet i beregningen af omkostningerne ved likvidation. Dette fradrag ville betyde, at forpligtelsen ikke oversteg 295 mio. EUR til redningsaktionen, mens de anslåede omkostninger ved likvidationsscenariet var 333 mio. EUR. Italien konkluderer, at den faktiske forskel mellem disse to scenarier var næsten 40 mio. EUR, og ikke 3 mio. EUR som foreløbigt angivet af Kommission i åbningsafgørelsen. |
| --- | --- |

(81)

Italien gør gældende, at Kommissionen, da den sammenlignede Tercas' omstrukturering med det alternative scenarie, nemlig likvidation, ikke brugte de rigtige tal. Sammenligningen mellem genopretningsforanstaltningen og likvidationsscenariet skulle foretages efter fradrag af positionen [...], hvor risikoen ikke blev vurderet i beregningen af omkostningerne ved likvidation. Dette fradrag ville betyde, at forpligtelsen ikke oversteg 295 mio. EUR til redningsaktionen, mens de anslåede omkostninger ved likvidationsscenariet var 333 mio. EUR. Italien konkluderer, at den faktiske forskel mellem disse to scenarier var næsten 40 mio. EUR, og ikke 3 mio. EUR som foreløbigt angivet af Kommission i åbningsafgørelsen.

| (82) | Italien mener, at FITD's foranstaltning under alle omstændigheder er i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør. For det første kunne FITD ikke stille krav om, at Tercas skulle anvende byrdefordeling over for de efterstillede kreditorer, fordi det ikke indgik i betingelserne for de enkelte lån, som kun åbner mulighed for afskrivning i tilfælde af likvidation. For det andet ville byrdefordeling med de efterstillede kreditorer alligevel ikke have reduceret omkostningerne for FITD's medlemsbanker. Kommissionen tog fejl, da den anførte, at medlemmernes, og dermed FITD's, omkostninger ville være blevet minimeret, hvis efterstillede kreditorer var blevet pålagt at bære noget af tabet, i tilfælde af tvungen administrativ likvidation (liquidazione coatta amministrativa) af Tercas. På grundlag af dokumentationen i form af referater fra møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg anfører Italien, at de foranstaltninger, FITD endte med at træffe, forhindrede mulige sagsanlæg som følge af de tab, som efterstillede kreditorer ville have lidt. Italien bemærker, at FITD's foranstaltninger også forhindrede, at banksystemets omdømme led skade, hvilket ville være sket, hvis det ikke var muligt at tilbagebetale efterstillede lån i tilfælde af tvungen administrativ likvidation af Tercas. |
| --- | --- |

(82)

Italien mener, at FITD's foranstaltning under alle omstændigheder er i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør. For det første kunne FITD ikke stille krav om, at Tercas skulle anvende byrdefordeling over for de efterstillede kreditorer, fordi det ikke indgik i betingelserne for de enkelte lån, som kun åbner mulighed for afskrivning i tilfælde af likvidation. For det andet ville byrdefordeling med de efterstillede kreditorer alligevel ikke have reduceret omkostningerne for FITD's medlemsbanker. Kommissionen tog fejl, da den anførte, at medlemmernes, og dermed FITD's, omkostninger ville være blevet minimeret, hvis efterstillede kreditorer var blevet pålagt at bære noget af tabet, i tilfælde af tvungen administrativ likvidation (liquidazione coatta amministrativa) af Tercas. På grundlag af dokumentationen i form af referater fra møderne i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg anfører Italien, at de foranstaltninger, FITD endte med at træffe, forhindrede mulige sagsanlæg som følge af de tab, som efterstillede kreditorer ville have lidt. Italien bemærker, at FITD's foranstaltninger også forhindrede, at banksystemets omdømme led skade, hvilket ville være sket, hvis det ikke var muligt at tilbagebetale efterstillede lån i tilfælde af tvungen administrativ likvidation af Tercas.

| (83) | Derfor var FITD's beslutning om ikke at inddrage de efterstillede obligationsejere efter Italiens mening rimelig, i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør og forhindrede, at FITD og dens medlemsbanker fik flere omkostninger. |
| --- | --- |

(83)

Derfor var FITD's beslutning om ikke at inddrage de efterstillede obligationsejere efter Italiens mening rimelig, i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør og forhindrede, at FITD og dens medlemsbanker fik flere omkostninger.

5.2.2.   Bemærkninger fra Banca d'Italia

Bemærkninger fra Banca d'Italia

| (84) | Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Banca d'Italia om den selektive fordel ved de pågældende foranstaltninger. |
| --- | --- |

(84)

Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Banca d'Italia om den selektive fordel ved de pågældende foranstaltninger.

5.2.3.   Bemærkninger fra andre interesserede parter

Bemærkninger fra andre interesserede parter

| (85) | De tre andre interesserede parter anfører i spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningerne var økonomisk fornuftige i forhold til princippet om en markedsøkonomisk aktør, at foranstaltningerne udgjorde et rationelt og fornuftigt valg for private virksomheder som FITD og dens medlemsbanker. Ifølge disse parter har denne sag tydelige fællestræk med Sicilcassa-sagen, hvor Kommissionen konkluderede, at de pågældende foranstaltninger ikke udgjorde statsstøtte som følge af private virksomheders betydelige medvirken. Ligesom i Sicilcassa-sagen handlede FITD her som garant for godtgørelsen til indskyderne i overensstemmelse med lovgivningen om indskudsgarantiordninger. FITD's dispositioner blev vedtaget af de samme styrende organer ud fra de samme kriterier, og Banca d'Italia udførte samme funktioner. De observerer, at der ikke længere er nogen banker, der er under offentlig kontrol i Italien, så alle FITD's medlemmer er private banker. FITD kan derfor kun drives som en privat virksomhed. |
| --- | --- |

(85)

De tre andre interesserede parter anfører i spørgsmålet om, hvorvidt foranstaltningerne var økonomisk fornuftige i forhold til princippet om en markedsøkonomisk aktør, at foranstaltningerne udgjorde et rationelt og fornuftigt valg for private virksomheder som FITD og dens medlemsbanker. Ifølge disse parter har denne sag tydelige fællestræk med Sicilcassa-sagen, hvor Kommissionen konkluderede, at de pågældende foranstaltninger ikke udgjorde statsstøtte som følge af private virksomheders betydelige medvirken. Ligesom i Sicilcassa-sagen handlede FITD her som garant for godtgørelsen til indskyderne i overensstemmelse med lovgivningen om indskudsgarantiordninger. FITD's dispositioner blev vedtaget af de samme styrende organer ud fra de samme kriterier, og Banca d'Italia udførte samme funktioner. De observerer, at der ikke længere er nogen banker, der er under offentlig kontrol i Italien, så alle FITD's medlemmer er private banker. FITD kan derfor kun drives som en privat virksomhed.

| (86) | De tre interesserede parter har gennemgået tidligere tilfælde, hvor FITD har truffet alternative foranstaltninger (45), og de økonomiske betragtninger bag, herunder i den periode, hvor det var helt frivilligt at deltage i en indskudsgarantiordning. Private virksomheder har valgt at deltage i indskudsgarantiordningen, selv om de ikke er forpligtet til det. De interesserede parter afviser tesen om, at en markedsøkonomisk aktør ikke ville have haft omkostningerne forbundet med tilbagebetalingen af indskyderne og ikke ville yde ikketilbagebetalingspligtige tilskud eller garantier uden at opkræve et gebyr, som Kommissionen anførte i åbningsafgørelsen. |
| --- | --- |

(86)

De tre interesserede parter har gennemgået tidligere tilfælde, hvor FITD har truffet alternative foranstaltninger (45), og de økonomiske betragtninger bag, herunder i den periode, hvor det var helt frivilligt at deltage i en indskudsgarantiordning. Private virksomheder har valgt at deltage i indskudsgarantiordningen, selv om de ikke er forpligtet til det. De interesserede parter afviser tesen om, at en markedsøkonomisk aktør ikke ville have haft omkostningerne forbundet med tilbagebetalingen af indskyderne og ikke ville yde ikketilbagebetalingspligtige tilskud eller garantier uden at opkræve et gebyr, som Kommissionen anførte i åbningsafgørelsen.

45

ikke ville have haft omkostningerne forbundet med tilbagebetalingen af indskyderne

ikketilbagebetalingspligtige

,

| (87) | Endvidere fremhæver de tre interesserede parter, at FITD's og dens medlemsbankers adfærd ikke skulle vurderes på et abstrakt grundlag ved at henvise til et hypotetisk ikkereguleret scenarie, men snarere på grundlag af det retsgrundlag, der gælder for deres virksomhed. Hvis forpligtelsen i henhold til lovgivningen til at tilbagebetale indskud op til en vis grænse som i denne sag betyder, at den billigste foranstaltning for medlemsbankerne er at dække den negative egenkapital, så er dækning af den negative egenkapital det mest rationelle valg for en markedsøkonomisk aktør. |
| --- | --- |

(87)

Endvidere fremhæver de tre interesserede parter, at FITD's og dens medlemsbankers adfærd ikke skulle vurderes på et abstrakt grundlag ved at henvise til et hypotetisk ikkereguleret scenarie, men snarere på grundlag af det retsgrundlag, der gælder for deres virksomhed. Hvis forpligtelsen i henhold til lovgivningen til at tilbagebetale indskud op til en vis grænse som i denne sag betyder, at den billigste foranstaltning for medlemsbankerne er at dække den negative egenkapital, så er dækning af den negative egenkapital det mest rationelle valg for en markedsøkonomisk aktør.

| (88) | De tre interesserede parter bestrider Kommissionens argument om, at omkostningerne ved at skulle tilbagebetale indskyderne under den tvungne administrative likvidation af Tercas ikke kan tages i betragtning ved vurderingen af, om foranstaltningerne var i overensstemmelse med en markedsøkonomisk aktørs adfærd, eftersom de er forbundet med forpligtelser, FITD har fået pålagt som en indskudsgarantiordning, der skal beskytte indskyderne i offentlighedens interesse. De gør gældende, at Kommissionen i sagen om afvikling af Banco Espírito Santo i Portugal (46) gjorde gældende, at omkostningerne ved at godtgøre indskyderne i tilfælde af likvidation skulle medregnes ved anvendelsen af princippet om en markedsøkonomisk aktør. Endvidere kunne Kommissionen ikke sammenligne denne sag med Domstolens dom i Land Burgenland-sagen (47), idet Domstolen i den sag skelnede mellem foranstaltninger, der kan tilregnes staten i dens egenskab af aktionær eller dens egenskab af offentlig myndighed. |
| --- | --- |

(88)

De tre interesserede parter bestrider Kommissionens argument om, at omkostningerne ved at skulle tilbagebetale indskyderne under den tvungne administrative likvidation af Tercas ikke kan tages i betragtning ved vurderingen af, om foranstaltningerne var i overensstemmelse med en markedsøkonomisk aktørs adfærd, eftersom de er forbundet med forpligtelser, FITD har fået pålagt som en indskudsgarantiordning, der skal beskytte indskyderne i offentlighedens interesse. De gør gældende, at Kommissionen i sagen om afvikling af Banco Espírito Santo i Portugal (46) gjorde gældende, at omkostningerne ved at godtgøre indskyderne i tilfælde af likvidation skulle medregnes ved anvendelsen af princippet om en markedsøkonomisk aktør. Endvidere kunne Kommissionen ikke sammenligne denne sag med Domstolens dom i Land Burgenland-sagen (47), idet Domstolen i den sag skelnede mellem foranstaltninger, der kan tilregnes staten i dens egenskab af aktionær eller dens egenskab af offentlig myndighed.

46

47

| (89) | De tre interesserede parter bemærker, at foranstaltningerne blev udformet på grundlag af kriteriet om »den billigste pris«, og at et velrenommeret revisions- og rådgivningsfirma blev antaget til at hjælpe med at finde den billigste og mindst risikable løsning for medlemsbankerne. På det grundlag sammensatte FITD en række foranstaltninger, hvormed den kunne reducere omkostningerne for medlemsbankerne betydeligt, forhindre risiciene ved en likvidation og forhindre de mulige negative eksterne virkninger af en tvungen administrativ likvidation af Tercas. |
| --- | --- |

(89)

De tre interesserede parter bemærker, at foranstaltningerne blev udformet på grundlag af kriteriet om »den billigste pris«, og at et velrenommeret revisions- og rådgivningsfirma blev antaget til at hjælpe med at finde den billigste og mindst risikable løsning for medlemsbankerne. På det grundlag sammensatte FITD en række foranstaltninger, hvormed den kunne reducere omkostningerne for medlemsbankerne betydeligt, forhindre risiciene ved en likvidation og forhindre de mulige negative eksterne virkninger af en tvungen administrativ likvidation af Tercas.

| (90) | Hvad angår vurderingen af, om de samlede omkostninger for FITD ved støtteforanstaltningerne var lavere end i tilfælde af Tercas' likvidation, gør de tre interesserede parter gældende, at omkostningerne ved en garanti til dækning af kreditrisikoen ved de stående lån til [...] ikke skulle have været medtaget i Kommissionens vurdering af omkostningerne ved støtteforanstaltningen. De indgik ikke i de anslåede omkostninger, som FITD skulle afholde i tilfælde af Tercas' likvidation. Kommissionens beregning, som viser, at besparelserne ved de foranstaltninger, der blev truffet, kun udgjorde 3 mio. EUR, er derfor forkert. I [...]-rapporten, hvor den billigste og mindst risikable løsning for FITD og medlemsbankerne blev identificeret, omfattede de anslåede omkostninger til tvungen administrativ likvidation ikke den risiko, der er forbundet med [...]-lånene, som udgjorde ca. 35 mio. EUR. For at sammenligne de to scenarier med godtgørelse af indskyderne og alternative foranstaltninger korrekt skulle »sammenligningen mellem genopretningsforanstaltningen og likvidationsscenariet [...] foretages efter fradrag af positionen [...], hvor risikoen ikke blev vurderet i beregningen af omkostningerne ved likvidation« (48). Den resulterende sammenligning er mellem en forpligtelse, der »ikke overstiger 295 mio. EUR for redningsaktionen og en anslået udgift på 333 mio. EUR i tilfælde af likvidation« (49). Derfor gør de tre interesserede parter gældende, at den faktiske forskel mellem de to scenarier er mindst 38 mio. EUR. Denne holdning bekræftes efter deres opfattelse af, at de lån, der var omfattet af FITD's garanti, blev betalt tilbage til Tercas (50). FITD foretog ingen udbetalinger i forbindelse med garantien på 35 mio. EUR, som Kommissionen fejlagtigt medtog i sin beregning af omkostningerne ved foranstaltningerne. |
| --- | --- |

(90)

Hvad angår vurderingen af, om de samlede omkostninger for FITD ved støtteforanstaltningerne var lavere end i tilfælde af Tercas' likvidation, gør de tre interesserede parter gældende, at omkostningerne ved en garanti til dækning af kreditrisikoen ved de stående lån til [...] ikke skulle have været medtaget i Kommissionens vurdering af omkostningerne ved støtteforanstaltningen. De indgik ikke i de anslåede omkostninger, som FITD skulle afholde i tilfælde af Tercas' likvidation. Kommissionens beregning, som viser, at besparelserne ved de foranstaltninger, der blev truffet, kun udgjorde 3 mio. EUR, er derfor forkert. I [...]-rapporten, hvor den billigste og mindst risikable løsning for FITD og medlemsbankerne blev identificeret, omfattede de anslåede omkostninger til tvungen administrativ likvidation ikke den risiko, der er forbundet med [...]-lånene, som udgjorde ca. 35 mio. EUR. For at sammenligne de to scenarier med godtgørelse af indskyderne og alternative foranstaltninger korrekt skulle »sammenligningen mellem genopretningsforanstaltningen og likvidationsscenariet [...] foretages efter fradrag af positionen [...], hvor risikoen ikke blev vurderet i beregningen af omkostningerne ved likvidation« (48). Den resulterende sammenligning er mellem en forpligtelse, der »ikke overstiger 295 mio. EUR for redningsaktionen og en anslået udgift på 333 mio. EUR i tilfælde af likvidation« (49). Derfor gør de tre interesserede parter gældende, at den faktiske forskel mellem de to scenarier er mindst 38 mio. EUR. Denne holdning bekræftes efter deres opfattelse af, at de lån, der var omfattet af FITD's garanti, blev betalt tilbage til Tercas (50). FITD foretog ingen udbetalinger i forbindelse med garantien på 35 mio. EUR, som Kommissionen fejlagtigt medtog i sin beregning af omkostningerne ved foranstaltningerne.

48

49

50

| (91) | I forbindelse med vurderingen af de laveste omkostninger burde alle de 30 mio. EUR fra skattefritagelsen ikke være blevet indregnet som en del af omkostningerne. FITD ville kun skulle afholde disse omkostninger, hvis Kommissionen ikke godkendte foranstaltningen. |
| --- | --- |

(91)

I forbindelse med vurderingen af de laveste omkostninger burde alle de 30 mio. EUR fra skattefritagelsen ikke være blevet indregnet som en del af omkostningerne. FITD ville kun skulle afholde disse omkostninger, hvis Kommissionen ikke godkendte foranstaltningen.

| (92) | De tre interesserede parter henviser til en anslået udgift på 1,9 mia. EUR i tilfælde af likvidation, hvoraf kun en del kunne være blevet inddrevet (i [...]-rapporten beregnet til 1,5 mia. EUR). De gør gældende, at de 1,9 mia. EUR i indskud, som i tilfælde af likvidation ikke ville være blevet dækket af indskudstilbagebetalingsordningen, ville kunne have en afsmittende virkning på medlemsbankerne og banksystemet generelt. En sådan risiko kunne have haft »potentielt enorme« retlige følger og skade sektorens omdømme. De anfører også, at hvis Tercas var blevet tvunget ud i likvidation, ville udsigterne til at få dækket en del af de oprindelige omkostninger, som anslås til 1,9 mia. EUR, se endnu dårligere ud på grund af erstatningskrav fra efterstillede kreditorer. |
| --- | --- |

(92)

De tre interesserede parter henviser til en anslået udgift på 1,9 mia. EUR i tilfælde af likvidation, hvoraf kun en del kunne være blevet inddrevet (i [...]-rapporten beregnet til 1,5 mia. EUR). De gør gældende, at de 1,9 mia. EUR i indskud, som i tilfælde af likvidation ikke ville være blevet dækket af indskudstilbagebetalingsordningen, ville kunne have en afsmittende virkning på medlemsbankerne og banksystemet generelt. En sådan risiko kunne have haft »potentielt enorme« retlige følger og skade sektorens omdømme. De anfører også, at hvis Tercas var blevet tvunget ud i likvidation, ville udsigterne til at få dækket en del af de oprindelige omkostninger, som anslås til 1,9 mia. EUR, se endnu dårligere ud på grund af erstatningskrav fra efterstillede kreditorer.

| (93) | [...]-rapporten, som FITD brugte i beregningen af de laveste omkostninger, var baseret på regnskabet pr. 31. december 2013, men de tre interesserede parter siger, at BPB fremlagde en opdateret vurdering af indvirkningen af likvidationsscenariet på FITD den 31. juli 2014, dvs. på datoen for den ekstraordinære generalforsamling om rekapitalisering af Tercas, som også er den dag, hvor støtteforanstaltningerne blev formelt fastlagt. De anslåede omkostninger i den opdaterede vurdering er [350-750] mio. EUR. Forskellen mellem denne og vurderingen i rapporten baseret på situationen den 31. december 2013 skyldes omklassificeringen af regnskabsposter, der var registreret som »ikkemisligholdte lån« pr. 31. december 2013 og »misligholdte« pr. 31. juli 2014, samt det større antal indskud, FITD ville skulle have tilbagebetalt. |
| --- | --- |

(93)

[...]-rapporten, som FITD brugte i beregningen af de laveste omkostninger, var baseret på regnskabet pr. 31. december 2013, men de tre interesserede parter siger, at BPB fremlagde en opdateret vurdering af indvirkningen af likvidationsscenariet på FITD den 31. juli 2014, dvs. på datoen for den ekstraordinære generalforsamling om rekapitalisering af Tercas, som også er den dag, hvor støtteforanstaltningerne blev formelt fastlagt. De anslåede omkostninger i den opdaterede vurdering er [350-750] mio. EUR. Forskellen mellem denne og vurderingen i rapporten baseret på situationen den 31. december 2013 skyldes omklassificeringen af regnskabsposter, der var registreret som »ikkemisligholdte lån« pr. 31. december 2013 og »misligholdte« pr. 31. juli 2014, samt det større antal indskud, FITD ville skulle have tilbagebetalt.

| (94) | De andre interesserede parter afviser Kommissionens argument om, at FITD's påståede omkostninger til støtteforanstaltningerne kunne være blevet reduceret yderligere ved at nedskrive den efterstillede gæld. På den dato, hvor FITD besluttede at gribe ind, var det ikke juridisk muligt at nedskrive den efterstillede gæld. Ifølge den italienske lovgivning var det kun muligt at nedskrive gæld i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Hvis det var blevet forsøgt at foretage en sådan nedskrivning, ville FITD's medlemmer straks have pådraget sig store udgifter, uden at der var sikkerhed for, at genopretningen ville lykkes. Tvister med efterstillede kreditorer ville have øget omkostningerne ved likvidationen samt omkostningerne for FITD's medlemmer som følge af faldet i værdien af de aktiver, der blev likvideret. Den efterfølgende afsmittende virkning ville have påvirket kundernes tillid samt selve banksystemets omdømme og stabilitet. Endvidere gør de tre interesserede parter gældende, at de fleste af Tercas' efterstillede kreditorer var enkelte opsparere og indskydere, og at den særlige administrator allerede havde truffet den eneste mulige foranstaltning, som omfattede byrdefordeling i forhold til de efterstillede kreditorer, nemlig at udskyde udbetalinger af kuponrenter på Banco Popolare Sc's obligationer. |
| --- | --- |

(94)

De andre interesserede parter afviser Kommissionens argument om, at FITD's påståede omkostninger til støtteforanstaltningerne kunne være blevet reduceret yderligere ved at nedskrive den efterstillede gæld. På den dato, hvor FITD besluttede at gribe ind, var det ikke juridisk muligt at nedskrive den efterstillede gæld. Ifølge den italienske lovgivning var det kun muligt at nedskrive gæld i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Hvis det var blevet forsøgt at foretage en sådan nedskrivning, ville FITD's medlemmer straks have pådraget sig store udgifter, uden at der var sikkerhed for, at genopretningen ville lykkes. Tvister med efterstillede kreditorer ville have øget omkostningerne ved likvidationen samt omkostningerne for FITD's medlemmer som følge af faldet i værdien af de aktiver, der blev likvideret. Den efterfølgende afsmittende virkning ville have påvirket kundernes tillid samt selve banksystemets omdømme og stabilitet. Endvidere gør de tre interesserede parter gældende, at de fleste af Tercas' efterstillede kreditorer var enkelte opsparere og indskydere, og at den særlige administrator allerede havde truffet den eneste mulige foranstaltning, som omfattede byrdefordeling i forhold til de efterstillede kreditorer, nemlig at udskyde udbetalinger af kuponrenter på Banco Popolare Sc's obligationer.

| (95) | Endelig anfører de tre andre interesserede parter, at [...]-rapporten i sin analyse af de laveste omkostninger valgte et vurderingsscenarie, der ikke var det mest pessimistiske. De anslåede omkostninger ved likvidation var baseret på a) muligheden for at finde en køber til nogen af filialerne, selv i tilfælde af en likvidation, og b) afskedigelse af personale, som ikke blev forflyttet, med en fratrædelsesgodtgørelse på 12 måneders løn til hver medarbejder. [...]-rapporten, som FITD brugte som beslutningsgrundlag, var baseret på et mellemscenarie, men andre pessimistiske scenarier var også blevet overvejet. |
| --- | --- |

(95)

Endelig anfører de tre andre interesserede parter, at [...]-rapporten i sin analyse af de laveste omkostninger valgte et vurderingsscenarie, der ikke var det mest pessimistiske. De anslåede omkostninger ved likvidation var baseret på a) muligheden for at finde en køber til nogen af filialerne, selv i tilfælde af en likvidation, og b) afskedigelse af personale, som ikke blev forflyttet, med en fratrædelsesgodtgørelse på 12 måneders løn til hver medarbejder. [...]-rapporten, som FITD brugte som beslutningsgrundlag, var baseret på et mellemscenarie, men andre pessimistiske scenarier var også blevet overvejet.

| (96) | Endvidere burde det antages, at FITD's indgreb ikke gav Tercas nogen fordel, fordi det faldt sammen med en kapitalindsprøjtning i Tercas fra BPB, som var sideløbende, betydelig og sammenlignelig med FITD's foranstaltninger. |
| --- | --- |

(96)

Endvidere burde det antages, at FITD's indgreb ikke gav Tercas nogen fordel, fordi det faldt sammen med en kapitalindsprøjtning i Tercas fra BPB, som var sideløbende, betydelig og sammenlignelig med FITD's foranstaltninger.

| (97) | På baggrund af disse betragtninger bør de pågældende foranstaltninger betragtes som den billigste og mindst risikable løsning for FITD's medlemsbanker. |
| --- | --- |

(97)

På baggrund af disse betragtninger bør de pågældende foranstaltninger betragtes som den billigste og mindst risikable løsning for FITD's medlemsbanker.

5.3.   Forenelighed

Forenelighed

5.3.1.   Bemærkninger fra Italien

Bemærkninger fra Italien

| (98) | Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Italien om foranstaltningernes forenelighed. |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Italien om foranstaltningernes forenelighed.

5.3.2.   Bemærkninger fra Banca d'Italia

Bemærkninger fra Banca d'Italia

| (99) | Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Banca d'Italia om foranstaltningernes forenelighed. |
| --- | --- |

(99)

Kommissionen modtog ingen bemærkninger fra Banca d'Italia om foranstaltningernes forenelighed.

5.3.3.   Bemærkninger fra andre interesserede parter

Bemærkninger fra andre interesserede parter

| (100) | De tre andre interesserede parter gør gældende, at selv om foranstaltningerne udgjorde statsstøtte, ville de være forenelige med det indre marked. De mener, at Tercas' omstruktureringsplan vil give den mulighed for at genoprette sin rentabilitet på lang sigt, at FITD's foranstaltninger er begrænset til det nødvendige minimum, og at foranstaltningerne begrænser den eventuelle indvirkning på konkurrencestrukturen på markedet. |
| --- | --- |

(100)

De tre andre interesserede parter gør gældende, at selv om foranstaltningerne udgjorde statsstøtte, ville de være forenelige med det indre marked. De mener, at Tercas' omstruktureringsplan vil give den mulighed for at genoprette sin rentabilitet på lang sigt, at FITD's foranstaltninger er begrænset til det nødvendige minimum, og at foranstaltningerne begrænser den eventuelle indvirkning på konkurrencestrukturen på markedet.

| (101) | Med hensyn til genoprettelse af den langsigtede rentabilitet anfører de tre interesserede parter, at den særlige administrator søgte at afhjælpe mangler i Tercas' organisation og interne kontrolsystem. Han fokuserede på ledelsesmæssige afvigelser (kredit, egenkapitalinvesteringer, tvister) samt på korrekt værdiansættelse af de dermed forbundne risici (tvivlsomme udfald, nedskrivninger, hensættelser). Han gennemførte en gradvis nedgearing for at udligne den betydelige nedgang i bankens midler som følge af det faldende kundegrundlag. Han rationaliserede strukturer (gennemgang af forretningsmodellen med lukning af visse filialer, plan for personalenedskæringer, forenkling af organisationsstrukturer, reduktion af administrative udgifter) for at begrænse omkostningerne ved hjælp af strukturelle ændringer. FITD's og BPB's rekapitalisering af Tercas var den bedste måde at afhjælpe likviditetsmanglen hurtigt på. BPB påtog sig den forretningsmæssige risiko forbundet med genopretning af Tercas og bidrog med betydelige beløb og andre ressourcer for at sikre, at forretningsplanen blev gennemført. |
| --- | --- |

(101)

Med hensyn til genoprettelse af den langsigtede rentabilitet anfører de tre interesserede parter, at den særlige administrator søgte at afhjælpe mangler i Tercas' organisation og interne kontrolsystem. Han fokuserede på ledelsesmæssige afvigelser (kredit, egenkapitalinvesteringer, tvister) samt på korrekt værdiansættelse af de dermed forbundne risici (tvivlsomme udfald, nedskrivninger, hensættelser). Han gennemførte en gradvis nedgearing for at udligne den betydelige nedgang i bankens midler som følge af det faldende kundegrundlag. Han rationaliserede strukturer (gennemgang af forretningsmodellen med lukning af visse filialer, plan for personalenedskæringer, forenkling af organisationsstrukturer, reduktion af administrative udgifter) for at begrænse omkostningerne ved hjælp af strukturelle ændringer. FITD's og BPB's rekapitalisering af Tercas var den bedste måde at afhjælpe likviditetsmanglen hurtigt på. BPB påtog sig den forretningsmæssige risiko forbundet med genopretning af Tercas og bidrog med betydelige beløb og andre ressourcer for at sikre, at forretningsplanen blev gennemført.

| (102) | BPB gør også gældende, at den udarbejdede en genopretningsstrategi baseret på forbedringer i udlåns- og indlånsmarginalerne (51), omkostningsrationalisering (52), udvikling af koncernsynergier, nøje overvågning af kreditkvaliteten, optimering af styringen af værdiforringede tilgodehavender ved at sælge misligholdte lån, styrkelse af likviditetsprofiler (53) og indsættelse af ledelsesressourcer. De strukturelle elementer i genopretningsplanen blev udarbejdet inden for rammerne af BPB's forretningsplan for 2015-2019. Disse elementer viser en sammenhængende række foranstaltninger, der har til formål at genoprette Tercas' rentabilitet. Den omstændighed, at der ikke findes nogen detaljeret omstruktureringsplan bør ikke afholde Kommissionen fra at foretage en positiv vurdering af »generelle programmer«, der følger en »konsekvent linje« (54). |
| --- | --- |

(102)

BPB gør også gældende, at den udarbejdede en genopretningsstrategi baseret på forbedringer i udlåns- og indlånsmarginalerne (51), omkostningsrationalisering (52), udvikling af koncernsynergier, nøje overvågning af kreditkvaliteten, optimering af styringen af værdiforringede tilgodehavender ved at sælge misligholdte lån, styrkelse af likviditetsprofiler (53) og indsættelse af ledelsesressourcer. De strukturelle elementer i genopretningsplanen blev udarbejdet inden for rammerne af BPB's forretningsplan for 2015-2019. Disse elementer viser en sammenhængende række foranstaltninger, der har til formål at genoprette Tercas' rentabilitet. Den omstændighed, at der ikke findes nogen detaljeret omstruktureringsplan bør ikke afholde Kommissionen fra at foretage en positiv vurdering af »generelle programmer«, der følger en »konsekvent linje« (54).

51

52

misligholdte lån

53

54

| (103) | Foranstaltningen var begrænset til det nødvendige minimum 1) af de grunde, der er angivet i betragtning 90-93 ovenfor, 2) fordi det var den eneste mulige løsning, og 3) fordi FITD kun delvist bidrog til at løse problemet med negativ egenkapital og opfyldelse af mindstekapitalkravene De tre interesserede parter gør gældende, at der i lyset af størrelsen på Tercas' tab ikke var nogen billigere alternativer til BPB's overtagelse af Tercas, på trods af den særlige administrators bestræbelser på at finde andre købere (55). Bestræbelserne på at holde omkostningerne på det nødvendige minimum kan også ses ved, at parterne for at nå til enighed om den faktiske størrelse af Tercas' negative egenkapital brugte voldgift, hvilket resulterede i, at det samlede beløb, som BPB krævede, blev nedsat fra [300-800] mio. EUR til 265 mio. EUR. |
| --- | --- |

(103)

Foranstaltningen var begrænset til det nødvendige minimum 1) af de grunde, der er angivet i betragtning 90-93 ovenfor, 2) fordi det var den eneste mulige løsning, og 3) fordi FITD kun delvist bidrog til at løse problemet med negativ egenkapital og opfyldelse af mindstekapitalkravene De tre interesserede parter gør gældende, at der i lyset af størrelsen på Tercas' tab ikke var nogen billigere alternativer til BPB's overtagelse af Tercas, på trods af den særlige administrators bestræbelser på at finde andre købere (55). Bestræbelserne på at holde omkostningerne på det nødvendige minimum kan også ses ved, at parterne for at nå til enighed om den faktiske størrelse af Tercas' negative egenkapital brugte voldgift, hvilket resulterede i, at det samlede beløb, som BPB krævede, blev nedsat fra [300-800] mio. EUR til 265 mio. EUR.

55

| (104) | Omkostningerne ved støtteforanstaltningen blev også begrænset ved hjælp af byrdefordeling. Aktiekapitalen blev nedbragt til nul, og aktionærerne mistede dermed hele deres investering. Endvidere blev udbetalingen af kuponrenterne på efterstillede obligationer indstillet. Disse andre interesserede parter gør gældende, at det ikke var juridisk muligt at kræve andet af de efterstillede kreditorer, eftersom de i henhold til den gældende lovgivning kun kunne tvinges til at dele tab i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Men den omstændighed, at de efterstillede kreditorer ikke kunne pålægges yderligere byrder, medførte ikke højere omkostninger for statskassen, fordi støtteforanstaltningerne udelukkende blev finansieret af private parter. Endvidere kunne det have medført yderligere omkostninger og betydelige risici for FITD's medlemsbanker, hvis de efterstillede kreditorer var blevet afkrævet yderligere bidrag. Disse ulemper ville have været en konsekvens af Tercas' sammenbrud, risiciene ved sagsanlæg fra Tercas' kunder og den negative indvirkning på Tercas' omdømme og banksystemets generelle stabilitet. Endelig medførte det, at de efterstillede kreditorer ikke pålægges en yderligere byrde, ikke nogen »moral hazard«, fordi omkostningerne til dækning af den negative egenkapital fuldt ud blev absorberet af banksystemet uden ekstra omkostninger for skatteyderne. |
| --- | --- |

(104)

Omkostningerne ved støtteforanstaltningen blev også begrænset ved hjælp af byrdefordeling. Aktiekapitalen blev nedbragt til nul, og aktionærerne mistede dermed hele deres investering. Endvidere blev udbetalingen af kuponrenterne på efterstillede obligationer indstillet. Disse andre interesserede parter gør gældende, at det ikke var juridisk muligt at kræve andet af de efterstillede kreditorer, eftersom de i henhold til den gældende lovgivning kun kunne tvinges til at dele tab i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Men den omstændighed, at de efterstillede kreditorer ikke kunne pålægges yderligere byrder, medførte ikke højere omkostninger for statskassen, fordi støtteforanstaltningerne udelukkende blev finansieret af private parter. Endvidere kunne det have medført yderligere omkostninger og betydelige risici for FITD's medlemsbanker, hvis de efterstillede kreditorer var blevet afkrævet yderligere bidrag. Disse ulemper ville have været en konsekvens af Tercas' sammenbrud, risiciene ved sagsanlæg fra Tercas' kunder og den negative indvirkning på Tercas' omdømme og banksystemets generelle stabilitet. Endelig medførte det, at de efterstillede kreditorer ikke pålægges en yderligere byrde, ikke nogen »moral hazard«, fordi omkostningerne til dækning af den negative egenkapital fuldt ud blev absorberet af banksystemet uden ekstra omkostninger for skatteyderne.

| (105) | De tre interesserede parter gør gældende, at det, at den efterstillede gæld ikke var blevet konverteret eller nedskrevet, var i overensstemmelse med punkt 42 i bankmeddelelsen, hvori det præciseres, at bidrag fra indskydere ikke er en obligatorisk del af byrdefordelingen. Det var også i overensstemmelse med punkt 45 i meddelelsen, som giver mulighed for en undtagelse til princippet om konvertering eller nedskrivning af efterstillet gæld, »hvis gennemførelsen af sådanne foranstaltninger kan bringe den finansielle stabilitet i fare eller medføre uforholdsmæssige resultater«. |
| --- | --- |

(105)

De tre interesserede parter gør gældende, at det, at den efterstillede gæld ikke var blevet konverteret eller nedskrevet, var i overensstemmelse med punkt 42 i bankmeddelelsen, hvori det præciseres, at bidrag fra indskydere ikke er en obligatorisk del af byrdefordelingen. Det var også i overensstemmelse med punkt 45 i meddelelsen, som giver mulighed for en undtagelse til princippet om konvertering eller nedskrivning af efterstillet gæld, »hvis gennemførelsen af sådanne foranstaltninger kan bringe den finansielle stabilitet i fare eller medføre uforholdsmæssige resultater«.

| (106) | Endvidere gør de tre interesserede parter gældende, at det er acceptabelt, at der ikke er noget eller kun et utilstrækkeligt afkast, hvis det som her opvejes af en dybgående og bred omstrukturering og er begrundet i søgningen efter en køber til den kriseramte bank. |
| --- | --- |

(106)

Endvidere gør de tre interesserede parter gældende, at det er acceptabelt, at der ikke er noget eller kun et utilstrækkeligt afkast, hvis det som her opvejes af en dybgående og bred omstrukturering og er begrundet i søgningen efter en køber til den kriseramte bank.

| (107) | Endvidere fordrejer støtteforanstaltningerne ikke det indre marked, fordi:






  1) | Tercas var en lille bank, der kun dækkede et begrænset geografisk område |
| --- | --- | --- |

(107)

Endvidere fordrejer støtteforanstaltningerne ikke det indre marked, fordi:

1)

Tercas var en lille bank, der kun dækkede et begrænset geografisk område

| 2) | BPB var den eneste aktør, der udtrykte en reel interesse i at indskyde kapital i Tercas, og Kommissionen har fastslået, at salg af en nødlidende bank, hvis virksomhed den påståede støtte er rettet mod, til en privat markedsaktør inden for rammerne af en åben salgsproces udgør en form for afbødning potentielle konkurrencefordrejninger (56) |
| --- | --- |

2)

BPB var den eneste aktør, der udtrykte en reel interesse i at indskyde kapital i Tercas, og Kommissionen har fastslået, at salg af en nødlidende bank, hvis virksomhed den påståede støtte er rettet mod, til en privat markedsaktør inden for rammerne af en åben salgsproces udgør en form for afbødning potentielle konkurrencefordrejninger (56)

56

| 3) | Tercas' omstruktureringsplan var tilstrækkeligt omfattende, og ifølge den skulle Tercas integreres i BPB. |
| --- | --- |

3)

Tercas' omstruktureringsplan var tilstrækkeligt omfattende, og ifølge den skulle Tercas integreres i BPB.

| (108) | Overdragelsen af Tercas til BPB var den eneste mulige løsning på de problemer, som den italienske tilsynsmyndighed havde påpeget, og forhindrede mulige konkurrencefordrejninger. Endvidere krævede omstruktureringen en fuld rekapitalisering af Tercas samt en betydelig stigning i BPB's kapital. |
| --- | --- |

(108)

Overdragelsen af Tercas til BPB var den eneste mulige løsning på de problemer, som den italienske tilsynsmyndighed havde påpeget, og forhindrede mulige konkurrencefordrejninger. Endvidere krævede omstruktureringen en fuld rekapitalisering af Tercas samt en betydelig stigning i BPB's kapital.

| (109) | Endelig gør de tre interesserede parter med henvisning til Kommissionens tidligere afgørelser (57) gældende, at rekapitaliseringen af Tercas og indlemmelsen i BPB efter FITD's vederlagsfri dækning af den negative egenkapital, kan anses for at være berettiget, fordi det var nødvendigt for at sikre overdragelsen af virksomhedens aktiver og gennemføre en dyb og omfattende omstrukturering af banken. I denne sag var der ingen andre muligheder, der kunne løse Tercas alvorlige krise, og som ville have sikret et afkast. Hvis FITD havde krævet et afkast, ville Tercas' egenkapital være blevet reduceret yderligere, hvilket ville have øget omkostningerne for køberen. |
| --- | --- |

(109)

Endelig gør de tre interesserede parter med henvisning til Kommissionens tidligere afgørelser (57) gældende, at rekapitaliseringen af Tercas og indlemmelsen i BPB efter FITD's vederlagsfri dækning af den negative egenkapital, kan anses for at være berettiget, fordi det var nødvendigt for at sikre overdragelsen af virksomhedens aktiver og gennemføre en dyb og omfattende omstrukturering af banken. I denne sag var der ingen andre muligheder, der kunne løse Tercas alvorlige krise, og som ville have sikret et afkast. Hvis FITD havde krævet et afkast, ville Tercas' egenkapital være blevet reduceret yderligere, hvilket ville have øget omkostningerne for køberen.

57

6.   VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

VURDERING AF STØTTEFORANSTALTNINGERNE

6.1.   Forekomsten af statsstøtte

Forekomsten af statsstøtte

| (110) | Efter artikel 107, stk. 1, i traktaten er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Alle disse betingelser skal opfyldes. Kommissionen vil i det følgende vurdere, hvorvidt de er blevet opfyldt i de foranstaltninger, FITD har truffet. |
| --- | --- |

(110)

Efter artikel 107, stk. 1, i traktaten er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med det indre marked, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. Alle disse betingelser skal opfyldes. Kommissionen vil i det følgende vurdere, hvorvidt de er blevet opfyldt i de foranstaltninger, FITD har truffet.

| (111) | Italien anmeldte ikke den skattefritagelsesordning, der er omhandlet i betragtning 4 til åbningsafgørelsen. Ud fra de oplysninger, Kommissionen i øjeblikket har til rådighed, blev den ikke anvendt i den foreliggende sag. Derfor falder skattefritagelsesordningen uden for denne afgørelse. |
| --- | --- |

(111)

Italien anmeldte ikke den skattefritagelsesordning, der er omhandlet i betragtning 4 til åbningsafgørelsen. Ud fra de oplysninger, Kommissionen i øjeblikket har til rådighed, blev den ikke anvendt i den foreliggende sag. Derfor falder skattefritagelsesordningen uden for denne afgørelse.

6.1.1.   Statsmidler og tilregnelse til staten

Statsmidler og tilregnelse til staten

| (112) | Domstolen har gentagne gange bekræftet, at alle finansielle midler, som de offentlige myndigheder faktisk kan anvende til at støtte virksomheder, falder ind under statsstøttekontrol, uanset om disse midler permanent er en del af den offentlige sektor. Obligatoriske bidrag, som lovgivningen eller andre offentlige regler foreskriver, og som bestyres og fordeles i henhold dertil, antyder, at der er tale om statsmidler, selv om de ikke administreres af de offentlige myndigheder (58). Den omstændighed, at midlerne finansieres af private bidrag, betyder ikke, at de ikke kan være af offentlig karakter. Det relevante er ikke, hvor midlerne kommer fra, men i hvilket omfang den offentlige myndighed har indflydelse på fastlæggelsen af de omhandlede foranstaltninger og deres finansieringsordning (59). |
| --- | --- |

(112)

Domstolen har gentagne gange bekræftet, at alle finansielle midler, som de offentlige myndigheder faktisk kan anvende til at støtte virksomheder, falder ind under statsstøttekontrol, uanset om disse midler permanent er en del af den offentlige sektor. Obligatoriske bidrag, som lovgivningen eller andre offentlige regler foreskriver, og som bestyres og fordeles i henhold dertil, antyder, at der er tale om statsmidler, selv om de ikke administreres af de offentlige myndigheder (58). Den omstændighed, at midlerne finansieres af private bidrag, betyder ikke, at de ikke kan være af offentlig karakter. Det relevante er ikke, hvor midlerne kommer fra, men i hvilket omfang den offentlige myndighed har indflydelse på fastlæggelsen af de omhandlede foranstaltninger og deres finansieringsordning (59).

58

59

| (113) | Som Domstolen påpegede i sagerne Ladbroke (60), Stardust Marine og Doux Élevage, udgør midler, der hele tiden kan kontrolleres af det offentlige og således står til rådighed for de offentlige myndigheder, statsstøtte. |
| --- | --- |

(113)

Som Domstolen påpegede i sagerne Ladbroke (60), Stardust Marine og Doux Élevage, udgør midler, der hele tiden kan kontrolleres af det offentlige og således står til rådighed for de offentlige myndigheder, statsstøtte.

60

| (114) | I Doux Élevage-sagen blev en brancheorganisations foranstaltninger finansieret med offentlige midler stammende fra bidrag, som staten havde gjort obligatoriske: Domstolen fastslog, at det ikke kunne konkluderes, at organisationens foranstaltninger kunne tilregnes staten. Domstolen bemærkede, at de formål, som midlerne blev anvendt til, alene var blevet afgjort af organisationen, og at de obligatoriske bidrag i sagen ikke var betinget af, »at den forfølger konkrete politiske mål, som de offentlige myndigheder har fastsat«. Staten kontrollerede blot de pågældende brancheorganisationers forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven, dvs. de proceduremæssige rammer, og havde ingen beføjelse til at udøve indflydelse på forvaltningen af kapitalen. |
| --- | --- |

(114)

I Doux Élevage-sagen blev en brancheorganisations foranstaltninger finansieret med offentlige midler stammende fra bidrag, som staten havde gjort obligatoriske: Domstolen fastslog, at det ikke kunne konkluderes, at organisationens foranstaltninger kunne tilregnes staten. Domstolen bemærkede, at de formål, som midlerne blev anvendt til, alene var blevet afgjort af organisationen, og at de obligatoriske bidrag i sagen ikke var betinget af, »at den forfølger konkrete politiske mål, som de offentlige myndigheder har fastsat«. Staten kontrollerede blot de pågældende brancheorganisationers forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven, dvs. de proceduremæssige rammer, og havde ingen beføjelse til at udøve indflydelse på forvaltningen af kapitalen.

| (115) | Det er derfor fast EU-praksis, at en foranstaltning kan tilregnes staten og finansieres ved hjælp af statsmidler, hvis en række omstændigheder indikerer, at staten i henhold til den nationale lovgivning udøver kontrol og indflydelse for at sikre, at en privat virksomheds midler anvendes til at forfølge et samfundspolitisk mål, som virksomheden har fået pålagt. |
| --- | --- |

(115)

Det er derfor fast EU-praksis, at en foranstaltning kan tilregnes staten og finansieres ved hjælp af statsmidler, hvis en række omstændigheder indikerer, at staten i henhold til den nationale lovgivning udøver kontrol og indflydelse for at sikre, at en privat virksomheds midler anvendes til at forfølge et samfundspolitisk mål, som virksomheden har fået pålagt.

| (116) | I Stardust Marine-dommen fastslog Domstolen også, at tilregnelse til staten af en støtteforanstaltning truffet af en virksomhed, som umiddelbart var uafhængig og ikke i sig udgjorde en del af staten, kan antages på grundlag af en bedømmelse af sagens omstændigheder som helhed. Dette kunne bl.a. omfatte, at den pågældende virksomhed ikke kunne træffe den beslutning, der angiveligt omfattede statsstøtte, uden at tage hensyn til anvisninger eller direktiver fra de offentlige myndigheder. Andre indicier kan under visse omstændigheder være relevante i vurderingen af, om en støtteforanstaltning truffet af en virksomhed kunne tilregnes staten. |
| --- | --- |

(116)

I Stardust Marine-dommen fastslog Domstolen også, at tilregnelse til staten af en støtteforanstaltning truffet af en virksomhed, som umiddelbart var uafhængig og ikke i sig udgjorde en del af staten, kan antages på grundlag af en bedømmelse af sagens omstændigheder som helhed. Dette kunne bl.a. omfatte, at den pågældende virksomhed ikke kunne træffe den beslutning, der angiveligt omfattede statsstøtte, uden at tage hensyn til anvisninger eller direktiver fra de offentlige myndigheder. Andre indicier kan under visse omstændigheder være relevante i vurderingen af, om en støtteforanstaltning truffet af en virksomhed kunne tilregnes staten.

| (117) | Med hensyn til de foranstaltninger, hvor Kommissionen har indledt den formelle undersøgelsesprocedure i denne sag, bør det bemærkes, at EU's lovgivere i direktiv 94/19/EF indførte indskudsgarantiordninger med det politiske formål at opretholde og styrke »stabiliteten i banksystemet« (61) og gav dem mandat til at beskytte indskyderne (62). Ifølge direktiv 94/19/EF skal medlemsstaterne indføre en eller flere indskudsgarantiordninger, som skal tilbagebetale til indskyderne, hvis et kreditinstitut krakker. Direktiv 94/19/EF forholder sig ikke til andre former for foranstaltninger, så det er op til medlemsstaterne, hvorvidt de vil tillade, at indskudsgarantiordninger har andre funktioner end blot tilbagebetaling og bruger de disponible finansielle midler på andre måder. |
| --- | --- |

(117)

Med hensyn til de foranstaltninger, hvor Kommissionen har indledt den formelle undersøgelsesprocedure i denne sag, bør det bemærkes, at EU's lovgivere i direktiv 94/19/EF indførte indskudsgarantiordninger med det politiske formål at opretholde og styrke »stabiliteten i banksystemet« (61) og gav dem mandat til at beskytte indskyderne (62). Ifølge direktiv 94/19/EF skal medlemsstaterne indføre en eller flere indskudsgarantiordninger, som skal tilbagebetale til indskyderne, hvis et kreditinstitut krakker. Direktiv 94/19/EF forholder sig ikke til andre former for foranstaltninger, så det er op til medlemsstaterne, hvorvidt de vil tillade, at indskudsgarantiordninger har andre funktioner end blot tilbagebetaling og bruger de disponible finansielle midler på andre måder.

61

62

| (118) | Situationen er stadig den samme med direktiv 2014/49/EU, som imidlertid går mere i dybden med hensyn til arten af sådanne alternative foranstaltninger. De skal have til formål at hindre et kreditinstituts sammenbrud for at undgå »omkostningerne til tilbagebetaling af indskyderne og andre negative følger« samt »omkostningerne for hele økonomien ved, at et kreditinstitut ikke kan indfri sine forpligtelser« og »andre negative følger«, såsom den »negative indvirkning [...] på den finansielle stabilitet og indskydernes tillid« (63). |
| --- | --- |

(118)

Situationen er stadig den samme med direktiv 2014/49/EU, som imidlertid går mere i dybden med hensyn til arten af sådanne alternative foranstaltninger. De skal have til formål at hindre et kreditinstituts sammenbrud for at undgå »omkostningerne til tilbagebetaling af indskyderne og andre negative følger« samt »omkostningerne for hele økonomien ved, at et kreditinstitut ikke kan indfri sine forpligtelser« og »andre negative følger«, såsom den »negative indvirkning [...] på den finansielle stabilitet og indskydernes tillid« (63).

63

| (119) | I henhold til direktiv 2014/49/EU kan medlemsstaterne give tilladelse til anvendelse af en indskudsgarantiordning for at bevare indskydernes adgang til dækkede indskud, både i den indledende, going concern-fase og i forbindelse med indenlandsk insolvensbehandling (64). Kommissionen gør opmærksom på, at i modsætning til de andre interesserede parters holdning som anført i betragtning 79 kan alternative foranstaltninger truffet af en indskudsgarantiordning udgøre statsstøtte, uanset om de har til formål at hindre et kreditinstituts sammenbrud, eller om de træffes i forbindelse med likvidation. |
| --- | --- |

(119)

I henhold til direktiv 2014/49/EU kan medlemsstaterne give tilladelse til anvendelse af en indskudsgarantiordning for at bevare indskydernes adgang til dækkede indskud, både i den indledende, going concern-fase og i forbindelse med indenlandsk insolvensbehandling (64). Kommissionen gør opmærksom på, at i modsætning til de andre interesserede parters holdning som anført i betragtning 79 kan alternative foranstaltninger truffet af en indskudsgarantiordning udgøre statsstøtte, uanset om de har til formål at hindre et kreditinstituts sammenbrud, eller om de træffes i forbindelse med likvidation.

64

| (120) | Beskyttelsen af opsparinger og indskydere har en særlig stilling i Italiens nationale lovgivning: I henhold til § 47 i den italienske forfatning skal »Republikken [...] beskytte opsparinger i alle former« (65). Banca d'Italia er et organ, der er oprettet i henhold til offentlig ret, og alene af den grund kan dens adfærd tilregnes medlemsstaten og falder ikke uden for anvendelsesområdet for artikel 107 i traktaten, fordi det er uafhængigt i henhold til forfatningen (66). Den har til opgave at sikre stabiliteten i det italienske banksystem (67) og beskytte indskydere (68). |
| --- | --- |

(120)

Beskyttelsen af opsparinger og indskydere har en særlig stilling i Italiens nationale lovgivning: I henhold til § 47 i den italienske forfatning skal »Republikken [...] beskytte opsparinger i alle former« (65). Banca d'Italia er et organ, der er oprettet i henhold til offentlig ret, og alene af den grund kan dens adfærd tilregnes medlemsstaten og falder ikke uden for anvendelsesområdet for artikel 107 i traktaten, fordi det er uafhængigt i henhold til forfatningen (66). Den har til opgave at sikre stabiliteten i det italienske banksystem (67) og beskytte indskydere (68).

65

66

67

68

| (121) | I lyset af ovenstående skal § 96a i bankloven fortolkes som en konkret definition af det offentlige mandat til at beskytte indskyderne, som gælder for anerkendte indskudsgarantiordninger i Italien. Ved at tilføje den sidste sætning i § 96a, stk. 1, ifølge hvilken indskudsgarantiordninger »kan anvende andre typer og former for støtteforanstaltninger« end tilbagebetaling til indskydere, har de italienske myndigheder valgt at tillade de anerkendte indskudsgarantiordninger at bruge de midler, der indsamles fra medlemsbankerne, til forskellige typer foranstaltninger. Banklovens § 96a giver dermed hjemmel til anerkendelse af FITD som en obligatorisk indskudsgarantiordning i Italien og giver samtidig FITD beføjelse til at træffe støtteforanstaltninger. |
| --- | --- |

(121)

I lyset af ovenstående skal § 96a i bankloven fortolkes som en konkret definition af det offentlige mandat til at beskytte indskyderne, som gælder for anerkendte indskudsgarantiordninger i Italien. Ved at tilføje den sidste sætning i § 96a, stk. 1, ifølge hvilken indskudsgarantiordninger »kan anvende andre typer og former for støtteforanstaltninger« end tilbagebetaling til indskydere, har de italienske myndigheder valgt at tillade de anerkendte indskudsgarantiordninger at bruge de midler, der indsamles fra medlemsbankerne, til forskellige typer foranstaltninger. Banklovens § 96a giver dermed hjemmel til anerkendelse af FITD som en obligatorisk indskudsgarantiordning i Italien og giver samtidig FITD beføjelse til at træffe støtteforanstaltninger.

| (122) | Fra dette perspektiv er det, at FITD er et privatretligt (69) konsortium, irrelevant, fordi den omstændighed, at et organ er oprettet i henhold til privatretlige regler, ikke kan betragtes som værende tilstrækkeligt til at udelukke muligheden for, at en støtteforanstaltning truffet af et sådant organ kan tilregnes staten, som Domstolen fastslog i Stardust Marine-dommen. FITD's formål — at varetage medlemmernes fælles interesser ved at styrke sikkerheden for indskud samt at beskytte banksystemets omdømme — falder klart sammen med den offentlige interesse. Det betyder dog ikke nødvendigvis, at virksomheden kunne have truffet sin beslutning uden at tage hensyn til de offentlige myndigheders krav. Endvidere er det ikke nødvendigt, at staten udøver indflydelse på grundlag af en retligt bindende retsakt fra en offentlig myndighed. Den autonomi, som virksomheden har i princippet, betyder ikke, at staten ikke kan være involveret i praksis. |
| --- | --- |

(122)

Fra dette perspektiv er det, at FITD er et privatretligt (69) konsortium, irrelevant, fordi den omstændighed, at et organ er oprettet i henhold til privatretlige regler, ikke kan betragtes som værende tilstrækkeligt til at udelukke muligheden for, at en støtteforanstaltning truffet af et sådant organ kan tilregnes staten, som Domstolen fastslog i Stardust Marine-dommen. FITD's formål — at varetage medlemmernes fælles interesser ved at styrke sikkerheden for indskud samt at beskytte banksystemets omdømme — falder klart sammen med den offentlige interesse. Det betyder dog ikke nødvendigvis, at virksomheden kunne have truffet sin beslutning uden at tage hensyn til de offentlige myndigheders krav. Endvidere er det ikke nødvendigt, at staten udøver indflydelse på grundlag af en retligt bindende retsakt fra en offentlig myndighed. Den autonomi, som virksomheden har i princippet, betyder ikke, at staten ikke kan være involveret i praksis.

69

| (123) | Under alle omstændigheder giver Unionen og den italienske lovgivning Banca d'Italia beføjelsen og midlerne til at sikre, at alle de foranstaltninger, der træffes af FITD som en indskudsgarantiordning, der er anerkendt i henhold til bankloven, opfylder det offentlige politiske mandat og bidrager til beskyttelsen af indskyderne. Dette fremgår af den første sætning i banklovens § 96b, stk. 1, hvor listen af alle de beføjelser, som Banca d'Italia udøver i forhold til italienske indskudsgarantiordninger, indledes med en erklæring om, at disse beføjelser skal udøves »under hensyntagen til beskyttelsen af indskyderne og stabiliteten i banksystemet«. |
| --- | --- |

(123)

Under alle omstændigheder giver Unionen og den italienske lovgivning Banca d'Italia beføjelsen og midlerne til at sikre, at alle de foranstaltninger, der træffes af FITD som en indskudsgarantiordning, der er anerkendt i henhold til bankloven, opfylder det offentlige politiske mandat og bidrager til beskyttelsen af indskyderne. Dette fremgår af den første sætning i banklovens § 96b, stk. 1, hvor listen af alle de beføjelser, som Banca d'Italia udøver i forhold til italienske indskudsgarantiordninger, indledes med en erklæring om, at disse beføjelser skal udøves »under hensyntagen til beskyttelsen af indskyderne og stabiliteten i banksystemet«.

| (124) | I lyset af dette og i modsætning til Doux Élevage-sagen, hvor den offentlige forvaltnings efterfølgende godkendelse alene havde et proceduremæssigt formål, skal Banca d'Italia godkende alle FITD's foranstaltninger ud fra de foreliggende kendsgerninger og vurdere, hvorvidt de opfylder FITD's offentlige mandat i henhold til bankloven. |
| --- | --- |

(124)

I lyset af dette og i modsætning til Doux Élevage-sagen, hvor den offentlige forvaltnings efterfølgende godkendelse alene havde et proceduremæssigt formål, skal Banca d'Italia godkende alle FITD's foranstaltninger ud fra de foreliggende kendsgerninger og vurdere, hvorvidt de opfylder FITD's offentlige mandat i henhold til bankloven.

| (125) | Italien har bekræftet, at hvis man bruger denne argumentation, ville tilsynet med banker skulle betragtes som værende et led i den offentlige kontrol, og bankernes midler ville dermed skulle betragtes som offentlige midler (betragtning 53). Dette er helt klart irrelevant. Kommissionen bemærker blot, at Banca d'Italias tilsyn med banker ikke har til formål et kontrollere overholdelsen af et offentligt politisk mandat, som de pågældende banker har fået pålagt. |
| --- | --- |

(125)

Italien har bekræftet, at hvis man bruger denne argumentation, ville tilsynet med banker skulle betragtes som værende et led i den offentlige kontrol, og bankernes midler ville dermed skulle betragtes som offentlige midler (betragtning 53). Dette er helt klart irrelevant. Kommissionen bemærker blot, at Banca d'Italias tilsyn med banker ikke har til formål et kontrollere overholdelsen af et offentligt politisk mandat, som de pågældende banker har fået pålagt.

| (126) | Det, at det offentlige mandat og den dermed forbundne offentlige kontrol har forrang, bekræftes i FITD's vedtægter (70), ifølge hvilke alle støtteforanstaltninger skal opfylde de sideløbende betingelser om, at der skal være rimelige udsigter til genopretning, og at omkostningerne ved fonden må antages at være mindre end omkostningerne ved de foranstaltninger, der skulle træffes i tilfælde af likvidation (princippet om »den billigste pris«). Disse sideløbende betingelser betyder, at en beslutning om at træffe støtteforanstaltninger kun godkendes, hvis FITD på den måde opfylder sit offentlige mandat til at beskytte indskydere. Dette bekræftes af kravet om Banca d'Italias godkendelse i henhold til bankloven. |
| --- | --- |

(126)

Det, at det offentlige mandat og den dermed forbundne offentlige kontrol har forrang, bekræftes i FITD's vedtægter (70), ifølge hvilke alle støtteforanstaltninger skal opfylde de sideløbende betingelser om, at der skal være rimelige udsigter til genopretning, og at omkostningerne ved fonden må antages at være mindre end omkostningerne ved de foranstaltninger, der skulle træffes i tilfælde af likvidation (princippet om »den billigste pris«). Disse sideløbende betingelser betyder, at en beslutning om at træffe støtteforanstaltninger kun godkendes, hvis FITD på den måde opfylder sit offentlige mandat til at beskytte indskydere. Dette bekræftes af kravet om Banca d'Italias godkendelse i henhold til bankloven.

70

| (127) | Endvidere giver bankloven Banca d'Italia vidtrækkende beføjelser over indskudsgarantiordninger:






  1) | I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra d), skal Banca d'Italia give tilladelse til garantiordningers støtteforanstaltninger. |
| --- | --- | --- |

(127)

Endvidere giver bankloven Banca d'Italia vidtrækkende beføjelser over indskudsgarantiordninger:

1)

I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra d), skal Banca d'Italia give tilladelse til garantiordningers støtteforanstaltninger.

| 2) | I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra b), skal Banca d'Italia koordinere garantiordningernes aktiviteter med reglerne om bankkriser og med sine egne tilsynsopgaver (71). |
| --- | --- |

2)

I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra b), skal Banca d'Italia koordinere garantiordningernes aktiviteter med reglerne om bankkriser og med sine egne tilsynsopgaver (71).

71

| 3) | I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra a), skal Banca d'Italia anerkende garantiordninger, og godkende deres vedtægter, medmindre ordningerne har nogen egenskaber, som kunne medføre en skæv fordeling af insolvensrisici i banksystemet (72). |
| --- | --- |

3)

I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra a), skal Banca d'Italia anerkende garantiordninger, og godkende deres vedtægter, medmindre ordningerne har nogen egenskaber, som kunne medføre en skæv fordeling af insolvensrisici i banksystemet (72).

72

| 4) | I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra h), kan Banca d'Italia vedtage regler om gennemførelse af reglerne i afsnit IV i bankloven om indskudsgarantiordninger (73). |
| --- | --- |

4)

I henhold til banklovens § 96b, stk. 1, litra h), kan Banca d'Italia vedtage regler om gennemførelse af reglerne i afsnit IV i bankloven om indskudsgarantiordninger (73).

73

| (128) | Ud over de beføjelser over FITD, som bankloven dermed giver Banca d'Italia, er det kun banker, der er under særlig administration, der er berettiget til støtteforanstaltninger fra FITD (74). En bank sættes under særlig administration på forslag fra Banca d'Italia i medfør af en anordning fra økonomi- og finansministeriet. Derefter skal FITD i henhold til sine vedtægter »gribe ind [...] i tilfælde, hvor en af medlemsbankerne, der har tilladelse til at udøve bankvirksomhed i Italien, er under særlig administration« (75). Det er kun bankens særlige administrator, der kan sende en anmodning til FITD om støtteforanstaltninger, hvorefter anmodningen skal godkendes på en generalforsamling i banken. Den særlige administrator er en offentlig embedsmand, som varetager den offentlige interesse, udpeges af Banca d'Italia og er underlagt dennes tilsyn. Banca d'Italia har også beføjelse til at tilbagekalde eller udskifte den særlige administrator (76) samt til at give instrukser om særlige beskyttelsesforanstaltninger og restriktioner for bankens ledelse (77). FITD's støtteforanstaltninger indledes dermed af en offentlig embedsmand, som er under Banca d'Italias kontrol. |
| --- | --- |

(128)

Ud over de beføjelser over FITD, som bankloven dermed giver Banca d'Italia, er det kun banker, der er under særlig administration, der er berettiget til støtteforanstaltninger fra FITD (74). En bank sættes under særlig administration på forslag fra Banca d'Italia i medfør af en anordning fra økonomi- og finansministeriet. Derefter skal FITD i henhold til sine vedtægter »gribe ind [...] i tilfælde, hvor en af medlemsbankerne, der har tilladelse til at udøve bankvirksomhed i Italien, er under særlig administration« (75). Det er kun bankens særlige administrator, der kan sende en anmodning til FITD om støtteforanstaltninger, hvorefter anmodningen skal godkendes på en generalforsamling i banken. Den særlige administrator er en offentlig embedsmand, som varetager den offentlige interesse, udpeges af Banca d'Italia og er underlagt dennes tilsyn. Banca d'Italia har også beføjelse til at tilbagekalde eller udskifte den særlige administrator (76) samt til at give instrukser om særlige beskyttelsesforanstaltninger og restriktioner for bankens ledelse (77). FITD's støtteforanstaltninger indledes dermed af en offentlig embedsmand, som er under Banca d'Italias kontrol.

74

75

76

77

| (129) | For så vidt angår beføjelsen til at give tilladelse til indskudsgarantiordningers foranstaltninger, bemærker Kommissionen, at tilladelser kræver en forvaltningsakt, som nødvendigvis går forud for ikrafttrædelsen af den foranstaltning, der skal gives tilladelse til. Ellers ville Banca d'Italia ikke kunne udøve sine beføjelser over for FITD's foranstaltninger til at sikre stabiliteten i finanssystemet og beskyttelsen af indskydere. I praksis skal der gives tilladelse på et tidspunkt, hvor FITD stadig har mulighed for at genoverveje og ændre den foreslåede foranstaltning, hvis Banca d'Italia anfægter den. Det kan ikke antages, at der gives tilladelse efter FITD's beslutning om at gribe ind (som Italien, FITD, Tercas og BPB angiver (78)). Den omstændighed, at Banca d'Italia deltager som observatør i alle møder i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg (79), er vigtig i den forbindelse (i modsætning til, hvad Italien, FITD, Tercas og BPB gør gældende (80)), da det kan antages at ville give Banca d'Italia mulighed for at give udtryk for eventuelle bekymringer om de planlagte foranstaltninger på et tidligt tidspunkt. |
| --- | --- |

(129)

For så vidt angår beføjelsen til at give tilladelse til indskudsgarantiordningers foranstaltninger, bemærker Kommissionen, at tilladelser kræver en forvaltningsakt, som nødvendigvis går forud for ikrafttrædelsen af den foranstaltning, der skal gives tilladelse til. Ellers ville Banca d'Italia ikke kunne udøve sine beføjelser over for FITD's foranstaltninger til at sikre stabiliteten i finanssystemet og beskyttelsen af indskydere. I praksis skal der gives tilladelse på et tidspunkt, hvor FITD stadig har mulighed for at genoverveje og ændre den foreslåede foranstaltning, hvis Banca d'Italia anfægter den. Det kan ikke antages, at der gives tilladelse efter FITD's beslutning om at gribe ind (som Italien, FITD, Tercas og BPB angiver (78)). Den omstændighed, at Banca d'Italia deltager som observatør i alle møder i FITD's bestyrelse og forretningsudvalg (79), er vigtig i den forbindelse (i modsætning til, hvad Italien, FITD, Tercas og BPB gør gældende (80)), da det kan antages at ville give Banca d'Italia mulighed for at give udtryk for eventuelle bekymringer om de planlagte foranstaltninger på et tidligt tidspunkt.

78

79

80

| (130) | Sammenfattende har de offentlige myndigheder beføjelse til at tage initiativ til at træffe foranstaltninger og udøver på grund af deres beføjelse til at give tilladelse til foranstaltningen indflydelse på foranstaltningen, før den rent faktisk vedtages. Denne indflydelse styrkes yderligere på grund af proceduren, hvor de er til stede ved alle beslutningstagende møder, hvor de kan give udtryk for eventuelle bekymringer. Ikke desto mindre, og selv om Banca d'Italias tilladelse i princippet skal betragtes som forudgående og ikke efterfølgende (81), påpeger Kommissionen, at efterfølgende kontrol også kan anses for at være en af de omstændigheder, der indikerer tilregnelse til staten, der henvises til i Stardust Marine-dommen. |
| --- | --- |

(130)

Sammenfattende har de offentlige myndigheder beføjelse til at tage initiativ til at træffe foranstaltninger og udøver på grund af deres beføjelse til at give tilladelse til foranstaltningen indflydelse på foranstaltningen, før den rent faktisk vedtages. Denne indflydelse styrkes yderligere på grund af proceduren, hvor de er til stede ved alle beslutningstagende møder, hvor de kan give udtryk for eventuelle bekymringer. Ikke desto mindre, og selv om Banca d'Italias tilladelse i princippet skal betragtes som forudgående og ikke efterfølgende (81), påpeger Kommissionen, at efterfølgende kontrol også kan anses for at være en af de omstændigheder, der indikerer tilregnelse til staten, der henvises til i Stardust Marine-dommen.

81

| (131) | De beføjelser, som de offentlige myndigheder havde, blev faktisk udøvet i forbindelse med vedtagelsen af de omstridte støtteforanstaltninger:






  1) | De dokumenter, som Italien fremsendte til Kommissionen, viste, at Banca d'Italia gav sin tilladelse til visse foranstaltninger for Tercas under hensyntagen til indskydernes og kundernes interesser i overensstemmelse med banklovens § 96b, stk. 1, litra d) (82). Dermed gav Banca d'Italia tilladelse til de konkrete FITD-foranstaltninger på grundlag af bestemte bestemmelser i den nationale lovgivning. |
| --- | --- | --- |

(131)

De beføjelser, som de offentlige myndigheder havde, blev faktisk udøvet i forbindelse med vedtagelsen af de omstridte støtteforanstaltninger:

1)

De dokumenter, som Italien fremsendte til Kommissionen, viste, at Banca d'Italia gav sin tilladelse til visse foranstaltninger for Tercas under hensyntagen til indskydernes og kundernes interesser i overensstemmelse med banklovens § 96b, stk. 1, litra d) (82). Dermed gav Banca d'Italia tilladelse til de konkrete FITD-foranstaltninger på grundlag af bestemte bestemmelser i den nationale lovgivning.

82

| 2) | Forhandlingerne mellem BPB og den særlige administrator blev gennemført »i samråd med Italiens centralbank« (83). |
| --- | --- |

2)

Forhandlingerne mellem BPB og den særlige administrator blev gennemført »i samråd med Italiens centralbank« (83).

83

| 3) | Banca d'Italia »opfordrede« FITD »til at nå frem til en afbalanceret aftale med BPB« om dækningen af Tercas' negative egenkapital under hensyntagen til de mulige konsekvenser af Tercas' og dens datterselskab Caripes likvidation (84). |
| --- | --- |

3)

Banca d'Italia »opfordrede« FITD »til at nå frem til en afbalanceret aftale med BPB« om dækningen af Tercas' negative egenkapital under hensyntagen til de mulige konsekvenser af Tercas' og dens datterselskab Caripes likvidation (84).

84

| (132) | Kommissionen konkluderer, at i modsætning til situationen i Doux Élevage-sagen, hvor Domstolen fandt, at målene og formålene med foranstaltningen blev fastlagt af organisationen alene, blev målene og formålene med foranstaltningen i denne sag helt sikkert ikkefastlagt af FITD alene. De er detaljeret beskrevet i dens offentlige mandat i henhold til bankloven og bliver i det væsentlige kontrolleret af de offentlige myndigheder. Det står ganske vist FITD frit for, om den vil gribe ind, men det ændrer ikke Kommissionens konklusion om de foranstaltninger, FITD faktisk traf. |
| --- | --- |

(132)

Kommissionen konkluderer, at i modsætning til situationen i Doux Élevage-sagen, hvor Domstolen fandt, at målene og formålene med foranstaltningen blev fastlagt af organisationen alene, blev målene og formålene med foranstaltningen i denne sag helt sikkert ikkefastlagt af FITD alene. De er detaljeret beskrevet i dens offentlige mandat i henhold til bankloven og bliver i det væsentlige kontrolleret af de offentlige myndigheder. Det står ganske vist FITD frit for, om den vil gribe ind, men det ændrer ikke Kommissionens konklusion om de foranstaltninger, FITD faktisk traf.

| (133) | Ud over den betydelige offentlige kontrol, der påvises ovenfor, understreger Kommissionen, at bidragene til de FITD-midler, der blev anvendt til støtteforanstaltningerne, var obligatoriske. |
| --- | --- |

(133)

Ud over den betydelige offentlige kontrol, der påvises ovenfor, understreger Kommissionen, at bidragene til de FITD-midler, der blev anvendt til støtteforanstaltningerne, var obligatoriske.

| (134) | Som beskrevet i afsnit 2.3 er det obligatorisk for italienske banker at være medlem af FITD (85). I den forbindelse er henvisningen til Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo (jf. betragtning 70), som er angivet for at underbygge påstanden om, at medlemskab af FITD er frivilligt, forkert, fordi italienske andelskasser i henhold til den italienske banklov (86) skal oprette en separat indskudsgarantiordning inden for deres eget netværk: Derfor kan andelskasser ikke være medlem af FITD, og modsat kan andre institutioner end andelskasser ikke være medlem af Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo og skal være medlem af FITD. Derfor er bestemmelsen i FITD's vedtægter (87), der giver medlemsbankerne mulighed for at melde sig ud, og som er blevet fremhævet af de interesserede parter i deres bemærkninger (jf. betragtning 70), blot en teoretisk mulighed, der ikke kan bruges i virkeligheden, fordi disse banker ikke kan blive medlem af andre anerkendte indskudsgarantiordninger. |
| --- | --- |

(134)

Som beskrevet i afsnit 2.3 er det obligatorisk for italienske banker at være medlem af FITD (85). I den forbindelse er henvisningen til Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo (jf. betragtning 70), som er angivet for at underbygge påstanden om, at medlemskab af FITD er frivilligt, forkert, fordi italienske andelskasser i henhold til den italienske banklov (86) skal oprette en separat indskudsgarantiordning inden for deres eget netværk: Derfor kan andelskasser ikke være medlem af FITD, og modsat kan andre institutioner end andelskasser ikke være medlem af Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo og skal være medlem af FITD. Derfor er bestemmelsen i FITD's vedtægter (87), der giver medlemsbankerne mulighed for at melde sig ud, og som er blevet fremhævet af de interesserede parter i deres bemærkninger (jf. betragtning 70), blot en teoretisk mulighed, der ikke kan bruges i virkeligheden, fordi disse banker ikke kan blive medlem af andre anerkendte indskudsgarantiordninger.

85

86

87

| (135) | Endvidere træffes beslutninger om støtteforanstaltninger af FITD's styrende organer. Uanset deres forskellige interesser kan medlemsbankerne hverken nedlægge veto mod en sådan beslutning eller fravælge foranstaltningerne (88), ligesom de skal bidrage til finansieringen af den vedtagne foranstaltning. Den omstændighed, at sådanne midler ikke opføres på FITD's balance, men i et særskilt regnskab, er en ren formalitet, eftersom midlerne forvaltes direkte af FITD. |
| --- | --- |

(135)

Endvidere træffes beslutninger om støtteforanstaltninger af FITD's styrende organer. Uanset deres forskellige interesser kan medlemsbankerne hverken nedlægge veto mod en sådan beslutning eller fravælge foranstaltningerne (88), ligesom de skal bidrage til finansieringen af den vedtagne foranstaltning. Den omstændighed, at sådanne midler ikke opføres på FITD's balance, men i et særskilt regnskab, er en ren formalitet, eftersom midlerne forvaltes direkte af FITD.

88

| (136) | På den baggrund konkluderer Kommissionen, at støtteforanstaltningerne kan tilregnes FITD og ikke dens medlemmer, og at de midler, der blev anvendt til at træffe støtteforanstaltningerne, er FITD's midler og ikke medlemsbankernes egne. |
| --- | --- |

(136)

På den baggrund konkluderer Kommissionen, at støtteforanstaltningerne kan tilregnes FITD og ikke dens medlemmer, og at de midler, der blev anvendt til at træffe støtteforanstaltningerne, er FITD's midler og ikke medlemsbankernes egne.

| (137) | Eftersom både medlemskab af FITD og bidragene til støtteforanstaltninger vedtaget af FITD er obligatoriske, konkluderer Kommissionen derfor, at det for at udøve virksomhed som kommerciel bank i Italien er obligatorisk i henhold til italiensk lov at bidrage til omkostningerne til FITD's støtteforanstaltninger. De midler, der anvendes til at finansiere sådanne støtteforanstaltninger, er helt klart foreskrevet, bestyret og fordelt i henhold til lovgivningen og andre offentlige regler og har dermed offentlig karakter. |
| --- | --- |

(137)

Eftersom både medlemskab af FITD og bidragene til støtteforanstaltninger vedtaget af FITD er obligatoriske, konkluderer Kommissionen derfor, at det for at udøve virksomhed som kommerciel bank i Italien er obligatorisk i henhold til italiensk lov at bidrage til omkostningerne til FITD's støtteforanstaltninger. De midler, der anvendes til at finansiere sådanne støtteforanstaltninger, er helt klart foreskrevet, bestyret og fordelt i henhold til lovgivningen og andre offentlige regler og har dermed offentlig karakter.

| (138) | Derfor konkluderer Kommissionen, at de italienske myndigheder både principielt og i praksis i denne sag udøver konstant kontrol af overholdelsen af de offentlige mål i anvendelsen af FITD's midler og har indflydelse på FITD's anvendelse af disse midler. |
| --- | --- |

(138)

Derfor konkluderer Kommissionen, at de italienske myndigheder både principielt og i praksis i denne sag udøver konstant kontrol af overholdelsen af de offentlige mål i anvendelsen af FITD's midler og har indflydelse på FITD's anvendelse af disse midler.

| (139) | I betragtning af, at de offentlige myndigheder har formelle beføjelser til både at anmode om støtteforanstaltningerne og godkende indholdet i de støtteforanstaltninger, der træffes, i forhold til overholdelsen af det offentlige mandat (betragtning 125), konkluderer Kommissionen navnlig, at Banca d'Italias rolle ikke kan anses for at være begrænset til rent informative opgaver eller en formel kontrol af forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven (89). |
| --- | --- |

(139)

I betragtning af, at de offentlige myndigheder har formelle beføjelser til både at anmode om støtteforanstaltningerne og godkende indholdet i de støtteforanstaltninger, der træffes, i forhold til overholdelsen af det offentlige mandat (betragtning 125), konkluderer Kommissionen navnlig, at Banca d'Italias rolle ikke kan anses for at være begrænset til rent informative opgaver eller en formel kontrol af forskriftsmæssighed og overensstemmelse med loven (89).

89

| (140) | I Doux Élevage-dommen påpegede Domstolen navnlig, at afgifterne i den sag ikke afhang af »at den forfølger konkrete politiske mål, som de offentlige myndigheder har fastsat«. FITD's foranstaltninger afhænger dog af konkrete offentlige mål, som de offentlige myndigheder har fastsat, og som de kontrollerer, nemlig de politiske mål om at beskytte indskydere. |
| --- | --- |

(140)

I Doux Élevage-dommen påpegede Domstolen navnlig, at afgifterne i den sag ikke afhang af »at den forfølger konkrete politiske mål, som de offentlige myndigheder har fastsat«. FITD's foranstaltninger afhænger dog af konkrete offentlige mål, som de offentlige myndigheder har fastsat, og som de kontrollerer, nemlig de politiske mål om at beskytte indskydere.

| (141) | Foranstaltningerne i denne sag er underlagt Banca d'Italias tilsyn, og derfor er tilsynet med dem bl.a. baseret på Banca d'Italias mål, herunder opretholdelse af stabiliteten i det finansielle system. Her er det nødvendigt at minde om følgende forhold:






  1) | vigtigheden af Banca d'Italias rolle med hensyn til at sikre stabiliteten i Italiens banksystem og beskytte indskydere |
| --- | --- | --- |

(141)

Foranstaltningerne i denne sag er underlagt Banca d'Italias tilsyn, og derfor er tilsynet med dem bl.a. baseret på Banca d'Italias mål, herunder opretholdelse af stabiliteten i det finansielle system. Her er det nødvendigt at minde om følgende forhold:

1)

vigtigheden af Banca d'Italias rolle med hensyn til at sikre stabiliteten i Italiens banksystem og beskytte indskydere

| 2) | de vide beføjelser, som Banca d'Italia kan udøve for at sikre, at FITD tager hensyn til disse krav. |
| --- | --- |

2)

de vide beføjelser, som Banca d'Italia kan udøve for at sikre, at FITD tager hensyn til disse krav.

| (142) | De faktorer, der henvises til i betragtning 127-131 ovenfor, (lovgivning, der underkaster organisationen streng kontrol, og effektiv koordinering foretaget af Banca d'Italia for at sikre, at FITD bidrager til opfyldelsen af vigtige offentlige mål) viser, at FITD har en særlig juridisk status i forhold til normale private konsortier i henhold til italiensk lovgivning, og at dens formål, ifølge dens offentlige mandat, klart omfatter mere end for CIDEF (90), som blev vurderet i Doux Élevage-dommen. En sådan særlig status er en gyldig omstændighed, der indikerer tilregnelse ifølge Stardust Marine-testen. |
| --- | --- |

(142)

De faktorer, der henvises til i betragtning 127-131 ovenfor, (lovgivning, der underkaster organisationen streng kontrol, og effektiv koordinering foretaget af Banca d'Italia for at sikre, at FITD bidrager til opfyldelsen af vigtige offentlige mål) viser, at FITD har en særlig juridisk status i forhold til normale private konsortier i henhold til italiensk lovgivning, og at dens formål, ifølge dens offentlige mandat, klart omfatter mere end for CIDEF (90), som blev vurderet i Doux Élevage-dommen. En sådan særlig status er en gyldig omstændighed, der indikerer tilregnelse ifølge Stardust Marine-testen.

90

| (143) | I lyset af ovennævnte faktorer viser foranstaltningernes indhold, rækkevidde og formål, hvor usandsynligt det er, at de offentlige myndigheder ikke er involveret i at vedtage dem. Foranstaltningerne gav ikke alene en virksomhed en konkurrencefordel, men forhindrede den i at gå konkurs takket være den offentlige støtte, der var ydet i form af foranstaltning 1, 2 og 3, som beskrevet i betragtning 38, for at beskytte indskydere og stabiliteten i det italienske banksystem. |
| --- | --- |

(143)

I lyset af ovennævnte faktorer viser foranstaltningernes indhold, rækkevidde og formål, hvor usandsynligt det er, at de offentlige myndigheder ikke er involveret i at vedtage dem. Foranstaltningerne gav ikke alene en virksomhed en konkurrencefordel, men forhindrede den i at gå konkurs takket være den offentlige støtte, der var ydet i form af foranstaltning 1, 2 og 3, som beskrevet i betragtning 38, for at beskytte indskydere og stabiliteten i det italienske banksystem.

| (144) | Kommissionen mener derfor, at der er tilstrækkelige beviser på, at foranstaltningen kan tilregnes staten og finansieres ved hjælp af statsmidler. |
| --- | --- |

(144)

Kommissionen mener derfor, at der er tilstrækkelige beviser på, at foranstaltningen kan tilregnes staten og finansieres ved hjælp af statsmidler.

| (145) | Selv om nogle af de faktorer, som Kommissionen har tillagt betydning, ikke hver for sig er tilstrækkelige til at danne grundlag for konklusionen om, at foranstaltningerne kunne tilregnes staten, fremgår det klart af betragtning 118-144, at oplysningerne deri samlet påviser, at de vurderede foranstaltninger viser, at FITD's adfærd kan tilregnes staten. |
| --- | --- |

(145)

Selv om nogle af de faktorer, som Kommissionen har tillagt betydning, ikke hver for sig er tilstrækkelige til at danne grundlag for konklusionen om, at foranstaltningerne kunne tilregnes staten, fremgår det klart af betragtning 118-144, at oplysningerne deri samlet påviser, at de vurderede foranstaltninger viser, at FITD's adfærd kan tilregnes staten.

| (146) | Hvad angår bemærkningerne fra Italien og de interesserede parter vedrørende Kommissionens afgørelse om støtten til Banco di Sicilia og Sicilcassa, skal det først bemærkes, at eksistensen af statsstøtte er et objektivt begreb, som ikke kan betragtes ud fra en påstået praksis, som Kommissionen anvender i sine afgørelser, selv om en sådan praksis blev påvist. Endvidere påpeger Kommissionen, at den allerede på det tidspunkt, hvor støtteforanstaltningerne til Tercas blev godkendt, i modsætning til 1999, allerede havde udstukket og offentliggjort detaljerede betingelser for, hvilken støtte fra en indskudsgarantiordning der udgør statsstøtte. |
| --- | --- |

(146)

Hvad angår bemærkningerne fra Italien og de interesserede parter vedrørende Kommissionens afgørelse om støtten til Banco di Sicilia og Sicilcassa, skal det først bemærkes, at eksistensen af statsstøtte er et objektivt begreb, som ikke kan betragtes ud fra en påstået praksis, som Kommissionen anvender i sine afgørelser, selv om en sådan praksis blev påvist. Endvidere påpeger Kommissionen, at den allerede på det tidspunkt, hvor støtteforanstaltningerne til Tercas blev godkendt, i modsætning til 1999, allerede havde udstukket og offentliggjort detaljerede betingelser for, hvilken støtte fra en indskudsgarantiordning der udgør statsstøtte.

| (147) | Endvidere havde Kommissionen på tidspunktet for Sicilcassa-beslutningen ikke tilpasset sin egen vurdering af tilregnelse i forhold til EU's domstolenes afgørelser i Stardust Marine-sagen og senere sager. |
| --- | --- |

(147)

Endvidere havde Kommissionen på tidspunktet for Sicilcassa-beslutningen ikke tilpasset sin egen vurdering af tilregnelse i forhold til EU's domstolenes afgørelser i Stardust Marine-sagen og senere sager.

| (148) | I modsætning til de argumenter, som Italien og de interesserede parter fremfører, viser Kommissionens praksis i dens afgørelser vedrørende støtteforanstaltninger fra indskudsgarantiordninger (91) med al tydelighed, at FITD's foranstaltninger udgør statsstøtte. I lyset af ovenstående giver Sicilcassa-beslutningen ikke noget grundlag for berettiget forventning fra Italiens og de interesserede parters side. |
| --- | --- |

(148)

I modsætning til de argumenter, som Italien og de interesserede parter fremfører, viser Kommissionens praksis i dens afgørelser vedrørende støtteforanstaltninger fra indskudsgarantiordninger (91) med al tydelighed, at FITD's foranstaltninger udgør statsstøtte. I lyset af ovenstående giver Sicilcassa-beslutningen ikke noget grundlag for berettiget forventning fra Italiens og de interesserede parters side.

91

6.1.2.   Selektiv fordel, der fordrejer konkurrencevilkårene og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne

Selektiv fordel, der fordrejer konkurrencevilkårene og påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne

| (149) | De støtteforanstaltninger, FITD traf, gav Tercas en selektiv fordel, og FITD handlede ikke i egenskab af en markedsøkonomisk aktør. Foranstaltning 1, 2 og 3, hvor der ikke er nogen forventning om eller mulighed for et afkast, er ikke foranstaltninger, der ville blive truffet af en markedsøkonomisk aktør. De viser, at FITD ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, men som et organ, der opfyldte et offentligt mandat (92). Alle tre foranstaltninger er ydelse af bistand uden gebyr, vederlag eller afkast, og i kombination betød de, at Tercas ikke forlod markedet, hvilket sandsynligvis ellers ville være sket uden denne støtte, og hvilket dermed gav Tercas en selektiv fordel. |
| --- | --- |

(149)

De støtteforanstaltninger, FITD traf, gav Tercas en selektiv fordel, og FITD handlede ikke i egenskab af en markedsøkonomisk aktør. Foranstaltning 1, 2 og 3, hvor der ikke er nogen forventning om eller mulighed for et afkast, er ikke foranstaltninger, der ville blive truffet af en markedsøkonomisk aktør. De viser, at FITD ikke handlede som en markedsøkonomisk aktør, men som et organ, der opfyldte et offentligt mandat (92). Alle tre foranstaltninger er ydelse af bistand uden gebyr, vederlag eller afkast, og i kombination betød de, at Tercas ikke forlod markedet, hvilket sandsynligvis ellers ville være sket uden denne støtte, og hvilket dermed gav Tercas en selektiv fordel.

92

| (150) | Selv om det blev accepteret, at foranstaltningerne burde vurderes i forhold til en sammenlignelig markedsøkonomisk aktørs adfærd, ville det under alle omstændigheder være den pågældende medlemsstat, der skulle give Kommissionen objektive beviser, der kan kontrolleres, for, at beslutningen var baseret på en forudgående økonomisk vurdering svarende til den vurdering, der ville blive udført af en rationel privat aktør i en lignende situation for at vurdere, om foranstaltningen ville være rentabel. I den foreliggende sag har Kommissionen ikke modtaget nogen beviser, der viser, at FITD krævede en forretningsplan eller beregning af afkastet på den investerede kapital, som ellers ligger til grund for enhver investeringsbeslutning truffet af en privat aktør. |
| --- | --- |

(150)

Selv om det blev accepteret, at foranstaltningerne burde vurderes i forhold til en sammenlignelig markedsøkonomisk aktørs adfærd, ville det under alle omstændigheder være den pågældende medlemsstat, der skulle give Kommissionen objektive beviser, der kan kontrolleres, for, at beslutningen var baseret på en forudgående økonomisk vurdering svarende til den vurdering, der ville blive udført af en rationel privat aktør i en lignende situation for at vurdere, om foranstaltningen ville være rentabel. I den foreliggende sag har Kommissionen ikke modtaget nogen beviser, der viser, at FITD krævede en forretningsplan eller beregning af afkastet på den investerede kapital, som ellers ligger til grund for enhver investeringsbeslutning truffet af en privat aktør.

| (151) | Italien og de interesserede parter hævder, at disse foranstaltninger rent faktisk var i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør (93), navnlig fordi de satte FITD i stand til at begrænse omkostninger, som den ellers ville have haft, nemlig omkostningerne ved at godtgøre indskyderne ved obligatorisk administrativ likvidation af Tercas. |
| --- | --- |

(151)

Italien og de interesserede parter hævder, at disse foranstaltninger rent faktisk var i overensstemmelse med princippet om en markedsøkonomisk aktør (93), navnlig fordi de satte FITD i stand til at begrænse omkostninger, som den ellers ville have haft, nemlig omkostningerne ved at godtgøre indskyderne ved obligatorisk administrativ likvidation af Tercas.

93

| (152) | De interesserede parter anfører endvidere, at FITD's foranstaltninger er inden for rammerne af medlemsbankernes private autonomi. |
| --- | --- |

(152)

De interesserede parter anfører endvidere, at FITD's foranstaltninger er inden for rammerne af medlemsbankernes private autonomi.

| (153) | Kommissionen mener, at foranstaltningerne klart kan tilregnes FITD, som kontrolleres af de offentlige myndigheder (jf. vurderingen i betragtning 133 til (135)), og ikke medlemsbankerne. Det er irrelevant at sammenligne de foranstaltninger, FITD traf, før medlemskab blev obligatorisk for medlemsbankerne, fordi medlemsbankerne nu ikke har nogen mulighed for at fravælge bestemte foranstaltninger, som forklaret i betragtning 134 og 135. Dette bliver endnu mere tydeligt, hvis man ser på den mekanisme, som FITD anvender til at træffe sådanne foranstaltninger, jf. betragtning 36, som virker skævt til fordel for de større banker (94), således at beslutninger om at gribe ind kan træffes mod flertallet af medlemsbankernes vilje. |
| --- | --- |

(153)

Kommissionen mener, at foranstaltningerne klart kan tilregnes FITD, som kontrolleres af de offentlige myndigheder (jf. vurderingen i betragtning 133 til (135)), og ikke medlemsbankerne. Det er irrelevant at sammenligne de foranstaltninger, FITD traf, før medlemskab blev obligatorisk for medlemsbankerne, fordi medlemsbankerne nu ikke har nogen mulighed for at fravælge bestemte foranstaltninger, som forklaret i betragtning 134 og 135. Dette bliver endnu mere tydeligt, hvis man ser på den mekanisme, som FITD anvender til at træffe sådanne foranstaltninger, jf. betragtning 36, som virker skævt til fordel for de større banker (94), således at beslutninger om at gribe ind kan træffes mod flertallet af medlemsbankernes vilje.

94

| (154) | De pågældende omkostninger opstår dermed som følge af forpligtelser, som FITD er pålagt som en indskudsgarantiordning, der handler under et offentligt mandat til at beskytte indskydere. Ingen markedsøkonomisk aktør ville skulle opfylde de forpligtelser, der er knyttet til et offentligt mandat, som f.eks. forpligtelsen til at godtgøre indskyderne i tilfælde af Tercas' likvidation. Ifølge fast retspraksis kan der ikke tages hensyn til forpligtelser, der følger af et offentligt mandat, i anvendelsen af princippet om en markedsøkonomisk aktør (95). |
| --- | --- |

(154)

De pågældende omkostninger opstår dermed som følge af forpligtelser, som FITD er pålagt som en indskudsgarantiordning, der handler under et offentligt mandat til at beskytte indskydere. Ingen markedsøkonomisk aktør ville skulle opfylde de forpligtelser, der er knyttet til et offentligt mandat, som f.eks. forpligtelsen til at godtgøre indskyderne i tilfælde af Tercas' likvidation. Ifølge fast retspraksis kan der ikke tages hensyn til forpligtelser, der følger af et offentligt mandat, i anvendelsen af princippet om en markedsøkonomisk aktør (95).

95

| (155) | Kommissionen lader derfor de forpligtelser, der følger af FITD's offentlige mandat, ude af betragtning og konkluderer, at ingen af de tre foranstaltninger ville være blevet truffet af en markedsøkonomisk aktør. Det er afgørende, at der ikke var nogen forretningsplan eller udsigt til noget afkast af investeringen, og dette understøtter konklusionen. |
| --- | --- |

(155)

Kommissionen lader derfor de forpligtelser, der følger af FITD's offentlige mandat, ude af betragtning og konkluderer, at ingen af de tre foranstaltninger ville være blevet truffet af en markedsøkonomisk aktør. Det er afgørende, at der ikke var nogen forretningsplan eller udsigt til noget afkast af investeringen, og dette understøtter konklusionen.

| (156) | Endelig anfører BPB og Tercas, at de foranstaltninger, som FITD traf, kan betragtes som værende sideløbende med BPB's bidrag som privat aktør. Kommissionen påpeger, at sådanne sideløbende investeringer skal være foretaget på helt samme vilkår for de private og offentlige medinvestorer. Denne betingelse er klart ikke opfyldt her. BPB opnåede fuldt ejerskab over Tercas, hvorimod FITD ikke modtog noget afkast af sin investering. |
| --- | --- |

(156)

Endelig anfører BPB og Tercas, at de foranstaltninger, som FITD traf, kan betragtes som værende sideløbende med BPB's bidrag som privat aktør. Kommissionen påpeger, at sådanne sideløbende investeringer skal være foretaget på helt samme vilkår for de private og offentlige medinvestorer. Denne betingelse er klart ikke opfyldt her. BPB opnåede fuldt ejerskab over Tercas, hvorimod FITD ikke modtog noget afkast af sin investering.

| (157) | Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 149 til 156, gav de foranstaltninger, FITD traf til fordel for Tercas, Tercas en fordel, nemlig et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af sin negative egenkapital, en vederlagsfri garanti til dækning af krediteksponeringer mod [...] samt et betinget ikketilbagebetalingspligtigt tilskud, som eventuelt skulle dække dele af Tercas' skattetilsvar i henhold til de dagældende selskabsskatteregler. Den samlede effekt af disse foranstaltninger var at forhindre, at Tercas forlod markedet. Tercas ville ikke have draget fordel af disse foranstaltninger på normale markedsvilkår. |
| --- | --- |

(157)

Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 149 til 156, gav de foranstaltninger, FITD traf til fordel for Tercas, Tercas en fordel, nemlig et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud til dækning af sin negative egenkapital, en vederlagsfri garanti til dækning af krediteksponeringer mod [...] samt et betinget ikketilbagebetalingspligtigt tilskud, som eventuelt skulle dække dele af Tercas' skattetilsvar i henhold til de dagældende selskabsskatteregler. Den samlede effekt af disse foranstaltninger var at forhindre, at Tercas forlod markedet. Tercas ville ikke have draget fordel af disse foranstaltninger på normale markedsvilkår.

| (158) | Kommissionen er af den opfattelse, at de omhandlede foranstaltninger er selektive, idet de kun vedrører Tercas. Sådanne støtteforanstaltninger kan kun træffes for banker under særlig administration og kun på grundlag af en individuel vurdering. Kommissionen mener derfor, at de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, var rettet specifikt og alene mod Tercas for at forhindre, at den forlod markedet, og at de derfor var selektive. |
| --- | --- |

(158)

Kommissionen er af den opfattelse, at de omhandlede foranstaltninger er selektive, idet de kun vedrører Tercas. Sådanne støtteforanstaltninger kan kun træffes for banker under særlig administration og kun på grundlag af en individuel vurdering. Kommissionen mener derfor, at de foranstaltninger, der er omhandlet i denne afgørelse, var rettet specifikt og alene mod Tercas for at forhindre, at den forlod markedet, og at de derfor var selektive.

| (159) | Endelig fordrejer de fordele, som Tercas fik ved foranstaltningerne, konkurrencevilkårene ved at forhindre, at Tercas gik konkurs og forlod markedet. Tercas er i konkurrence med udenlandske virksomheder, så samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes. |
| --- | --- |

(159)

Endelig fordrejer de fordele, som Tercas fik ved foranstaltningerne, konkurrencevilkårene ved at forhindre, at Tercas gik konkurs og forlod markedet. Tercas er i konkurrence med udenlandske virksomheder, så samhandelen mellem medlemsstaterne påvirkes.

| (160) | Hvad angår foranstaltning 1, udgjorde støtten et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR til dækning af Tercas' negative egenkapital uden nogen form for vederlag. Kommissionen mener, at støtteelementet her er det fulde beløb på 265 mio. EUR. |
| --- | --- |

(160)

Hvad angår foranstaltning 1, udgjorde støtten et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR til dækning af Tercas' negative egenkapital uden nogen form for vederlag. Kommissionen mener, at støtteelementet her er det fulde beløb på 265 mio. EUR.

| (161) | Hvad angår foranstaltning 2, blev garantien på 35 mio. EUR ydet for en periode på op til tre år til dækning af den kreditrisiko, der var forbundet med visse af Tercas' eksponeringer mod [...]. Ifølge Kommissionens meddelelse om garantier (96) bør støtteelementet beregnes som bruttosubventionsækvivalenten af forskellen mellem den præmie, som modtageren ville skulle betale til en markedsaktør for at få en sådan garanti, og den præmie, modtageren faktisk betalte for samme garanti i gyldighedsperioden. |
| --- | --- |

(161)

Hvad angår foranstaltning 2, blev garantien på 35 mio. EUR ydet for en periode på op til tre år til dækning af den kreditrisiko, der var forbundet med visse af Tercas' eksponeringer mod [...]. Ifølge Kommissionens meddelelse om garantier (96) bør støtteelementet beregnes som bruttosubventionsækvivalenten af forskellen mellem den præmie, som modtageren ville skulle betale til en markedsaktør for at få en sådan garanti, og den præmie, modtageren faktisk betalte for samme garanti i gyldighedsperioden.

96

| (162) | Kommissionen har ingen oplysninger om det gebyr, som en markedsaktør ville have krævet for at dække krediteksponeringen mod [...] eller kreditkvaliteten af [...]. I lyset af at forpligtelserne blev opfyldt på det pågældende tidspunkt, og at lånet blev tilbagebetalt til tiden, og under hensyntagen til de meget større støttebeløb, der blev ydet med foranstaltning 1 og 3, mener Kommissionen, at det er tilstrækkeligt at fastsætte en nedre grænse for en vurdering af, hvor stor støtten under denne foranstaltning var. |
| --- | --- |

(162)

Kommissionen har ingen oplysninger om det gebyr, som en markedsaktør ville have krævet for at dække krediteksponeringen mod [...] eller kreditkvaliteten af [...]. I lyset af at forpligtelserne blev opfyldt på det pågældende tidspunkt, og at lånet blev tilbagebetalt til tiden, og under hensyntagen til de meget større støttebeløb, der blev ydet med foranstaltning 1 og 3, mener Kommissionen, at det er tilstrækkeligt at fastsætte en nedre grænse for en vurdering af, hvor stor støtten under denne foranstaltning var.

| (163) | Dette kan ske ved at bruge det benchmark i form af gennemsnittet af værdien af treårige credit default swaps (»CDS«) (97) på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, for de største italienske ikkefinansielle virksomheder med handlede CDS'er. Dette beløber sig til 53 basispoint (98). Eftersom garantien dækkede eksponeringer på 35 mio. EUR og kun løb over ni måneder, er kontantværdien af garantipræmien 0,14 mio. EUR. Ifølge aftalerne var der ikke nogen præmie for FITD, som kan trækkes fra dette tal, og Kommissionen mener derfor, at støttebeløbet er 0,14 mio. EUR. |
| --- | --- |

(163)

Dette kan ske ved at bruge det benchmark i form af gennemsnittet af værdien af treårige credit default swaps (»CDS«) (97) på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, for de største italienske ikkefinansielle virksomheder med handlede CDS'er. Dette beløber sig til 53 basispoint (98). Eftersom garantien dækkede eksponeringer på 35 mio. EUR og kun løb over ni måneder, er kontantværdien af garantipræmien 0,14 mio. EUR. Ifølge aftalerne var der ikke nogen præmie for FITD, som kan trækkes fra dette tal, og Kommissionen mener derfor, at støttebeløbet er 0,14 mio. EUR.

97

98

| (164) | Hvad angår foranstaltning 3, observerer Kommissionen, at skattefritagelsen i henhold til italiensk lov skulle anmeldes til og godkendes af Europa-Kommissionen. På det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og derefter havde Kommissionen ikke truffet nogen afgørelse om foranstaltning 3, så garantien skal betragtes som værende blevet udløst. Skattefritagelsen var ikke formelt blevet anmeldt til Kommissionen, hvilket betyder, at den ikke kunne anvendes. Derfor kan Kommissionen ikke betragte foranstaltningen som en garanti, men som endnu et ikketilbagebetalingspligtigt bidrag uden vederlag. Kommissionen mener, at støtteelementet er det fulde beløb på 30 mio. EUR. |
| --- | --- |

(164)

Hvad angår foranstaltning 3, observerer Kommissionen, at skattefritagelsen i henhold til italiensk lov skulle anmeldes til og godkendes af Europa-Kommissionen. På det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, og derefter havde Kommissionen ikke truffet nogen afgørelse om foranstaltning 3, så garantien skal betragtes som værende blevet udløst. Skattefritagelsen var ikke formelt blevet anmeldt til Kommissionen, hvilket betyder, at den ikke kunne anvendes. Derfor kan Kommissionen ikke betragte foranstaltningen som en garanti, men som endnu et ikketilbagebetalingspligtigt bidrag uden vederlag. Kommissionen mener, at støtteelementet er det fulde beløb på 30 mio. EUR.

6.1.3.   Konklusioner vedrørende statsstøtte

Konklusioner vedrørende statsstøtte

| (165) | Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 149-164 ovenfor, konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 1 (et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR), foranstaltning 2 (en garanti på 35 mio. EUR til dækning af krediteksponeringer mod [...] med et støtteelement på 0,14 mio. EUR) og foranstaltning 3 (et yderligere ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 30 mio. EUR), i alt 295,14 mio. EUR i støtte fra FITD gav Tercas en selektiv fordel, som fordrejede konkurrencevilkårene og påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne. Den selektive fordel blev ydet ved hjælp af statsmidler gennem FITD's foranstaltninger, som kan tilregnes staten af de årsager, der er beskrevet i betragtning 112-148. Støtten blev ydet den 7. juli 2014. |
| --- | --- |

(165)

Af de årsager, der er beskrevet i betragtning 149-164 ovenfor, konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 1 (et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR), foranstaltning 2 (en garanti på 35 mio. EUR til dækning af krediteksponeringer mod [...] med et støtteelement på 0,14 mio. EUR) og foranstaltning 3 (et yderligere ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 30 mio. EUR), i alt 295,14 mio. EUR i støtte fra FITD gav Tercas en selektiv fordel, som fordrejede konkurrencevilkårene og påvirkede samhandelen mellem medlemsstaterne. Den selektive fordel blev ydet ved hjælp af statsmidler gennem FITD's foranstaltninger, som kan tilregnes staten af de årsager, der er beskrevet i betragtning 112-148. Støtten blev ydet den 7. juli 2014.

6.2.   Støttemodtageren

Støttemodtageren

| (166) | Kommissionen minder om dens konklusion om, at alle tre foranstaltninger giver Tercas en fordel. Kommissionen mener derfor, at foranstaltningerne har begunstiget Tercas' økonomiske aktiviteter ved at forhindre, at den forlod markedet, og tillade videreførelse af disse økonomiske aktiviteter i BPB, som opkøbte den. |
| --- | --- |

(166)

Kommissionen minder om dens konklusion om, at alle tre foranstaltninger giver Tercas en fordel. Kommissionen mener derfor, at foranstaltningerne har begunstiget Tercas' økonomiske aktiviteter ved at forhindre, at den forlod markedet, og tillade videreførelse af disse økonomiske aktiviteter i BPB, som opkøbte den.

| (167) | For at vurdere, hvorvidt salget af bankens aktiviteter indebærer statsstøtte til køberen, i henhold til punkt 79, 80 og 81 i bankmeddelelsen fra 2013 og punkt 20 i omstruktureringsmeddelelsen (99), skal Kommissionen vurdere, hvorvidt visse krav er opfyldt. Den skal undersøge, om i) salgsprocessen var åben, betingelsesløs og ikkediskriminerende, ii) salget fandt sted på markedsvilkår, og iii) kreditinstituttet eller staten stræbte efter at opnå den højst mulige pris for aktiverne og forpligtelserne. |
| --- | --- |

(167)

For at vurdere, hvorvidt salget af bankens aktiviteter indebærer statsstøtte til køberen, i henhold til punkt 79, 80 og 81 i bankmeddelelsen fra 2013 og punkt 20 i omstruktureringsmeddelelsen (99), skal Kommissionen vurdere, hvorvidt visse krav er opfyldt. Den skal undersøge, om i) salgsprocessen var åben, betingelsesløs og ikkediskriminerende, ii) salget fandt sted på markedsvilkår, og iii) kreditinstituttet eller staten stræbte efter at opnå den højst mulige pris for aktiverne og forpligtelserne.

99

| (168) | Som angivet i åbningsafgørelsen har Kommissionen ingen oplysninger, der kan føre til den konklusion, at i) salgsprocessen ikke var åben, betingelsesløs og ikkediskriminerende, ii) at salget ikke fandt sted på markedsvilkår, eller iii) at de italienske myndigheder ikke stræbte efter at opnå den højest mulige salgspris for Tercas. |
| --- | --- |

(168)

Som angivet i åbningsafgørelsen har Kommissionen ingen oplysninger, der kan føre til den konklusion, at i) salgsprocessen ikke var åben, betingelsesløs og ikkediskriminerende, ii) at salget ikke fandt sted på markedsvilkår, eller iii) at de italienske myndigheder ikke stræbte efter at opnå den højest mulige salgspris for Tercas.

| (169) | Kommissionen konkluderer, at Tercas er eneste modtager af støtteforanstaltningen, og at der ikke blev ydet nogen støtte til køberen, BPB. |
| --- | --- |

(169)

Kommissionen konkluderer, at Tercas er eneste modtager af støtteforanstaltningen, og at der ikke blev ydet nogen støtte til køberen, BPB.

7.   STØTTENS LOVLIGHED

STØTTENS LOVLIGHED

| (170) | I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at de pågældende foranstaltninger indebærer statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1, der er blevet ydet i strid med anmeldelses- og stand-still-bestemmelserne i traktatens artikel 108, stk. 3. Kommissionen mener derfor, at de foranstaltninger, der blev ydet til Tercas, udgør ulovlig statsstøtte. |
| --- | --- |

(170)

I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at de pågældende foranstaltninger indebærer statsstøtte som omhandlet i traktatens artikel 107, stk. 1, der er blevet ydet i strid med anmeldelses- og stand-still-bestemmelserne i traktatens artikel 108, stk. 3. Kommissionen mener derfor, at de foranstaltninger, der blev ydet til Tercas, udgør ulovlig statsstøtte.

8.   STØTTENS FORENELIGHED

STØTTENS FORENELIGHED

8.1.   Juridisk grundlag for vurderingen af forenelighed

Juridisk grundlag for vurderingen af forenelighed

| (171) | Italien har ikke gjort gældende, at foranstaltningerne er forenelige med det indre marked. Ingen af bestemmelserne i artikel 107, stk. 2, i traktaten finder anvendelse. Tilsvarende finder artikel 107, stk. 3, litra a) og d), klart ikke anvendelse, men kravene i artikel 107, stk. 3, litra c), er mere restriktive end dem, som Kommissionen i øjeblikket anvender på finansielle kriseramte institutioner i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b). Kommissionen vil derfor kun undersøge foreneligheden af FITD's støtteforanstaltninger på grundlag af sidstnævnte bestemmelse. |
| --- | --- |

(171)

Italien har ikke gjort gældende, at foranstaltningerne er forenelige med det indre marked. Ingen af bestemmelserne i artikel 107, stk. 2, i traktaten finder anvendelse. Tilsvarende finder artikel 107, stk. 3, litra a) og d), klart ikke anvendelse, men kravene i artikel 107, stk. 3, litra c), er mere restriktive end dem, som Kommissionen i øjeblikket anvender på finansielle kriseramte institutioner i henhold til artikel 107, stk. 3, litra b). Kommissionen vil derfor kun undersøge foreneligheden af FITD's støtteforanstaltninger på grundlag af sidstnævnte bestemmelse.

| (172) | Traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), giver Kommissionen beføjelse til at afgøre, at støtten er forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at »afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi«. Kommissionen har anerkendt, at den globale finansielle krise kan skabe alvorlige forstyrrelser i en medlemsstats økonomi, og at foranstaltninger til støtte for banker kan bidrage til at afhjælpe sådanne forstyrrelser. Denne holdning blev beskrevet og uddybet i de syv krisemeddelelser (100) og blev igen bekræftet i bankmeddelelsen fra 2013, hvor Kommissionen beskriver årsagerne til, at den mener, at kravene for anvendelsen af artikel 107, stk. 3, litra b), fortsat er opfyldt. |
| --- | --- |

(172)

Traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), giver Kommissionen beføjelse til at afgøre, at støtten er forenelig med det indre marked, hvis den har til formål at »afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi«. Kommissionen har anerkendt, at den globale finansielle krise kan skabe alvorlige forstyrrelser i en medlemsstats økonomi, og at foranstaltninger til støtte for banker kan bidrage til at afhjælpe sådanne forstyrrelser. Denne holdning blev beskrevet og uddybet i de syv krisemeddelelser (100) og blev igen bekræftet i bankmeddelelsen fra 2013, hvor Kommissionen beskriver årsagerne til, at den mener, at kravene for anvendelsen af artikel 107, stk. 3, litra b), fortsat er opfyldt.

100

| (173) | Hvis en støtteforanstaltning skal være forenelig i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), skal den opfylde de generelle betingelser for forenelighed i artikel 107, stk. 3, under hensyntagen til de generelle formål med traktaten. Kommissionen har derfor i tidligere afgørelser (101) fastslået, at enhver støtteforanstaltning eller -ordning skal opfylde tre kriterier: i) hensigtsmæssighed, ii) nødvendighed og iii) proportionalitet. |
| --- | --- |

(173)

Hvis en støtteforanstaltning skal være forenelig i henhold til traktatens artikel 107, stk. 3, litra b), skal den opfylde de generelle betingelser for forenelighed i artikel 107, stk. 3, under hensyntagen til de generelle formål med traktaten. Kommissionen har derfor i tidligere afgørelser (101) fastslået, at enhver støtteforanstaltning eller -ordning skal opfylde tre kriterier: i) hensigtsmæssighed, ii) nødvendighed og iii) proportionalitet.

101

| (174) | Bankmeddelelsen fra 2013 finder anvendelse på statsstøtte ydet fra 1. august 2013 og fremefter. FITD's støtteforanstaltninger blev godkendt af Banca d'Italia den 7. juli 2014. |
| --- | --- |

(174)

Bankmeddelelsen fra 2013 finder anvendelse på statsstøtte ydet fra 1. august 2013 og fremefter. FITD's støtteforanstaltninger blev godkendt af Banca d'Italia den 7. juli 2014.

| (175) | For at vurdere, hvorvidt foranstaltningerne er forenelige med de relevante krisemeddelelser, vil Kommissionen vurdere den støtte, der blev ydet i form af de tre foranstaltninger, som følger:
  1)   
  Foranstaltning 1
  : Det ikketilbagebetalingspligtige bidrag på 265 mio. EUR vil blive behandlet som en rekapitalisering i forbindelse med vurderingen i henhold til bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen, på trods af at det ikke er det samme som en normal rekapitaliseringsforanstaltning, fordi den støttetildelende myndighed ikke erhvervede nogen rettigheder, og der ikke blev betalt noget vederlag.
  2)   
  Foranstaltning 2
  : Garantien på 35 mio. EUR til dækning af kreditrisikoen ved visse af Tercas' eksponeringer mod [...], som indeholdt et støtteelement på 0,14 mio. EUR, kan vurderes som støtte til omstrukturering af Tercas i henhold til meddelelsen om værdiforringede aktiver (102) samt bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen.
  3)   
  Foranstaltning 3
  : Eftersom Kommissionen ikke havde truffet nogen beslutning, vil garantien på 30 mio. EUR blive vurderet som yderligere støtte gennem et ikketilbagebetalingspligtigt bidrag. Derfor skal den behandles som rekapitalisering og skal vurderes på samme måde som foranstaltning 1. |
| --- | --- |

(175)

For at vurdere, hvorvidt foranstaltningerne er forenelige med de relevante krisemeddelelser, vil Kommissionen vurdere den støtte, der blev ydet i form af de tre foranstaltninger, som følger:

1)   
  Foranstaltning 1
  : Det ikketilbagebetalingspligtige bidrag på 265 mio. EUR vil blive behandlet som en rekapitalisering i forbindelse med vurderingen i henhold til bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen, på trods af at det ikke er det samme som en normal rekapitaliseringsforanstaltning, fordi den støttetildelende myndighed ikke erhvervede nogen rettigheder, og der ikke blev betalt noget vederlag.

Foranstaltning 1

2)   
  Foranstaltning 2
  : Garantien på 35 mio. EUR til dækning af kreditrisikoen ved visse af Tercas' eksponeringer mod [...], som indeholdt et støtteelement på 0,14 mio. EUR, kan vurderes som støtte til omstrukturering af Tercas i henhold til meddelelsen om værdiforringede aktiver (102) samt bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen.

Foranstaltning 2

102

3)   
  Foranstaltning 3
  : Eftersom Kommissionen ikke havde truffet nogen beslutning, vil garantien på 30 mio. EUR blive vurderet som yderligere støtte gennem et ikketilbagebetalingspligtigt bidrag. Derfor skal den behandles som rekapitalisering og skal vurderes på samme måde som foranstaltning 1.

Foranstaltning 3

| (176) | Kommissionen vil først undersøge foreneligheden af foranstaltning 2 med det indre marked i henhold til meddelelsen om værdiforringede aktiver og derefter foretage en samlet vurdering af alle tre foranstaltninger i henhold til bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen. |
| --- | --- |

(176)

Kommissionen vil først undersøge foreneligheden af foranstaltning 2 med det indre marked i henhold til meddelelsen om værdiforringede aktiver og derefter foretage en samlet vurdering af alle tre foranstaltninger i henhold til bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen.

8.2.   Foreneligheden af foranstaltning 2 med meddelelsen om værdiforringede aktiver

Foreneligheden af foranstaltning 2 med meddelelsen om værdiforringede aktiver

| (177) | Foranstaltning 2 kan vurderes i henhold til forenelighedskriterierne i meddelelsen om værdiforringede aktiver, eftersom formålet er at fritage de deltagende banker (eller kompensere dem) for et faktisk tab eller for nødvendigheden af at afsætte en reserve til dækning af et muligt tab på deres værdiforringede aktiver. Disse kriterier er følgende: i) afgrænsning af aktiver, ii) gennemsigtighed og åbenhed om værdiforringelserne, iii) forvaltning af aktiverne, iv) korrekt og kohærent fremgangsmåde ved værdiansættelsen og v) hensigtsmæssigt afkast og hensigtsmæssig byrdefordeling. |
| --- | --- |

(177)

Foranstaltning 2 kan vurderes i henhold til forenelighedskriterierne i meddelelsen om værdiforringede aktiver, eftersom formålet er at fritage de deltagende banker (eller kompensere dem) for et faktisk tab eller for nødvendigheden af at afsætte en reserve til dækning af et muligt tab på deres værdiforringede aktiver. Disse kriterier er følgende: i) afgrænsning af aktiver, ii) gennemsigtighed og åbenhed om værdiforringelserne, iii) forvaltning af aktiverne, iv) korrekt og kohærent fremgangsmåde ved værdiansættelsen og v) hensigtsmæssigt afkast og hensigtsmæssig byrdefordeling.

8.2.1   Afgrænsning af aktiver

Afgrænsning af aktiver

| (178) | Med hensyn til afgrænsningen af aktiver fastsættes det i afsnit 5.4 i meddelelsen om værdiforringede aktiver, at der i forbindelse med en hjælpeforanstaltning skal foretages en tydelig identificering af de værdiforringede aktiver, og at der gælder visse begrænsninger i forbindelse med støtteberettigelsen. |
| --- | --- |

(178)

Med hensyn til afgrænsningen af aktiver fastsættes det i afsnit 5.4 i meddelelsen om værdiforringede aktiver, at der i forbindelse med en hjælpeforanstaltning skal foretages en tydelig identificering af de værdiforringede aktiver, og at der gælder visse begrænsninger i forbindelse med støtteberettigelsen.

| (179) | Meddelelsen om værdiforringede aktiver angiver, at de støtteberettigede aktiver er dem, der udløste finanskrisen, men samtidig åbnes der også mulighed for, at støtteberettigelsen kan udvides til »veldefinerede kategorier af aktiver af særlig relevans for den systemiske trussel med særlig begrundelse, men uden kvantitative begrænsninger«. I punkt 35 i meddelelsen om værdiforringede aktiver anføres det, at »en hjælpeforanstaltning bør ikke omfatte aktiver, der ikke aktuelt kan betragtes som værdiforringede«. |
| --- | --- |

(179)

Meddelelsen om værdiforringede aktiver angiver, at de støtteberettigede aktiver er dem, der udløste finanskrisen, men samtidig åbnes der også mulighed for, at støtteberettigelsen kan udvides til »veldefinerede kategorier af aktiver af særlig relevans for den systemiske trussel med særlig begrundelse, men uden kvantitative begrænsninger«. I punkt 35 i meddelelsen om værdiforringede aktiver anføres det, at »en hjælpeforanstaltning bør ikke omfatte aktiver, der ikke aktuelt kan betragtes som værdiforringede«.

| (180) | I denne sag angives det i en FITD-rapport fra juli 2014, at de eksponeringer, der henvises til i foranstaltning 2, vedrører lån, der ikke misligholdes, men som er problematiske. Ifølge kriterierne i punkt 5.4 i meddelelsen om værdiforringede aktiver er ikkemisligholdte lån ikke støtteberettigede. På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 2 ikke opfylder kriterierne for aktivers støtteberettigelse i meddelelse om værdiforringede aktiver. |
| --- | --- |

(180)

I denne sag angives det i en FITD-rapport fra juli 2014, at de eksponeringer, der henvises til i foranstaltning 2, vedrører lån, der ikke misligholdes, men som er problematiske. Ifølge kriterierne i punkt 5.4 i meddelelsen om værdiforringede aktiver er ikkemisligholdte lån ikke støtteberettigede. På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 2 ikke opfylder kriterierne for aktivers støtteberettigelse i meddelelse om værdiforringede aktiver.

8.2.2   Gennemsigtighed og åbenhed, forvaltning og værdiansættelse

Gennemsigtighed og åbenhed, forvaltning og værdiansættelse

| (181) | Ifølge punkt 5.1 i meddelelsen om værdiforringede aktiver kræver Kommissionen fuld gennemsigtighed og åbenhed om værdiforringelserne af aktiver, som skal omfattes af hjælpeforanstaltninger. Kommissionen har imidlertid ikke modtaget nogen oplysninger om de pågældende eksponeringer eller om den underliggende virksomhed. |
| --- | --- |

(181)

Ifølge punkt 5.1 i meddelelsen om værdiforringede aktiver kræver Kommissionen fuld gennemsigtighed og åbenhed om værdiforringelserne af aktiver, som skal omfattes af hjælpeforanstaltninger. Kommissionen har imidlertid ikke modtaget nogen oplysninger om de pågældende eksponeringer eller om den underliggende virksomhed.

| (182) | Endvidere har hverken den pågældende medlemsstat eller nogen af de interesserede parter fremsendt nogen værdiansættelse af de værdiforringede aktiver, som det kræves i punkt 5.5 i meddelelsen om værdiforringede aktiver, ligesom der ikke er nogen oplysninger, der giver Kommissionen grund til at konkludere, at aktiverne blev korrekt adskilt funktionelt eller operationelt, som det kræves i meddelelsens punkt 5.6. |
| --- | --- |

(182)

Endvidere har hverken den pågældende medlemsstat eller nogen af de interesserede parter fremsendt nogen værdiansættelse af de værdiforringede aktiver, som det kræves i punkt 5.5 i meddelelsen om værdiforringede aktiver, ligesom der ikke er nogen oplysninger, der giver Kommissionen grund til at konkludere, at aktiverne blev korrekt adskilt funktionelt eller operationelt, som det kræves i meddelelsens punkt 5.6.

| (183) | Kommissionen konkluderer, at kriterierne vedrørende gennemsigtighed og åbenhed ikke er opfyldt, og at der ikke er nogen oplysninger, der giver Kommissionen grundlag for at konkludere, at kriterierne vedrørende forvaltning og værdiansættelse er opfyldt. |
| --- | --- |

(183)

Kommissionen konkluderer, at kriterierne vedrørende gennemsigtighed og åbenhed ikke er opfyldt, og at der ikke er nogen oplysninger, der giver Kommissionen grundlag for at konkludere, at kriterierne vedrørende forvaltning og værdiansættelse er opfyldt.

8.2.3.   Byrdefordeling og afkast

Byrdefordeling og afkast

| (184) | Med hensyn til afkast gentages i afsnit 5.2 i meddelelsen om værdiforringede aktiver det overordnede princip om, at tabene på værdiforringede aktiver i videst mulig udstrækning bør bæres af bankerne, og at de bør sikre et korrekt afkast, for at sikre, at aktionærerne får tilsvarende del i ansvaret og byrderne. |
| --- | --- |

(184)

Med hensyn til afkast gentages i afsnit 5.2 i meddelelsen om værdiforringede aktiver det overordnede princip om, at tabene på værdiforringede aktiver i videst mulig udstrækning bør bæres af bankerne, og at de bør sikre et korrekt afkast, for at sikre, at aktionærerne får tilsvarende del i ansvaret og byrderne.

| (185) | Som beskrevet i betragtning 195-212, er der ikke truffet passende foranstaltninger til byrdefordeling. Endvidere bemærker Kommissionen, at der for den garanti, der vedrører eksponeringen for [...], ikke blev sikret noget afkast. |
| --- | --- |

(185)

Som beskrevet i betragtning 195-212, er der ikke truffet passende foranstaltninger til byrdefordeling. Endvidere bemærker Kommissionen, at der for den garanti, der vedrører eksponeringen for [...], ikke blev sikret noget afkast.

| (186) | På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 2 ikke opfylder nogen af de kumulative betingelser i meddelelsen om værdiforringede aktiver. Derfor kan foranstaltning 2 ikke anses for at være forenelig med det indre marked. |
| --- | --- |

(186)

På grundlag af ovenstående konkluderer Kommissionen, at foranstaltning 2 ikke opfylder nogen af de kumulative betingelser i meddelelsen om værdiforringede aktiver. Derfor kan foranstaltning 2 ikke anses for at være forenelig med det indre marked.

8.3.   Foreneligheden af foranstaltning 1, 2 og 3 med bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen

Foreneligheden af foranstaltning 1, 2 og 3 med bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen

| (187) | For så vidt angår foranstaltning 1 og 3, er foranstaltningerne i juridisk henseende et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud, dvs. et kontant tilskud uden vederlag (i form af ejendomsret eller afkast). Forenelighedskriterierne i bankmeddelelsen fra 2013 omhandler ikke tilskud som sådan. |
| --- | --- |

(187)

For så vidt angår foranstaltning 1 og 3, er foranstaltningerne i juridisk henseende et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud, dvs. et kontant tilskud uden vederlag (i form af ejendomsret eller afkast). Forenelighedskriterierne i bankmeddelelsen fra 2013 omhandler ikke tilskud som sådan.

| (188) | Den eneste form for støtte, der svarer til et tilskud i bankmeddelelsen fra 2013, er støtte til rekapitalisering. Rekapitalisering kræver imidlertid opfyldelse af en række forenelighedskriterier. Der skal være: i) en plan for kapitaltilførsel, som beskriver alle de muligheder, den pågældende bank har for at rejse kapital fra private kilder, ii) en omstruktureringsplan, som genopretter den finansielle institutions rentabilitet, iii) et tilstrækkeligt bidrag fra støttemodtageren selv, hvor kapitalindskydere og efterstillede kreditorer bidrager så meget som muligt (byrdefordeling), og iv) foranstaltninger, der kan begrænse konkurrencefordrejningen. Tercas' særlige administrator har muligvis udarbejdet en plan for kapitaltilførsel (jf. betragtning 15), men Kommissionen har ikke set nogen beviser for, at ovenstående forenelighedskrav er blevet opfyldt. |
| --- | --- |

(188)

Den eneste form for støtte, der svarer til et tilskud i bankmeddelelsen fra 2013, er støtte til rekapitalisering. Rekapitalisering kræver imidlertid opfyldelse af en række forenelighedskriterier. Der skal være: i) en plan for kapitaltilførsel, som beskriver alle de muligheder, den pågældende bank har for at rejse kapital fra private kilder, ii) en omstruktureringsplan, som genopretter den finansielle institutions rentabilitet, iii) et tilstrækkeligt bidrag fra støttemodtageren selv, hvor kapitalindskydere og efterstillede kreditorer bidrager så meget som muligt (byrdefordeling), og iv) foranstaltninger, der kan begrænse konkurrencefordrejningen. Tercas' særlige administrator har muligvis udarbejdet en plan for kapitaltilførsel (jf. betragtning 15), men Kommissionen har ikke set nogen beviser for, at ovenstående forenelighedskrav er blevet opfyldt.

| (189) | De ikketilbagebetalingspligtige tilskud i foranstaltning 1 og 3 blev i det væsentlige ydet for at bringe Tercas' negative egenkapital op på 0, før forretningen blev overtaget af BPB. Kommissionen har tidligere vurderet, at lignende transaktioner var forenelige med det indre marked, men kun som støtte til at fremme opløsningen eller støtte velordnet afvikling af en bank (103). Eftersom Italien har angivet, at støtteforanstaltningerne til Tercas ikke fandt anvendelse på afviklings- eller likvidationsordninger, kan Kommissionen ikke følge det samme ræsonnement for Tercas' sag. Den skal derfor betragte foranstaltningen som rekapitaliseringsstøtte. |
| --- | --- |

(189)

De ikketilbagebetalingspligtige tilskud i foranstaltning 1 og 3 blev i det væsentlige ydet for at bringe Tercas' negative egenkapital op på 0, før forretningen blev overtaget af BPB. Kommissionen har tidligere vurderet, at lignende transaktioner var forenelige med det indre marked, men kun som støtte til at fremme opløsningen eller støtte velordnet afvikling af en bank (103). Eftersom Italien har angivet, at støtteforanstaltningerne til Tercas ikke fandt anvendelse på afviklings- eller likvidationsordninger, kan Kommissionen ikke følge det samme ræsonnement for Tercas' sag. Den skal derfor betragte foranstaltningen som rekapitaliseringsstøtte.

103

| (190) | Foranstaltning 2 havde til formål at beskytte Tercas mod eventuelle tab som følge af dens eksponering mod [...]. Den svarer dermed til rekapitaliseringsstøtte til omstruktureringen af Tercas. Uanset om foranstaltning 2 overholder meddelelsen om værdiforringede aktiver, gælder det, at hvis den skal erklæres forenelig med den, skal den også være i overensstemmelse med bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen. Endvidere ville det ikke være muligt at vurdere foranstaltning 1 og 3 i henhold til disse meddelelser uden også at tage hensyn til foranstaltning 2. |
| --- | --- |

(190)

Foranstaltning 2 havde til formål at beskytte Tercas mod eventuelle tab som følge af dens eksponering mod [...]. Den svarer dermed til rekapitaliseringsstøtte til omstruktureringen af Tercas. Uanset om foranstaltning 2 overholder meddelelsen om værdiforringede aktiver, gælder det, at hvis den skal erklæres forenelig med den, skal den også være i overensstemmelse med bankmeddelelsen fra 2013 og omstruktureringsmeddelelsen. Endvidere ville det ikke være muligt at vurdere foranstaltning 1 og 3 i henhold til disse meddelelser uden også at tage hensyn til foranstaltning 2.

8.3.1.   Genoprettelse af den langsigtede rentabilitet

Genoprettelse af den langsigtede rentabilitet

| (191) | Bankmeddelelsen fra 2013 kræver både en plan for kapitaltilførsel for at sikre, at alle mulige private finansieringskilder er blevet udnyttet, før der anvendes statsstøtte, samt en omstruktureringsplan for at dokumentere genoprettelsen af den langsigtede rentabilitet. Den langsigtede rentabilitet er genoprettet, når banken er i stand til at konkurrere på kapitalmarkedet på egen hånd i overensstemmelse med de relevante lovkrav. For at kunne dette skal banken være i stand til at dække alle sine omkostninger og sikre et passende afkast på egenkapitalen under hensyntagen til bankens risikoprofil. Ifølge omstruktureringsmeddelelsens punkt 17 kan rentabilitet også opnås gennem salg af banken. |
| --- | --- |

(191)

Bankmeddelelsen fra 2013 kræver både en plan for kapitaltilførsel for at sikre, at alle mulige private finansieringskilder er blevet udnyttet, før der anvendes statsstøtte, samt en omstruktureringsplan for at dokumentere genoprettelsen af den langsigtede rentabilitet. Den langsigtede rentabilitet er genoprettet, når banken er i stand til at konkurrere på kapitalmarkedet på egen hånd i overensstemmelse med de relevante lovkrav. For at kunne dette skal banken være i stand til at dække alle sine omkostninger og sikre et passende afkast på egenkapitalen under hensyntagen til bankens risikoprofil. Ifølge omstruktureringsmeddelelsens punkt 17 kan rentabilitet også opnås gennem salg af banken.

| (192) | De interesserede parter gør gældende, at den særlige administrator traf foranstaltninger til at »afhjælpe mangler i Tercas' organisation og interne kontrolsystem. BPB anfører også, at de strukturelle elementer i genopretningsplanen blev udarbejdet inden for rammerne af BPB's forretningsplan for 2015-2019. |
| --- | --- |

(192)

De interesserede parter gør gældende, at den særlige administrator traf foranstaltninger til at »afhjælpe mangler i Tercas' organisation og interne kontrolsystem. BPB anfører også, at de strukturelle elementer i genopretningsplanen blev udarbejdet inden for rammerne af BPB's forretningsplan for 2015-2019.

| (193) | Kommissionen bemærker, at den trods en formel anmodning til Italien ikke har modtaget nogen omstrukturerings- eller genoprettelsesplan, der viser en tilbagevenden til langsigtet rentabilitet. |
| --- | --- |

(193)

Kommissionen bemærker, at den trods en formel anmodning til Italien ikke har modtaget nogen omstrukturerings- eller genoprettelsesplan, der viser en tilbagevenden til langsigtet rentabilitet.

| (194) | Kommissionen anerkender, at den kan gennemgå en omstruktureringsplan, der indsendes efter gennemførelsen af en rekapitaliseringsforanstaltning. Bankmeddelelsen fra 2013 indeholder en sådan mulighed, navnlig når støtten er blevet anmeldt og gennemført som redningsstøtte under strenge betingelser. Da der ikke er blevet anmeldt nogen redningsforanstaltninger og på grundlag af de foreliggende oplysninger, og navnlig uden en omstruktureringsplan, kan Kommissionen ikke desto mindre ikke konkludere, at kravet om, at den langsigtede rentabilitet skal dokumenteres ved hjælp af en detaljeret omstruktureringsplan, er opfyldt. |
| --- | --- |

(194)

Kommissionen anerkender, at den kan gennemgå en omstruktureringsplan, der indsendes efter gennemførelsen af en rekapitaliseringsforanstaltning. Bankmeddelelsen fra 2013 indeholder en sådan mulighed, navnlig når støtten er blevet anmeldt og gennemført som redningsstøtte under strenge betingelser. Da der ikke er blevet anmeldt nogen redningsforanstaltninger og på grundlag af de foreliggende oplysninger, og navnlig uden en omstruktureringsplan, kan Kommissionen ikke desto mindre ikke konkludere, at kravet om, at den langsigtede rentabilitet skal dokumenteres ved hjælp af en detaljeret omstruktureringsplan, er opfyldt.

8.3.2.   Støtte begrænset til minimum og byrdefordeling

Støtte begrænset til minimum og byrdefordeling

| (195) | Ifølge omstruktureringsmeddelelsen suppleret ved bankmeddelelsen fra 2013 skal støttemodtageren yde et passende bidrag for at begrænse støtten til det nødvendige minimum og imødekomme konkurrencefordrejninger og »moral hazard«. Det fastsættes i meddelelsen, at i) både omstruktureringsomkostningerne og støttebeløbet skal være begrænsede, og at ii) der skal være størst mulig byrdefordeling mellem aktionærerne og de efterstillede kreditorer. |
| --- | --- |

(195)

Ifølge omstruktureringsmeddelelsen suppleret ved bankmeddelelsen fra 2013 skal støttemodtageren yde et passende bidrag for at begrænse støtten til det nødvendige minimum og imødekomme konkurrencefordrejninger og »moral hazard«. Det fastsættes i meddelelsen, at i) både omstruktureringsomkostningerne og støttebeløbet skal være begrænsede, og at ii) der skal være størst mulig byrdefordeling mellem aktionærerne og de efterstillede kreditorer.

| (196) | Ifølge meddelelsens punkt 29 kan Kommissionen kun godkende støtteforanstaltninger, når den pågældende medlemsstat påviser, at der i fuld udstrækning er gjort brug af enhver foranstaltning til begrænsning af støtten til det nødvendige minimum. Medlemsstaterne opfordres med henblik herpå til at indsende en plan for kapitaltilførsel før eller i forbindelse med indsendelse af en omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(196)

Ifølge meddelelsens punkt 29 kan Kommissionen kun godkende støtteforanstaltninger, når den pågældende medlemsstat påviser, at der i fuld udstrækning er gjort brug af enhver foranstaltning til begrænsning af støtten til det nødvendige minimum. Medlemsstaterne opfordres med henblik herpå til at indsende en plan for kapitaltilførsel før eller i forbindelse med indsendelse af en omstruktureringsplan.

| (197) | Ifølge meddelelsens punkt 44 skal »efterstillet gæld konverteres eller nedskrives, i princippet inden der ydes statsstøtte. Der må ikke ydes statsstøtte, før egenkapital, hybridkapital og efterstillet gæld i fuld udstrækning er anvendt til at dække ethvert tab«. |
| --- | --- |

(197)

Ifølge meddelelsens punkt 44 skal »efterstillet gæld konverteres eller nedskrives, i princippet inden der ydes statsstøtte. Der må ikke ydes statsstøtte, før egenkapital, hybridkapital og efterstillet gæld i fuld udstrækning er anvendt til at dække ethvert tab«.

| (198) | I meddelelsens punkt 47 anføres det, at for at begrænse støtten til det nødvendige minimum skal kapitaludstrømning forhindres på et så tidligt tidspunkt som muligt. |
| --- | --- |

(198)

I meddelelsens punkt 47 anføres det, at for at begrænse støtten til det nødvendige minimum skal kapitaludstrømning forhindres på et så tidligt tidspunkt som muligt.

| (199) | Ifølge meddelelsens punkt 52 vil Kommissionen kun godkende redningsstøtte i form af rekapitalisering (og give tilladelse til, at en omstruktureringsplan indsendes efter gennemførelsen af foranstaltningen), hvis redningsstøtten ikke står til hinder for overholdelse af de krav til byrdefordeling, som er fastsat i meddelelsen. |
| --- | --- |

(199)

Ifølge meddelelsens punkt 52 vil Kommissionen kun godkende redningsstøtte i form af rekapitalisering (og give tilladelse til, at en omstruktureringsplan indsendes efter gennemførelsen af foranstaltningen), hvis redningsstøtten ikke står til hinder for overholdelse af de krav til byrdefordeling, som er fastsat i meddelelsen.

| (200) | Kommissionen bemærker, at egenkapitalen blev nedskrevet fuldt ud i Tercas. |
| --- | --- |

(200)

Kommissionen bemærker, at egenkapitalen blev nedskrevet fuldt ud i Tercas.

| (201) | I overensstemmelse med kravene i bankmeddelelsen fra 2013 skulle 189 mio. EUR (pr. 31. marts 2014) af Tercas' efterstillede gæld på et konsolideret grundlag (inkl. datterselskabet Caripe) være blevet konverteret eller nedskrevet for at reducere kapitalunderskuddet og minimere støttebeløbet. Der blev ikke foretaget sådan konvertering eller nedskrivning, og ifølge oplysningerne fra Tercas forfaldt efterstillet gæld udstedt af holdingselskabet på 36 mio. EUR i december 2014, hvor den blev tilbagebetalt. Kommissionen har ingen oplysninger om, hvorvidt efterstillet gæld udstedt af Caripe forfaldt og blev tilbagebetalt. |
| --- | --- |

(201)

I overensstemmelse med kravene i bankmeddelelsen fra 2013 skulle 189 mio. EUR (pr. 31. marts 2014) af Tercas' efterstillede gæld på et konsolideret grundlag (inkl. datterselskabet Caripe) være blevet konverteret eller nedskrevet for at reducere kapitalunderskuddet og minimere støttebeløbet. Der blev ikke foretaget sådan konvertering eller nedskrivning, og ifølge oplysningerne fra Tercas forfaldt efterstillet gæld udstedt af holdingselskabet på 36 mio. EUR i december 2014, hvor den blev tilbagebetalt. Kommissionen har ingen oplysninger om, hvorvidt efterstillet gæld udstedt af Caripe forfaldt og blev tilbagebetalt.

| (202) | Kommissionen mener, at kapitaludstrømningen i forbindelse med denne efterstillede gæld, og den efterfølgende udbetaling, i princippet er i strid med betingelserne for, at rekapitaliseringsstøtte kan anses for at være forenelig i henhold til bankmeddelelsen fra 2013. |
| --- | --- |

(202)

Kommissionen mener, at kapitaludstrømningen i forbindelse med denne efterstillede gæld, og den efterfølgende udbetaling, i princippet er i strid med betingelserne for, at rekapitaliseringsstøtte kan anses for at være forenelig i henhold til bankmeddelelsen fra 2013.

| (203) | De interesserede parter hævder, at bail-in af den efterstillede gæld ikke var tilladt i henhold til den gældende italienske lovgivning, og at gælden kun kan nedskrives i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Bankmeddelelsen fra 2013 beskriver de faktorer, som Kommissionen tager stilling til i vurderingen af, hvorvidt en statsstøtteforanstaltning er forenelig med det indre marked, herunder bail-in-kravet. En sådan byrdefordeling er mulig i forbindelse med likvidation, hvilket fremgår klart af afgørelsen i sagen om Banca Romagna (104), hvor den støtte, der blev ydet af Italien, blev godkendt, og byrdefordelingskravene med hensyn til efterstillet gæld var opfyldt. |
| --- | --- |

(203)

De interesserede parter hævder, at bail-in af den efterstillede gæld ikke var tilladt i henhold til den gældende italienske lovgivning, og at gælden kun kan nedskrives i tilfælde af tvungen administrativ likvidation. Bankmeddelelsen fra 2013 beskriver de faktorer, som Kommissionen tager stilling til i vurderingen af, hvorvidt en statsstøtteforanstaltning er forenelig med det indre marked, herunder bail-in-kravet. En sådan byrdefordeling er mulig i forbindelse med likvidation, hvilket fremgår klart af afgørelsen i sagen om Banca Romagna (104), hvor den støtte, der blev ydet af Italien, blev godkendt, og byrdefordelingskravene med hensyn til efterstillet gæld var opfyldt.

104

| (204) | De interesserede parter henviser til punkt 42 i bankmeddelelsen fra 2013, men Kommissionen bemærker, at punkt 42 omhandler foranstillede kreditorer og ikke efterstillede kreditorer. |
| --- | --- |

(204)

De interesserede parter henviser til punkt 42 i bankmeddelelsen fra 2013, men Kommissionen bemærker, at punkt 42 omhandler foranstillede kreditorer og ikke efterstillede kreditorer.

| (205) | De interesserede parter henviser også til punkt 45 i meddelelsen, som giver mulighed for en undtagelse til princippet om konvertering eller nedskrivning af efterstillede kreditorer, »hvis gennemførelsen af sådanne foranstaltninger kan bringe den finansielle stabilitet i fare og uden at medføre uforholdsmæssige resultater«. |
| --- | --- |

(205)

De interesserede parter henviser også til punkt 45 i meddelelsen, som giver mulighed for en undtagelse til princippet om konvertering eller nedskrivning af efterstillede kreditorer, »hvis gennemførelsen af sådanne foranstaltninger kan bringe den finansielle stabilitet i fare og uden at medføre uforholdsmæssige resultater«.

| (206) | Kommissionen bemærker, at i overensstemmelse med bankmeddelelsen fra 2013 blev der gennemført byrdefordeling med hensyn til efterstillede kreditorer for en stor del af hele banksystemet i Slovenien (105) og for Portugals tredjestørste bank (106). Det blev også anvendt på en stor del af banksystemet i Spanien før vedtagelsen af bankmeddelelsen fra 2013, uden at den finansielle stabilitet blev bragt i fare eller medføre uforholdsmæssige resultater. I lyset af Tercas' størrelse vil Kommissionen ikke anerkende, at der er en sådan risiko i denne sag. De eneste tilfælde, hvor Kommissionen har accepteret en afvigelse fra den normale byrdefordeling på grund af uforholdsmæssige resultater, er ikke relevante her (107). |
| --- | --- |

(206)

Kommissionen bemærker, at i overensstemmelse med bankmeddelelsen fra 2013 blev der gennemført byrdefordeling med hensyn til efterstillede kreditorer for en stor del af hele banksystemet i Slovenien (105) og for Portugals tredjestørste bank (106). Det blev også anvendt på en stor del af banksystemet i Spanien før vedtagelsen af bankmeddelelsen fra 2013, uden at den finansielle stabilitet blev bragt i fare eller medføre uforholdsmæssige resultater. I lyset af Tercas' størrelse vil Kommissionen ikke anerkende, at der er en sådan risiko i denne sag. De eneste tilfælde, hvor Kommissionen har accepteret en afvigelse fra den normale byrdefordeling på grund af uforholdsmæssige resultater, er ikke relevante her (107).

105

106

107

| (207) | Kommissionen konkluderer, at indehaverne af efterstillede gældsinstrumenter ikke bidrog i videst muligt omfang, og at FITD's foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med et grundlæggende element i bankmeddelelsen fra 2013. |
| --- | --- |

(207)

Kommissionen konkluderer, at indehaverne af efterstillede gældsinstrumenter ikke bidrog i videst muligt omfang, og at FITD's foranstaltninger ikke er i overensstemmelse med et grundlæggende element i bankmeddelelsen fra 2013.

| (208) | FITD gør i sine bemærkninger gældende, at omstruktureringen omfattede fuld rekapitalisering af Tercas, gennemført ved hjælp af BPB, som bidrog til kapitalforhøjelsen ved at rejse kapital på markedet. På den anden side fremgår det af punkt 34 i bankmeddelelsen fra 2013, at efter indsendelse af planen for kapitaltilførsel skal medlemsstaten fastslå størrelsen af det tilbageværende kapitalunderskud, der skal dækkes ved hjælp af statsstøtte. Det anerkendes imidlertid i bemærkningerne fra BPB og Tercas, at BPB's rekapitalisering var betinget af, at den negative egenkapital først skulle dækkes af FITD. |
| --- | --- |

(208)

FITD gør i sine bemærkninger gældende, at omstruktureringen omfattede fuld rekapitalisering af Tercas, gennemført ved hjælp af BPB, som bidrog til kapitalforhøjelsen ved at rejse kapital på markedet. På den anden side fremgår det af punkt 34 i bankmeddelelsen fra 2013, at efter indsendelse af planen for kapitaltilførsel skal medlemsstaten fastslå størrelsen af det tilbageværende kapitalunderskud, der skal dækkes ved hjælp af statsstøtte. Det anerkendes imidlertid i bemærkningerne fra BPB og Tercas, at BPB's rekapitalisering var betinget af, at den negative egenkapital først skulle dækkes af FITD.

| (209) | BPB og Tercas gør endvidere gældende, at foranstaltningerne var begrænset til det nødvendige minimum for at nå målet, dvs. Tercas' langsigtede rentabilitet. De giver følgende grunde: 1) FITD's bidrag opfylder kriteriet om »den billigste pris« i FITD's vedtægter, 2) det var den eneste mulige løsning i lyset af Tercas' tilbagegang og behovet for at finde en køber, og 3) FITD bidrog kun delvist til at løse problemet med negativ egenkapital og opfylde mindstekapitalkravet: Helt konkret bidrog den med 265 mio. EUR af de 495 mio. EUR, der var nødvendige. |
| --- | --- |

(209)

BPB og Tercas gør endvidere gældende, at foranstaltningerne var begrænset til det nødvendige minimum for at nå målet, dvs. Tercas' langsigtede rentabilitet. De giver følgende grunde: 1) FITD's bidrag opfylder kriteriet om »den billigste pris« i FITD's vedtægter, 2) det var den eneste mulige løsning i lyset af Tercas' tilbagegang og behovet for at finde en køber, og 3) FITD bidrog kun delvist til at løse problemet med negativ egenkapital og opfylde mindstekapitalkravet: Helt konkret bidrog den med 265 mio. EUR af de 495 mio. EUR, der var nødvendige.

| (210) | I denne forbindelse påpeger Kommissionen, at kriteriet om den billigste pris i FITD's vedtægter er irrelevant i vurderingen af foranstaltningernes forenelighed. Hvad angår forenelighed, er det eneste relevante spørgsmål, hvorvidt den statsstøtte, der er ydet, er tilstrækkelig til at genoprette den finansielle institutions langsigtede rentabilitet, og hvorvidt den er begrænset til det nødvendige minimum, hvor konkurrencefordrejningen er tilstrækkeligt begrænset. Påstanden om, at støtten var mindre end det beløb, der skulle bruges til at opfylde kapitalkravene, beviser ikke, at støtten var begrænset til det nødvendige minimum. |
| --- | --- |

(210)

I denne forbindelse påpeger Kommissionen, at kriteriet om den billigste pris i FITD's vedtægter er irrelevant i vurderingen af foranstaltningernes forenelighed. Hvad angår forenelighed, er det eneste relevante spørgsmål, hvorvidt den statsstøtte, der er ydet, er tilstrækkelig til at genoprette den finansielle institutions langsigtede rentabilitet, og hvorvidt den er begrænset til det nødvendige minimum, hvor konkurrencefordrejningen er tilstrækkeligt begrænset. Påstanden om, at støtten var mindre end det beløb, der skulle bruges til at opfylde kapitalkravene, beviser ikke, at støtten var begrænset til det nødvendige minimum.

| (211) | Som angivet i betragtning 194, kan Kommissionen ikke ud fra de foreliggende oplysninger vurdere, om støtten var tilstrækkelig til at genoprette rentabiliteten. Endvidere var støtten klart ikke begrænset til et minimum, eftersom der ikke var nogen bail-in af den efterstillede gæld. |
| --- | --- |

(211)

Som angivet i betragtning 194, kan Kommissionen ikke ud fra de foreliggende oplysninger vurdere, om støtten var tilstrækkelig til at genoprette rentabiliteten. Endvidere var støtten klart ikke begrænset til et minimum, eftersom der ikke var nogen bail-in af den efterstillede gæld.

| (212) | Det bør tilføjes, at hvis FITD havde handlet i overensstemmelse med fremgangsmåden i bankmeddelelsen fra 2013, ville dens omkostninger være blevet yderligere reduceret ved at nedskrive hele den efterstillede gæld på 169 mio. EUR (88 mio. EUR for Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og 81 mio. EUR for Caripe), hvilket ville have reduceret byrden for medlemsstaten betydeligt. En sådan nedskrivning ville have været juridisk mulig i tilfælde af likvidation (108). |
| --- | --- |

(212)

Det bør tilføjes, at hvis FITD havde handlet i overensstemmelse med fremgangsmåden i bankmeddelelsen fra 2013, ville dens omkostninger være blevet yderligere reduceret ved at nedskrive hele den efterstillede gæld på 169 mio. EUR (88 mio. EUR for Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og 81 mio. EUR for Caripe), hvilket ville have reduceret byrden for medlemsstaten betydeligt. En sådan nedskrivning ville have været juridisk mulig i tilfælde af likvidation (108).

108

8.3.3.   Foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger

Foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger

| (213) | I afsnit 4 i omstruktureringsmeddelelsen kræves det, at omstruktureringen af en finansiel institution skal indeholde foranstaltninger til begrænsning af konkurrencefordrejninger. Disse foranstaltninger skal skræddersys til at fjerne fordrejninger på det marked, hvor den støttemodtagende bank opererer efter omstruktureringen. |
| --- | --- |

(213)

I afsnit 4 i omstruktureringsmeddelelsen kræves det, at omstruktureringen af en finansiel institution skal indeholde foranstaltninger til begrænsning af konkurrencefordrejninger. Disse foranstaltninger skal skræddersys til at fjerne fordrejninger på det marked, hvor den støttemodtagende bank opererer efter omstruktureringen.

| (214) | Det hedder i punkt 34 i omstruktureringsmeddelelsen, at et af de bedste midler til at begrænse konkurrencefordrejninger generelt er, at der betales en passende pris for enhver form for statslig indgriben, fordi støttens størrelse dermed begrænses. |
| --- | --- |

(214)

Det hedder i punkt 34 i omstruktureringsmeddelelsen, at et af de bedste midler til at begrænse konkurrencefordrejninger generelt er, at der betales en passende pris for enhver form for statslig indgriben, fordi støttens størrelse dermed begrænses.

| (215) | I alle tre foranstaltninger er der en fuldstændig mangel på vederlag i nogen form for FITD's bidrag, eller nogen præmie for garantien, eller nogen erhvervelse af rettigheder (dvs. ordinære aktier) eller andel af fremtidig indtjening. Der er heller ingen tilbagebetalingsmekanisme (claw-back), som giver mulighed for at inddrive en del af støtten fra Tercas, når den har genoprettet sin rentabilitet. |
| --- | --- |

(215)

I alle tre foranstaltninger er der en fuldstændig mangel på vederlag i nogen form for FITD's bidrag, eller nogen præmie for garantien, eller nogen erhvervelse af rettigheder (dvs. ordinære aktier) eller andel af fremtidig indtjening. Der er heller ingen tilbagebetalingsmekanisme (claw-back), som giver mulighed for at inddrive en del af støtten fra Tercas, når den har genoprettet sin rentabilitet.

| (216) | FITD angiver, at når der træffes foranstaltninger til at dække den negative egenkapital for at give en nødlidende virksomhed mulighed for at blive opkøbt af andre, er det ret normalt, at der ikke er noget afkast. Kommissionen bemærker, at foranstaltningerne udgjorde ydelse af bistand, hvis umiddelbare virkning var, at Tercas ikke forlod markedet, hvilket den ellers ville have gjort uden en sådan støtte. De skal derfor betragtes som en væsentlig konkurrencefordrejning. Derfor mener Kommissionen, som anført i betragtning 189, at sådanne foranstaltninger kun er forenelige med det indre marked, hvis støtten ydes for at fremme opløsningen eller støtte en velordnet afvikling. |
| --- | --- |

(216)

FITD angiver, at når der træffes foranstaltninger til at dække den negative egenkapital for at give en nødlidende virksomhed mulighed for at blive opkøbt af andre, er det ret normalt, at der ikke er noget afkast. Kommissionen bemærker, at foranstaltningerne udgjorde ydelse af bistand, hvis umiddelbare virkning var, at Tercas ikke forlod markedet, hvilket den ellers ville have gjort uden en sådan støtte. De skal derfor betragtes som en væsentlig konkurrencefordrejning. Derfor mener Kommissionen, som anført i betragtning 189, at sådanne foranstaltninger kun er forenelige med det indre marked, hvis støtten ydes for at fremme opløsningen eller støtte en velordnet afvikling.

| (217) | FITD gør gældende, at Kommissionen tidligere har accepteret et lille vederlag, eller endda slet intet vederlag, f.eks. i sagerne om Banco de Valencia (BVA) (109), Banco Português de Negócios (BNP) (110) eller Banco CAM (111). |
| --- | --- |

(217)

FITD gør gældende, at Kommissionen tidligere har accepteret et lille vederlag, eller endda slet intet vederlag, f.eks. i sagerne om Banco de Valencia (BVA) (109), Banco Português de Negócios (BNP) (110) eller Banco CAM (111).

109

110

111

| (218) | Kommissionen påpeger, at alle disse afgørelser — for så vidt som den godkendte støtte ikke var støtte til at fremme opløsningen eller støtte en velordnet afvikling (betragtning 189) — blev truffet, før bankmeddelelsen far 2013 trådte i kraft. |
| --- | --- |

(218)

Kommissionen påpeger, at alle disse afgørelser — for så vidt som den godkendte støtte ikke var støtte til at fremme opløsningen eller støtte en velordnet afvikling (betragtning 189) — blev truffet, før bankmeddelelsen far 2013 trådte i kraft.

| (219) | Vedrørende realiteten bemærker Kommissionen, at der i alle tre sager, som de interesserede parter henviste til, blev gennemført meget omfattende omstruktureringsforanstaltninger i overensstemmelse med kravene i omstruktureringsmeddelelsen. I alle tre sager betød dette, at banken og varemærket forsvandt fra markedet. Endvidere var der i alle tre sager en stor nedgang i forretningsomfanget (for CAM en reduktion på omkring 50 % i antallet af filialer og 35 % i antallet af medarbejdere, for BVA en reduktion på omkring 90 % i antallet af filialer og 50 % i antallet af medarbejdere, og for BNP en reduktion på omkring 65 % i balancesummen og lukning af alle andre forretningsområder end detail). |
| --- | --- |

(219)

Vedrørende realiteten bemærker Kommissionen, at der i alle tre sager, som de interesserede parter henviste til, blev gennemført meget omfattende omstruktureringsforanstaltninger i overensstemmelse med kravene i omstruktureringsmeddelelsen. I alle tre sager betød dette, at banken og varemærket forsvandt fra markedet. Endvidere var der i alle tre sager en stor nedgang i forretningsomfanget (for CAM en reduktion på omkring 50 % i antallet af filialer og 35 % i antallet af medarbejdere, for BVA en reduktion på omkring 90 % i antallet af filialer og 50 % i antallet af medarbejdere, og for BNP en reduktion på omkring 65 % i balancesummen og lukning af alle andre forretningsområder end detail).

| (220) | Kommissionen påpeger, at i Tercas-sagen skal antallet af filialer og medarbejdere derimod reduceres med ca. [...] % hver, mens alle forretningsområder vil fortsætte. Tercas' varemærke vil fortsat eksistere, og virksomheden skal fortsat virke i sit tidligere forretningsområde. |
| --- | --- |

(220)

Kommissionen påpeger, at i Tercas-sagen skal antallet af filialer og medarbejdere derimod reduceres med ca. [...] % hver, mens alle forretningsområder vil fortsætte. Tercas' varemærke vil fortsat eksistere, og virksomheden skal fortsat virke i sit tidligere forretningsområde.

| (221) | På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at den omstrukturering, som Tercas vil gennemføre, i modsætning til FITD, BPB og Tercas' påstande, ikke er så omfattende som i de eksempler, de har henvist til, og ikke berettiger til, at der slet ikke er noget vederlag for foranstaltningerne. |
| --- | --- |

(221)

På dette grundlag konkluderer Kommissionen, at den omstrukturering, som Tercas vil gennemføre, i modsætning til FITD, BPB og Tercas' påstande, ikke er så omfattende som i de eksempler, de har henvist til, og ikke berettiger til, at der slet ikke er noget vederlag for foranstaltningerne.

| (222) | FITD gør endvidere gældende, at indvirkningen af dispositionen på markedet er begrænset på grund af Tercas' ringe størrelse og begrænsede geografiske forretningsområde, som primært er i Abruzzoregionen. |
| --- | --- |

(222)

FITD gør endvidere gældende, at indvirkningen af dispositionen på markedet er begrænset på grund af Tercas' ringe størrelse og begrænsede geografiske forretningsområde, som primært er i Abruzzoregionen.

| (223) | Ifølge statistik fra Banca d'Italia fra slutningen af 2014 er der imidlertid 12 aktive banker i Abruzzoregionen, herunder mindst én stor europæisk finansiel institution. I lyset af at Tercas befinder sig i den finansielle sektor, med 163 filialer i Abruzzoregionen i 2011, og konkurrerer med en række andre europæiske finansielle institutioner med filialer i samme region, vil enhver fordel potentielt kunne fordreje konkurrencevilkårene. |
| --- | --- |

(223)

Ifølge statistik fra Banca d'Italia fra slutningen af 2014 er der imidlertid 12 aktive banker i Abruzzoregionen, herunder mindst én stor europæisk finansiel institution. I lyset af at Tercas befinder sig i den finansielle sektor, med 163 filialer i Abruzzoregionen i 2011, og konkurrerer med en række andre europæiske finansielle institutioner med filialer i samme region, vil enhver fordel potentielt kunne fordreje konkurrencevilkårene.

| (224) | Eftersom der ikke var noget vederlag for FITD's foranstaltninger, og Tercas' forretning kun oplevede en relativt beskeden nedgang, kombineret med videreførelsen af Tercas' varemærke, mener Kommissionen ikke, at der er tilstrækkelige foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger. |
| --- | --- |

(224)

Eftersom der ikke var noget vederlag for FITD's foranstaltninger, og Tercas' forretning kun oplevede en relativt beskeden nedgang, kombineret med videreførelsen af Tercas' varemærke, mener Kommissionen ikke, at der er tilstrækkelige foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger.

8.4.   Konklusion om forenelighed

Konklusion om forenelighed

| (225) | Sammenfattende kan Kommissionen ikke finde noget grundlag for at konkludere, at de tre foranstaltninger er forenelige med det indre marked. |
| --- | --- |

(225)

Sammenfattende kan Kommissionen ikke finde noget grundlag for at konkludere, at de tre foranstaltninger er forenelige med det indre marked.

| (226) | De fremsendte dokumenter viser især, at foranstaltningerne ikke omfatter den byrdefordeling, der kræves i bankmeddelelsen fra 2013, og ikke opfylder kravene i omstruktureringsmeddelelsen om omstruktureringsstøttens forenelighed, dvs. genopretning af den langsigtede rentabilitet, begrænsning af støtten til det nødvendige minimum og foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger. |
| --- | --- |

(226)

De fremsendte dokumenter viser især, at foranstaltningerne ikke omfatter den byrdefordeling, der kræves i bankmeddelelsen fra 2013, og ikke opfylder kravene i omstruktureringsmeddelelsen om omstruktureringsstøttens forenelighed, dvs. genopretning af den langsigtede rentabilitet, begrænsning af støtten til det nødvendige minimum og foranstaltninger til at begrænse konkurrencefordrejninger.

9.   TILBAGESØGNING

TILBAGESØGNING

| (227) | Hvis Kommissionen har konstateret, at en støtte er uforenelig med det indre marked, er den i henhold til traktaten og Domstolens faste retspraksis bemyndiget til at afgøre, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (112). Domstolen har altid været af den opfattelse, at en medlemsstats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som Kommissionen har fundet uforenelig med det indre marked, har til formål at genoprette den oprindelige situation (113). |
| --- | --- |

(227)

Hvis Kommissionen har konstateret, at en støtte er uforenelig med det indre marked, er den i henhold til traktaten og Domstolens faste retspraksis bemyndiget til at afgøre, at den pågældende medlemsstat skal ophæve eller ændre den (112). Domstolen har altid været af den opfattelse, at en medlemsstats forpligtelse til at afskaffe en støtte, som Kommissionen har fundet uforenelig med det indre marked, har til formål at genoprette den oprindelige situation (113).

112

113

| (228) | Domstolen har slået fast, at dette formål opfyldes, når støttemodtageren har tilbagebetalt den ulovligt ydede støtte og dermed mister den fordel, der var opnået på markedet i forhold til konkurrenterne, og situationen fra tiden før ydelsen af støtte genoprettes (114). |
| --- | --- |

(228)

Domstolen har slået fast, at dette formål opfyldes, når støttemodtageren har tilbagebetalt den ulovligt ydede støtte og dermed mister den fordel, der var opnået på markedet i forhold til konkurrenterne, og situationen fra tiden før ydelsen af støtte genoprettes (114).

114

| (229) | I overensstemmelse med retspraksis fremgår det af artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (115), at »[i] negative afgørelser om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren [...]. Kommissionen kræver ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen«. |
| --- | --- |

(229)

I overensstemmelse med retspraksis fremgår det af artikel 16, stk. 1, i Rådets forordning (EU) 2015/1589 (115), at »[i] negative afgørelser om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren [...]. Kommissionen kræver ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen«.

115

| (230) | Hverken Italien eller nogen af de interesserede parter har formelt anmodet om, at der ikke skal kræves tilbagebetaling af støtten, fordi det ville være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen. Ikke desto mindre mener Kommissionen efter brevvekslinger med Italien og de interesserede parter, at det ville være hensigtsmæssigt at vurdere, hvorvidt en afgørelse om tilbagebetaling ville være i strid med et generelt princip i EU-lovgivningen. |
| --- | --- |

(230)

Hverken Italien eller nogen af de interesserede parter har formelt anmodet om, at der ikke skal kræves tilbagebetaling af støtten, fordi det ville være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen. Ikke desto mindre mener Kommissionen efter brevvekslinger med Italien og de interesserede parter, at det ville være hensigtsmæssigt at vurdere, hvorvidt en afgørelse om tilbagebetaling ville være i strid med et generelt princip i EU-lovgivningen.

| (231) | I lyset af henvisningen til indskudsgarantiordningers foranstaltninger i punkt 63 i bankmeddelelsen fra 2013, og Kommissionens praksis i tidligere afgørelser (116), kunne ingen banker eller medlemsstater i juni 2014 have nogen forventning om, at foranstaltninger truffet af garantiordninger ikke kunne betragtes som statsstøtte. En modtager af ulovlig støtte kan endvidere ikke have en berettiget forventning om, at støtten er lovlig, før Kommissionen har truffet en endelig afgørelse i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3. |
| --- | --- |

(231)

I lyset af henvisningen til indskudsgarantiordningers foranstaltninger i punkt 63 i bankmeddelelsen fra 2013, og Kommissionens praksis i tidligere afgørelser (116), kunne ingen banker eller medlemsstater i juni 2014 have nogen forventning om, at foranstaltninger truffet af garantiordninger ikke kunne betragtes som statsstøtte. En modtager af ulovlig støtte kan endvidere ikke have en berettiget forventning om, at støtten er lovlig, før Kommissionen har truffet en endelig afgørelse i henhold til traktatens artikel 108, stk. 3.

116

| (232) | Kommissionen vurderer i princippet en støtteforanstaltnings forenelighed på grundlag af de kriterier, der er gældende på det tidspunkt, hvor den træffer sin afgørelse. Forenelighedskriterierne i bankmeddelelsen fra 2013 fandt anvendelse fra den 1. august 2013 og havde derfor været gældende i mere end 11 måneder, før foranstaltningerne blev truffet. Der kunne ikke herske nogen usikkerhed omkring lovgivningen med henvisning til nylig vedtagelse af bankmeddelelsen fra 2013. |
| --- | --- |

(232)

Kommissionen vurderer i princippet en støtteforanstaltnings forenelighed på grundlag af de kriterier, der er gældende på det tidspunkt, hvor den træffer sin afgørelse. Forenelighedskriterierne i bankmeddelelsen fra 2013 fandt anvendelse fra den 1. august 2013 og havde derfor været gældende i mere end 11 måneder, før foranstaltningerne blev truffet. Der kunne ikke herske nogen usikkerhed omkring lovgivningen med henvisning til nylig vedtagelse af bankmeddelelsen fra 2013.

| (233) | Tilbagebetaling er en normal følge af en negativ afgørelse i en sag om ulovlig statsstøtte og kan som sådan ikke anses for at være et uforholdsmæssigt resultat. |
| --- | --- |

(233)

Tilbagebetaling er en normal følge af en negativ afgørelse i en sag om ulovlig statsstøtte og kan som sådan ikke anses for at være et uforholdsmæssigt resultat.

| (234) | EU-domstolenes retspraksis har strengt afgrænset de tilfælde, hvor det er helt umuligt for en medlemsstat at overholde en afgørelse om tilbagebetaling. Navnlig gælder det, at de økonomiske vanskeligheder, som støttemodtageren ville have, hvis støtten skulle tilbagebetales, ikke betyder, at det er umuligt. Kommissionen konkluderer, at det i den foreliggende sag ikke er muligt at påstå absolut umulighed for tilbagebetaling af støtten. |
| --- | --- |

(234)

EU-domstolenes retspraksis har strengt afgrænset de tilfælde, hvor det er helt umuligt for en medlemsstat at overholde en afgørelse om tilbagebetaling. Navnlig gælder det, at de økonomiske vanskeligheder, som støttemodtageren ville have, hvis støtten skulle tilbagebetales, ikke betyder, at det er umuligt. Kommissionen konkluderer, at det i den foreliggende sag ikke er muligt at påstå absolut umulighed for tilbagebetaling af støtten.

| (235) | I betragtning af at de pågældende foranstaltninger blev gennemført i strid med traktatens artikel 108, stk. 3, og skal betragtes som ulovlig og uforenelig støtte, og at tilbagebetaling ikke ville være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen, skal støtten tilbagebetales for at genoprette den oprindelige situation på markedet. Den periode, for hvilken støtten skal tilbagebetales, er perioden fra det tidspunkt, hvor modtageren første gang fik fordelen, dvs. da støtten blev stillet til modtagerens rådighed, og frem til datoen for den faktiske tilbagebetaling, og de beløb, der skal tilbagebetales, skal tilskrives rente frem til datoen for den faktiske tilbagebetaling. I denne sag blev støtten stillet til rådighed for virksomheden på den dato, hvor tilskuddet blev betalt, for foranstaltning 1 og den dato, hvor garantien blev ydet, for foranstaltning 2 og 3. |
| --- | --- |

(235)

I betragtning af at de pågældende foranstaltninger blev gennemført i strid med traktatens artikel 108, stk. 3, og skal betragtes som ulovlig og uforenelig støtte, og at tilbagebetaling ikke ville være i modstrid med et generelt princip i EU-lovgivningen, skal støtten tilbagebetales for at genoprette den oprindelige situation på markedet. Den periode, for hvilken støtten skal tilbagebetales, er perioden fra det tidspunkt, hvor modtageren første gang fik fordelen, dvs. da støtten blev stillet til modtagerens rådighed, og frem til datoen for den faktiske tilbagebetaling, og de beløb, der skal tilbagebetales, skal tilskrives rente frem til datoen for den faktiske tilbagebetaling. I denne sag blev støtten stillet til rådighed for virksomheden på den dato, hvor tilskuddet blev betalt, for foranstaltning 1 og den dato, hvor garantien blev ydet, for foranstaltning 2 og 3.

10.   KONKLUSION

KONKLUSION

| (236) | Kommissionen konkluderer, at Italien ulovligt gennemførte foranstaltning 1, som er et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR, foranstaltning 2, som er en garanti på 35 mio. EUR til dækning af krediteksponeringer mod [...] med et støtteelement på 0,14 mio. EUR, og foranstaltning 3, som er et yderligere ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 30 mio. EUR, i alt 295,14 mio. EUR, som Italien ulovligt ydede til Tercas den 7. juli 2014 i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor skal den ulovlige og uforenelige støtte tilbagesøges fra støttemodtageren, Tercas, med rente — |
| --- | --- |

(236)

Kommissionen konkluderer, at Italien ulovligt gennemførte foranstaltning 1, som er et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR, foranstaltning 2, som er en garanti på 35 mio. EUR til dækning af krediteksponeringer mod [...] med et støtteelement på 0,14 mio. EUR, og foranstaltning 3, som er et yderligere ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 30 mio. EUR, i alt 295,14 mio. EUR, som Italien ulovligt ydede til Tercas den 7. juli 2014 i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde. Derfor skal den ulovlige og uforenelige støtte tilbagesøges fra støttemodtageren, Tercas, med rente —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Den statsstøtte, der er ydet gennem foranstaltning 1, som er et ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 265 mio. EUR, foranstaltning 2, som er en garanti på 35 mio. EUR til dækning af krediteksponeringer mod [...] med et støtteelement på 0,14 mio. EUR, og foranstaltning 3, som er et yderligere ikketilbagebetalingspligtigt tilskud på 30 mio. EUR, i alt 295,14 mio. EUR, som Italien ulovligt ydede til Tercas den 7. juli 2014 i strid med artikel 108, stk. 3, i traktaten om den Europæiske Unions funktionsmåde, er uforenelig med det indre marked.

Artikel 2

1.   Italien tilbagesøger den i artikel 1 nævnte støtte fra støttemodtageren.

2.   De beløb, der skal tilbagesøges, tilskrives rente fra den dato, hvor de blev stillet til rådighed for modtageren, indtil de er tilbagebetalt.

3.   Beløbene beregnes med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (117) og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (118) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.

Artikel 3

1.   Tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte skal være øjeblikkelig og effektiv.

2.   Italien skal efterkomme denne afgørelse senest fire måneder efter meddelelsen deraf.

Artikel 4

1.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne afgørelse forelægger Italien følgende oplysninger for Kommissionen:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), som støttemodtageren skal tilbagebetale

| b) | en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af allerede trufne og planlagte foranstaltninger med henblik på at efterkomme denne afgørelse

| c) | dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtageren har fået påbud om at tilbagebetale støtten.

2.   Italien holder Kommissionen underrettet om gennemførelsen af de foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne afgørelse, indtil tilbagesøgningen af den i artikel 1 omhandlede støtte er tilendebragt. Efter anmodning fra Kommissionen fremsender Italien omgående oplysninger om, hvilke foranstaltninger der er truffet eller planlagt for at efterkomme afgørelsen. Italien giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.

Artikel 5

Denne afgørelse er rettet til Den Italienske Republik.

Udfærdiget i Bruxelles, den 23. december 2015.

På Kommissionens vegne

Margrethe VESTAGER

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT C 136 af 24.4.2015, s. 17.

1

(2)  Se fodnote 1

2

(3)  Banca d'Italia udførte en inspektion af Tercas mellem den 5. december 2011 og den 23. marts 2012. Den fandt adskillige uregelmæssigheder og omfattende afvigelser vedrørende 1) ledelsen og styringen af banken, 2) den interne revisionsfunktion, 3) kreditprocessen og 4) formidling af oplysninger til ledelsen og tilsynsmyndigheden.

3

(4)  På grund af alvorlige administrative uregelmæssigheder og alvorlige lovovertrædelser.

4

(5)  Jf. betragtning 38.

5

(6)  Tallene i denne betragtning omfatter kun Tercas — Cassa di Risparmio della Provincia di Teramo SpA og ikke hele Tercas-koncernen.

6

(7)  Referat fra generalforsamlingen, repertorio n. 125.149, raccolta n. 28.024 del 29 luglio 2014, notar Vicenzo Galeota.

7

(8)  Se fodnote 6.

8

(9)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 94/19/EF af 30. maj 1994 om indskudsgarantiordninger (EFT L 135 af 31.5.1994, s. 5).

9

(10)  Direktivets artikel 3, stk. 1.

10

(11)  
  »Le banche italiane aderiscono a uno dei sistemi di garanzia dei depositanti istituiti e riconosciuti in Italia. Le banche di credito cooperative aderiscono al sistema di garanzia dei depositanti costituito nel loro ambito.«

11

(12)  FITD præsenterer sig på sit websted som et obligatorisk konsortium (consorzio obbligatorio).

12

(13)  Andelskasser kan ikke blive medlem af FITD. De skal være medlem af Fondo di Garanzia dei Depositanti del Credito Cooperativo, som er den indskudsgarantiordning, der er etableret inden for andelskassenetværket.

13

(14)  Jf. § 25 i FITD's vedtægter og §§ 9-14 i bilaget dertil.

14

(15)  Jf. §§ 3-15 i FITD's vedtægter (Statuto).

15

(16)  Consiglio: Jf. § 12, stk. 3, i FITD's vedtægter.

16

(17)  Jf. § 13, stk. 10, i FITD's vedtægter. Følgende er i øjeblikket repræsenteret ved ét medlem hver: Unicredit, Intesa Sanpaolo og Monte dei Paschi di Siena er repræsenteret ved to medlemmer hver. Credem, Credito Valtellinese, BNL, Deutsche Bank, Cariparma, Veneto Banca, CheBanca, BPM, Banco Desio e della Brianza, UBI, Banca di Credito Popolare Torre del Greco, Cassa di Risparmio di Rimini, Banca Popolare Pugliese, Unipol Banca, Banco Popolare, Banca Popolare dell'Emilia Romagna og Banca del Piemonte.

17

(18)  Comitato di gestione: Jf. §§ 16-18 i FITD's vedtægter.

18

(19)  Jf. § 17, stk. 1, litra a), i FITD's vedtægter.

19

(20)  Jf. § 14, stk. 1, litra e), i FITD's vedtægter.

20

(21)  § 1, stk. 627 og 628, i stabilitetsloven af 2014 (lov nr. 147/2013): »627. For at sikre den økonomiske og finansielle genopretning af banker underlagt særlig administration udgør FITD's støtteforanstaltninger ikke en del af disse bankers indtægter. 628. Stk. 627 er kun gældende med Europa-Kommissionens godkendelse.« (»627. Ai fini del riassetto economico e finanziario dei soggetti in amministrazione straordinaria, gli interventi di sostegno disposti dal Fondo interbancario di tutela dei depositi non concorrono alla formazione del reddito dei medesimi soggetti. 628. L'efficacia delle disposizioni del comma 627 è subordinata all'autorizzazione della Commissione europea.«)

21

(*1)  Fortrolige oplysninger.

*1

(22)  Den italienske offentlige myndighed, som indsendte kommentarer til Kommissionen, er den italienske økonomi- og finansminister.

22

(23)  Dom Østrig mod Kommissionen (Østrigs lov om grøn elektricitet), T-251/11, EU:T:2014:1060.

23

(24)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2014/49/EU af 16. april 2014 om indskudsgarantiordninger (EUT L 173 af 12.6.2014, s. 149).

24

(25)  Meddelelse fra Kommissionen om statsstøttereglernes anvendelse fra den 1. august 2013 på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen (»bankmeddelelsen«) (EUT C 216 af 30.7.2013, s. 1).

25

(26)  Dom Frankrig mod Kommissionen, C-482/99, EU:C:2002:294.

26

(27)  Kommissionens beslutning 2000/600/EF af 10. november 1999 om betinget godkendelse af Italiens støtte til de offentlige sicilianske banker Banco di Sicilia og Sicilcassa (EFT L 256 af 10.10.2000, s. 21).

27

(28)  Banca d'Italia indgav sine bemærkninger som tredjepart, hvorfor de ikke præsenteres sammen med Italiens bemærkninger i dette afsnit. Eftersom Banca d'Italia er en offentlig institution, og den derfor handler på medlemsstatens vegne, hvilket betyder, at den ikke falder uden for anvendelsesområdet for traktatens artikel 107, fordi den ifølge forfatningen er et uafhængigt organ, omfatter alle henvisninger til »Italien« i afsnittet »Vurdering af foranstaltningerne« i denne afgørelse også Banca d'Italia.

28

(29)  Rådets forordning (EU) nr. 1024/2013 af 15. oktober 2013 om overdragelse af specifikke opgaver til Den Europæiske Centralbank i forbindelse med politikker vedrørende tilsyn med kreditinstitutter (EUT L 287 af 29.10.2013, s. 63).

29

(30)  Dom Doux Élevage SNC m.fl., C-677/11, EU:C:2013:348, navnlig præmis 41.

30

(31)  Kommissionens beslutning af 1. august 2011 i sag SA.33001 (11/N) — Danmark — Del B — Amendment to the Danish winding-up scheme for credit institutions (EUT C 271 af 14.9.2011, s. 1).

31

(32)  Kommissionens beslutning af 18. februar 2014 i sag SA.37425 (2013/N) — Polen — Credit unions orderly liquidation scheme (EUT C 210 af 4.7.2014, s. 1).

32

(33)  Kommissionens beslutning af 30. maj 2012 i sag SA.34255 (12/N) — Spanien — Restructuring of CAM and Banco CAM (EUT C 173 af 19.6.2013, s. 1).

33

(34)  Fondo de Restructuración Ordenada Bancaria.

34

(35)  Dom PreussenElektra, C-379/98, EU:C:2001:160, navnlig præmis 61 ff.

35

(36)  Se fodnote 30

36

(37)  Se fodnote 23.

37

(38)  Fremhævelse tilføjet.

38

(39)  Banche di credito cooperativo.

39

(40)  Kommissionens beslutning af 31. juli 2008 i sag NN 36/08 — Danmark — Roskilde Bank A/S (EUT C 238 af 17.9.2008, s. 5).

40

(41)  Dom EARL Salvat père & fils mod Kommissionen, T-136/05, EU:T:2007:295, præmis 154.

41

(42)  Forslag til afgørelse fra generaladvokat Wathelet i Doux Élevage-sagen, EU:C:2013:58.

42

(43)  Jf. fodnote 27.

43

(44)  Dom Pearle m.fl., C-345/02, EU:C:2004:448.

44

(45)  Banca di Girgenti, Banca di Credito di Trieste SpA — Kreditna Banka (BCT) og Cassa di Risparmi e Depositi di Prato.

45

(46)  Kommissionens beslutning af 3. august 2014 i sag SA.39250 (2014/N) — Portugal — Resolution of Banco Espírito Santo SA (EUT C 393 af 7.11.2014, s. 1), betragtning 75-77.

46

(47)  Dom Land Burgenland m.fl. mod Kommissionen, C-214/12 P, C-215/12 P og C-223/12 P, EU:C:2013:682, præmis 60.

47

(48)  Referat fra FITD's forretningsudvalgs møde den 30. maj 2014, s. 4, rapport fra FITD's generaldirektør af 28. maj 2014, dokument nr. 7/2014, s. 5.

48

(49)  Jf. rapport fra FITD's generaldirektør af 28. maj 2014, dokument nr. 7/2014, s. 5.

49

(50)  Jf. meddelelse fra Tercas til FITD, 1. april 2015.

50

(51)  [...].

51

(52)  [...].

52

(53)  [...].

53

(54)  BPB henviser til Kommissionens holdning i dom BP Chemicals mod Kommissionen, T-11/95, EU:T:1998:199, ifølge hvilken »udarbejdelse af en omstruktureringsplan ikke er et statisk fænomen« (dommens præmis 105). Samtidig gør BPB gældende, at Kommissionen i nogle af sine seneste afgørelser bekræfter, at undladelse af at indsende en omstruktureringsplan med det samme, ikke er til hinder for en konklusion om, at en foranstaltning er forenelig med det indre marked. Jf. Kommissionens beslutning af 13. februar 2014 i sag SA.36663 (2014/NN) — Spanien — Support measure for SGR (EUT C 120 af 23.4.2014, s. 1), og Kommissionens afgørelse (EU) 2015/1092 af 23. juli 2014 om Grækenlands statsstøtte SA.34824 (2012/C), SA.36007 (2013/NN), SA.36658 (2014/NN), SA.37156 (2014/NN), SA.34534 (2012/NN) til National Bank of Greece Group i forbindelse med: rekapitalisering og omstrukturering af National Bank of Greece S.A., afvikling af First Business Bank S.A. ved overførsel til National Bank of Greece S.A., afvikling af Probank S.A. ved overførsel til National Bank of Greece S.A., afvikling af Cooperative Bank of Lesvos-Limnos, Cooperative Bank of Achaia og Cooperative Bank of Lamia (EUT L 183 af 10.7.2015, s. 29).

54

(55)  Jf. ansøgningen fra den særlige administrator om støtte fra FITD, den 25. oktober 2013, s. 3. Manglen på »alternative løsninger« til den disposition, som BPB foreslog, fremgår også af referatet fra FITD's forretningsudvalgs møde den 28. oktober 2013, s. 4.

55

(56)  Se fodnote 31.

56

(57)  Kommissionens beslutning af 27. marts 2012 i sag SA.26909 (2011/C) — Portugal — Banco Português de Negócios (BPN), præmis 247 og 248, Kommissionens beslutning af 18. februar 2014 — Polen — Credit unions orderly liquidation scheme, nævnt ovenfor, præmis 65, Kommissionens beslutning af 30. maj 2012 — Spanien — Restructuring of CAM and Banco CAM, nævnt ovenfor, præmis 113, se også præmis 119 og 120.

57

(58)  Dom Italien mod Kommissionen, 173/73, EU:C:1974:71, præmis 16, dom Compagnie Commerciale de l'Ouest mod Receveur principal des douanes de La Pallice-Port, C-78/90 til C-83/90, EU:C:1992:118, præmis 35, dom Essent Netwerk Noord m.fl., C-206/06, EU:C:2008:413, præmis 58-74, Elliniki Nafpigokataskevastiki m.fl. mod Kommissionen, T-384/08, EU:T:2011:650, præmis 87.

58

(59)  Dom Frankrig mod Kommissionen, T-139/09, EU:T:2012:496, præmis 63 og 64.

59

(60)  Dom Frankrig mod Ladbroke Racing og Kommissionen, C-83/98 P, EU:C:2000:248, præmis 50: »Selv om beløbene i henhold til den foranstaltning [...] ikke permanent besiddes af det offentlige, er derfor den omstændighed, at de hele tiden kan kontrolleres af det offentlige og således står til rådighed for de kompetente nationale myndigheder, tilstrækkelig til at karakterisere dem som statsmidler [...]«.

60

(61)  Jf. bl.a. betragtning 1 og 16 til direktiv 94/19/EF.

61

(62)  Jf. artikel 3 i og betragtning 1, 2, 3, 11, 12, 15, 16, 20, 21, 24 og 25 til direktiv 94/19/EF.

62

(63)  Jf. bl.a. betragtning 3, 4 og 16 til direktiv 2014/49/EU.

63

(64)  Jf. artikel 11, stk. 3 og 6, i direktiv 2014/49/EU.

64

(65)  
  »La Repubblica [...] tutela il risparmio in tutte le sue forme«.

65

(66)  Jf. dom Air France mod Kommissionen, T-358/94, EU:T:1996:194, præmis 59 til 62, hvor Retten fandt, at den franske Caisse des Dépôts et Consignations' adfærd nødvendigvis kunne tilregnes staten, fordi det var et organ i den offentlige sektor, og tilføjede, at argumenter om, at organet var uafhængigt af de andre statslige myndigheder, ikke talte imod den konklusion.

66

(67)  På Banca d'Italias websted hedder det, at lovgivningen giver Banca d'Italia ansvar for at beskytte stabiliteten i det nationale finansielle system (»L'ordinamento giuridico affida alla Banca d'Italia la responsabilità per la salvaguardia della stabilità del sistema finanziario nazionale«) https://www.bancaditalia.it/compiti/stabilita-finanziaria/. Banca d'Italia er medlem af Det Europæiske Udvalg for Systemiske Risici, Rådet for Finansiel Stabilitet og udvalget for finansiel stabilitet i Eurosystemet/Det Europæiske System af Centralbanker.

67

(68)  Ifølge Banca d'Italias websted (siden om tilsyn med bank- og finanssystemet) er Banca d'Italia også ansvarlig for at beskytte bankkunder og finansielle mellemmænd, hvilket er en grundlæggende del af bank- og finanstilsynet, som løber parallelt og samtidig med dens andre tilsynsopgaver (»Alla Banca d'Italia sono affidati rilevanti compiti in materia di tutela dei clienti degli intermediari bancari e finanziari che rappresenta un elemento costitutivo della supervisione bancaria e finanziaria, affiancandosi ed integrandosi con gli altri obiettivi dell'azione di vigilanza«).

68

(69)  § 1 i FITD's vedtægter.

69

(70)  § 29, stk. 1).

70

(71)  
  »Banca d'Italia skal under henvisning til beskyttelsen af indskydere og banksystemets stabilitet [...] koordinere garantiordningernes aktiviteter med reglerne om bankkriser og med sine egne tilsynsopgaver« (»La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancari [...] coordina l'attività dei sistemi di garanzia con la disciplina delle crisi bancarie e con l'attività di vigilanza«).

71

(72)  
  »Banca d'Italia skal under henvisning til beskyttelsen af indskydere og banksystemets stabilitet [...] anerkende garantiordningerne, og godkende deres vedtægter, medmindre ordningerne har nogen egenskaber, som kunne medføre en skæv fordeling af insolvensrisici i banksystemet« (»La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancario [...] riconosce i sistemi di garanzia, approvandone gli statuti, a condizione che i sistemi stessi non presentino caratteristiche tali da comportare una ripartizione squilibrata dei rischi di insolvenza sul sistema bancario«).

72

(73)  
  »Banca d'Italia skal under henvisning til beskyttelsen af indskydere og banksystemets stabilitet [...] vedtage regler om gennemførelse af reglerne i dette afsnit« (»La Banca d'Italia, avendo riguardo alla tutela dei risparmiatori e alla stabilità del Sistema bancario [...] emana disposizioni attuative delle norme contenute nella presente sezione«).

73

(74)  § 29, stk. 1, i FITD's vedtægter.

74

(75)  § 4 i FITD's vedtægter.

75

(76)  Banklovens § 71, stk. 3.

76

(77)  Banklovens § 72, stk. 4. »Banca d'Italia kan ved at instruere den særlige administrator og medlemmerne af tilsynsudvalget indføre særlige beskyttelsesforanstaltninger og restriktioner for bankens ledelse. Den særlige administrator og medlemmerne af tilsynsudvalget er personligt ansvarlige for manglende overholdelse af Banca d'Italias instrukser« (»La Banca d'Italia, con istruzioni impartite ai commissari e ai membri del comitato di sorveglianza, può stabilire speciali cautele e limitazioni nella gestione della banca. I componenti gli organi straordinari sono personalmente responsabili dell'inosservanza delle prescrizioni della Banca d'Italia«).

77

(78)  Jf. betragtning 46, 56 og 68.

78

(79)  § 13, stk. 6, og § 16, stk. 1, litra d), i FITD's vedtægter.

79

(80)  Jf. betragtning 46, 58 og 70.

80

(81)  Jf. f.eks. kommentaren fra Irene Mecatti om §§ 96-96c i bankloven M. Porzio, V. Santoro, F. Belli, G. Losappio og M. Rispoli Farina, Testo unico bancario, Commentario, Giuffrè Editore, 2010: »Enhver foranstaltning truffet af en indskudsgarantiordning skal godkendes på forhånd af Banca d'Italia (§ 96b, stk. 1, litra d))« (»Ogni intervento dei spd deve essere preventivamente autorizzato della BI (art. 96-ter, co. 1, lett. d))«. Forfatterens fremhævelse.

81

Testo unico bancario, Commentario,

på forhånd

preventivamente

(82)  Jf. skrivelserne fra Banca d'Italia af 4. november 2013 og 7. juli 2014 om meddelelse af tilladelse til FITD til at gennemføre de omstridte støtteforanstaltninger (bilag 8 og 9 til Italiens svar af 14. november 2014 til Kommissionens anmodning om oplysninger af 10. oktober 2014).

82

(83)  Rapport vedføjet referatet fra FITD's bestyrelsesmøde den 30. maj 2014, s. 1 (bilag 3.9 til Italiens svar af 14. november 2014 til Kommissionens anmodning om oplysninger af 10. oktober 2014): »Udviklingen i disse faktorer har ført til detaljerede forhandlinger med BPB og med den særlige administrator, koordineret med Banca d'Italia, med det formål at identificere mekanismer for fondens støtteforanstaltninger, der gør dem så effektive som muligt som led i en større plan for Tercas' tilbagevenden til langsigtet rentabilitet på grundlag af BPB's rekapitalisering« (»L'evolversi di tali fattori ha portato ad un articolato negoziato con la BPB e con il Commissario straordinario, in coordinamento con la Banca d'Italia, per l'individuazione di modalità attuative dell'intervento del Fondo volte a massimizzare l'efficacia dell'azione di sostegno nel quadro del più ampio piano di risanamento della Tercas, imperniato su un'operazione di ricapitalizzazione da parte della BPB«).

83

(84)  Rapport vedføjet referatet fra mødet i FITD's forretningsudvalg den 30. maj 2014, s. 4 (bilag 3.9 til Italiens svar af 14. november 2014 til Kommissionens anmodning om oplysninger af 10. oktober 2014): »Banca d'Italia [...] opfordrede fonden til at nå frem til en afbalanceret aftale med BPB om dækningen af den negative egenkapital« (»La Banca d'Italia [...] ha invitato il Fondo a ricercare un'intesa equilibrata con BPB per la copertura del deficit patrimoniale«).

84

(85)  Selv om det er juridisk muligt at melde sig ud af FITD, har banker en juridisk forpligtelse til at være medlem af en indskudsgarantiordning. Som nævnt i betragtning 33 gælder det endvidere, at medlemskab af FITD er obligatorisk for andre end andelskasser i Italien af følgende grunde: 1) I lyset af at der ikke er andre indskudsgarantiordninger, som kommercielle banker i Italien kan være medlem af, er medlemskab af FITD de facto obligatorisk, 2) i henhold til FITD's vedtægter skal alle andre end andelskasser være medlem.

85

(86)  Banklovens § 96.

86

(87)  § 8 i FITD's vedtægter.

87

(88)  Beslutninger om støtteforanstaltninger træffes af bestyrelsen eller af forretningsudvalget med de flertal, der er nævnt i betragtning 36.

88

(89)  Jf. præmis 38 i Doux Élevage-dommen.

89

(90)  Comité interprofessionnel de la dinde française.

90

(91)  Jf. beslutning i sag SA.33001 (2011/N) — Danmark — Del B — Amendment to the Danish winding up scheme for credit institutions, betragtning 43 til 49, beslutning i sag SA.34255 (2012/N) — Spanien — Restructuring of CAM and Banco CAM, betragtning 76 til 87, beslutning i sag SA.37425 (2013/N) — Polen — Credit unions orderly liquidation scheme, betragtning 44 til 53, beslutning i sag NN 36/2008 — Danmark — Roskilde Bank A/S, betragtning 28 til 31, beslutning i sag NN 61/2009 — Spanien — Rescue and restructuring of Caja Castilla-La Mancha, betragtning 97 til 106.

91

(92)  Jf. dom Kommissionen mod EDF, C-124/10 P, EU:C:2012:318, præmis 80 og 81.

92

(93)  Jf. betragtning 80 til 97.

93

(94)  De fire store banker — som er garanteret en plads i bestyrelsen og to stemmer hver — skal kun bruge fem repræsentanter mere for at have flertal (13 stemmer).

94

(95)  Jf. dom Land Burgenland m.fl. mod Kommissionen, C-214/12 P. C-215/12 P og C-223/12 P, EU:C:2013:682, præmis 52.

95

(96)  Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (EUT C 155 af 20.6.2008, s. 10).

96

(97)  En credit default swap (CDS) er en særlig form for swap, som har til formål at overføre krediteksponeringen ved finansielle produkter mellem to eller flere parter. Køberen af en CDS foretager en række betalinger til sælgeren og modtager til gengæld et beløb, hvis den underliggende debitor misligholder sine forpligtelser.

97

(98)  De gennemsnitlige værdier for CDS'er fra ENI, ENEL, Telecom Italia og Atlantia er registreret pr. 1. juli 2014.

98

(99)  Kommissionens meddelelse om genoprettelse af rentabiliteten i finanssektoren under den nuværende krise og vurdering af omstruktureringsforanstaltninger på grundlag af statsstøttereglerne (»omstruktureringsmeddelelsen«).

99

(100)  Meddelelse om rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise: Støttens begrænsning til det nødvendige minimum og sikkerhedsforanstaltninger mod uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger (»rekapitaliseringsmeddelelsen«) (EUT C 10 af 15.1.2009, s. 2), omstruktureringsmeddelelsen, meddelelse fra kommissionen om anvendelse af statsstøtteregler på støtteforanstaltninger til fordel for banker i forbindelse med finanskrisen fra og med 1. januar 2012 (»forlængelsesmeddelelsen fra 2011«) (EUT C 356 af 6.12.2011, s. 7), og bankmeddelelsen fra 2013.

100

(101)  Jf. Kommissionens beslutning af 6. september 2013 i statsstøttesag SA.37314 — Rescue aid in favour of Probanka (EUT C 314 af 29.10.2013, s. 1) og Kommissionens beslutning af 6. september 2013 i statsstøttesag SA.37315 — Rescue aid in favour of Factor Banka (EUT C 314 af 29.10.2013, s. 2).

101

(102)  Meddelelse fra Kommissionen om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1).

102

(103)  Beslutning i sag SA.39250 (2014/N) — Portugal — Resolution of Banco Espírito Santo, S.A., Kommissionens beslutning af 16. april 2015 i sag SA.41503 (2015/N) — Grækenland — Resolution of Panellinia Bank through a transfer order to Piraeus bank (EUT C 325 af 2.10.2015, s. 1), Kommissionens beslutning af 2. juli 2015 i sag SA.41924 (2015/N) — Italien — Resolution (via liquidation) of Banca Romagna Cooperativa (EUT C 369 af 6.11.2015, s. 1).

103

(104)  Jf. fodnote 103.

104

(105)  Kommissionens beslutning af 18. december 2013 i sag SA.35709 (2013/N) — Slovenien — Restructuring of Nova Kreditna Banka Maribor dd (NKBM) (EUT C 120 af 23.4.2014, s. 1), Kommissionens afgørelse 2014/535/EU af 18. december 2013 om statsstøtte SA.33229 (2012/C) — (ex 2011/N) — Omstrukturering af NLB — Slovenien som Slovenien agter at yde til Nova Ljubljanska banka d.d. (EUT L 246 af 21.8.2014, s. 28), Kommissionens beslutning af 18. december 2013 i sag SA.37690 (2013/N) — Slovenien — Rescue aid in favour of Abanka dd (EUT C 37 af 7.2.2014, s. 1), Kommissionens beslutning af 18. december 2013 i sag SA.37642 (2013/N) — Slovenien — Orderly winding down of Probanka d.d. (EUT C 69 af 7.3.2014, s. 1), og Kommissionens beslutning af 18. december 2013 i sag SA.37643 (2013/N) — Slovenien — Orderly winding down of Factor Banka (EUT C 69 af 7.3.2014, s. 1).

105

(106)  Beslutning i sag SA.39250 (2014/N) — Portugal — Resolution of Banco Espírito Santo SA.

106

(107)  Situationen i Tercas-sagen kan ikke sammenlignes med Eurobank-afgørelsen, hvor Kommissionen accepterede, at nogle resultater ville være uforholdsmæssige i en sag, hvor staten garanterede en rekapitaliseringsforanstaltning fuldt ud uden at skulle yde nogen kapital, eftersom al den nye kapital blev tegnet af private kilder. Kommissionens afgørelse 2014/885/EU af 29. april 2014 om statsstøtte SA.34825 (2012/C), SA.34825 (2014/NN), SA.36006 (2013/NN), SA.34488 (2012/C) (ex 2012/NN), SA.31155 (2013/C) (2013/NN) (ex 2010/N) gennemført af Grækenland til fordel for Eurobank Group vedrørende: rekapitalisering og omstrukturering af Eurobank Ergasias S.A., omstruktureringsstøtte til Proton Bank gennem oprettelse af og kapitaltilførsel til Nea Proton Bank og den græske finansielle stabilitetsfonds yderligere rekapitalisering af Nea Proton Bank og afvikling af Hellenic Postbank gennem oprettelse af et overgangsinstitut (EUT L 357 af 12.12.2014, s. 112).

107

(108)  Jf. fodnote 103.

108

(109)  Kommissionens beslutning af 28. november 2012 i sag SA.34053 (2012/N) — Spanien — Recapitalisation and restructuring of Banco de Valencia S.A. (EUT C 75 af 14.3.2013, s. 1).

109

(110)  Kommissionens afgørelse 2012/660/EU af 27. marts 2012 om de foranstaltninger SA. 26909 (2011/C) som Portugal har gennemført i forbindelse med omstruktureringen af Banco Português de Negócios (BPN) (EUT L 301 af 30.10.2012, s. 1).

110

(111)  Kommissionens beslutning af 29. juni 2010 i sag NN 61/09 — Spanien — Rescue and restructuring of Caja Castilla-La Mancha (EUT C 289 af 26.10.2010, s. 1).

111

(112)  Jf. dom Kommissionen mod Tyskland, 70/72, EU:C:1973:87, præmis 13.

112

(113)  Jf. dom Spanien mod Kommissionen, C-278/92, C-279/92 og C-280/92, EU:C:1994:325, præmis 75.

113

(114)  Jf. dom Belgien mod Kommissionen, C-75/97, EU:C:1999:311, præmis 64 og 65.

114

(115)  Rådets forordning (EU) 2015/1589 af 13. juli 2015 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om den Europæiske unions funktionsmåde (EUT L 248 af 24.9.2015, s. 9).

115

(116)  Jf. beslutning i sag SA.33001 (2011/N) — Danmark — Del B — Amendment to the Danish winding up scheme for credit institutions, betragtning 43 til 49, beslutning i sag SA.34255 (2012/N) — Spanien — Restructuring of CAM and Banco CAM, betragtning 76 til 87, og beslutning i sag SA.37425 (2013/N) — Polen — Credit unions orderly liquidation scheme (EUT C 210 af 4.7.2014), betragtning 44 til 53.

116

(117)  Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 af 21. april 2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EU) 2015/1589 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af artikel 108 i traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde (EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1).

117

(118)  Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 af 30. januar 2008 om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004 om gennemførelse af Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93. (EUT L 82 af 25.3.2008, s. 1).

118

---

| 28.7.2016 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 203/35 |
| --- | --- | --- | --- |

28.7.2016

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 203/35

---

KOMMISSIONENS GENNEMFØRELSESAFGØRELSE (EU) 2016/1209

af 12. juli 2016

om erstatning af bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)

(meddelt under nummer C(2016) 4283)

EUROPA-KOMMISSIONEN HAR —

under henvisning til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde,

under henvisning til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1987/2006 af 20. december 2006 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (1), særlig artikel 8, stk. 4, artikel 9, stk. 1, artikel 20, stk. 3, artikel 22, litra a), artikel 36, stk. 4, og artikel 37, stk. 7,

under henvisning til Rådets afgørelse 2007/533/RIA af 12. juni 2007 om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (2), særlig artikel 8, stk. 4, artikel 9, stk. 1, artikel 20, stk. 4, artikel 22, litra a), artikel 51, stk. 4, og artikel 52, stk. 7, og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) blev sat i drift den 9. april 2013. Det indeholder tilstrækkelige oplysninger til at identificere en person eller en genstand og træffe de påkrævede foranstaltninger. For at SIS II kan fungere effektivt, udveksler medlemsstaterne supplerende oplysninger om indberetninger. Denne udveksling af supplerende oplysninger sker gennem SIRENE-kontorerne. |
| --- | --- |

(1)

Anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) blev sat i drift den 9. april 2013. Det indeholder tilstrækkelige oplysninger til at identificere en person eller en genstand og træffe de påkrævede foranstaltninger. For at SIS II kan fungere effektivt, udveksler medlemsstaterne supplerende oplysninger om indberetninger. Denne udveksling af supplerende oplysninger sker gennem SIRENE-kontorerne.

| (2) | For at lette arbejdet for SIRENE-kontorerne og de brugere af SIS II, der er involveret i SIRENE-opgaver i deres daglige arbejde, blev der i 2008 vedtaget en SIRENE-håndbog gennem et retligt instrument under den tidligere første søjle, Kommissionens beslutning 2008/333/EF (3), og et instrument under den tidligere tredje søjle, Kommissionens afgørelse 2008/334/RIA (4). Nævnte beslutning og afgørelse blev erstattet ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU (5) for i højere grad at afspejle de operationelle behov hos de brugere og det personale, der er involveret i SIRENE-opgaver, gøre arbejdsprocessen mere konsekvent og sikre, at de tekniske regler svarer til den nyeste teknologi. |
| --- | --- |

(2)

For at lette arbejdet for SIRENE-kontorerne og de brugere af SIS II, der er involveret i SIRENE-opgaver i deres daglige arbejde, blev der i 2008 vedtaget en SIRENE-håndbog gennem et retligt instrument under den tidligere første søjle, Kommissionens beslutning 2008/333/EF (3), og et instrument under den tidligere tredje søjle, Kommissionens afgørelse 2008/334/RIA (4). Nævnte beslutning og afgørelse blev erstattet ved Kommissionens gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU (5) for i højere grad at afspejle de operationelle behov hos de brugere og det personale, der er involveret i SIRENE-opgaver, gøre arbejdsprocessen mere konsekvent og sikre, at de tekniske regler svarer til den nyeste teknologi.

| (3) | Den samlede revision og ajourføring af SIRENE-håndbogen fandt sted i begyndelsen af 2015 med vedtagelsen af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 (6). Visse foranstaltninger i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 tog sigte på at fremskynde udvekslingen af oplysninger om indberetninger med henblik på diskret eller målrettet kontrol af personer, der er involveret i terrorisme eller alvorlig kriminalitet. Da det i lyset af den øgede terrortrussel, især efter angrebet i Paris den 7. januar 2015, var hastende at vedtage sådanne foranstaltninger, måtte gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 vedtages uden den fuldstændige kroatiske sprogudgave. Denne mangel skal afhjælpes ved på ny at vedtage de regler, der er indeholdt i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219, på alle de officielle sprog for Den Europæiske Unions institutioner. |
| --- | --- |

(3)

Den samlede revision og ajourføring af SIRENE-håndbogen fandt sted i begyndelsen af 2015 med vedtagelsen af Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 (6). Visse foranstaltninger i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 tog sigte på at fremskynde udvekslingen af oplysninger om indberetninger med henblik på diskret eller målrettet kontrol af personer, der er involveret i terrorisme eller alvorlig kriminalitet. Da det i lyset af den øgede terrortrussel, især efter angrebet i Paris den 7. januar 2015, var hastende at vedtage sådanne foranstaltninger, måtte gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 vedtages uden den fuldstændige kroatiske sprogudgave. Denne mangel skal afhjælpes ved på ny at vedtage de regler, der er indeholdt i gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219, på alle de officielle sprog for Den Europæiske Unions institutioner.

| (4) | For at fremme udvekslingen af oplysninger om terrormistænkte og personer, der er involveret i grov kriminalitet, er det nødvendigt at tillade undtagelser fra reglerne om forenelighed med hensyn til indberetninger om diskret og målrettet kontrol, uden at reglerne om indberetningernes prioritering derved berøres. Medlemsstaterne bør sikre, at slutbrugerne træffer foranstaltninger vedrørende de indberetninger, der har prioritet. |
| --- | --- |

(4)

For at fremme udvekslingen af oplysninger om terrormistænkte og personer, der er involveret i grov kriminalitet, er det nødvendigt at tillade undtagelser fra reglerne om forenelighed med hensyn til indberetninger om diskret og målrettet kontrol, uden at reglerne om indberetningernes prioritering derved berøres. Medlemsstaterne bør sikre, at slutbrugerne træffer foranstaltninger vedrørende de indberetninger, der har prioritet.

| (5) | Da forordning (EF) nr. 1987/2006 bygger på Schengenreglerne, gav Danmark i medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 15. juni 2007 meddelelse om gennemførelsen af disse regler i national ret. Danmark deltager i afgørelse 2007/533/RIA. Danmark er derfor forpligtet til at gennemføre denne afgørelse. |
| --- | --- |

(5)

Da forordning (EF) nr. 1987/2006 bygger på Schengenreglerne, gav Danmark i medfør af artikel 5 i protokollen om Danmarks stilling, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og traktaten om oprettelsen af Det Europæiske Fællesskab, ved skrivelse af 15. juni 2007 meddelelse om gennemførelsen af disse regler i national ret. Danmark deltager i afgørelse 2007/533/RIA. Danmark er derfor forpligtet til at gennemføre denne afgørelse.

| (6) | Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 24 og 25 i forordning (EF) nr. 1987/2006, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF (7). |
| --- | --- |

(6)

Det Forenede Kongerige deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 24 og 25 i forordning (EF) nr. 1987/2006, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 8, stk. 2, i Rådets afgørelse 2000/365/EF (7).

| (7) | Irland deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 24 og 25 i forordning (EF) nr. 1987/2006, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF (8). |
| --- | --- |

(7)

Irland deltager i denne afgørelse i det omfang, den ikke vedrører udveksling af supplerende oplysninger i forbindelse med artikel 24 og 25 i forordning (EF) nr. 1987/2006, i overensstemmelse med artikel 5, stk. 1, i protokol nr. 19 om Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om Den Europæiske Unions funktionsmåde, og artikel 6, stk. 2, i Rådets afgørelse 2002/192/EF (8).

| (8) | Denne afgørelse udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003, artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2011. |
| --- | --- |

(8)

Denne afgørelse udgør en retsakt, der bygger på Schengenreglerne eller på anden måde har tilknytning dertil, jf. henholdsvis artikel 3, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2003, artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2005 og artikel 4, stk. 2, i tiltrædelsesakten af 2011.

| (9) | For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (9), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (10). |
| --- | --- |

(9)

For så vidt angår Island og Norge udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (9), henhørende under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i Rådets afgørelse 1999/437/EF (10).

| (10) | For så vidt angår Schweiz er denne afgørelse et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen undertegnet mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF, sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (12) og med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/149/RIA (13). |
| --- | --- |

(10)

For så vidt angår Schweiz er denne afgørelse et led i udviklingen af de bestemmelser i Schengenreglerne, jf. aftalen undertegnet mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF, sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/146/EF (12) og med artikel 3 i Rådets afgørelse 2008/149/RIA (13).

| (11) | For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (14), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF, sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/349/EU (15) og artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (16). |
| --- | --- |

(11)

For så vidt angår Liechtenstein udgør denne afgørelse en udvikling af bestemmelserne i Schengenreglerne, jf. protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om dette lands associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (14), der henhører under det område, der er nævnt i artikel 1, litra G, i afgørelse 1999/437/EF, sammenholdt med artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/349/EU (15) og artikel 3 i Rådets afgørelse 2011/350/EU (16).

| (12) | Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er oprettet i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 1987/2006 og artikel 67 i afgørelse 2007/533/RIA — |
| --- | --- |

(12)

Foranstaltningerne i denne afgørelse er i overensstemmelse med udtalelsen fra det udvalg, der er oprettet i henhold til artikel 51 i forordning (EF) nr. 1987/2006 og artikel 67 i afgørelse 2007/533/RIA —

VEDTAGET DENNE AFGØRELSE:

Artikel 1

Bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU erstattes af teksten i bilaget til nærværende afgørelse.

Artikel 2

Denne afgørelse er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. juli 2016.

På Kommissionens vegne

Dimitris AVRAMOPOULOS

Medlem af Kommissionen

---

(1)  
  EUT L 381 af 28.12.2006, s. 4.

1

(2)  
  EUT L 205 af 7.8.2007, s. 63.

2

(3)  Kommissionens beslutning 2008/333/EF af 4. marts 2008 om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 123 af 8.5.2008, s. 1).

3

(4)  Kommissionens afgørelse 2008/334/RIA af 4. marts 2008 om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 123 af 8.5.2008, s. 39).

4

(5)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse af 2013/115/EU af 26. februar 2013 om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 71 af 14.3.2013, s. 1).

5

(6)  Kommissionens gennemførelsesafgørelse (EU) 2015/219 af 29. januar 2015 om erstatning af bilaget til gennemførelsesafgørelse 2013/115/EU om vedtagelse af SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesforanstaltninger i forbindelse med anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (EUT L 44 af 18.2.2015, s. 75).

6

(7)  Rådets afgørelse 2000/365/EF af 29. maj 2000 om anmodningen fra Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 131 af 1.6.2000, s. 43).

7

(8)  Rådets afgørelse 2002/192/EF af 28. februar 2002 om anmodningen fra Irland om at deltage i visse bestemmelser i Schengenreglerne (EFT L 64 af 7.3.2002, s. 20).

8

(9)  
  EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36.

9

(10)  Rådets afgørelse 1999/437/EF af 17. maj 1999 om visse gennemførelsesbestemmelser til den aftale, som Rådet for Den Europæiske Union har indgået med Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og den videre udvikling af Schengenreglerne (EFT L 176 af 10.7.1999, s. 31).

10

(11)  
  EUT L 53 af 27.2.2008, s. 52.

11

(12)  Rådets afgørelse 2008/146/EF af 28. januar 2008 om indgåelse, på Det Europæiske Fællesskabs vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 1).

12

(13)  Rådets afgørelse 2008/149/RIA af 28. januar 2008 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EUT L 53 af 27.2.2008, s. 50).

13

(14)  
  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 21.

14

(15)  Rådets afgørelse 2011/349/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår retligt samarbejde i straffesager og politisamarbejde (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 1).

15

(16)  Rådets afgørelse 2011/350/EU af 7. marts 2011 om indgåelse, på Den Europæiske Unions vegne, af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne, navnlig for så vidt angår afskaffelsen af kontrollen ved de indre grænser og personbevægelser (EUT L 160 af 18.6.2011, s. 19).

16

---

BILAG

»BILAG

SIRENE-håndbogen og andre gennemførelsesbestemmelser for anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)

INDHOLDSFORTEGNELSE

| INDLEDNING | 42 |
| --- | --- |

| 1. | SIRENE-KONTORER OG SUPPLERENDE OPLYSNINGER | 44 |
| --- | --- | --- |

1.

| 1.1. | SIRENE-kontoret | 44 |
| --- | --- | --- |

1.1.

| 1.2. | SIRENE-håndbog | 45 |
| --- | --- | --- |

1.2.

| 1.3. | Tillæg til SIRENE-håndbogen | 45 |
| --- | --- | --- |

1.3.

| 1.4. | Katalog med henstillinger om korrekt anvendelse af Schengenreglerne og bedste praksis (Schengeninformationssystem) | 45 |
| --- | --- | --- |

1.4.

| 1.5. | SIRENE-kontorernes rolle i politisamarbejdet i Den Europæiske Union | 45 |
| --- | --- | --- |

1.5.

| 1.5.1. | Overførsel af SIS II-oplysninger og supplerende oplysninger til tredjelande eller internationale organisationer | 45 |
| --- | --- | --- |

1.5.1.

| 1.6. | Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Europol | 46 |
| --- | --- | --- |

1.6.

| 1.7. | Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Eurojust | 46 |
| --- | --- | --- |

1.7.

| 1.8. | Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Interpol | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.

| 1.8.1. | SIS II-indberetninger har prioritet frem for Interpolindberetninger | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.1.

| 1.8.2. | Valg af kommunikationskanal | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.2.

| 1.8.3. | Brug og formidling af Interpolindberetninger i Schengenstater | 46 |
| --- | --- | --- |

1.8.3.

| 1.8.4. | Hit og sletning af en indberetning | 47 |
| --- | --- | --- |

1.8.4.

| 1.8.5. | Forbedret samarbejde mellem SIRENE-kontorerne og Interpols nationale centrale kontorer | 47 |
| --- | --- | --- |

1.8.5.

| 1.9. | Principper | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.

| 1.9.1. | Tilgængelighed | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.1.

| 1.9.2. | Kontinuitet | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.2.

| 1.9.3. | Fortrolighed | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.3.

| 1.9.4. | Tilgængelighed | 47 |
| --- | --- | --- |

1.9.4.

| 1.10. | Meddelelser | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.

| 1.10.1. | Kommunikationssprog | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.1.

| 1.10.2. | Udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer | 47 |
| --- | --- | --- |

1.10.2.

| 1.10.3. | Netværk, meddelelser og mailbokse | 48 |
| --- | --- | --- |

1.10.3.

| 1.10.4. | Kommunikation i særlige situationer | 48 |
| --- | --- | --- |

1.10.4.

| 1.11. | SIRENE-adressebog (SAB) | 48 |
| --- | --- | --- |

1.11.

| 1.12. | SIRENE-workflowsystem | 49 |
| --- | --- | --- |

1.12.

| 1.13. | Tidsfrister for svar | 49 |
| --- | --- | --- |

1.13.

| 1.13.1. | Angivelse af sagens hastende karakter i SIRENE-formularer, herunder hastende meddelelse om et hit | 49 |
| --- | --- | --- |

1.13.1.

| 1.14. | Translitterations-/transskriptionsregler | 49 |
| --- | --- | --- |

1.14.

| 1.15. | Datakvalitet | 49 |
| --- | --- | --- |

1.15.

| 1.16. | Arkivering | 50 |
| --- | --- | --- |

1.16.

| 1.17. | Personale | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.

| 1.17.1. | De ansvarlige for SIRENE-kontorer | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.1.

| 1.17.2. | SIRENE-kontaktperson (SIRCoP) | 50 |
| --- | --- | --- |

1.17.2.

| 1.17.3. | Viden | 51 |
| --- | --- | --- |

1.17.3.

| 1.17.4. | Uddannelse | 51 |
| --- | --- | --- |

1.17.4.

| 1.17.5. | Udveksling af personale | 52 |
| --- | --- | --- |

1.17.5.

| 2. | GENERELLE PROCEDURER | 52 |
| --- | --- | --- |

2.

| 2.1. | Definitioner | 52 |
| --- | --- | --- |

2.1.

| 2.2. | Flere indberetninger om samme personer (artikel 34, stk. 6, i SIS II-forordningen og artikel 49, stk. 6, i SIS II-afgørelsen) | 52 |
| --- | --- | --- |

2.2.

| 2.2.1. | Indberetningers forenelighed | 53 |
| --- | --- | --- |

2.2.1.

| 2.2.2. | Indberetningers prioritetsorden | 54 |
| --- | --- | --- |

2.2.2.

| 2.2.3. | Kontrol af forenelighed og af, om der findes flere indberetninger | 55 |
| --- | --- | --- |

2.2.3.

| 2.2.4. | Særlig situation for Det Forenede Kongerige og Irland | 56 |
| --- | --- | --- |

2.2.4.

| 2.3. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit. | 57 |
| --- | --- | --- |

2.3.

| 2.4. | Når det er umuligt at følge procedurerne efter et hit (artikel 48 i SIS II-afgørelsen og artikel 33 i SIS II-forordningen) | 57 |
| --- | --- | --- |

2.4.

| 2.5. | Behandling af oplysninger til andre formål end dem, hvortil de er registreret i SIS II (artikel 46, stk. 5, i SIS II-afgørelsen) | 58 |
| --- | --- | --- |

2.5.

| 2.6. | Påtegning | 58 |
| --- | --- | --- |

2.6.

| 2.6.1. | Indledning | 58 |
| --- | --- | --- |

2.6.1.

| 2.6.2. | Konsultation af medlemsstaterne med henblik på indsættelse af en påtegning | 59 |
| --- | --- | --- |

2.6.2.

| 2.6.3. | Anmodning om sletning af en påtegning | 59 |
| --- | --- | --- |

2.6.3.

| 2.7. | Oplysninger, der er juridisk eller faktuelt ukorrekte (artikel 34 i SIS II-forordningen og artikel 49 i SIS II-afgørelsen) | 59 |
| --- | --- | --- |

2.7.

| 2.8. | Retten til at få adgang til og rette i oplysninger (artikel 41 i SIS II-forordningen og artikel 58 i SIS II-afgørelsen) | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.

| 2.8.1. | Anmodning om adgang til eller rettelse af oplysninger | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.1.

| 2.8.2. | Udveksling af oplysninger om anmodninger om adgang til andre medlemsstaters indberetninger | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.2.

| 2.8.3. | Udveksling af oplysninger om anmodninger om at rette eller slette oplysninger i andre medlemsstaters indberetninger | 60 |
| --- | --- | --- |

2.8.3.

| 2.9. | Sletning, når betingelserne for at opretholde indberetningen ikke længere er opfyldt | 60 |
| --- | --- | --- |

2.9.

| 2.10. | Registrering af egennavne | 61 |
| --- | --- | --- |

2.10.

| 2.11. | Forskellige identitetskategorier | 61 |
| --- | --- | --- |

2.11.

| 2.11.1. | Identitetsmisbrug (artikel 36 i SIS II-forordningen og artikel 51 i SIS II-afgørelsen) | 61 |
| --- | --- | --- |

2.11.1.

| 2.11.2. | Registrering af et kaldenavn | 62 |
| --- | --- | --- |

2.11.2.

| 2.11.3. | Yderligere oplysninger med henblik på at fastslå en persons identitet | 62 |
| --- | --- | --- |

2.11.3.

| 2.12. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af indbyrdes forbundne indberetninger | 63 |
| --- | --- | --- |

2.12.

| 2.12.1. | Operationelle regler | 63 |
| --- | --- | --- |

2.12.1.

| 2.13. | Format og kvalitet af de biometriske oplysninger i SIS II | 63 |
| --- | --- | --- |

2.13.

| 2.13.1. | Yderligere anvendelse af udvekslede oplysninger, herunder arkivering | 63 |
| --- | --- | --- |

2.13.1.

| 2.13.2. | Udveksling af fingeraftryk og billeder | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.2.

| 2.13.3. | Tekniske krav | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.3.

| 2.13.4. | De biometriske oplysningers format og kvalitet | 64 |
| --- | --- | --- |

2.13.4.

| 2.14. | Særlige typer eftersøgninger | 64 |
| --- | --- | --- |

2.14.

| 2.14.1. | Målrettet geografisk eftersøgning | 64 |
| --- | --- | --- |

2.14.1.

| 2.14.2. | Eftersøgning med deltagelse af særlige politienheder til målrettet eftersøgning (FAST) | 65 |
| --- | --- | --- |

2.14.2.

| 3. | INDBERETNINGER OM PERSONER, DER BEGÆRES ANHOLDT MED HENBLIK PÅ OVERGIVELSE ELLER UDLEVERING (ARTIKEL 26 I SIS II-AFGØRELSEN) | 65 |
| --- | --- | --- |

3.

| 3.1. | Registrering af en indberetning | 65 |
| --- | --- | --- |

3.1.

| 3.2. | Flere indberetninger | 65 |
| --- | --- | --- |

3.2.

| 3.3. | Identitetsmisbrug | 66 |
| --- | --- | --- |

3.3.

| 3.4. | Registrering af et kaldenavn | 66 |
| --- | --- | --- |

3.4.

| 3.5. | Fremsendelse af supplerende oplysninger til medlemsstaterne | 66 |
| --- | --- | --- |

3.5.

| 3.5.1. | Supplerende oplysninger, der skal fremsendes i forbindelse med en foreløbig anholdelse | 66 |
| --- | --- | --- |

3.5.1.

| 3.6. | Indsættelse af en påtegning | 67 |
| --- | --- | --- |

3.6.

| 3.6.1. | Anmodning om systematisk indsættelse af en påtegning for personer, der begæres anholdt med henblik på udlevering, i de tilfælde, hvor afgørelse 2002/584/RIA (1) ikke finder anvendelse | 67 |
| --- | --- | --- |

3.6.1.

| 3.7. | SIRENE-kontorernes fremgangsmåde ved modtagelse af en indberetning vedrørende en person, der begæres anholdt | 67 |
| --- | --- | --- |

3.7.

| 3.8. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit | 68 |
| --- | --- | --- |

3.8.

| 3.9. | Udveksling af supplerende oplysninger om overgivelse eller udlevering | 68 |
| --- | --- | --- |

3.9.

| 3.10. | Udveksling af supplerende oplysninger om transit gennem en anden medlemsstat | 68 |
| --- | --- | --- |

3.10.

| 3.11. | Sletning af indberetninger efter overgivelse eller udlevering | 68 |
| --- | --- | --- |

3.11.

| 4. | INDBERETNINGER VEDRØRENDE NÆGTELSE AF INDREJSE ELLER OPHOLD (ARTIKEL 24 I SIS II-FORORDNINGEN) | 69 |
| --- | --- | --- |

4.

| 4.1. | Registrering af en indberetning | 69 |
| --- | --- | --- |

4.1.

| 4.2. | Flere indberetninger om samme person | 70 |
| --- | --- | --- |

4.2.

| 4.3. | Identitetsmisbrug | 70 |
| --- | --- | --- |

4.3.

| 4.4. | Registrering af et kaldenavn | 70 |
| --- | --- | --- |

4.4.

| 4.5. | Udveksling af oplysninger ved udstedelse af opholdstilladelser og visa | 70 |
| --- | --- | --- |

4.5.

| 4.5.1. | Særlige procedurer i henhold til artikel 25 i Schengenkonventionen | 70 |
| --- | --- | --- |

4.5.1.

| 4.5.2. | Særlige procedurer i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og c), i Schengengrænsekodeksen | 71 |
| --- | --- | --- |

4.5.2.

| 4.6. | Fælles regler for procedurer, der er omhandlet i afsnit 4.5 | 72 |
| --- | --- | --- |

4.6.

| 4.7. | Udveksling af oplysninger ved nægtelse af indrejse eller udvisning fra Schengenområdet | 72 |
| --- | --- | --- |

4.7.

| 4.8. | Udveksling af oplysninger efter et hit vedrørende en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed | 73 |
| --- | --- | --- |

4.8.

| 4.9. | Udveksling af oplysninger, hvis en medlemsstat i mangel af et hit opdager, at der findes en indberetning om nægtelse af indrejse for en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed | 74 |
| --- | --- | --- |

4.9.

| 4.10. | Sletning af indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold | 74 |
| --- | --- | --- |

4.10.

| 5. | INDBERETNINGER OM FORSVUNDNE PERSONER (ARTIKEL 32 I SIS II-AFGØRELSEN) | 75 |
| --- | --- | --- |

5.

| 5.1. | Flere indberetninger om samme person | 75 |
| --- | --- | --- |

5.1.

| 5.2. | Identitetsmisbrug | 75 |
| --- | --- | --- |

5.2.

| 5.3. | Registrering af et kaldenavn | 75 |
| --- | --- | --- |

5.3.

| 5.4. | Indsættelse af en påtegning | 75 |
| --- | --- | --- |

5.4.

| 5.5. | Tilvejebringelse af detaljerede oplysninger om forsvundne mindreårige og andre personer, der vurderes at være i fare | 75 |
| --- | --- | --- |

5.5.

| 5.6. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit | 76 |
| --- | --- | --- |

5.6.

| 5.7. | Sletning af indberetninger om forsvundne personer | 76 |
| --- | --- | --- |

5.7.

| 5.7.1. | Mindreårige | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.1.

| 5.7.2. | Voksne, hvor der ikke kræves beskyttelsesforanstaltninger | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.2.

| 5.7.3. | Voksne, hvor der kræves beskyttelsesforanstaltninger | 77 |
| --- | --- | --- |

5.7.3.

| 6. | INDBERETNINGER OM PERSONER MED HENBLIK PÅ RETSFORFØLGNING (ARTIKEL 34 I SIS II-AFGØRELSEN) | 77 |
| --- | --- | --- |

6.

| 6.1. | Flere indberetninger om samme person | 77 |
| --- | --- | --- |

6.1.

| 6.2. | Identitetsmisbrug | 77 |
| --- | --- | --- |

6.2.

| 6.3. | Registrering af et kaldenavn | 77 |
| --- | --- | --- |

6.3.

| 6.4. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit. | 77 |
| --- | --- | --- |

6.4.

| 6.5. | Sletning af indberetninger om personer med henblik på retsforfølgning | 78 |
| --- | --- | --- |

6.5.

| 7. | INDBERETNINGER MED HENBLIK PÅ DISKRET ELLER MÅLRETTET KONTROL (ARTIKEL 36 I SIS II-AFGØRELSEN) | 78 |
| --- | --- | --- |

7.

| 7.1. | Flere indberetninger om samme person | 78 |
| --- | --- | --- |

7.1.

| 7.2. | Identitetsmisbrug | 78 |
| --- | --- | --- |

7.2.

| 7.3. | Registrering af et kaldenavn | 78 |
| --- | --- | --- |

7.3.

| 7.4. | Information af de øvrige medlemsstater ved registrering af indberetninger | 78 |
| --- | --- | --- |

7.4.

| 7.5. | Indsættelse af en påtegning | 79 |
| --- | --- | --- |

7.5.

| 7.6. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit. | 79 |
| --- | --- | --- |

7.6.

| 7.7. | Sletning af indberetninger om diskret eller målrettet kontrol | 79 |
| --- | --- | --- |

7.7.

| 7.8. | Den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR) | 79 |
| --- | --- | --- |

7.8.

| 8. | INDBERETNINGER OM GENSTANDE, DER SKAL BESLAGLÆGGES ELLER ANVENDES SOM BEVISMIDLER (ARTIKEL 38 I SIS II-AFGØRELSEN) | 79 |
| --- | --- | --- |

8.

| 8.1. | Flere indberetninger | 79 |
| --- | --- | --- |

8.1.

| 8.2. | Indberetninger af køretøjer | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.

| 8.2.1. | Undersøgelse af, om der findes flere indberetninger om samme køretøj | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.1.

| 8.2.2. | VIN twins | 80 |
| --- | --- | --- |

8.2.2.

| 8.3. | Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit | 81 |
| --- | --- | --- |

8.3.

| 8.4. | Sletning af indberetninger om genstande, der skal beslaglægges eller anvendes som bevismidler i straffesager | 81 |
| --- | --- | --- |

8.4.

| 9. | DEN AUTOMATISKE NUMMERPLADEGENKENDELSE (ANPR) | 82 |
| --- | --- | --- |

9.

| 10. | STATISTIK | 83 |
| --- | --- | --- |

10.

INDLEDNING

Schengenområdet

Den 14. juni 1985 undertegnede Kongeriget Belgien, Forbundsrepublikken Tyskland, Den Franske Republik, Storhertugdømmet Luxembourg og Kongeriget Nederlandene i Schengen, der er en lille by i Luxembourg, en aftale, der har til formål at sikre fri passage af de indre grænser for medlemsstaternes statsborgere og fri bevægelighed for varer og tjenesteydelser.

De oprindelige fem Schengenlande undertegnede konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen (2) den 19. juni 1990 og fik den 27. november 1990 følgeskab af Den Italienske Republik, den 25. juni 1991 af Kongeriget Spanien og Den Portugisiske Republik, den 6. november 1992 af Den Hellenske Republik, den 28. april 1995 af Republikken Østrig og den 19. december 1996 af Kongeriget Danmark, Kongeriget Sverige og Republikken Finland.

Fra den 26. marts 1995 blev Schengenreglerne således fuldt ud anvendt i Belgien, Tyskland, Frankrig, Luxembourg, Nederlandene, Spanien og Portugal (3). Schengenreglerne blev fuldt ud anvendt fra den 31. marts 1998 i Østrig og Italien (4); fra den 26. marts 2000 i Grækenland (5) og endelig fra den 25. marts 2001 i Norge, Island, Sverige, Danmark og Finland (6).

Det Forenede Kongerige og Irland deltager kun i nogle af bestemmelserne i Schengenreglerne i overensstemmelse med henholdsvis afgørelse 2000/365/EF og afgørelse 2002/192/EF.

I Det Forenede Kongeriges tilfælde finder de bestemmelser, som landet ønsker at deltage i (med undtagelse af SIS), anvendelse fra den 1. januar 2005
   (7).

Schengenreglerne blev indarbejdet i Den Europæiske Unions retlige rammer ved protokoller, der i 1999 blev knyttet som bilag til Amsterdamtraktaten (8). Den 12. maj 1999 vedtog Rådet en afgørelse, der fastsætter retsgrundlaget for hver af disse bestemmelser eller afgørelser, der udgør Schengenreglerne, i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab og traktaten om Den Europæiske Union.

Fra den 1. maj 2004 er Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union ved en protokol, der er knyttet som bilag til traktaten om Den Europæiske Union og til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab (herefter benævnt »Schengenprotokollen«) og de retsakter, der bygger på den eller på anden måde er knyttet til den, bindende i Den Tjekkiske Republik, Republikken Estland, Republikken Letland, Republikken Litauen, Ungarn, Republikken Malta, Republikken Polen, Republikken Slovenien og Den Slovakiske Republik. Disse medlemsstater blev fuldgyldige medlemmer af Schengenområdet den 21. december 2007.

Cypern har undertegnet konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen, men er omfattet af en undtagelse i medfør af tiltrædelsesakten fra 2003.

Republikken Bulgarien og Rumænien tiltrådte Den Europæiske Union den 1. januar 2007. Fra den dato er Schengenreglerne og de retsakter, der bygger på dem, eller som på anden måde er knyttet til dem, bindende for disse lande med de undtagelser, der er fastlagt i deres tiltrædelsesakt fra 2005.

Kroatien tiltrådte Den Europæiske Union den 1. juli 2013. Kroatien anvender Schengenreglerne med den undtagelse, der er fastsat i tiltrædelsesakten fra 2011.

Nogle af bestemmelserne i Schengenreglerne finder anvendelse ved nye medlemsstaters tiltrædelse af EU. Andre bestemmelser gælder først i disse medlemsstater, efter at der er vedtaget en rådsafgørelse herom. Endelig træffer Rådet afgørelse om at ophæve grænsekontrollen, efter at det er kontrolleret, at de nødvendige betingelser for anvendelsen af alle dele af de pågældende Schengenregler er opfyldt i de pågældende medlemsstater i overensstemmelse med gældende evalueringsprocedurer i forbindelse med Schengenreglerne og efter høring af Europa-Parlamentet.

Visse andre europæiske lande deltager i Schengensamarbejdet. Kongeriget Norge og Republikken Island indgik en samarbejdsaftale med medlemsstaterne den 18. maj 1999
   (9) om associering i Schengenkonventionen.

I 2004 undertegnede Det Schweiziske Forbund en aftale med Den Europæiske Union og Det Europæiske Fællesskab om landets associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (10), på grundlag af hvilken landet blev medlem af Schengenområdet den 12. december 2008.

På grundlag af protokollen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab, Det Schweiziske Forbund og Fyrstendømmet Liechtenstein om Fyrstendømmet Liechtensteins tiltrædelse af aftalen mellem Den Europæiske Union, Det Europæiske Fællesskab og Det Schweiziske Forbund om Det Schweiziske Forbunds associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (11), der blev undertegnet i 2008, blev fyrstendømmet Liechtenstein medlem af Schengenområdet den 19. december 2011.

Anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II)

SIS II, der er oprettet i medfør af forordning (EF) nr. 1987/2006 (SIS II-forordning) og afgørelse 2007/533/RIA (SIS II-afgørelse) om oprettelse, drift og brug af anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) (sammen: »SIS II-retsgrundlag«), samt Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1986/2006 (12), udgør det fælles informationssystem, der gør det muligt for medlemsstaternes kompetente myndigheder at samarbejde om udveksling af oplysninger, og er et vigtigt redskab for anvendelsen af bestemmelserne i Schengenreglerne som integreret i Den Europæiske Union. Disse instrumenter har siden den 9. april 2013 ved deres anvendelse ophævet de afsnit IV i konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen. SIS II erstatter første generation af Schengeninformationssystemet, der blev sat i drift i 1995 og udvidet i 2005 og 2007.

Formålet med SIS II som fastsat i artikel 1 i retsgrundlaget for SIS II er »ved hjælp af oplysningerne i dette system (...) at sikre et højt sikkerhedsniveau inden for Den Europæiske Unions område med frihed, sikkerhed og retfærdighed, herunder at bevare den offentlige sikkerhed og den offentlige orden samt beskytte sikkerheden på medlemsstaternes område og at sikre anvendelsen af bestemmelserne i afsnit IV i tredje del af EF-traktaten om persontrafik på deres område«.

I overensstemmelse med førnævnte SIS II-retsgrundlag skal SIS II ved hjælp af en automatiseret søgeprocedure give adgang til indberetninger om personer eller genstande for følgende myndigheder:

| a) | myndigheder med ansvar for grænsekontrol i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 (13) |
| --- | --- |

a)

myndigheder med ansvar for grænsekontrol i henhold til Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 (13)

| b) | myndigheder, der gennemfører og koordinerer anden politi- og toldkontrol inde i landet |
| --- | --- |

b)

myndigheder, der gennemfører og koordinerer anden politi- og toldkontrol inde i landet

| c) | nationale retsmyndigheder og deres koordineringsmyndigheder |
| --- | --- |

c)

nationale retsmyndigheder og deres koordineringsmyndigheder

| d) | myndigheder med ansvar for udstedelse af visa, de centrale myndigheder med ansvar for behandling af visumansøgninger og myndigheder med ansvar for udstedelse af opholdstilladelser og for forvaltning af lovgivningen vedrørende tredjelandsstatsborgere i forbindelse med anvendelsen af gældende EU-ret om personers frie bevægelighed |
| --- | --- |

d)

myndigheder med ansvar for udstedelse af visa, de centrale myndigheder med ansvar for behandling af visumansøgninger og myndigheder med ansvar for udstedelse af opholdstilladelser og for forvaltning af lovgivningen vedrørende tredjelandsstatsborgere i forbindelse med anvendelsen af gældende EU-ret om personers frie bevægelighed

| e) | myndigheder med ansvar for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer (jf. forordning (EF) nr. 1986/2006). |
| --- | --- |

e)

myndigheder med ansvar for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer (jf. forordning (EF) nr. 1986/2006).

I henhold til SIS II-afgørelsen har Europol og Eurojust også adgang til bestemte kategorier af indberetninger.

SIS II består af følgende dele:

| 1. | et centralt system (benævnt »det centrale SIS II«) bestående af:






  a) | en teknisk støttefunktion (benævnt »CS-SIS«), der indeholder en database, (»SIS II-databasen«) |
| --- | --- | --- |

1.

et centralt system (benævnt »det centrale SIS II«) bestående af:

a)

en teknisk støttefunktion (benævnt »CS-SIS«), der indeholder en database, (»SIS II-databasen«)

| b) | en ensartet national grænseflade (NI-SIS) |
| --- | --- |

b)

en ensartet national grænseflade (NI-SIS)

| 2. | et nationalt system (benævnt »N.SIS II«) i hver enkelt medlemsstat, som består af de nationale datasystemer, der står i forbindelse med det centrale SIS II-system. En N.SIS II kan indeholde en datafil (en »national kopi«), som indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS II-databasen |
| --- | --- |

2.

et nationalt system (benævnt »N.SIS II«) i hver enkelt medlemsstat, som består af de nationale datasystemer, der står i forbindelse med det centrale SIS II-system. En N.SIS II kan indeholde en datafil (en »national kopi«), som indeholder en fuldstændig eller delvis kopi af SIS II-databasen

| 3. | en kommunikationsinfrastruktur mellem CS-SIS og NI-SIS, der sikrer et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS II-oplysninger og udvekslingen af oplysninger mellem SIRENE-kontorer som fastsat nedenfor. |
| --- | --- |

3.

en kommunikationsinfrastruktur mellem CS-SIS og NI-SIS, der sikrer et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS II-oplysninger og udvekslingen af oplysninger mellem SIRENE-kontorer som fastsat nedenfor.

1.   SIRENE-KONTORER OG SUPPLERENDE OPLYSNINGER

1.1.   SIRENE-kontoret

SIS II indeholder kun de oplysninger (dvs. indberetningsoplysninger), der er nødvendige for at identificere en person eller en genstand og træffe de nødvendige foranstaltninger. I henhold til SIS II-retsgrundlaget skal medlemsstaterne desuden i forbindelse med indberetninger på bilateral eller multilateral vis udveksle de supplerende oplysninger, der er nødvendige for at gennemføre visse bestemmelser i henhold til SIS II-retsgrundlaget og for at SIS II kan fungere tilfredsstillende.

Den struktur, der er etableret for at udveksle supplerende oplysninger, er blevet døbt »SIRENE«, som er et akronym for navnet på engelsk: Supplementary Information REquest at the National Entries (anmodning om supplerende oplysninger ved de nationale grænseovergangssteder).

I henhold til artikel 7, stk. 2, i SIS II-retsgrundlaget skal hver medlemsstat oprette et nationalt SIRENE-kontor. Kontoret skal være et fælles kontaktpunkt for medlemsstaterne og være operationelt døgnet rundt alle ugens dage med henblik på at udveksle supplerende oplysninger i forbindelse med indberetninger og træffe de nødvendige foranstaltninger i tilfælde af, at personer og genstande, der er registreret i SIS II, findes som følge af søgninger i dette system. SIRENE-kontorernes hovedopgave (14) er at sikre udveksling af supplerende oplysninger i overensstemmelse med bestemmelserne i denne SIRENE-håndbog, jf. artikel 8 i SIS II-retsgrundlaget, i følgende tilfælde:

| a) | for at gøre det muligt for medlemsstaterne at konsultere eller informere hinanden i forbindelse med optagelse af en indberetning (f.eks. ved optagelsen af indberetninger med henblik på anholdelse) |
| --- | --- |

a)

for at gøre det muligt for medlemsstaterne at konsultere eller informere hinanden i forbindelse med optagelse af en indberetning (f.eks. ved optagelsen af indberetninger med henblik på anholdelse)

| b) | for efter et hit at give mulighed for at træffe de rette forholdsregler (f.eks. match på en indberetning) |
| --- | --- |

b)

for efter et hit at give mulighed for at træffe de rette forholdsregler (f.eks. match på en indberetning)

| c) | når den påkrævede forholdsregel ikke kan træffes (f.eks. ved indsætning af en påtegning) |
| --- | --- |

c)

når den påkrævede forholdsregel ikke kan træffes (f.eks. ved indsætning af en påtegning)

| d) | i spørgsmål om kvaliteten af SIS II-oplysninger (f.eks. hvis der ulovligt er registreret oplysninger, eller disse er faktuelt ukorrekte), herunder validering af udgående indberetninger og kontrol af indgående indberetninger, hvis det er foreskrevet i national lovgivning |
| --- | --- |

d)

i spørgsmål om kvaliteten af SIS II-oplysninger (f.eks. hvis der ulovligt er registreret oplysninger, eller disse er faktuelt ukorrekte), herunder validering af udgående indberetninger og kontrol af indgående indberetninger, hvis det er foreskrevet i national lovgivning

| e) | i spørgsmål om indberetningernes forenelighed og prioritetsorden (f.eks. når der kontrolleres for flere indberetninger) |
| --- | --- |

e)

i spørgsmål om indberetningernes forenelighed og prioritetsorden (f.eks. når der kontrolleres for flere indberetninger)

| f) | i spørgsmål om de registreredes rettigheder, herunder retten til at få adgang til oplysninger. |
| --- | --- |

f)

i spørgsmål om de registreredes rettigheder, herunder retten til at få adgang til oplysninger.

Medlemsstaterne opfordres til at organisere alle nationale instanser, der har ansvar for internationalt politisamarbejde, herunder SIRENE-kontorer, i en struktur, der gør det muligt at undgå kompetencestridigheder og dobbeltarbejde.

1.2.   SIRENE-håndbog

SIRENE-håndbogen indeholder en række instrukser, der detaljeret beskriver de regler og procedurer, der gælder for bilateral eller multilateral udveksling af supplerende oplysninger.

1.3.   Tillæg til SIRENE-håndbogen

Da visse tekniske regler har direkte indflydelse på brugernes arbejde i medlemsstaterne, herunder i SIRENE-kontorerne, er det hensigtsmæssigt at medtage sådanne regler i SIRENE-håndbogen. Derfor indeholder tillæg til denne håndbog bl.a. translitterationsregler, kodetabeller, formularer til fremsendelse af supplerende oplysninger og andre tekniske gennemførelsesforanstaltninger med henblik på databehandling.

1.4.   Katalog med henstillinger om korrekt anvendelse af Schengenreglerne og bedste praksis (Schengeninformationssystem)

Kataloget indeholder henstillinger, som ikke er retligt bindende, samt bedste praksis for medlemsstaterne i lyset af erfaringen. Det tjener også som referencedokument til evaluering af en korrekt gennemførelse af SIS II-retsgrundlaget. Det bør derfor i videst muligt omfang følges.

1.5.   SIRENE-kontorernes rolle i politisamarbejdet i Den Europæiske Union

Udvekslingen af supplerende oplysninger påvirker ikke de opgaver, SIRENE-kontorerne har fået pålagt i forbindelse med det internationale politisamarbejde i medfør af national lovgivning om gennemførelse af andre af EU's retlige instrumenter.

SIRENE-kontorerne kan pålægges yderligere opgaver, bl.a. i medfør af national lovgivning om gennemførelse af rammeafgørelse 2006/960/RIA, artikel 39 og 46 i Schengenkonventionen for så vidt de ikke erstattes af rammeafgørelse 2006/960/RIA og artikel 40 eller 41 i Schengenkonventionen, eller hvis disse oplysninger falder inden for anvendelsesområdet for gensidig retshjælp.

Hvis et SIRENE-kontor modtager en anmodning fra et andet SIRENE-kontor, der falder uden for dets beføjelser i henhold til national ret, skal det straks fremsende den til den kompetente myndighed og informere det anmodende SIRENE-kontor herom. Om nødvendigt skal det bistå det anmodende SIRENE-kontor med kommunikationen.

1.5.1.   Overførsel af SIS II-oplysninger og supplerende oplysninger til tredjelande eller internationale organisationer

I henhold til artikel 39 i SIS II-forordningen og artikel 54 i SIS II-afgørelsen må oplysninger, der er behandlet i SIS II i medfør af disse to retlige instrumenter, ikke overføres eller stilles til rådighed for tredjelande eller internationale organisationer. Dette forbud gælder for overførsel af supplerende oplysninger til tredjelande eller internationale organisationer. Artikel 55 i SIS II-afgørelsen indeholder en undtagelse fra denne generelle regel for så vidt angår udveksling af oplysninger om stjålne, ulovligt handlede, forsvundne eller ugyldige pas med Interpol på de betingelser, der er fastsat i artiklen.

1.6.   Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Europol

Europol har ret til adgang til og direkte søgning i oplysninger i SIS II, jf. artikel 26, 36 og 38 i SIS II-afgørelsen. Europol kan anmode om yderligere oplysninger fra de berørte medlemsstater i overensstemmelse med bestemmelserne i Europolafgørelsen (15). I henhold til national lovgivning anbefales det kraftigt, at der indgås et samarbejde med den nationale Europolenhed for at sikre, at SIRENE-kontoret informeres om eventuelle udvekslinger af supplerende oplysninger mellem Europol og den nationale Europolenhed vedrørende indberetninger i SIS II. I særlige tilfælde, hvor den nationale Europolenhed videreformidler oplysninger på nationalt plan vedrørende SIS II-indberetninger, bør alle parter i videreformidlingen, navnlig SIRENE-kontoret, underrettes for at undgå forvirring.

1.7.   Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Eurojust

De nationale medlemmer af Eurojust og deres assistenter har ret til adgang til og direkte søgning i oplysninger i SIS II, jf. artikel 26, 32, 34 og 38 i SIS II-afgørelsen. I henhold til national lovgivning skal der indgås et samarbejde med dem for at sikre en gnidningsløs udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit. SIRENE-kontoret bør navnlig fungere som kontaktpunkt for de nationale medlemmer af Eurojust og deres assistenter for så vidt angår supplerende oplysninger vedrørende indberetninger i SIS II.

1.8.   Forbindelsen mellem SIRENE-kontorerne og Interpol (16)

Det er ikke hensigten, at SIS II skal erstatte eller have samme rolle som Interpol. Selv om opgaverne kan overlappe hinanden, er de styrende principper for så vidt angår foranstaltninger og samarbejde mellem medlemsstaterne inden for Schengen grundlæggende forskellige fra dem, der gælder for Interpol. Det er derfor nødvendigt at fastsætte regler for samarbejdet mellem SIRENE-kontorerne og de nationale centrale kontorer på nationalt plan.

Følgende principper finder anvendelse:

1.8.1.   SIS II-indberetninger har prioritet frem for Interpolindberetninger

Hvis medlemsstaterne har registreret indberetninger i SIS II, skal disse og enhver udveksling af oplysninger vedrørende disse indberetninger altid have højere prioritet end indberetninger og oplysninger, der er udvekslet via Interpol. Det er navnlig vigtigt, hvis indberetningerne indeholder modstridende oplysninger.

1.8.2.   Valg af kommunikationskanal

Princippet om, at Schengenindberetninger har prioritet frem for Interpolindberetninger, der er registreret af medlemsstaterne, skal respekteres, og det skal sikres, at medlemsstaternes nationale centrale kontorer overholder dette. Når der er registreret en SIS II-indberetning, skal SIRENE-kontorerne forestå al kommunikation vedrørende indberetningen og formålet med at have foretaget registreringen samt gennemførelsen af foranstaltninger. Hvis en medlemsstat ønsker at ændre kommunikationskanaler, skal alle parter først høres. Det er kun muligt i særlige tilfælde at skifte kanal.

1.8.3.   Brug og formidling af Interpolindberetninger i Schengenstater

Da SIS II-indberetninger har prioritet frem for Interpolindberetninger, skal anvendelsen af Interpolindberetninger begrænses til særlige tilfælde (f.eks. når der hverken i konventionen eller teknisk set er grundlag for at registrere indberetningen i SIS II, eller når ikke alle de nødvendige oplysninger til en SIS II-indberetning foreligger). Parallelle indberetninger i SIS II og via Interpol bør undgås i Schengenområdet. Indberetninger, der formidles via Interpols kanaler, og som også omfatter Schengenområdet eller dele deraf, skal have følgende påtegning: »undtagen for Schengenstater«.

1.8.4.   Hit og sletning af en indberetning

For at sikre SIRENE-kontorernes rolle som koordinatorer for kontrol af kvaliteten af de oplysninger, der registreres i SIS II, skal medlemsstaterne sikre, at SIRENE-kontorerne og de nationale centrale kontorer informerer hinanden om hit og sletning af indberetninger.

1.8.5.   Forbedret samarbejde mellem SIRENE-kontorerne og Interpols nationale centrale kontorer

I henhold til national lovgivning skal hver medlemsstat træffe alle hensigtsmæssige foranstaltninger for at sikre en effektiv udveksling af oplysninger på nationalt plan mellem sit SIRENE-kontor og de nationale centrale kontorer.

1.9.   Principper

Samarbejdet via SIRENE- er baseret på følgende grundlæggende principper:

1.9.1.   Tilgængelighed

Hvert SIRENE-kontor skal være operationelt døgnet rundt alle ugens dage for at kunne reagere inden for den frist, der er fastsat i afsnit 1.13. Tekniske og juridiske analyser, support og løsninger skal også kunne tilvejebringes døgnet rundt alle ugens dage.

1.9.2.   Kontinuitet

Hvert SIRENE-kontor skal opbygge en intern struktur, der sikrer kontinuitet med hensyn til ledelse, personale og teknisk infrastruktur.

1.9.3.   Fortrolighed

I henhold til artikel 11 i SIS II-retsgrundlaget skal der gælde relevante nationale regler vedrørende tavshedspligt eller tilsvarende forpligtelser vedrørende fortrolighed for alt personale i SIRENE-kontorerne. Dette krav gælder også, når de ansatte har forladt kontoret eller fratrådt deres stilling.

1.9.4.   Tilgængelighed

For at opfylde kravet om at tilvejebringe supplerende oplysninger skal SIRENE-personalet have direkte eller indirekte adgang til alle relevante nationale oplysninger og ekspertbistand.

1.10.   Meddelelser

1.10.1.   Kommunikationssprog

For at sikre størst effektivitet i den bilaterale kommunikation mellem SIRENE-kontorer skal det sprog, som begge parter er mest fortrolige med, anvendes.

1.10.2.   Udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer

De tekniske specifikationer vedrørende informationsudvekslingen mellem SIRENE-kontorerne er fastsat i dokumentet: »Udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer (DEBS)«. Disse instrukser skal overholdes.

1.10.3.   Netværk, meddelelser og mailbokse

I henhold til artikel 4, stk. 1, litra c), og artikel 8, stk. 1, i SIS II-retsgrundlaget skal SIRENE-kontorerne udelukkende anvende et krypteret virtuelt netværk forbeholdt SIS II-oplysninger og udveksling af supplerende oplysninger mellem SIRENE-kontorerne. Kun hvis denne kanal ikke er til rådighed, kan et andet hensigtsmæssigt sikret kommunikationsmiddel anvendes. Muligheden for at vælge en anden kanal skal afgøres fra sag til sag og afhænger af de tekniske muligheder og de krav til sikkerhed og kvalitet, som meddelelsen skal opfylde.

Der sondres mellem to kategorier af skriftlige meddelelser: fritekster og standardformularer. Tillæg 3 beskriver de formularer, der udveksles mellem SIRENE-kontorer og indeholder retningslinjer for felternes forventede indhold, herunder om de er obligatoriske eller ej.

Der er fire forskellige mailbokse inden for ovennævnte netværk til fritekster og SIRENE-formularer.

| Mailboks | Mailadresse | Formål |
| --- | --- | --- |
| Operationel | oper@xx.sirenemail2.eu | Bruges til udveksling af formularer og bilag mellem SIRENE-kontorerne |
| Teknisk | tech@xx.sirenemail2.eu | Bruges til e-mailudveksling mellem SIRENE-kontorernes tekniske støttepersonale |
| Ansvarlig for SIRENE | director@xx.sirenemail2.eu | Bruges til e-mailudveksling mellem de ansvarlige for SIRENE-kontorerne |
| E-mail | message@xx.sirenemail2.eu | Bruges til fritekstmeddelelser mellem SIRENE-kontorerne |

Mailboks

Mailadresse

Formål

Operationel

oper@xx.sirenemail2.eu

Bruges til udveksling af formularer og bilag mellem SIRENE-kontorerne

Teknisk

tech@xx.sirenemail2.eu

Bruges til e-mailudveksling mellem SIRENE-kontorernes tekniske støttepersonale

Ansvarlig for SIRENE

director@xx.sirenemail2.eu

Bruges til e-mailudveksling mellem de ansvarlige for SIRENE-kontorerne

E-mail

message@xx.sirenemail2.eu

Bruges til fritekstmeddelelser mellem SIRENE-kontorerne

Til testformål findes der et andet domæne (17) (testxx.sirenemail2.eu), hvor alle de mailbokse, der er nævnt i ovennævnte tabel, kan duplikeres til testformål uden at interferere i udvekslingen af de operationelle meddelelser og i workflowsystemet.

De detaljerede regler for SIRENE-mailbokse og fremsendelse af SIRENE-formularer, der er beskrevet i dokumentet »Udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer«, finder anvendelse.

SIRENE-workflowsystemet (se afsnit 1.12) overvåger henholdsvis den operationelle og e-mail mailbokse (»oper« og »message«) for at identificere indgående formularer, tilknyttede mail og bilag. Hastende meddelelser sendes udelukkende til den operationelle mailboks.

1.10.4.   Kommunikation i særlige situationer

Når de normale kommunikationskanaler ikke er tilgængelige, og det er nødvendigt at sende standardformularer med f.eks. fax, finder proceduren i dokumentet »Udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer« anvendelse.

1.11.   SIRENE-adressebog (SAB)

SIRENE-kontorernes kontaktoplysninger og relevante oplysninger til indbyrdes kommunikation og samarbejde indsamles og angives i SIRENE-adressebogen (SAB). Kommissionen ajourfører SAB. Den ajourførte SAB offentliggøres af Kommissionen mindst to gange om året. Det enkelte SIRENE-kontor skal sikre, at:

| a) | tredjemand ikke får adgang til oplysninger fra SAB |
| --- | --- |

a)

tredjemand ikke får adgang til oplysninger fra SAB

| b) | SAB er kendt og anvendes af SIRENE-personalet |
| --- | --- |

b)

SAB er kendt og anvendes af SIRENE-personalet

| c) | enhver ajourføring af oplysningerne i SAB straks videreformidles til Kommissionen. |
| --- | --- |

c)

enhver ajourføring af oplysningerne i SAB straks videreformidles til Kommissionen.

1.12.   SIRENE-workflowsystem

For at sikre en effektiv administration af SIRENE-kontorernes arbejdsbyrde skal hvert SIRENE-kontor skal have et EDB-baseret administrationssystem (workflowsystem), der giver mulighed for en høj grad af automatik i administrationen af det daglige workflow.

SIRENE-kontoret kan have en backupcomputer og et databasesystem til workflowet et andet sted i tilfælde af en alvorlig nødsituation på SIRENE-kontoret. Det bør omfatte tilstrækkelig backupstrømforsyning og kommunikationsforsyning.

Der bør tilvejebringes tilstrækkelig IT-support til, at SIRENE-workflowet kan sikres en høj grad af tilgængelighed.

1.13.   Tidsfrister for svar

SIRENE-kontoret skal hurtigst muligt svare på anmodninger om oplysninger om indberetninger og hit-procedurer fra de øvrige medlemsstater, der fremsættes via deres SIRENE-kontorer. Svarfristen må under ingen omstændigheder være på over 12 timer. (Se også afsnit 1.13.1 vedrørende angivelse af sagens hastende karakter i SIRENE-formularer).

Prioriteringerne i det daglige arbejde skal tage udgangspunkt i, hvilken kategori indberetning der er tale om, og sagens vigtighed.

1.13.1.   Angivelse af sagens hastende karakter i SIRENE-formularer, herunder hastende meddelelse om et hit

SIRENE-formularer, som skal have prioritet hos det anmodede SIRENE-kontor, kan have påskriften »HASTER« i felt 311 (»Important Notice«), efterfulgt af årsagen til sagens hastende karakter. Årsagen til sagens hastende karakter skal forklares i de relevante felter på SIRENE-formularerne. Der kan også anvendes telefonisk meddelelse eller underretning, hvis det haster med et svar.

Når omstændighederne i forbindelse med et hit eller en indberetning kræver det, f.eks. i tilfælde af en meget hastende sag af stor betydning, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har hit på indberetningen, underrette SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat pr. telefon og fremsende en G-formular.

1.14.   Translitterations-/transskriptionsregler

Definitioner og regler for translitteration og transskription findes i tillæg 1. De skal overholdes i kommunikationen mellem SIRENE-kontorerne (se også afsnit 2.10 om registrering af egennavne).

1.15.   Datakvalitet

I henhold til artikel 7, stk. 2, i SIS II-retsgrundlaget skal SIRENE-kontorerne samordne kontrollen med kvaliteten af de oplysninger, der registreres i SIS II. SIRENE-kontorerne skal på nationalt plan have den nødvendige kompetence til at udføre denne opgave. Det er derfor nødvendigt med en hensigtsmæssig national evaluering af kvaliteten af oplysningerne, herunder en undersøgelse af antal indberetninger/hit og oplysningernes indhold.

For at give det enkelte SIRENE-kontor mulighed for at fungere som koordinator af kvalitetskontrollen af de oplysninger, der optages i SIS, skal det have den nødvendige IT-support til rådighed og de nødvendige rettigheder i systemet.

Der bør etableres nationale standarder for uddannelse af brugere om principper og praksis for oplysningernes kvalitet i samarbejde med det nationale SIRENE-kontor. Medlemsstaterne kan opfordre personalet i SIRENE-kontorerne til at deltage i uddannelse hos alle myndigheder, der modtager indberetninger, således at der fokuseres på oplysningernes kvalitet og den bedst mulige udnyttelse af SIS II.

1.16.   Arkivering

| a) | Hver medlemsstat fastsætter betingelserne for lagring af oplysninger. |
| --- | --- |

a)

Hver medlemsstat fastsætter betingelserne for lagring af oplysninger.

| b) | Hvert indberettende medlemsstats SIRENE-kontor skal opbevare alle oplysninger vedrørende sine egne indberetninger og stille dem til rådighed for de øvrige medlemsstater, herunder en henvisning til den beslutning, der afstedkom indberetningen. |
| --- | --- |

b)

Hvert indberettende medlemsstats SIRENE-kontor skal opbevare alle oplysninger vedrørende sine egne indberetninger og stille dem til rådighed for de øvrige medlemsstater, herunder en henvisning til den beslutning, der afstedkom indberetningen.

| c) | Hvert SIRENE-kontors arkiv opbygges således, at der er hurtig adgang til de relevante oplysninger, og de meget korte frister for fremsendelse af oplysninger kan overholdes. |
| --- | --- |

c)

Hvert SIRENE-kontors arkiv opbygges således, at der er hurtig adgang til de relevante oplysninger, og de meget korte frister for fremsendelse af oplysninger kan overholdes.

| d) | I henhold til artikel 12, stk. 4, i SIS II-retsgrundlaget skal personoplysninger, som SIRENE-kontoret opbevarer i filer som følge af en udveksling af oplysninger, kun opbevares så længe, det er nødvendigt af hensyn til det formål, hvortil de blev givet. Disse oplysninger skal som en fast regel slettes umiddelbart efter, at den tilknyttede indberetning er blevet slettet i SIS II og under alle omstændigheder senest ét år herefter. Oplysninger vedrørende en særlig indberetning fra en medlemsstat eller en indberetning, i forbindelse med hvilken der er blevet truffet foranstaltninger på dens område, kan imidlertid opbevares længere i henhold til national ret. |
| --- | --- |

d)

I henhold til artikel 12, stk. 4, i SIS II-retsgrundlaget skal personoplysninger, som SIRENE-kontoret opbevarer i filer som følge af en udveksling af oplysninger, kun opbevares så længe, det er nødvendigt af hensyn til det formål, hvortil de blev givet. Disse oplysninger skal som en fast regel slettes umiddelbart efter, at den tilknyttede indberetning er blevet slettet i SIS II og under alle omstændigheder senest ét år herefter. Oplysninger vedrørende en særlig indberetning fra en medlemsstat eller en indberetning, i forbindelse med hvilken der er blevet truffet foranstaltninger på dens område, kan imidlertid opbevares længere i henhold til national ret.

| e) | Supplerende oplysninger fremsendt af andre medlemsstater, skal lagres i henhold til de nationale databeskyttelsesregler i den modtagende medlemsstat. Artikel 12 i SIS II-retsgrundlaget, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (18) og Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (19) finder også anvendelse. |
| --- | --- |

e)

Supplerende oplysninger fremsendt af andre medlemsstater, skal lagres i henhold til de nationale databeskyttelsesregler i den modtagende medlemsstat. Artikel 12 i SIS II-retsgrundlaget, Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF (18) og Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA (19) finder også anvendelse.

| f) | Oplysninger om identitetsmisbrug skal slettes, så snart den relevante indberetning er slettet. |
| --- | --- |

f)

Oplysninger om identitetsmisbrug skal slettes, så snart den relevante indberetning er slettet.

| g) | Adgang til arkiverne skal registreres, kontrolleres og begrænses til personale, der har beføjelse hertil. |
| --- | --- |

g)

Adgang til arkiverne skal registreres, kontrolleres og begrænses til personale, der har beføjelse hertil.

1.17.   Personale

Et højt kvalificeret personale giver en arbejdsstyrke, der kan fungere på eget initiativ og behandle sagerne effektivt. Det er derfor ønskeligt med en lav personaleudskiftning. Det kræver ledelsens udelte støtte at skabe et arbejdsmiljø, hvor ansvaret kan uddelegeres. Medlemsstaterne opfordres til at træffe passende foranstaltninger for at undgå tab af kvalifikationer og erfaring forårsaget af personaleudskiftning.

1.17.1.   De ansvarlige for SIRENE-kontorer

De ansvarlige for SIRENE-kontorerne skal holde møde mindst to gange om året for at gøre status over deres samarbejde, drøfte de tekniske og organisatoriske foranstaltninger, der er nødvendige for at afhjælpe eventuelle mangler, og eventuelt tilpasse procedurerne. Møderne for de ansvarlige for SIRENE-kontorerne arrangeres af den medlemsstat, der har formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union

1.17.2.   SIRENE-kontaktperson (SIRCoP)

Når standardprocedurerne er utilstrækkelige, kan SIRENE-kontaktpersonen (SIRCoP) behandle sager, som er komplekse, problematiske eller følsomme, hvor det er nødvendigt med en høj kvalitetssikring og/eller længerevarende kontakt med et andet SIRENE-kontor for at løse problemet. SIRCoP er ikke beregnet til hastesager, hvor SIRENE-kontorets døgnvagt, som er operationelt alle ugens dage, i princippet skal bruges.

SIRCoP kan fremsætte forslag til fremme af kvaliteten og muligheder for at løse sådanne problemer på lang sigt.

Generelt kan SIRCoP kun kontaktes af andre SIRCoP inden for normal kontortid.

Der skal gennemføres en årlig vurdering inden for rammerne af den årlige statistiske rapportering, jf. tillæg 5, baseret på følgende indikatorer:

| a) | antal SIRcOP-interventioner per medlemsstat |
| --- | --- |

a)

antal SIRcOP-interventioner per medlemsstat

| b) | årsag til henvendelse |
| --- | --- |

b)

årsag til henvendelse

| c) | resultat af interventionerne baseret på de oplysninger, der var tilgængelige i rapporteringsperioden. |
| --- | --- |

c)

resultat af interventionerne baseret på de oplysninger, der var tilgængelige i rapporteringsperioden.

1.17.3.   Viden

Personalet i SIRENE-kontorerne skal have sproglige færdigheder, der dækker så mange sprog som muligt, og vagtpersonalet skal kunne kommunikere med alle SIRENE-kontorer.

De skal have den nødvendige viden om:

| — | nationale, europæiske og internationale retlige aspekter |
| --- | --- |

—

nationale, europæiske og internationale retlige aspekter

| — | de nationale retshåndhævende instanser |
| --- | --- |

—

de nationale retshåndhævende instanser

| — | indvandringsregler i de nationale og europæiske retssystemer. |
| --- | --- |

—

indvandringsregler i de nationale og europæiske retssystemer.

De skal have beføjelser til uafhængigt at behandle alle indgående sager.

Personale, der er på arbejde uden for kontortid, skal have samme kompetence, viden og beføjelser og have mulighed for at henvende sig til eksperter, der kan tilkaldes.

SIRENE-kontorerne skal have adgang til juridisk ekspertise, der dækker både normale og ekstraordinære sager. Afhængig af den pågældende sag kan dette behov dækkes af ansatte med den nødvendige juridiske baggrund eller af eksperter fra de retlige myndigheder.

1.17.4.   Uddannelse

På nationalt plan

På nationalt plan skal den nødvendige uddannelse sikre, at personalet opfylder de krævede standarder, der er fastsat i denne håndbog. Før personale får tilladelse til at behandle oplysninger, der er lagret i SIS II, modtager det den relevante uddannelse i datasikkerheds- og databeskyttelsesregler og orienteres om relevante straffelovsovertrædelser og -sanktioner.

På europæisk plan

Der skal arrangeres fælles uddannelseskurser mindst én gang om året for at fremme samarbejdet mellem SIRENE-kontorerne ved at give personalet mulighed for at møde kolleger fra andre SIRENE-kontorer, udveksle oplysninger om nationale arbejdsmetoder og sikre et konsistent og ensartet vidensniveau. Det vil endvidere gøre personalet opmærksomt på betydningen af dets arbejde og behovet for gensidig solidaritet af hensyn til medlemsstaternes fælles sikkerhed.

Uddannelse skal gennemføres i overensstemmelse med undervisningsmanualen for SIRENE-undervisning.

Artikel 3 i Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 (20) fastslår, at Det Europæiske Agentur for den Operationelle Forvaltning af Store IT-systemer inden for Området med Frihed, Sikkerhed og Retfærdighed (»agenturet«) skal udføre opgaver vedrørende den tekniske anvendelse af SIS II, navnlig for SIRENE-personale.

1.17.5.   Udveksling af personale

SIRENE-kontorerne skal så vidt muligt også planlægge udvekslinger af personale med andre SIRENE-kontorer mindst én gang om året. En sådan udveksling skal bidrage til at forbedre personalets kendskab til arbejdsmetoder, vise, hvordan andre SIRENE-kontorer er organiseret, og etablere personlige kontakter med kolleger i andre medlemsstater.

2.   GENERELLE PROCEDURER

De nedenfor beskrevne procedurer finder anvendelse på alle kategorier af indberetninger. De specifikke procedurer for hver indberetningskategori kan findes i de relevante dele af denne håndbog.

2.1.   Definitioner

| »Indberettende medlemsstat«: Den medlemsstat, der registrerer indberetningen i SIS II. |
| --- |

»Indberettende medlemsstat«: Den medlemsstat, der registrerer indberetningen i SIS II.

| »Fuldbyrdende medlemsstat«: Den medlemsstat, der træffer de nødvendige forholdsregler efter et hit. |
| --- |

»Fuldbyrdende medlemsstat«: Den medlemsstat, der træffer de nødvendige forholdsregler efter et hit.

| »Afsendende SIRENE-kontor«: SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har fingeraftryk eller billeder af den person, for hvem en anden medlemsstat har registreret en indberetning. |
| --- |

»Afsendende SIRENE-kontor«: SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har fingeraftryk eller billeder af den person, for hvem en anden medlemsstat har registreret en indberetning.

| »Hit« Der er hit i SIS II, når:





  a) | en bruger foretager en søgning |
| --- | --- |

»Hit« Der er hit i SIS II, når:

a)

en bruger foretager en søgning

| b) | søgningen viser en udenlandsk indberetning i SIS II |
| --- | --- |

b)

søgningen viser en udenlandsk indberetning i SIS II

| c) | oplysningerne om indberetningen i SIS II matcher søgedata, og |
| --- | --- |

c)

oplysningerne om indberetningen i SIS II matcher søgedata, og

| d) | der kræves yderligere foranstaltninger som følge af hittet. |
| --- | --- |

d)

der kræves yderligere foranstaltninger som følge af hittet.

| »Påtegning«: suspendering af gyldigheden på nationalt niveau, der kan tilføjes indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt, indberetninger vedrørende forsvundne personer og indberetninger med henblik på kontrol, hvis en medlemsstat finder, at det ikke er foreneligt med den nationale lovgivning, dens internationale forpligtelser eller væsentlige nationale interesser at lade en indberetning få virkning. Når en indberetning er forsynet med en påtegning, træffes de forholdsregler, der kræves på grundlag af indberetningen, ikke på den pågældende medlemsstats område. |
| --- |

»Påtegning«: suspendering af gyldigheden på nationalt niveau, der kan tilføjes indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt, indberetninger vedrørende forsvundne personer og indberetninger med henblik på kontrol, hvis en medlemsstat finder, at det ikke er foreneligt med den nationale lovgivning, dens internationale forpligtelser eller væsentlige nationale interesser at lade en indberetning få virkning. Når en indberetning er forsynet med en påtegning, træffes de forholdsregler, der kræves på grundlag af indberetningen, ikke på den pågældende medlemsstats område.

2.2.   Flere indberetninger om samme personer (artikel 34, stk. 6, i SIS II-forordningen og artikel 49, stk. 6, i SIS II-afgørelsen)

Hver medlemsstat kan kun foretage én indberetning i SIS II for en given person eller genstand.

Når det er muligt og nødvendigt skal den anden og efterfølgende indberetninger om den samme person eller genstand derfor holdes tilgængelige på nationalt plan, således at de kan registreres, når den første indberetning udløber eller slettes.

I nogle tilfælde registrerer forskellige medlemsstater indberetninger om de samme personer. Det er vigtigt, at dette ikke skaber forvirring hos brugerne, og at de ved, hvilke foranstaltninger der skal træffes, når en indberetning skal registreres, og hvilken procedure der skal følges i tilfælde af et hit. Der bør derfor indføres procedurer til konstatering af, om der foreligger flere indberetninger, og regler for, i hvilken prioritetsorden de skal registreres i SIS II.

Dette kræver:

| — | at man, inden en indberetning registreres, undersøger, om samme person allerede figurerer i SIS II |
| --- | --- |

—

at man, inden en indberetning registreres, undersøger, om samme person allerede figurerer i SIS II

| — | at man konsulterer de øvrige medlemsstater, hvis der foreligger flere indbyrdes uforenelige indberetninger. |
| --- | --- |

—

at man konsulterer de øvrige medlemsstater, hvis der foreligger flere indbyrdes uforenelige indberetninger.

2.2.1.   Indberetningers forenelighed

Flere medlemsstater kan foretage indberetning om samme person eller genstand, hvis disse indberetninger er forenelige med hinanden.

Medlemsstaterne kan fravige reglerne om forenelighed, når de registrerer en indberetning vedrørende diskret eller målrettet kontrol, især i tilfælde af indberetninger registreret af nationale sikkerhedshensyn. Denne undtagelse berører ikke indberetningernes prioritetsorden og proceduren for konsultationer, der er fastsat i afsnit 2.2.2.

Tabel over forenelighed — indberetninger vedrørende personer

| Prioritetsorden | Indberetning med henblik på anholdelse | Indberetning om nægtelse af indrejse | Indberetning vedrørende forsvundne personer (varetægt) | Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag | Indberetning vedrørende målrettet kontrol | Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag | Indberetning vedrørende diskret kontrol | Indberetning vedrørende forsvundne personer (opholdssted) | Indberetning i forbindelse med retsforfølgning |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Indberetning med henblik på anholdelse | ja | ja | ja | nej | nej | nej | nej | ja | ja |
| Indberetning om nægtelse af indrejse | ja | ja | nej | nej | nej | nej | nej | nej | nej |
| Indberetning vedrørende forsvundne personer (varetægt) | ja | nej | ja | nej | nej | nej | nej | ja | ja |
| Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej | nej | nej |
| Indberetning vedrørende målrettet kontrol | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej | nej | nej |
| Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag | nej | nej | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej |
| Indberetning vedrørende diskret kontrol | nej | nej | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej |
| Indberetning vedrørende forsvundne personer (opholdssted) | ja | nej | ja | nej | nej | nej | nej | ja | ja |
| Indberetning i forbindelse med retsforfølgning | ja | nej | ja | nej | nej | nej | nej | ja | ja |

Prioritetsorden

Indberetning med henblik på anholdelse

Indberetning om nægtelse af indrejse

Indberetning vedrørende forsvundne personer (varetægt)

Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag

Indberetning vedrørende målrettet kontrol

Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag

Indberetning vedrørende diskret kontrol

Indberetning vedrørende forsvundne personer (opholdssted)

Indberetning i forbindelse med retsforfølgning

Indberetning med henblik på anholdelse

ja

ja

ja

nej

nej

nej

nej

ja

ja

Indberetning om nægtelse af indrejse

ja

ja

nej

nej

nej

nej

nej

nej

nej

Indberetning vedrørende forsvundne personer (varetægt)

ja

nej

ja

nej

nej

nej

nej

ja

ja

Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

nej

nej

Indberetning vedrørende målrettet kontrol

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

nej

nej

Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag

nej

nej

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

Indberetning vedrørende diskret kontrol

nej

nej

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

Indberetning vedrørende forsvundne personer (opholdssted)

ja

nej

ja

nej

nej

nej

nej

ja

ja

Indberetning i forbindelse med retsforfølgning

ja

nej

ja

nej

nej

nej

nej

ja

ja

Tabel over forenelighed — indberetninger vedrørende genstande

| Prioritetsorden | Indberetning vedrørende genstande, der skal anvendes som bevismidler | Ugyldiggjort rejsedokument | Indberetning vedrørende genstande, der skal beslaglægges | Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag | Indberetning vedrørende målrettet kontrol | Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag | Indberetning vedrørende diskret kontrol |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Indberetning vedrørende genstande, der skal anvendes som bevismidler | ja | ja | ja | nej | nej | nej | nej |
| Ugyldiggjort rejsedokument | ja | ja | ja | nej | nej | nej | nej |
| Indberetning vedrørende genstande, der skal beslaglægges | ja | ja | ja | nej | nej | nej | nej |
| Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej |
| Indberetning vedrørende målrettet kontrol | nej | nej | nej | ja | ja | nej | nej |
| Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag | nej | nej | nej | nej | nej | ja | ja |
| Indberetning vedrørende diskret kontrol | nej | nej | nej | nej | nej | ja | ja |

Prioritetsorden

Indberetning vedrørende genstande, der skal anvendes som bevismidler

Ugyldiggjort rejsedokument

Indberetning vedrørende genstande, der skal beslaglægges

Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag

Indberetning vedrørende målrettet kontrol

Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag

Indberetning vedrørende diskret kontrol

Indberetning vedrørende genstande, der skal anvendes som bevismidler

ja

ja

ja

nej

nej

nej

nej

Ugyldiggjort rejsedokument

ja

ja

ja

nej

nej

nej

nej

Indberetning vedrørende genstande, der skal beslaglægges

ja

ja

ja

nej

nej

nej

nej

Indberetning vedrørende målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

Indberetning vedrørende målrettet kontrol

nej

nej

nej

ja

ja

nej

nej

Indberetning vedrørende diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag

nej

nej

nej

nej

nej

ja

ja

Indberetning vedrørende diskret kontrol

nej

nej

nej

nej

nej

ja

ja

2.2.2.   Indberetningers prioritetsorden

Hvis der er tale om uforenelige indberetninger er prioritetsordenen for indberetninger vedrørende personer som følger:

| — | anholdelse med henblik på udlevering (artikel 26 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

anholdelse med henblik på udlevering (artikel 26 i afgørelsen)

| — | nægtelse af indrejse eller ophold i Schengenområdet (artikel 24 i forordningen) |
| --- | --- |

—

nægtelse af indrejse eller ophold i Schengenområdet (artikel 24 i forordningen)

| — | anbringelse i varetægt (artikel 32 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

anbringelse i varetægt (artikel 32 i afgørelsen)

| — | målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen)

| — | målrettet kontrol (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

målrettet kontrol (artikel 36 i afgørelsen)

| — | diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen)

| — | diskret kontrol (artikel 36 i afgørelsen). |
| --- | --- |

—

diskret kontrol (artikel 36 i afgørelsen).

| — | underretning om opholdssted (artikel 32 og 34 i afgørelsen). |
| --- | --- |

—

underretning om opholdssted (artikel 32 og 34 i afgørelsen).

Prioritetsordenen for indberetninger vedrørende genstande er som følger:

| — | bevismidler (artikel 38 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

bevismidler (artikel 38 i afgørelsen)

| — | beslaglæggelse af ugyldiggjort rejsedokument (artikel 38 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

beslaglæggelse af ugyldiggjort rejsedokument (artikel 38 i afgørelsen)

| — | beslaglæggelse (artikel 38 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

beslaglæggelse (artikel 38 i afgørelsen)

| — | målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

målrettet kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen)

| — | målrettet kontrol (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

målrettet kontrol (artikel 36 i afgørelsen)

| — | diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen) |
| --- | --- |

—

diskret kontrol — øjeblikkelige tiltag (artikel 36 i afgørelsen)

| — | diskret kontrol (artikel 36 i afgørelsen). |
| --- | --- |

—

diskret kontrol (artikel 36 i afgørelsen).

Ovennævnte prioritetsorden kan undtagelsesvis fraviges efter konsultationer mellem medlemsstaterne, hvis vigtige nationale interesser kræver det.

2.2.3.   Kontrol af forenelighed og af, om der findes flere indberetninger

For at undgå at der registreres flere uforenelige indberetninger, er det vigtigt omhyggeligt at sondre mellem personer eller genstande, der har fælles kendetegn. Konsultation og samarbejde mellem SIRENE-kontorer er derfor af afgørende betydning, og hver medlemsstat skal oprette de nødvendige tekniske procedurer til at afsløre sådanne tilfælde, før indberetningen optages.

Hvis en anmodning om indberetning er i strid med en indberetning fra samme medlemsstat, skal SIRENE-kontoret i overensstemmelse med den nationale procedure sikre, at der kun findes én indberetning i SIS II.

Der benyttes følgende procedure for at kontrollere, om der findes flere indberetninger om den samme person eller den samme genstand:

| a) | De obligatoriske identitetskriterier skal sammenlignes, når det skal afgøres, om der findes flere indberetninger:






  i) | om en person:






  — | efternavn |
| --- | --- | --- | --- |

a)

De obligatoriske identitetskriterier skal sammenlignes, når det skal afgøres, om der findes flere indberetninger:

i)

om en person:

—

efternavn

| — | fornavn |
| --- | --- |

—

fornavn

| — | fødselsdato |
| --- | --- |

—

fødselsdato

| — | køn |
| --- | --- |

—

køn

| ii) | om et køretøj:






  — | serienummer |
| --- | --- | --- |

ii)

om et køretøj:

—

serienummer

| — | registreringsnummer og -land |
| --- | --- |

—

registreringsnummer og -land

| — | mærke |
| --- | --- |

—

mærke

| — | type |
| --- | --- |

—

type

| iii) | om et fly:






  — | flykategori |
| --- | --- | --- |

iii)

om et fly:

—

flykategori

| — | ICAO-registreringsnummer |
| --- | --- |

—

ICAO-registreringsnummer

| iv) | om en båd:






  — | bådkategori |
| --- | --- | --- |

iv)

om en båd:

—

bådkategori

| — | skrognummer |
| --- | --- |

—

skrognummer

| — | havnekendingsbogstaver og –nummer (ikke obligatorisk, men kan anvendes) |
| --- | --- |

—

havnekendingsbogstaver og –nummer (ikke obligatorisk, men kan anvendes)

| v) | om en container:






  — | BIC-nummer (21). |
| --- | --- | --- |

v)

om en container:

—

BIC-nummer (21).

| b) | Ved registrering af en ny indberetning for et køretøj eller en anden genstand med et serienummer eller registreringsnummer henvises til procedurerne i afsnit 8.2.1. |
| --- | --- |

b)

Ved registrering af en ny indberetning for et køretøj eller en anden genstand med et serienummer eller registreringsnummer henvises til procedurerne i afsnit 8.2.1.

| c) | For så vidt angår andre genstande er de mest hensigtsmæssige felter til at afgøre, om der findes flere indberetninger, de obligatoriske felter, som alle skal anvendes af systemet til at foretage en automatisk sammenligning. |
| --- | --- |

c)

For så vidt angår andre genstande er de mest hensigtsmæssige felter til at afgøre, om der findes flere indberetninger, de obligatoriske felter, som alle skal anvendes af systemet til at foretage en automatisk sammenligning.

De procedurer, der er beskrevet i afsnit 8.2.1 (Undersøgelse af, om der findes flere indberetninger om samme køretøj), skal anvendes til at sondre mellem andre kategorier af genstande i SIS II, når det viser sig, at to lignende genstande har samme serienummer.

Hvis undersøgelsen viser, at det drejer sig om to forskellige personer eller genstande, godkender SIRENE-kontoret anmodningen om optagelse af en ny indberetning (22).

Hvis undersøgelsen af, om der findes flere indberetninger, viser, at oplysningerne er identiske og vedrører samme person eller genstand, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har til hensigt at registrere en ny indberetning, konsultere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, hvis indberetningerne er uforenelige.

Der benyttes følgende procedure til at kontrollere indberetningers forenelighed:

| a) | før der registreres en indberetning, er det obligatorisk at kontrollere, at der ikke findes uforenelige indberetninger |
| --- | --- |

a)

før der registreres en indberetning, er det obligatorisk at kontrollere, at der ikke findes uforenelige indberetninger

| b) | hvis der findes en anden indberetning, som er forenelig, er det ikke nødvendigt med konsultationer mellem SIRENE-kontorerne. Hvis det imidlertid er nødvendigt at afklare, om en indberetning vedrører samme person, skal SIRENE-kontoret kontakte den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor ved brug af en L-formular |
| --- | --- |

b)

hvis der findes en anden indberetning, som er forenelig, er det ikke nødvendigt med konsultationer mellem SIRENE-kontorerne. Hvis det imidlertid er nødvendigt at afklare, om en indberetning vedrører samme person, skal SIRENE-kontoret kontakte den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor ved brug af en L-formular

| c) | hvis indberetningerne ikke er forenelige, er konsultationer mellem SIRENE-kontorerne nødvendige ved brug af en E-formular, således at der kun registreres én indberetning |
| --- | --- |

c)

hvis indberetningerne ikke er forenelige, er konsultationer mellem SIRENE-kontorerne nødvendige ved brug af en E-formular, således at der kun registreres én indberetning

| d) | indberetninger med henblik på anholdelse optages umiddelbart uden at afvente resultatet af konsultationen af de øvrige medlemsstater. |
| --- | --- |

d)

indberetninger med henblik på anholdelse optages umiddelbart uden at afvente resultatet af konsultationen af de øvrige medlemsstater.

| e) | når en ny indberetning, der er uforenelig med allerede eksisterende indberetninger, har fået forrang efter konsultation, skal den medlemsstat, der har optaget de øvrige indberetninger, slette dem, når den nye indberetning optages. Medlemsstaterne skal løse enhver konflikt ved forhandlinger mellem SIRENE-kontorerne |
| --- | --- |

e)

når en ny indberetning, der er uforenelig med allerede eksisterende indberetninger, har fået forrang efter konsultation, skal den medlemsstat, der har optaget de øvrige indberetninger, slette dem, når den nye indberetning optages. Medlemsstaterne skal løse enhver konflikt ved forhandlinger mellem SIRENE-kontorerne

| f) | medlemsstater, der ikke kunne registrere en indberetning, kan anmode om via CS-SIS at blive informeret, hvis indberetningen slettes |
| --- | --- |

f)

medlemsstater, der ikke kunne registrere en indberetning, kan anmode om via CS-SIS at blive informeret, hvis indberetningen slettes

| g) | SIRENE-kontoret i en medlemsstat, der ikke kunne få optaget en indberetning, kan anmode SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der fik optaget indberetningen, om at informere den, hvis der er hit på den pågældende indberetning. |
| --- | --- |

g)

SIRENE-kontoret i en medlemsstat, der ikke kunne få optaget en indberetning, kan anmode SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der fik optaget indberetningen, om at informere den, hvis der er hit på den pågældende indberetning.

2.2.4.   Særlig situation for Det Forenede Kongerige og Irland

Det Forenede Kongerige og Irland deltager ikke i SIS II-forordningen og har derfor ikke adgang til indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold (artikel 24 og 26 i SIS II-forordningen). De er ikke desto mindre bundet af reglerne om forenelighed for indberetninger, jf. afsnit 2.2, og de skal navnlig anvende den procedure, der er nævnt i afsnit 2.2.3.

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Hvis Det Forenede Kongerige eller Irland registrerer en indberetning, som kunne være uforenelig med en eksisterende indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, jf. afsnit 2.2.1, informerer det centrale SIS II-system disse to medlemsstater om den potentielle uforenelighed ved udelukkende at meddele Schengen-ID for den eksisterende indberetning. |
| --- | --- |

a)

Hvis Det Forenede Kongerige eller Irland registrerer en indberetning, som kunne være uforenelig med en eksisterende indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, jf. afsnit 2.2.1, informerer det centrale SIS II-system disse to medlemsstater om den potentielle uforenelighed ved udelukkende at meddele Schengen-ID for den eksisterende indberetning.

| b) | Hvis en indberetning registreret af Det Forenede Kongerige eller Irland oplyses at være potentielt uforenelig med en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, som en anden medlemsstat har registreret, skal Det Forenede Kongeriges og Irlands SIRENE-kontor indlede en høring af den indberettende medlemsstat ved hjælp af en fritekstmeddelelse og slette den potentielt uforenelige indberetning, mens høringen pågår. |
| --- | --- |

b)

Hvis en indberetning registreret af Det Forenede Kongerige eller Irland oplyses at være potentielt uforenelig med en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, som en anden medlemsstat har registreret, skal Det Forenede Kongeriges og Irlands SIRENE-kontor indlede en høring af den indberettende medlemsstat ved hjælp af en fritekstmeddelelse og slette den potentielt uforenelige indberetning, mens høringen pågår.

| c) | Afhængig af resultatet af høringen kan Det Forenede Kongerige eller Irland på ny registrere en indberetning, der har vist sig at være forenelig. |
| --- | --- |

c)

Afhængig af resultatet af høringen kan Det Forenede Kongerige eller Irland på ny registrere en indberetning, der har vist sig at være forenelig.

2.3.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

Hvis brugeren ønsker supplerende oplysninger efter at have fået et hit, skal SIRENE-kontoret kontakte den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor hurtigst muligt og anmode om de nødvendige oplysninger. SIRENE-kontorerne skal, når det er hensigtsmæssigt, fungere som mellemled mellem nationale myndigheder og levere og udveksle supplerende oplysninger, der er relevante for den pågældende indberetning.

Medmindre andet er bestemt, skal den indberettende medlemsstat underrettes om dette hit og om resultatet heraf (se også afsnit 1.13.1 vedrørende angivelse af sagens hastende karakter).

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Med forbehold af afsnit 2.4 i denne håndbog skal et hit vedrørende en person eller en genstand, der er indberettet, i princippet meddeles SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en G-formular. |
| --- | --- |

a)

Med forbehold af afsnit 2.4 i denne håndbog skal et hit vedrørende en person eller en genstand, der er indberettet, i princippet meddeles SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en G-formular.

| b) | Når den indberettende medlemsstat underrettes om et hit, skal den artikel i SIS II-retsgrundlaget, der finder anvendelse, anføres i felt 090 i G-formularen, herunder om nødvendigt med yderligere oplysninger (f.eks. »MINDREÅRIG«).

  G-formularen skal indeholde så mange oplysninger om hittet som muligt, herunder om trufne foranstaltninger, i felt 088. Den indberettende medlemsstat kan anmode om supplerende oplysninger i felt 089. |
| --- | --- |

b)

Når den indberettende medlemsstat underrettes om et hit, skal den artikel i SIS II-retsgrundlaget, der finder anvendelse, anføres i felt 090 i G-formularen, herunder om nødvendigt med yderligere oplysninger (f.eks. »MINDREÅRIG«).

G-formularen skal indeholde så mange oplysninger om hittet som muligt, herunder om trufne foranstaltninger, i felt 088. Den indberettende medlemsstat kan anmode om supplerende oplysninger i felt 089.

| c) | Hvis SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat sender supplerende oplysninger efter fremsendelse af en G-formular, skal det benytte en M-formular. |
| --- | --- |

c)

Hvis SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat sender supplerende oplysninger efter fremsendelse af en G-formular, skal det benytte en M-formular.

| d) | Om nødvendigt sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor alle relevante og specifikke oplysninger og angiver de særlige foranstaltninger, som det anmoder SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat om at træffe. |
| --- | --- |

d)

Om nødvendigt sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor alle relevante og specifikke oplysninger og angiver de særlige foranstaltninger, som det anmoder SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat om at træffe.

For rapporteringsproceduren for hit, der opnås via den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR), henvises til afsnit 9.

2.4.   Når det er umuligt at følge procedurerne efter et hit (artikel 48 i SIS II-afgørelsen og artikel 33 i SIS II-forordningen)

I henhold til artikel 48 i SIS II-afgørelsen og artikel 33 i SIS II-forordningen finder følgende procedure anvendelse:

| a) | Den medlemsstat, der ikke er i stand til at følge proceduren, skal straks meddele den indberettende medlemsstat via SIRENE-kontoret, at den ikke kan iværksætte de ønskede foranstaltninger og angive grundene i felt 083 på en H-formular. |
| --- | --- |

a)

Den medlemsstat, der ikke er i stand til at følge proceduren, skal straks meddele den indberettende medlemsstat via SIRENE-kontoret, at den ikke kan iværksætte de ønskede foranstaltninger og angive grundene i felt 083 på en H-formular.

| b) | De berørte medlemsstater kan aftale, hvilke foranstaltninger der skal træffes i henhold til deres nationale lovgivning og bestemmelserne i SIS II-retsgrundlaget. |
| --- | --- |

b)

De berørte medlemsstater kan aftale, hvilke foranstaltninger der skal træffes i henhold til deres nationale lovgivning og bestemmelserne i SIS II-retsgrundlaget.

2.5.   Behandling af oplysninger til andre formål end dem, hvortil de er registreret i SIS II (artikel 46, stk. 5, i SIS II-afgørelsen)

Oplysningerne i SIS II kan kun behandles med henblik på de formål, der er fastsat for hver indberetningskategori.

Hvis der er opnået forudgående tilladelse fra den indberettende medlemsstat, kan oplysningerne imidlertid behandles til andre formål end dem, hvortil de blev registreret, for at forhindre en umiddelbart forestående alvorlig trussel mod den offentlige orden og sikkerhed, af alvorlige nationale sikkerhedshensyn eller for at forhindre en alvorlig forbrydelse.

Hvis en medlemsstat ønsker at behandle oplysninger i SIS II til andre formål end dem, hvortil de blev registreret, skal udvekslingen af oplysninger ske i overensstemmelse med følgende regler:

| a) | den medlemsstat, der ønsker at anvende oplysninger til andre formål, skal via sit SIRENE-kontor forklare den indberettende medlemsstat grundene til at behandle oplysninger til andre formål ved brug af en I-formular |
| --- | --- |

a)

den medlemsstat, der ønsker at anvende oplysninger til andre formål, skal via sit SIRENE-kontor forklare den indberettende medlemsstat grundene til at behandle oplysninger til andre formål ved brug af en I-formular

| b) | den indberettende medlemsstat undersøger hurtigst muligt, om anmodningen kan efterkommes, og meddeler den anden medlemsstat sin afgørelse via sit SIRENE-kontor |
| --- | --- |

b)

den indberettende medlemsstat undersøger hurtigst muligt, om anmodningen kan efterkommes, og meddeler den anden medlemsstat sin afgørelse via sit SIRENE-kontor

| c) | den indberettende medlemsstat kan eventuelt til sin tilladelse knytte visse betingelser med hensyn til oplysningernes anvendelse. Tilladelsen sendes ved brug af en M-formular. |
| --- | --- |

c)

den indberettende medlemsstat kan eventuelt til sin tilladelse knytte visse betingelser med hensyn til oplysningernes anvendelse. Tilladelsen sendes ved brug af en M-formular.

Efter samtykke fra den indberettende medlemsstat anvender den anden medlemsstat udelukkende oplysningerne til det formål, som den har søgt om og opnået tilladelse til. Den skal tage hensyn til de eventuelle betingelser, den indberettende medlemsstat stiller.

2.6.   Påtegning

2.6.1.   Indledning

| a) | Artikel 24 i SIS II-afgørelsen beskriver de tilfælde, hvor en medlemsstat kan kræve en påtegning.






  i) | Hvis en medlemsstat finder, at det ikke er foreneligt med dens nationale lovgivning, dens internationale forpligtelser eller væsentlige nationale hensyn at lade en indberetning, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 26, 32 eller 36 i SIS II-afgørelsen, få virkning, kan den, efter at indberetningen er foretaget, anmode om, at indberetningen forsynes med en påtegning om, at de forholdsregler, der skal træffes på grundlag af indberetningen, ikke vil blive truffet på dens område. Påtegningen indsættes af SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat. |
| --- | --- | --- |

a)

Artikel 24 i SIS II-afgørelsen beskriver de tilfælde, hvor en medlemsstat kan kræve en påtegning.

i)

Hvis en medlemsstat finder, at det ikke er foreneligt med dens nationale lovgivning, dens internationale forpligtelser eller væsentlige nationale hensyn at lade en indberetning, der er foretaget i overensstemmelse med artikel 26, 32 eller 36 i SIS II-afgørelsen, få virkning, kan den, efter at indberetningen er foretaget, anmode om, at indberetningen forsynes med en påtegning om, at de forholdsregler, der skal træffes på grundlag af indberetningen, ikke vil blive truffet på dens område. Påtegningen indsættes af SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat.

| ii) | For at sætte medlemsstaterne i stand til at kræve, at der indsættes en påtegning på en indberetning foretaget i overensstemmelse med artikel 26, får alle medlemsstater automatisk besked om nye indberetninger i denne kategori via udveksling af supplerende oplysninger. |
| --- | --- |

ii)

For at sætte medlemsstaterne i stand til at kræve, at der indsættes en påtegning på en indberetning foretaget i overensstemmelse med artikel 26, får alle medlemsstater automatisk besked om nye indberetninger i denne kategori via udveksling af supplerende oplysninger.

| iii) | Hvis den medlemsstat, der foretager indberetningen, i særligt hastende og alvorlige tilfælde anmoder om, at de nødvendige forholdsregler bliver truffet, undersøger den medlemsstat, der fuldbyder indberetningen, om den kan tillade, at den påtegning, der er indsat på dens forlangende, trækkes tilbage. Hvis dette er tilfældet, tager den fuldbyrdende medlemsstat de nødvendige skridt til at sikre, at forholdsreglerne træffes øjeblikkeligt. |
| --- | --- |

iii)

Hvis den medlemsstat, der foretager indberetningen, i særligt hastende og alvorlige tilfælde anmoder om, at de nødvendige forholdsregler bliver truffet, undersøger den medlemsstat, der fuldbyder indberetningen, om den kan tillade, at den påtegning, der er indsat på dens forlangende, trækkes tilbage. Hvis dette er tilfældet, tager den fuldbyrdende medlemsstat de nødvendige skridt til at sikre, at forholdsreglerne træffes øjeblikkeligt.

| b) | Der findes en alternativ procedure udelukkende for indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt (se afsnit 3.6). |
| --- | --- |

b)

Der findes en alternativ procedure udelukkende for indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt (se afsnit 3.6).

| c) | Når der indsættes en påtegning for indberetninger vedrørende forsvundne personer og indberetninger med henblik på diskret kontrol eller målrettet kontrol, ses indberetningen ikke på skærmen, når brugeren foretager en søgning. |
| --- | --- |

c)

Når der indsættes en påtegning for indberetninger vedrørende forsvundne personer og indberetninger med henblik på diskret kontrol eller målrettet kontrol, ses indberetningen ikke på skærmen, når brugeren foretager en søgning.

| d) | Uden at det berører afsnit 3.6.1 må en medlemsstat ikke anmode om en indsættelse af en påtegning udelukkende på grundlag af, at en given medlemsstat er den indberettende medlemsstat. Der kan kun anmodes om påtegninger fra sag til sag. |
| --- | --- |

d)

Uden at det berører afsnit 3.6.1 må en medlemsstat ikke anmode om en indsættelse af en påtegning udelukkende på grundlag af, at en given medlemsstat er den indberettende medlemsstat. Der kan kun anmodes om påtegninger fra sag til sag.

2.6.2.   Konsultation af medlemsstaterne med henblik på indsættelse af en påtegning

Der indsættes udelukkende en påtegning på anmodning af eller efter aftale med en anden medlemsstat.

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Hvis en medlemsstat anmoder om, at der indsættes en påtegning, skal den rette henvendelse til den indberettende medlemsstat ved brug af en F-formular og begrunde anmodningen om påtegningen. Til dette formål benyttes felt 071, og i felt 080 begrundes påtegningen. For andre supplerende oplysninger om indberetningen bruges felt 083. |
| --- | --- |

a)

Hvis en medlemsstat anmoder om, at der indsættes en påtegning, skal den rette henvendelse til den indberettende medlemsstat ved brug af en F-formular og begrunde anmodningen om påtegningen. Til dette formål benyttes felt 071, og i felt 080 begrundes påtegningen. For andre supplerende oplysninger om indberetningen bruges felt 083.

| b) | Den indberettende medlemsstat skal straks indsætte påtegningen. |
| --- | --- |

b)

Den indberettende medlemsstat skal straks indsætte påtegningen.

| c) | Når der er sket en sådan udveksling af oplysninger på grundlag af oplysningerne fra konsultationen af den medlemsstat, der anmodede om at få indsat en påtegning, kan det være nødvendigt at ændre eller slette indberetningen, eller trække anmodningen tilbage, således at indberetningen forbliver uændret. |
| --- | --- |

c)

Når der er sket en sådan udveksling af oplysninger på grundlag af oplysningerne fra konsultationen af den medlemsstat, der anmodede om at få indsat en påtegning, kan det være nødvendigt at ændre eller slette indberetningen, eller trække anmodningen tilbage, således at indberetningen forbliver uændret.

2.6.3.   Anmodning om sletning af en påtegning

Medlemsstaterne skal anmode om sletning af den tidligere indsatte påtegning, når betingelserne for at opretholde påtegningen ikke længere er opfyldt. Det kan navnlig være tilfældet, hvis den nationale lovgivning er blevet ændret, eller hvis det i forbindelse med yderligere udveksling af oplysninger om sagen viser sig, at de omstændigheder, der omtales i artikel 24, stk. 1, eller artikel 25 i SIS II-afgørelsen ikke længere foreligger.

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Det SIRENE-kontor, der tidligere anmodede om indsættelse af påtegningen, skal anmode SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om at slette påtegningen ved brug af en F-formular. Til dette formål benyttes felt 075 (23). For yderligere oplysninger vedrørende den nationale lovgivning anvendes felt 080 og, hvor det er relevant, til indsættelse af supplerende oplysninger, som begrunder årsagen til sletningen af påtegningen og andre supplerende oplysninger om indberetningen, anvendes felt 083. |
| --- | --- |

a)

Det SIRENE-kontor, der tidligere anmodede om indsættelse af påtegningen, skal anmode SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om at slette påtegningen ved brug af en F-formular. Til dette formål benyttes felt 075 (23). For yderligere oplysninger vedrørende den nationale lovgivning anvendes felt 080 og, hvor det er relevant, til indsættelse af supplerende oplysninger, som begrunder årsagen til sletningen af påtegningen og andre supplerende oplysninger om indberetningen, anvendes felt 083.

| b) | SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal slette påtegningen med det samme. |
| --- | --- |

b)

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal slette påtegningen med det samme.

2.7.   Oplysninger, der er juridisk eller faktuelt ukorrekte (artikel 34 i SIS II-forordningen og artikel 49 i SIS II-afgørelsen)

Hvis det konstateres, at der er faktuelt ukorrekte oplysninger eller ulovligt lagrede oplysninger i SIS II, finder udvekslingen af supplerende oplysninger sted i overensstemmelse med bestemmelserne i artikel 34, stk. 2, i SIS II-forordningen og artikel 49, stk. 2, i SIS II-afgørelsen, hvori det fastsættes, at det kun er den indberettende medlemsstat, der må ændre, supplere, rette, ajourføre eller slette de oplysninger, den har registreret.

Den medlemsstat, der konstaterede, at oplysningerne indeholder en fejl, eller at oplysningerne er ulovligt lagret, skal informere den indberettende medlemsstat via sit SIRENE-kontor hurtigst muligt og senest 10 kalenderdage, efter at den er blevet opmærksom på fejlen. Udvekslingen af oplysninger skal ske ved brug af en J-formular.

| a) | Efter konsultationen kan den indberettende medlemsstat være nødt til at slette eller rette oplysningerne i overensstemmelse med sin nationale procedure for rettelse af de pågældende oplysninger |
| --- | --- |

a)

Efter konsultationen kan den indberettende medlemsstat være nødt til at slette eller rette oplysningerne i overensstemmelse med sin nationale procedure for rettelse af de pågældende oplysninger

| b) | Hvis der efter to måneder ikke er opnået enighed, anmoder SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opdagede fejlen, eller konstaterede, at oplysningerne var ulovligt lagret, den ansvarlige myndighed i det pågældende land om at henvise sagen til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der sammen med de berørte nationale tilsynsmyndigheder fungerer som mægler. |
| --- | --- |

b)

Hvis der efter to måneder ikke er opnået enighed, anmoder SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opdagede fejlen, eller konstaterede, at oplysningerne var ulovligt lagret, den ansvarlige myndighed i det pågældende land om at henvise sagen til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse, der sammen med de berørte nationale tilsynsmyndigheder fungerer som mægler.

2.8.   Retten til at få adgang til og rette i oplysninger (artikel 41 i SIS II-forordningen og artikel 58 i SIS II-afgørelsen)

2.8.1.   Anmodning om adgang til eller rettelse af oplysninger

Når de nationale myndigheder skal underrettes om en anmodning om at få adgang til eller rette oplysninger, vil udvekslingen af oplysninger, medmindre andet er fastsat i national lovgivning, ske efter følgende regler:

| a) | Hvert SIRENE-kontor anvender den nationale lovgivning for så vidt angår retten til at få adgang til personoplysninger. Afhængig af sagens omstændigheder og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse, videresender SIRENE-kontorerne de anmodninger om adgang til eller om rettelse af oplysninger, de får forelagt, til de ansvarlige nationale myndigheder, eller de træffer afgørelse om disse anmodninger i det omfang, de har beføjelse til det. |
| --- | --- |

a)

Hvert SIRENE-kontor anvender den nationale lovgivning for så vidt angår retten til at få adgang til personoplysninger. Afhængig af sagens omstændigheder og i overensstemmelse med den lovgivning, der finder anvendelse, videresender SIRENE-kontorerne de anmodninger om adgang til eller om rettelse af oplysninger, de får forelagt, til de ansvarlige nationale myndigheder, eller de træffer afgørelse om disse anmodninger i det omfang, de har beføjelse til det.

| b) | Hvis de kompetente nationale myndigheder anmoder herom, fremsender SIRENE-kontorerne i de berørte medlemsstater i overensstemmelse med national lovgivning oplysninger om udøvelsen af retten til adgang til oplysninger. |
| --- | --- |

b)

Hvis de kompetente nationale myndigheder anmoder herom, fremsender SIRENE-kontorerne i de berørte medlemsstater i overensstemmelse med national lovgivning oplysninger om udøvelsen af retten til adgang til oplysninger.

2.8.2.   Udveksling af oplysninger om anmodninger om adgang til andre medlemsstaters indberetninger

Oplysninger om anmodninger om adgang til indberetninger, som en anden medlemsstat har optaget i SIS II, udveksles via de nationale SIRENE-kontorer ved brug af en K-formular for personer og en M-formular for genstande.

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Anmodningen om adgang sendes hurtigst muligt til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, så det kan tage stilling |
| --- | --- |

a)

Anmodningen om adgang sendes hurtigst muligt til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, så det kan tage stilling

| b) | SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat underretter SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning om adgang, om sin stillingtagen |
| --- | --- |

b)

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat underretter SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning om adgang, om sin stillingtagen

| c) | Svaret fra SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat tager hensyn til den frist for behandling af anmodninger, som SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning om adgang, har fastsat |
| --- | --- |

c)

Svaret fra SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat tager hensyn til den frist for behandling af anmodninger, som SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning om adgang, har fastsat

| d) | SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning fra en person om adgang, rettelse eller sletning skal træffe alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre et rettidigt svar. |
| --- | --- |

d)

SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtager en anmodning fra en person om adgang, rettelse eller sletning skal træffe alle de nødvendige foranstaltninger for at sikre et rettidigt svar.

Hvis SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat meddeler sin stillingtagen til SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der modtog anmodningen om adgang, træffer dette SIRENE-kontor i henhold til national lovgivning og inden for rammerne af dets kompetence afgørelse om anmodningen eller sørger for, at denne stillingtagen hurtigst muligt meddeles den myndighed, som har kompetence til at træffe afgørelse om anmodningen.

2.8.3.   Udveksling af oplysninger om anmodninger om at rette eller slette oplysninger i andre medlemsstaters indberetninger

Når en person anmoder om at få sine oplysninger rettet eller slettet, er det kun den indberettende medlemsstat, der kan gøre det. Hvis den pågældende person henvender sig til en anden medlemsstat end den indberettende, underretter SIRENE-kontoret i den anmodede medlemsstat SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en K-formular, og proceduren i 2.8.2 finder anvendelse.

2.9.   Sletning, når betingelserne for at opretholde indberetningen ikke længere er opfyldt

Indberetninger i SIS II skal kun gemmes i det tidsrum, det er nødvendigt for at opfylde det formål, hvortil de blev registreret.

Så snart betingelserne for at opretholde indberetningen ikke længere er opfyldt, skal den indberettende medlemsstat straks slette indberetningen. Når en indberetning har en udløbsdato, slettes indberetningen automatisk i CS-SIS. I tilfælde af et hit finder de særlige procedurer, der er beskrevet i afsnit 3.11, 4.10, 5.7, 6.5, 7.7 og 8.4, anvendelse.

CS-SIS-sletningen behandles automatisk af N.SIS II.

Medlemsstaterne har mulighed for at vælge at få automatisk besked om sletning af en indberetning.

2.10.   Registrering af egennavne

Inden for rammerne af de begrænsninger, de nationale systemer har fastsat for registrering af og adgang til oplysninger, registreres egennavne (fornavne og efternavne) i SIS II i det format (skrift og stavning), der anvendes på officielle rejsedokumenter ifølge ICAO-standarderne for rejsedokumenter, som også bruges i translitterations- og transskriptionsfunktionaliteterne i det centrale SIS II-system. Ved udveksling af supplerende oplysninger skal SIRENE-kontorerne anvende de egennavne, som er registreret i SIS II. Både brugere og SIRENE-kontorer i de indberettende medlemsstater skal generelt anvende latinske bogstaver til registrering af oplysninger i SIS II, jf. dog translitterations- og transskriptionsreglerne i tillæg 1.

Når det er nødvendigt at udveksle supplerende oplysninger om en person, som ikke er indberettet, men som eventuelt kan relateres til en sådan indberetning (f.eks. en person, som ledsager en forsvundet mindreårig), skal præsentationen og stavningen af navnet følge reglerne i tillæg 1 og formidles med latinske bogstaver og i originalt format, hvis den medlemsstat, der stiller oplysningerne til rådighed, også har mulighed for at indføre specialtegn i det originale format.

2.11.   Forskellige identitetskategorier

Bekræftet identitet

Ved en bekræftet identitet forstås, at identiteten er blevet bekræftet på grundlag af ægte identitetsdokumenter, et pas eller en erklæring fra de kompetente myndigheder.

Ikke-bekræftet identitet

Ved ikke-bekræftet identitet menes, at der ikke er tilstrækkeligt bevis for den pågældendes identitet.

Identitetsmisbrug

Der er tale om identitetsmisbrug (efternavn, fornavn, fødselsdato), hvis en person, der er registreret i SIS II, bruger en anden eksisterende persons identitet. Det kan f.eks. ske, når et dokument bruges til skade for den egentlige ejer.

Kaldenavn (alias)

Ved kaldenavn forstås en fiktiv identitet, som en person, der er kendt under andre identiteter, har påtaget sig.

2.11.1.   Identitetsmisbrug (artikel 36 i SIS II-forordningen og artikel 51 i SIS II-afgørelsen)

Da sager om misbrug af identitet er komplekse, skal den indberettende medlemsstat, når den bliver opmærksom på, at en person, der er indberettet i SIS II, misbruger en anden persons identitet, kontrollere, om det er nødvendigt at beholde den misbrugte identitet i SIS II-indberetningen.

Så snart det er fastslået, at en persons identitet er blevet misbrugt, skal der med dennes persons udtrykkelige samtykke tilføjes yderligere oplysninger til indberetningen i SIS II for at undgå eventuelle negative følger af fejlidentifikation. Den person, hvis identitet er blevet misbrugt, kan i henhold til de nationale procedurer give den kompetente myndighed de oplysninger, der er specificeret i artikel 36, stk. 3, i SIS II-forordningen og artikel 51, stk. 3, i SIS II-afgørelsen. Enhver person, hvis identitet er blevet misbrugt, har ret til at trække sit samtykke til behandling af oplysningerne tilbage.

Den indberettende medlemsstat er ansvarlig for at indsætte kommentaren »misbrugt identitet« i indberetningen og for at registrere supplerende oplysninger om den person, hvis identitet misbruges, f.eks. billeder, fingeraftryk og oplysninger om eventuelle gyldige identitetsdokumenter.

Når en medlemsstat opdager, at en indberetning vedrørende en person, der er registreret af en anden medlemsstat, vedrører identitetsmisbrug og det er fastslået, at den pågældende persons identitet misbruges, informerer den SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en Q-formular, således at oplysningerne om identitetsmisbrug kan tilføjes SIS II-indberetningen.

Under hensyntagen til formålet med at optage oplysninger af denne art skal der også til indberetningen tilføjes de tilgængelige billeder og fingeraftryk af den person, hvis identitet er blevet misbrugt. For at der er tale om identitetsmisbrug skal en uskyldig persons oplysninger matche en eksisterende identitet i en indberetning. Q-formularen skal indeholde identitetsoplysninger, herunder antal kaldenavne, således at den indberettende medlemsstat kan kontrollere, hvilken identitet i indberetningen formularen henviser til. De obligatoriske felter ved udfyldning af Q-formularen i disse tilfælde er angivet i tillæg 3.

Oplysninger om den person, der har været udsat for identitetsmisbrug, må kun stilles til rådighed med henblik på at fastlægge identiteten på den person, der kontrolleres, og de må under ingen omstændigheder bruges til andre formål. Oplysninger vedrørende identitetsmisbrug, herunder fingeraftryk og billeder, skal slettes samtidig med indberetningen eller tidligere, hvis den berørte person anmoder herom.

2.11.2.   Registrering af et kaldenavn

For at undgå uforenelige indberetninger på grund af optagelse af et kaldenavn eller undgå problemer for uskyldige ofre og sikre en tilstrækkelig datakvalitet, skal medlemsstaterne i videst muligt omfang, underrette hinanden om kaldenavne og fremsende alle relevante oplysninger om den eftersøgte persons virkelige identitet.

Det er den indberettende medlemsstat, der er ansvarlig for at få kaldenavne tilføjet. Hvis en anden medlemsstat opdager et kaldenavn, skal den underrette den indberettende medlemsstat ved brug af en M-formular.

2.11.3.   Yderligere oplysninger med henblik på at fastslå en persons identitet

Den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor kan også, hvis oplysningerne i SIS II er utilstrækkelige, meddele yderligere oplysninger efter konsultation, på eget initiativ eller efter anmodning fra en anden medlemsstat, for at bistå med at fastslå en persons identitet. Til det formål anvendes L-formularen (med bilag). Det drejer sig især om:

| — | udstedelsessted for det pas eller identitetskort, som den eftersøgte person er i besiddelse af |
| --- | --- |

—

udstedelsessted for det pas eller identitetskort, som den eftersøgte person er i besiddelse af

| — | passets eller identitetskortets nummer, udstedelsesdato og -sted, den udstedende myndighed samt udløbsdato |
| --- | --- |

—

passets eller identitetskortets nummer, udstedelsesdato og -sted, den udstedende myndighed samt udløbsdato

| — | beskrivelse af den eftersøgte person |
| --- | --- |

—

beskrivelse af den eftersøgte person

| — | efternavn og fornavn på den eftersøgte persons far og mor |
| --- | --- |

—

efternavn og fornavn på den eftersøgte persons far og mor

| — | andre mulige stavemåder for den eftersøgte persons efternavn og fornavne |
| --- | --- |

—

andre mulige stavemåder for den eftersøgte persons efternavn og fornavne

| — | billeder og fingeraftryk, hvis de foreligger |
| --- | --- |

—

billeder og fingeraftryk, hvis de foreligger

| — | den sidst kendte adresse. |
| --- | --- |

—

den sidst kendte adresse.

Disse oplysninger skal så vidt muligt stilles til rådighed i SIRENE-kontorerne eller umiddelbart og konstant være tilgængelige for dem til hurtig fremsendelse.

Det fælles mål er at mindske risikoen for, at en forkert person, hvis identitet minder om den indberettede persons identitet, tilbageholdes.

2.12.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af indbyrdes forbundne indberetninger

Hvert link gør det muligt at etablere en forbindelse mellem mindst to indberetninger.

En medlemsstat kan skabe et link mellem indberetninger, den registrerer i SIS II, og kun den medlemsstat kan ændre eller slette linket. Linkene skal kun være synlige for brugere, når de har korrekt brugeradgang, der giver mulighed for, at mindst to indberetninger i linket er synlige for dem. Medlemsstaterne sikrer, at der kun er autoriseret adgang til linkene.

2.12.1.   Operationelle regler

Linkene mellem indberetninger kræver ikke særlige procedurer for udveksling af supplerende oplysninger. Følgende principper skal dog følges:

I tilfælde af et hit på hver af de to eller flere indbyrdes forbundne indberetninger, sender SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat en G-formular for hver af dem med en angivelse i felt 086 om, at andre G-formularer til de tilknyttede indberetninger vil blive fremsendt.

Der skal ikke sendes en formular i forbindelse med indberetninger, som, selv om de var knyttet til en indberetning, der gav et hit, ikke var genstanden for hittet. Hvis der imidlertid er en tilknyttet indberetning vedrørende overgivelse/udlevering eller vedrørende en forsvunden person (med hensyn til deres egen beskyttelse eller for at undgå trusler), meddeles dette eventuelt ved brug af en M-formular, hvis oplysningerne foreligger.

2.13.   Format og kvalitet af de biometriske oplysninger i SIS II

I henhold til artikel 23, stk. 2, i SIS II-afgørelsen skal der tilføjes billeder og fingeraftryk af personen til indberetningen, når de foreligger.

SIRENE-kontorerne skal kunne udveksle fingeraftryk og billeder med henblik på at supplere indberetningen og/eller støtte gennemførelsen af den ønskede foranstaltning. Når en medlemsstat har et billede eller fingeraftryk af en person, for hvem en anden medlemsstat har registreret en indberetning, kan den sende billederne og fingeraftrykkene i en vedhæftet fil til den indberettende medlemsstat, således at sidstnævnte kan supplere indberetningen.

Denne udveksling finder sted, for så vidt andet ikke er fastsat inden for rammerne af det politimæssige samarbejde i medfør af rammeafgørelse 2006/960/RIA.

2.13.1.   Yderligere anvendelse af udvekslede oplysninger, herunder arkivering

Begrænsninger vedrørende anvendelsen af oplysninger, der er angivet i indberetninger i SIS II, er fastsat i SIS II-retsgrundlaget. Al yderligere anvendelse af billeder og fingeraftryk, der udveksles, herunder arkivering, skal ske i overensstemmelse med de relevante bestemmelser i SIS II-retsgrundlaget og gældende nationale bestemmelser om beskyttelse af personoplysninger i henhold til direktiv 95/46/EF og rammeafgørelse 2008/977/RIA.

En eventuel lagring af fingeraftryk på nationalt plan skal fuldt ud overholde databeskyttelsesreglerne for SIS II. Medlemsstaterne skal holde oplysninger om fingeraftryk, der downloades fra CS-SIS, adskilt fra nationale databaser for fingeraftryk, og sådanne oplysninger skal slettes samtidig med tilsvarende indberetninger og supplerende oplysninger.

2.13.2.   Udveksling af fingeraftryk og billeder

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Det afsendende SIRENE-kontor sender en L-formular ad den sædvanlige elektroniske kanal og nævner i felt 083 i L-formularen, at fingeraftrykkene og billederne sendes for at supplere indberetningen i SIS II |
| --- | --- |

a)

Det afsendende SIRENE-kontor sender en L-formular ad den sædvanlige elektroniske kanal og nævner i felt 083 i L-formularen, at fingeraftrykkene og billederne sendes for at supplere indberetningen i SIS II

| b) | SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat tilføjer fingeraftrykkene eller billederne til indberetningen i SIS II eller sender dem til den kompetente myndighed for at supplere indberetningen. |
| --- | --- |

b)

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat tilføjer fingeraftrykkene eller billederne til indberetningen i SIS II eller sender dem til den kompetente myndighed for at supplere indberetningen.

2.13.3.   Tekniske krav

Fingeraftryk og billeder skal indsamles og sendes i overensstemmelse med de standarder, der fastsættes i gennemførelsesbestemmelserne for registrering af biometriske oplysninger i SIS II.

Hvert SIRENE-kontor skal opfylde disse tekniske krav.

2.13.4.   De biometriske oplysningers format og kvalitet

Alle biometriske oplysninger, der optages i systemet, skal have været genstand for en specifik kvalitetskontrol for at sikre en minimumskvalitet, der er fælles for alle SIS II-brugere.

Inden de optages, skal de kontrolleres på nationalt plan for at sikre, at:

| a) | oplysningerne om fingeraftrykkene er i overensstemmelse med det specificerede format ANSI/NIST-ITL 1-2000, der er indført med henblik på Interpol og tilpasset SIS II |
| --- | --- |

a)

oplysningerne om fingeraftrykkene er i overensstemmelse med det specificerede format ANSI/NIST-ITL 1-2000, der er indført med henblik på Interpol og tilpasset SIS II

| b) | billeder, der kun skal anvendes til at bekræfte identiteten på en person, der er blevet lokaliseret som følge af en alfanumerisk søgning i SIS II, opfylder følgende krav: Fuldstændige frontalbilleder af ansigtet skal så vidt muligt være i størrelsesforholdet 3:4 eller 4:5. Når det muligt, skal der anvendes en opløsning på mindst 480 × 600 pixel med en farvedybde på 24 bit. Hvis billedet skal scannes, skal billedstørrelsen så vidt muligt ikke være under ca. 200 Kbyte. |
| --- | --- |

b)

billeder, der kun skal anvendes til at bekræfte identiteten på en person, der er blevet lokaliseret som følge af en alfanumerisk søgning i SIS II, opfylder følgende krav: Fuldstændige frontalbilleder af ansigtet skal så vidt muligt være i størrelsesforholdet 3:4 eller 4:5. Når det muligt, skal der anvendes en opløsning på mindst 480 × 600 pixel med en farvedybde på 24 bit. Hvis billedet skal scannes, skal billedstørrelsen så vidt muligt ikke være under ca. 200 Kbyte.

2.14.   Særlige typer eftersøgninger

2.14.1.   Målrettet geografisk eftersøgning

En målrettet geografisk eftersøgning udføres i en situation, hvor en medlemsstat har klare beviser for, hvor en eftersøgt person eller genstand, der er omfattet af en indberetning, befinder sig inden for et begrænset geografisk område.

Målrettede geografiske eftersøgninger i Schengenområdet skal ske på grundlag af en indberetning i SIS II. Når en persons eller en genstands opholdssted er kendt, kan felt 311 (Vigtig bemærkning) udfyldes med angivelse af en geografisk eftersøgning og udvælgelse af de relevante lande. Hvis en eftersøgt persons opholdssted kendes, når der optages en indberetning vedrørende den pågældende, der begæres anholdt, skal felt 061 på A-formularen endvidere omfatte oplysninger herom. I alle andre tilfælde, herunder meddelelse om, hvor genstande befinder sig, skal der anvendes en M-formular (felt 083). Der skal registreres en indberetning om den eftersøgte person i SIS II for at sikre, at en anmodning om foranstaltninger straks kan gennemføres (artikel 9, stk. 3, i rammeafgørelse 2002/584/RIA).

Når genstanden for en geografisk eftersøgning er lokaliseret på et andet sted end det sted, der er opgivet i den geografiske eftersøgning, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat nævne dette ved brug af en M-formular, for den/de medlemsstat/-er, der er involveret i den geografiske eftersøgning for at få al dertil relateret arbejde standset.

2.14.2.   Eftersøgning med deltagelse af særlige politienheder til målrettet eftersøgning (FAST)

SIRENE-kontorerne i de anmodede medlemsstater kan i egnede tilfælde benytte sig af de særlige politienheder, som gennemfører målrettede eftersøgninger (Fugitive, Active Search Teams, FAST). Indberetning i SIS II bør ikke erstattes af ovennævnte politienheders internationale samarbejde. Et sådant samarbejde må ikke kollidere med SIRENE-kontorets funktion som samlingspunkt for eftersøgninger ved hjælp af SIS II.

Samarbejde skal, hvor det er relevant, etableres for at sikre, at SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat er blevet informeret af sine nationale særlige politienheder til målrettet eftersøgning om alle igangværende eftersøgninger, der har relation til en indberetning registreret i SIS II. Hvor det er relevant, skal dette SIRENE-kontor fremsende disse oplysninger til de andre SIRENE-kontorer. En koordineret ENFAST-operation (Europæisk netværk af hold til aktiv eftersøgning af efterlyste personer på flugt), der medfører samarbejde med SIRENE-kontoret, skal indberettes på forhånd til SIRENE-kontoret.

SIRENE-kontorerne skal sikre en hurtig strøm af supplerende oplysninger, herunder oplysninger om et hit, til de nationale særlige politienheder til målrettet eftersøgning, hvis sidstnævnte er involveret i eftersøgningen.

3.   INDBERETNINGER OM PERSONER, DER BEGÆRES ANHOLDT MED HENBLIK PÅ OVERGIVELSE ELLER UDLEVERING (ARTIKEL 26 I SIS II-AFGØRELSEN)

3.1.   Registrering af en indberetning

De fleste af de indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt, vil være ledsaget af en europæisk arrestordre. Med en indberetning vedrørende personer, der begæres anholdt, er det dog også muligt at foretage en midlertidig anholdelse, indtil der foreligger en udleveringsbegæring, jf. artikel 16 i den europæiske konvention om udlevering.

Den europæiske arrestordre/udleveringsbegæring skal være udstedt af en retlig myndighed med beføjelse til at udføre denne funktion i den indberettende medlemsstat.

Ved registrering af en indberetning vedrørende anholdelse med henblik på overgivelse skal der registreres en kopi af den originale europæiske arrestordre i SIS II. Der kan optages en oversættelse af den europæiske arrestordre på et eller flere officielle EU-sprog.

Derudover skal der tilføjes billeder og fingeraftryk af personen til indberetningen, når de foreligger.

De relevante oplysninger, herunder en europæisk arrestordre eller en udleveringsbegæring for de personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering, skal være tilgængelige for SIRENE-kontoret, når indberetningen registreres. Det skal kontrolleres, at oplysningerne er fuldstændige og korrekt præsenteret.

Medlemsstaterne skal kunne registrere mere end én europæisk arrestordre pr. indberetning om personer, der begæres anholdt. Det påhviler den indberettende medlemsstat at slette en europæisk arrestordre, der ikke længere er gyldig, at kontrollere, om der er andre europæiske arrestordrer knyttet til en indberetning og om nødvendigt udvide indberetningen.

Ud over en europæisk arrestordre, som en medlemsstat har vedlagt en indberetning vedrørende en person, der begæres anholdt, skal det også være muligt at vedlægge oversættelser af europæiske arrestordrer, eventuelt i særskilte binære filer.

For så vidt angår scannede dokumenter, der skal knyttes til indberetninger, skal der så vidt muligt anvendes en minimumsopløsning på 150 DPI.

3.2.   Flere indberetninger

For så vidt angår de generelle procedurer henvises til afsnit 2.2.

Endvidere gælder følgende:

Flere medlemsstater kan optage en indberetning med henblik på anholdelse af samme person. Hvis to eller flere medlemsstater har registreret en indberetning for samme person, skal beslutningen om, hvilken arrestordre der skal fuldbyrdes ved en eventuel anholdelse, træffes af den fuldbyrdende retlige myndighed i den medlemsstat, hvor anholdelsen finder sted. SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat skal sende en G-formular til hver berørt medlemsstat.

3.3.   Identitetsmisbrug

Se den generelle procedure i punkt 2.11.1.

3.4.   Registrering af et kaldenavn

Se den generelle procedure i punkt 2.11.2.

I tilfælde af indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt, skal SIRENE-kontoret benytte felt 011 i A-formularen
   (24) (på tidspunktet for registrering af indberetningen) eller efterfølgende M-formularen, når det informerer de øvrige medlemsstater om kaldenavne i forbindelse med en indberetning vedrørende personer, der begæres anholdt, hvis disse oplysninger er tilgængelige for SIRENE-kontoret.

3.5.   Fremsendelse af supplerende oplysninger til medlemsstaterne

Ved registrering af en indberetning skal alle supplerende oplysninger vedrørende indberetningen sendes til alle medlemsstater.

De oplysninger, der er nævnt i afsnit 3.5.1 skal sendes til alle de andre SIRENE-kontorer ved brug af A-formularen samtidig med registrering af indberetningen. Eventuelle supplerende oplysninger, der er nødvendige for at fastslå identiteten, fremsendes efter samråd med og/eller efter anmodning fra en anden medlemsstat.

Hvis der findes flere europæiske arrestordrer eller udleveringsbegæringer for samme person, udfyldes særskilte A-formularer for hver europæisk arrestordre eller udleveringsbegæring.

Der skal være tilstrækkelige oplysninger i den europæiske arrestordre/udleveringsbegæringen og i A-formularen (navnlig litra e) i afsnittet om den europæiske arrestordre: »beskrivelse af omstændighederne ved lovovertrædelse(n)/(rne), herunder tidspunkt og sted«, felt 042, 043, 044, 045: »beskrivelse af handlingen«) til, at andre SIRENE-kontorer kan kontrollere indberetningen. Tillæg 3 stipulerer de krævede oplysninger og forbindelsen til felterne på den europæiske arrestordre.

Hvis en europæisk arrestordre erstattes eller ophæves, skal det angives i felt 267 på A-formularen (artikel 26 i SIS II-afgørelsen) eller i felt 044 på A-formularen (Udleveringsbegæring/Migreret) ved brug af følgende formulering: »Denne formular erstatter formular (referencenummer) vedrørende europæisk arrestordre (referencenummer) udstedt den (dato)«.

3.5.1.   Supplerende oplysninger, der skal fremsendes i forbindelse med en foreløbig anholdelse

3.5.1.1.   Ved registrering af en indberetning, der er baseret på både en europæisk arrestordre og en udleveringsbegæring

Ved registrering af en indberetning vedrørende en person, der begæres anholdt med henblik på udlevering, sendes de supplerende oplysninger til alle medlemsstater ved brug af en A-formular. Hvis oplysningerne i indberetningen og de supplerende oplysninger, der sendes til medlemsstaterne vedrørende den europæiske arrestordre, ikke er tilstrækkelige med henblik på udlevering, gives der yderligere oplysninger.

I felt 239 anføres det, at formularen vedrører både en europæisk arrestordre og en udleveringsbegæring.

3.5.1.2.   Ved registrering af en indberetning, der udelukkende er baseret på en udleveringsbegæring

Ved registrering af en indberetning vedrørende en person, der begæres anholdt med henblik på udlevering, sendes de supplerende oplysninger til alle medlemsstater ved brug af en A-formular.

I felt 239 anføres det, at formularen vedrører en udleveringsbegæring.

3.6.   Indsættelse af en påtegning

For så vidt angår de generelle procedurer henvises til afdeling 2.6.

Hvis det er muligt at fuldbyrde mindst en af de europæiske arrestordrer, der er vedlagt indberetningen, indsættes der ikke en påtegning i indberetningen.

Hvis en europæisk arrestordre vedrører mere end en overtrædelse, og hvis der kan ske overgivelse på grundlag af mindst en af overtrædelserne, indsættes der ikke en påtegning ved indberetningen.

Som understreget i afsnit 2.6 skal en indberetning med en påtegning i henhold til artikel 26 i SIS II-afgørelsen i påtegningens gyldighedsperiode anses for at være registreret med henblik på at give meddelelse om den persons opholdssted, som indberetningen vedrører.

3.6.1.   Anmodning om systematisk indsættelse af en påtegning for personer, der begæres anholdt med henblik på udlevering, i de tilfælde, hvor afgørelse 2002/584/RIA ikke finder anvendelse

Der benyttes følgende procedure:

| a) | I tilfælde af indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt med henblik på udlevering, hvor rammeafgørelse 2002/584/RIA ikke finder anvendelse, kan et SIRENE-kontor bede andre SIRENE-kontorer om systematisk at indsætte en påtegning i indberetninger efter artikel 26 i SIS II-afgørelsen for egne statsborgere. |
| --- | --- |

a)

I tilfælde af indberetninger vedrørende personer, der begæres anholdt med henblik på udlevering, hvor rammeafgørelse 2002/584/RIA ikke finder anvendelse, kan et SIRENE-kontor bede andre SIRENE-kontorer om systematisk at indsætte en påtegning i indberetninger efter artikel 26 i SIS II-afgørelsen for egne statsborgere.

| b) | Et SIRENE-kontor, der ønsker at benytte sig af denne mulighed, skal sende en skriftlig anmodning herom til de andre SIRENE-kontorer. |
| --- | --- |

b)

Et SIRENE-kontor, der ønsker at benytte sig af denne mulighed, skal sende en skriftlig anmodning herom til de andre SIRENE-kontorer.

| c) | Alle SIRENE-kontorer, der modtager en sådan anmodning, skal indsætte en påtegning for den omhandlede medlemsstat, så snart indberetningen er registreret. |
| --- | --- |

c)

Alle SIRENE-kontorer, der modtager en sådan anmodning, skal indsætte en påtegning for den omhandlede medlemsstat, så snart indberetningen er registreret.

| d) | Påtegningen skal være gældende, indtil det anmodende SIRENE-kontor anmoder om sletning heraf. |
| --- | --- |

d)

Påtegningen skal være gældende, indtil det anmodende SIRENE-kontor anmoder om sletning heraf.

3.7.   SIRENE-kontorernes fremgangsmåde ved modtagelse af en indberetning vedrørende en person, der begæres anholdt

Når et SIRENE-kontor modtager en A-formular, skal det snarest muligt søge i alle tilgængelige kilder for at forsøge at finde frem til personens opholdssted. Hvis de oplysninger, den indberettende medlemsstat har fremsendt, ikke er tilstrækkelige til, at den modtagende medlemsstat kan acceptere anmodningen, skal dette ikke forhindre, at der gennemføres søgninger. De modtagende medlemsstater skal foretage søgninger i det omfang, det er tilladt i henhold til national lovgivning.

Hvis indberetningen vedrørende en person, der begæres anholdt, valideres, og personen lokaliseres eller anholdes i en medlemsstat, kan det modtagende SIRENE-kontor fremsende oplysningerne i A-formularen til den myndighed i medlemsstaten, der er ansvarlig for fuldbyrdelsen af den europæiske arrestordre eller udleveringsbegæringen. Hvis den originale europæiske arrestordre eller udleveringsbegæringen kræves, kan den retlige myndighed i den indberettende medlemsstat sende den direkte til den fuldbyrdende retlige myndighed (medmindre andet er fastsat i national ret i den indberettende eller den fuldbyrdende medlemsstat).

3.8.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

Se den generelle procedure i afdeling 2.3.

Endvidere gælder følgende:

| a) | Et hit på en person, for hvem der er optaget en indberetning med henblik på anholdelse, skal altid omgående meddeles den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor. Efter fremsendelse af G-formularen skal den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor desuden give meddelelse om hittet til den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor, eventuelt pr. telefon |
| --- | --- |

a)

Et hit på en person, for hvem der er optaget en indberetning med henblik på anholdelse, skal altid omgående meddeles den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor. Efter fremsendelse af G-formularen skal den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor desuden give meddelelse om hittet til den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor, eventuelt pr. telefon

| b) | Om nødvendigt sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor derefter alle relevante og specifikke oplysninger samt de særlige foranstaltninger, der skal træffes af SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat |
| --- | --- |

b)

Om nødvendigt sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor derefter alle relevante og specifikke oplysninger samt de særlige foranstaltninger, der skal træffes af SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat

| c) | Den kompetente myndighed for modtagelse af den europæiske arrestordre eller udleveringsbegæringen, dens fuldstændige kontaktoplysninger (postadresse, telefonnummer og, hvis de er tilgængelige, faxnummer og e-mailadresse), referencenummer (hvis tilgængeligt), navnet på den kompetente person (hvis tilgængeligt), det pågældende sprog samt fremsendelsesfrist og -måde skal angives i felt 091 på G-formularen |
| --- | --- |

c)

Den kompetente myndighed for modtagelse af den europæiske arrestordre eller udleveringsbegæringen, dens fuldstændige kontaktoplysninger (postadresse, telefonnummer og, hvis de er tilgængelige, faxnummer og e-mailadresse), referencenummer (hvis tilgængeligt), navnet på den kompetente person (hvis tilgængeligt), det pågældende sprog samt fremsendelsesfrist og -måde skal angives i felt 091 på G-formularen

| d) | Derudover skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat informere alle de andre SIRENE-kontorer om hittet ved brug af en M-formular, når der er etableret en klar forbindelse til bestemte medlemsstater på grundlag af sagens forhold og indledt yderligere undersøgelser |
| --- | --- |

d)

Derudover skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat informere alle de andre SIRENE-kontorer om hittet ved brug af en M-formular, når der er etableret en klar forbindelse til bestemte medlemsstater på grundlag af sagens forhold og indledt yderligere undersøgelser

| e) | SIRENE-kontorerne kan fremsende supplerende oplysninger om indberetninger i henhold til artikel 26 i SIS II-afgørelsen, og de kan i den forbindelse handle på de retlige myndigheders vegne, når disse oplysninger falder ind under anvendelsesområdet for gensidig retshjælp. |
| --- | --- |

e)

SIRENE-kontorerne kan fremsende supplerende oplysninger om indberetninger i henhold til artikel 26 i SIS II-afgørelsen, og de kan i den forbindelse handle på de retlige myndigheders vegne, når disse oplysninger falder ind under anvendelsesområdet for gensidig retshjælp.

3.9.   Udveksling af supplerende oplysninger om overgivelse eller udlevering

Når de kompetente retlige myndigheder fremsender oplysninger til SIRENE-kontoret om, hvorvidt overgivelse eller udlevering kan finde sted for en person, for hvem der er udstedt en arrestordre, skal SIRENE-kontoret omgående meddeles den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor oplysningerne ved brug af en M-formular med påskriften »OVERGIVELSE« eller »UDLEVERING« i felt 083 (25). Nærmere oplysninger om overgivelses- eller udleveringsmåder skal eventuelt meddeles via SIRENE-kontorerne så hurtigt som muligt.

3.10.   Udveksling af supplerende oplysninger om transit gennem en anden medlemsstat

Hvis en person skal rejse igennem en anden medlemsstat, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, som den pågældende person skal rejse igennem, efter en anmodning fra SIRENE-kontoret eller den kompetente retlige myndighed i den indberettende medlemsstat, der er fremsendt af SIRENE-kontoret, yde den nødvendige støtte og bistand ved brug af en M-formular påført ordet »TRANSIT« i begyndelsen af felt 083.

3.11.   Sletning af indberetninger efter overgivelse eller udlevering

Sletning af indberetninger om personer, der begæres anholdt med henblik på overgivelse eller udlevering, finder sted, når den pågældende er blevet overgivet eller udleveret til de kompetente myndigheder i den indberettende medlemsstat, men kan også finde sted, når den kompetente retlige myndighed ifølge national lovgivning har tilbagekaldt den retsafgørelse, som var grundlaget for indberetningen.

4.   INDBERETNINGER VEDRØRENDE NÆGTELSE AF INDREJSE ELLER OPHOLD (ARTIKEL 24 I SIS II-FORORDNINGEN)

Indledning

Udvekslingen af oplysninger om tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af en indberetning efter artikel 24 i SIS II-forordningen, giver medlemsstaterne mulighed for at træffe afgørelse i tilfælde af en ansøgning om indrejse eller visum. Hvis den pågældende person allerede befinder sig på medlemsstatens område, giver denne udveksling de nationale myndigheder mulighed for at træffe de nødvendige foranstaltninger med henblik på udstedelse af opholdstilladelse, visum til længerevarende ophold eller udsendelse. I dette afsnit vil henvisninger til visa vedrøre visa til længerevarende ophold, medmindre andet er anført (f.eks. visum til fornyet indrejse).

Det henhører under de myndigheder, der er ansvarlige for grænsekontrollen og udstedelsen af opholdstilladelser og visa, at gennemføre den informationsprocedure, der er fastsat i artikel 5, stk. 4, i Schengengrænsekodeksen, og de konsultationsprocedurer, der er fastsat i artikel 25 i Schengenkonventionen. SIRENE-kontorerne skal principielt kun inddrages i procedurerne, når det drejer sig om fremsendelse af yderligere oplysninger, som hænger direkte sammen med indberetninger (f.eks. meddelelse om et hit eller fastslåelse af en identitet), eller sletning af indberetninger.

SIRENE-kontorerne kan imidlertid også inddrages i fremsendelsen af supplerende oplysninger, som er nødvendige for at udsende en tredjelandsstatsborger eller nægte vedkommende indrejse, eller i fremsendelsen af supplerende oplysninger i relation til disse foranstaltninger.

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF (26) finder ikke anvendelse i Schweiz. Hvis der er hit på en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed, skal de normale konsultationsprocedurer indledes mellem Schweiz, den indberettende medlemsstat og enhver anden medlemsstat, som måtte have relevante oplysninger om tredjelandsstatsborgerens ret til fri bevægelighed.

4.1.   Registrering af en indberetning

I henhold til artikel 25 i SIS II-forordningen gælder der særlige regler for tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, jf. direktiv 2004/38/EF. SIRENE-kontoret skal så vidt muligt stille de oplysninger til rådighed, der blev anvendt til at vurdere, om indberetningen med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold vedrørte en person, der var omfattet af retten til fri bevægelighed (27). I særlige tilfælde af registrering af en indberetning vedrørende en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat sende en M-formular til alle de andre medlemsstater på grundlag af de oplysninger, som den indberettende myndighed har fremsendt (se afsnit 4.6 og 4.7).

I artikel 26 i SIS II-forordningen fastsættes det desuden, at forudsat visse betingelser er opfyldt, optages der også oplysninger i SIS II med henblik på nægtelse af indrejse eller ophold om tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af en restriktiv foranstaltning med henblik på at forhindre indrejse i eller transit gennem medlemsstaternes område, som er truffet i overensstemmelse med artikel 29 i traktaten om Den Europæiske Union (28). Indberetningerne registreres og ajourføres af den kompetente myndighed i den medlemsstat, der har formandskabet for Rådet for Den Europæiske Union på tidspunktet for foranstaltningens vedtagelse. Hvis denne medlemsstat ikke har adgang til SIS II eller indberetninger efter artikel 24 i SIS II-forordningen, påhviler ansvaret den medlemsstat, der har det efterfølgende formandskab og har adgang til SIS II, herunder adgang til indberetninger efter artikel 24 i SIS II-forordningen.

Medlemsstaterne skal indføre de procedurer, der er nødvendige for at registrere, ajourføre og slette sådanne indberetninger.

4.2.   Flere indberetninger om samme person

Se den generelle procedure i afsnit 2.2.

4.3.   Identitetsmisbrug

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.1.

Der kan opstå problemer, når en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, på ulovlig vis bruger en unionsborgers identitet til at forsøge at opnå indrejse. Hvis en sådan situation opdages, kan de kompetente myndigheder i medlemsstaterne gøres bekendt med den korrekte brug af identitetsmisbrugsfunktionen i SIS II. Indberetninger om nægtelse af indrejse skal ikke foretages under anvendelse af hovedidentiteten for en statsborger i en medlemsstat.

4.4.   Registrering af et kaldenavn

For så vidt angår de generelle regler henvises til punkt 2.11.2.

4.5.   Udveksling af oplysninger ved udstedelse af opholdstilladelser og visa

Der benyttes følgende procedure:

| a) | Med forbehold for den særlige procedure vedrørende udveksling af oplysninger, jf. artikel 25 i Schengenkonventionen, og med forbehold af afsnit 4.8, der omhandler udveksling af oplysninger efter et hit vedrørende en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed (i det tilfælde er det obligatorisk at konsultere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat), kan den fuldbyrdende medlemsstat informere den indberettende medlemsstat om, at der har været hit på indberetningen om nægtelse af indrejse i forbindelse med proceduren for udstedelse af en opholdstilladelse eller et visum. Den indberettende medlemsstat kan herefter informere de øvrige medlemsstater ved brug af en M-formular, hvis den finder det relevant. |
| --- | --- |

a)

Med forbehold for den særlige procedure vedrørende udveksling af oplysninger, jf. artikel 25 i Schengenkonventionen, og med forbehold af afsnit 4.8, der omhandler udveksling af oplysninger efter et hit vedrørende en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed (i det tilfælde er det obligatorisk at konsultere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat), kan den fuldbyrdende medlemsstat informere den indberettende medlemsstat om, at der har været hit på indberetningen om nægtelse af indrejse i forbindelse med proceduren for udstedelse af en opholdstilladelse eller et visum. Den indberettende medlemsstat kan herefter informere de øvrige medlemsstater ved brug af en M-formular, hvis den finder det relevant.

| b) | Hvis de berørte medlemsstaters SIRENE-kontorer anmodes om det, kan de i henhold til national lovgivning bistå med at videresende de nødvendige oplysninger til de myndigheder, der er ansvarlige for udstedelsen af opholdstilladelser og visa. |
| --- | --- |

b)

Hvis de berørte medlemsstaters SIRENE-kontorer anmodes om det, kan de i henhold til national lovgivning bistå med at videresende de nødvendige oplysninger til de myndigheder, der er ansvarlige for udstedelsen af opholdstilladelser og visa.

4.5.1.   Særlige procedurer i henhold til artikel 25 i Schengenkonventionen

Procedure i henhold til artikel 25, stk. 1, i Schengenkonventionen

Hvis en medlemsstat, der overvejer at udstede en opholdstilladelse eller et visum, opdager, at den pågældende ansøger er omfattet af en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold fra en anden medlemsstat, skal den konsultere den indberettende medlemsstat via SIRENE-kontorerne. Den medlemsstat, der overvejer at udstede en opholdstilladelse eller et visum, skal bruge en N-formular til at underrette den indberettende medlemsstat om sin beslutning om at udstede en opholdstilladelse eller et visum. Hvis medlemsstaten beslutter at udstede en opholdstilladelse eller et visum, skal indberetningen slettes. Den pågældende person kan dog sættes på en medlemsstats nationale liste over indberetninger om nægtelse af indrejse.

Procedure i henhold til artikel 25, stk. 2, i Schengenkonventionen

Hvis en medlemsstat, der har registreret en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, finder ud af, at den indberettende person har fået udstedt en opholdstilladelse eller et visum, skal den indlede en konsultationsprocedure med den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen eller visummet, via SIRENE-kontorerne. Den medlemsstat, der har udstedt en opholdstilladelse eller et visum, skal bruge en O-formular til at underrette den indberettende medlemsstat om sin beslutning om eventuelt at inddrage opholdstilladelsen eller visummet. Hvis medlemsstaten beslutter at bevare opholdstilladelsen eller visummet, skal indberetningen slettes. Den pågældende person kan dog sættes på en medlemsstats nationale liste over indberetninger om nægtelse af indrejse.

Der skal også foretages en konsultation via SIRENE-kontorerne ved brug af en O-formular hvis den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen eller visummet, senere opdager, at der i SIS II findes en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold for den pågældende person (29).

Hvis en tredje medlemsstat (dvs. hverken den, der udstedte opholdstilladelsen/visummet, eller den indberettende medlemsstat) opdager, at der findes en indberetning om en tredjelandsstatsborger, der har opholdstilladelse eller visum i en af medlemsstaterne, informerer den både den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen/visummet, og den indberettende medlemsstat, via SIRENE-kontorerne ved brug af en H-formular.

Hvis proceduren i artikel 25 i Schengenkonventionen medfører sletning af en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, yder SIRENE-kontorerne bistand i henhold til den nationale lovgivning, for så vidt de bliver anmodet om det.

4.5.2.   Særlige procedurer i henhold til artikel 5, stk. 4, litra a) og c), i Schengengrænsekodeksen

Procedure i sager, der falder ind under artikel 5, stk. 4, litra a)

I henhold til artikel 5, stk. 4, litra a), i Schengengrænsekodeksen skal en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af en indberetning om nægtelse af indrejse eller ophold, og som samtidig har en opholdstilladelse, et længerevarende visum eller et visum til fornyet indrejse udstedt af en af medlemsstaterne, kunne indrejse med henblik på transit i den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen eller visummet til fornyet indrejse, når den pågældende passerer grænserne i en tredje medlemsstat. Den pågældende kan nægtes indrejse, hvis den pågældende medlemsstat har foretaget en national indberetning om nægtelse af indrejse. I begge tilfælde skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, som den pågældende ønsker at indrejse i, på den kompetente myndigheds anmodning sende SIRENE-kontorerne i de to pågældende medlemsstater en meddelelse (en H-formular, hvis transit var tilladt/en G-formular, hvis indrejse blev afvist), der informerer dem om modsigelsen og anmoder dem om at konsultere hinanden for enten at slette indberetningen i SIS II eller inddrage opholdstilladelsen. Den kan også anmode om at blive orienteret om resultatet af en konsultation.

Hvis den pågældende tredjelandsstatsborger forsøger at indrejse i den medlemsstat, der har registreret indberetningen i SIS, kan denne medlemsstat nægte den pågældende indrejse. På den kompetente myndigheds anmodning skal SIRENE-kontoret i denne medlemsstat dog konsultere SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen eller visummet, således at den kompetente myndighed får mulighed for at tage stilling til, om der er tilstrækkeligt grundlag for at inddrage opholdstilladelsen/visummet. Den medlemsstat, der har udstedt en opholdstilladelse eller et visum, skal bruge en O-formular til at underrette den indberettende medlemsstat om sin beslutning om eventuelt at inddrage opholdstilladelsen eller visummet. Hvis medlemsstaten beslutter at bevare opholdstilladelsen eller visummet, skal indberetningen slettes. Den pågældende person kan dog sættes på en medlemsstats nationale liste over indberetninger om nægtelse af indrejse.

Hvis den pågældende forsøger at indrejse i den medlemsstat, der udstedte opholdstilladelsen eller visummet, skal vedkommende kunne indrejse på dens område, men den pågældende medlemsstats SIRENE-kontor skal på den kompetente myndigheds anmodning konsultere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, således at de pågældende kompetente myndigheder kan tage stilling til, om opholdstilladelsen eller visummet skal inddrages eller indberetningen slettes. Den medlemsstat, der har udstedt en opholdstilladelse eller et visum, skal bruge en O-formular til at underrette den indberettende medlemsstat om sin beslutning om eventuelt at inddrage opholdstilladelsen eller visummet. Hvis medlemsstaten beslutter at bevare opholdstilladelsen eller visummet, skal indberetningen slettes. Den pågældende person kan dog sættes på en medlemsstats nationale liste over indberetninger om nægtelse af indrejse.

Procedure i sager, der falder ind under artikel 5, stk. 4, litra c)

I henhold til artikel 5, stk. 4, litra c), kan en medlemsstat af humanitære grunde eller af hensyn til nationale interesser eller internationale forpligtelser afvige fra princippet om, at en person, der er omfattet af en indberetning om nægtelse af indrejse, skal nægtes indrejse. På den kompetente myndigheds anmodning skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der tillod indrejse, informere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat herom ved brug af en H-formular.

4.6.   Fælles regler for procedurer, der er omhandlet i afsnit 4.5

| a) | SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har udstedt eller påtænker at udstede eller opretholde en opholdstilladelse eller et visum til længerevarende ophold, sender kun en N-formular eller O-formular per konsultationsprocedure for at underrette den medlemsstat, der har foretaget eller påtænker at foretage en indberetning om nægtelse af indrejse, om den endelige afgørelse om udstedelse, opretholdelse eller inddragelse af opholdstilladelsen eller visummet. |
| --- | --- |

a)

SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der har udstedt eller påtænker at udstede eller opretholde en opholdstilladelse eller et visum til længerevarende ophold, sender kun en N-formular eller O-formular per konsultationsprocedure for at underrette den medlemsstat, der har foretaget eller påtænker at foretage en indberetning om nægtelse af indrejse, om den endelige afgørelse om udstedelse, opretholdelse eller inddragelse af opholdstilladelsen eller visummet.

| b) | Konsultationsproceduren skal enten være en procedure i henhold til artikel 25, stk. 1, i Schengenkonventionen eller en procedure i henhold til artikel 25, stk. 2, i Schengenkonventionen. |
| --- | --- |

b)

Konsultationsproceduren skal enten være en procedure i henhold til artikel 25, stk. 1, i Schengenkonventionen eller en procedure i henhold til artikel 25, stk. 2, i Schengenkonventionen.

| c) | Når der sendes en M-, G- eller H-formular som led en konsultationsprocedure, kan det angives med nøgleordet »konsultationsprocedure«. (M-formular: felt 083; G formular: felt 086; H formular: felt 083). |
| --- | --- |

c)

Når der sendes en M-, G- eller H-formular som led en konsultationsprocedure, kan det angives med nøgleordet »konsultationsprocedure«. (M-formular: felt 083; G formular: felt 086; H formular: felt 083).

4.7.   Udveksling af oplysninger ved nægtelse af indrejse eller udvisning fra Schengenområdet

Med forbehold af de særlige procedurer vedrørende udveksling af oplysninger, jf. artikel 5, stk. 4, litra a) og c), i Schengengrænsekodeksen, og med forbehold af afsnit 4.8, der vedrører udveksling af oplysninger efter et hit vedrørende en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed (i så tilfælde er det obligatorisk at konsultere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat), kan en medlemsstat anmode om at blive informeret om eventuelle hit på indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold, som den har registreret.

SIRENE-kontorerne i medlemsstater, der har registreret indberetninger vedrørende nægtelse af indrejse, skal ikke nødvendigvis underrettes om hit, men kan underrettes i særlige situationer. Der kan sendes en G-formular eller en H-formular, afhængig af hvilken foranstaltninger der er tale om, hvis der f.eks. anmodes om supplerende oplysninger. Der skal altid fremsendes en G-formular, hvis der er hit på en person, der er omfattet af retten til fri bevægelighed.

Uanset bestemmelserne i ovenstående afsnit skal alle SIRENE-kontorer som nævnt i afsnit 10 fremlægge statistik for hit for alle udenlandske indberetninger på deres område.

Der benyttes følgende procedure:

| a) | En medlemsstat kan anmode om at blive informeret om eventuelle hit på indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold, som den har optaget. Medlemsstater, der ønsker at benytte denne mulighed, anmoder skriftligt de øvrige medlemsstater herom. |
| --- | --- |

a)

En medlemsstat kan anmode om at blive informeret om eventuelle hit på indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold, som den har optaget. Medlemsstater, der ønsker at benytte denne mulighed, anmoder skriftligt de øvrige medlemsstater herom.

| b) | Den fuldbyrdende medlemsstat kan tage initiativ til at meddele den indberettende medlemsstat, at der er hit på indberetningen, og at tredjelandsstatsborgeren er nægtet indrejse eller udsendt af Schengenområdet. |
| --- | --- |

b)

Den fuldbyrdende medlemsstat kan tage initiativ til at meddele den indberettende medlemsstat, at der er hit på indberetningen, og at tredjelandsstatsborgeren er nægtet indrejse eller udsendt af Schengenområdet.

| c) | Når der er gennemført en foranstaltning på grundlag af et hit, sender SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat en G-formular til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat. Der sendes også en G-formular i tilfælde af et hit, når det er nødvendigt med flere oplysninger for at gennemføre foranstaltningen. |
| --- | --- |

c)

Når der er gennemført en foranstaltning på grundlag af et hit, sender SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat en G-formular til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat. Der sendes også en G-formular i tilfælde af et hit, når det er nødvendigt med flere oplysninger for at gennemføre foranstaltningen.

| d) | Når oplysningerne i litra c) er modtaget fra den indberettende medlemsstat:






  i) | hvis foranstaltningen gennemføres, underretter den fuldbyrdende medlemsstat SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en M-formular (ikke endnu en G-formular for samme hit) |
| --- | --- | --- |

d)

Når oplysningerne i litra c) er modtaget fra den indberettende medlemsstat:

i)

hvis foranstaltningen gennemføres, underretter den fuldbyrdende medlemsstat SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en M-formular (ikke endnu en G-formular for samme hit)

| ii) | hvis foranstaltningen ikke gennemføres, underretter den fuldbyrdende medlemsstat SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en H-formular, eller |
| --- | --- |

ii)

hvis foranstaltningen ikke gennemføres, underretter den fuldbyrdende medlemsstat SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en H-formular, eller

| iii) | hvis det er nødvendigt med yderligere konsultation, sker dette ved brug af en M-formular |
| --- | --- |

iii)

hvis det er nødvendigt med yderligere konsultation, sker dette ved brug af en M-formular

| iv) | der anvendes en N- eller O-formular til den afsluttende formularudveksling i en konsultationsprocedure. |
| --- | --- |

iv)

der anvendes en N- eller O-formular til den afsluttende formularudveksling i en konsultationsprocedure.

| e) | Hvis en indberettet tredjelandsstatsborger lokaliseres på en medlemsstats område, sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor på anmodning herom de oplysninger, der er nødvendige for at udsende den pågældende person. Afhængig af den fuldbyrdende medlemsstats behov skal disse oplysninger anført på en M-formular omfatte følgende:






  — | type afgørelse og begrundelse herfor |
| --- | --- | --- |

e)

Hvis en indberettet tredjelandsstatsborger lokaliseres på en medlemsstats område, sender den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor på anmodning herom de oplysninger, der er nødvendige for at udsende den pågældende person. Afhængig af den fuldbyrdende medlemsstats behov skal disse oplysninger anført på en M-formular omfatte følgende:

—

type afgørelse og begrundelse herfor

| — | den myndighed, der har truffet afgørelsen |
| --- | --- |

—

den myndighed, der har truffet afgørelsen

| — | dato for afgørelsen |
| --- | --- |

—

dato for afgørelsen

| — | dato for meddelelse af afgørelsen (den dato, hvor afgørelsen blev meddelt) |
| --- | --- |

—

dato for meddelelse af afgørelsen (den dato, hvor afgørelsen blev meddelt)

| — | dato for gennemførelsen af afgørelsen |
| --- | --- |

—

dato for gennemførelsen af afgørelsen

| — | afgørelsens udløbsdato eller gyldighedsperiode |
| --- | --- |

—

afgørelsens udløbsdato eller gyldighedsperiode

| — | oplysninger om, hvorvidt den pågældende person er dømt og sanktionens art. |
| --- | --- |

—

oplysninger om, hvorvidt den pågældende person er dømt og sanktionens art.

Hvis en indberettet person lokaliseres ved grænsen, skal de procedurer, der er fastsat i Schengengrænsekodeksen og af den indberettende medlemsstat, iværksættes.

Det kan ligeledes være nødvendigt omgående at udveksle supplerende oplysninger via SIRENE-kontorerne i særlige tilfælde for at identificere en person med sikkerhed.

4.8.   Udveksling af oplysninger efter et hit vedrørende en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed

For en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, jf. direktiv 2004/38/EF gælder der særlige regler (30).

Hvis der er hit på en tredjelandsstatsborger, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, jf. direktiv 2004/38/EF, gælder der særlige regler (se dog indledningen til afsnit 4 om Schweiz' holdning). Der benyttes følgende procedure:

| a) | På den kompetente myndigheds anmodning skal SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat straks kontakte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en G-formular for at indhente de oplysninger, der er nødvendige for hurtigst muligt at beslutte, hvilke foranstaltninger der skal træffes |
| --- | --- |

a)

På den kompetente myndigheds anmodning skal SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat straks kontakte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en G-formular for at indhente de oplysninger, der er nødvendige for hurtigst muligt at beslutte, hvilke foranstaltninger der skal træffes

| b) | Ved modtagelsen af anmodningen om oplysninger skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat straks begynde at indsamle de krævede oplysninger og snarest muligt sende dem til SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat |
| --- | --- |

b)

Ved modtagelsen af anmodningen om oplysninger skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat straks begynde at indsamle de krævede oplysninger og snarest muligt sende dem til SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat

| c) | SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal forhøre sig hos den kompetente myndighed, hvis disse oplysninger endnu ikke er tilgængelige, om indberetningen kan opretholdes i overensstemmelse med direktiv 2004/38/EF. Hvis den kompetente myndighed beslutter sig for at opretholde indberetningen, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat informere alle de andre SIRENE-kontorer herom ved brug af en M-formular |
| --- | --- |

c)

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal forhøre sig hos den kompetente myndighed, hvis disse oplysninger endnu ikke er tilgængelige, om indberetningen kan opretholdes i overensstemmelse med direktiv 2004/38/EF. Hvis den kompetente myndighed beslutter sig for at opretholde indberetningen, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat informere alle de andre SIRENE-kontorer herom ved brug af en M-formular

| d) | Den fuldbyrdende medlemsstat skal via sit SIRENE-kontor underrette SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om, hvorvidt de krævede foranstaltninger er blevet truffet (ved brug af en M-formular) eller ej (ved brug af en H-formular) (31). |
| --- | --- |

d)

Den fuldbyrdende medlemsstat skal via sit SIRENE-kontor underrette SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om, hvorvidt de krævede foranstaltninger er blevet truffet (ved brug af en M-formular) eller ej (ved brug af en H-formular) (31).

4.9.   Udveksling af oplysninger, hvis en medlemsstat i mangel af et hit opdager, at der findes en indberetning om nægtelse af indrejse for en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed

Hvis en medlemsstat i mangel af et hit opdager, at der findes en indberetning om nægtelse af indrejse for en tredjelandsstatsborger, som er omfattet af retten til fri bevægelighed, skal SIRENE-kontoret i denne medlemsstat på anmodning af den kompetente myndighed sende en M-formular til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, som informerer om dette forhold.

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal forhøre sig hos den kompetente myndighed, hvis disse oplysninger endnu ikke er tilgængelige, om indberetningen kan opbevares i overensstemmelse med direktiv 2004/38/EF. Hvis den kompetente myndighed beslutter sig for at opretholde indberetningen, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat informere alle de andre SIRENE-kontorer herom ved brug af en M-formular.

4.10.   Sletning af indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold

Med forbehold af de særlige procedurer i artikel 25 i Schengenkonventionen og i artikel 5, stk. 4, litra a) og c), i Schengengrænsekodeksen skal indberetninger om nægtelse af indrejse eller ophold for tredjelandsstatsborgere slettes, når:

| a) | indberetningen udløber |
| --- | --- |

a)

indberetningen udløber

| b) | beslutningen om sletning er truffet af den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat |
| --- | --- |

b)

beslutningen om sletning er truffet af den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat

| c) | fristen for nægtelse af indrejse er udløbet, hvis den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har fastsat en frist i sin beslutning eller |
| --- | --- |

c)

fristen for nægtelse af indrejse er udløbet, hvis den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har fastsat en frist i sin beslutning eller

| d) | der er erhvervet statsborgerskab i en af medlemsstaterne. Hvis SIRENE-kontoret i en anden medlemsstat end den indberettende bliver opmærksom på erhvervelsen af statsborgerskab, konsulterer førstnævnte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat og sender eventuelt en J-formular i overensstemmelse med proceduren for berigtigelse eller sletning af oplysninger, der er juridisk eller faktuelt ukorrekte (se punkt 2.7). |
| --- | --- |

d)

der er erhvervet statsborgerskab i en af medlemsstaterne. Hvis SIRENE-kontoret i en anden medlemsstat end den indberettende bliver opmærksom på erhvervelsen af statsborgerskab, konsulterer førstnævnte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat og sender eventuelt en J-formular i overensstemmelse med proceduren for berigtigelse eller sletning af oplysninger, der er juridisk eller faktuelt ukorrekte (se punkt 2.7).

5.   INDBERETNINGER OM FORSVUNDNE PERSONER (ARTIKEL 32 I SIS II-AFGØRELSEN)

5.1.   Flere indberetninger om samme person

Se den generelle procedure i afsnit 2.2.

5.2.   Identitetsmisbrug

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.1.

5.3.   Registrering af et kaldenavn

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.2.

5.4.   Indsættelse af en påtegning

Der kan opstå situationer, hvor der er hit på en indberetning om en forsvunden person, og de kompetente myndigheder i den fuldbyrdende medlemsstat beslutter, at de ønskede foranstaltninger ikke kan træffes, og/eller at der ikke vil blive truffet yderligere foranstaltninger vedrørende indberetningen. En sådan beslutning kan træffes, selv om myndighederne i den indberettende medlemsstat beslutter at opretholde indberetningen i SIS II. I den situation kan den fuldbyrdende medlemsstat anmode om indsættelse af en påtegning, når hittet opstår. For så vidt angår indsættelse af en påtegning, skal de generelle procedurer i afsnit 2.6 følges.

Der er ingen andre foranstaltninger, der skal træffes i forbindelse med forsvundne personer.

5.5.   Tilvejebringelse af detaljerede oplysninger om forsvundne mindreårige og andre personer, der vurderes at være i fare

SIRENE-kontorerne skal have umiddelbar adgang til alle relevante supplerende oplysninger på nationalt plan om indberetninger vedrørende forsvundne personer, således at de kan fuldt ud kan spille deres rolle med henblik på at opnå et positivt udfald, fremme identifikationen af den pågældende person og hurtigt fremsende supplerende oplysninger om sagsrelaterede forhold. Relevante supplerende oplysninger kan navnlig omfatte nationale afgørelser om forældremyndigheden over et barn eller en sårbar person eller anmodninger om anvendelse af varslingssystemer for forsvundne børn (»Child Alert«).

Da ikke alle sårbare forsvundne personer vil krydse nationale grænser, skal der træffes beslutninger om tilvejebringelse af supplerende oplysninger (detaljerede oplysninger), og der skal tages stilling til modtagerne heraf fra sag til sag under inddragelse af samtlige forhold. Efter en beslutning på nationalt plan vedrørende omfanget af den nødvendige fremsendelse af supplerende oplysninger skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat, hvor det er relevant, træffe én af følgende foranstaltninger:

| a) | bevare oplysningerne med henblik på at kunne fremsende supplerende oplysninger på anmodning fra en anden medlemsstat |
| --- | --- |

a)

bevare oplysningerne med henblik på at kunne fremsende supplerende oplysninger på anmodning fra en anden medlemsstat

| b) | fremsende en M-formular til det kompetente SIRENE-kontor, hvis undersøgelser giver indicier for et sandsynligt opholdssted for den forsvundne person |
| --- | --- |

b)

fremsende en M-formular til det kompetente SIRENE-kontor, hvis undersøgelser giver indicier for et sandsynligt opholdssted for den forsvundne person

| c) | fremsende en M-formular til alle de kompetente SIRENE-kontorer på grundlag af omstændighederne bag personens forsvinden med henblik på at kunne levere alle oplysninger vedrørende personen inden for kort tid. |
| --- | --- |

c)

fremsende en M-formular til alle de kompetente SIRENE-kontorer på grundlag af omstændighederne bag personens forsvinden med henblik på at kunne levere alle oplysninger vedrørende personen inden for kort tid.

I tilfælde af en forsvunden person i højrisikogruppen skal felt 311 i M-formularen starte med ordet »HASTER« og en begrundelse for sagens hastende karakter. (Når den forsvundne mindreårige er uledsaget (32), anføres der »uledsaget mindreårig«). Sagens hastende karakter kan underbygges af et telefonopkald, hvor M-formularens vigtighed og dens hastende karakter fremhæves.

Der skal anvendes en fælles metode til registrering af strukturerede supplerende oplysninger i en aftalt rækkefølge for en forsvunden person i en højrisikogruppe (33). Det registreres i felt 083 på M-formularen.

Når oplysningerne er modtaget af SIRENE-kontoret, skal de med henblik på at optimere mulighederne for at lokalisere personen på en målrettet og begrundet måde videreformidles i den udstrækning, det er relevant, til:

| a) | relevante grænseovergange |
| --- | --- |

a)

relevante grænseovergange

| b) | de kompetente administrative myndigheder og politimyndigheder med henblik på lokalisering og beskyttelse af personer |
| --- | --- |

b)

de kompetente administrative myndigheder og politimyndigheder med henblik på lokalisering og beskyttelse af personer

| c) | de relevante konsulære myndigheder i den indberettende medlemsstat, efter at der har været hit på indberetningen i SIS II. |
| --- | --- |

c)

de relevante konsulære myndigheder i den indberettende medlemsstat, efter at der har været hit på indberetningen i SIS II.

5.6.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

Se den generelle procedure i afsnit 2.3.

Endvidere gælder følgende:

| a) | SIRENE-kontorerne fremsender så vidt muligt relevante lægelige oplysninger om de(n) forsvundne person(er), når der skal træffes beskyttelsesforanstaltninger i deres henseende.
  De fremsendte oplysninger opbevares kun så længe, det er strengt nødvendigt, og anvendes kun som led i lægebehandlingen af den pågældende person. |
| --- | --- |

a)

SIRENE-kontorerne fremsender så vidt muligt relevante lægelige oplysninger om de(n) forsvundne person(er), når der skal træffes beskyttelsesforanstaltninger i deres henseende.

De fremsendte oplysninger opbevares kun så længe, det er strengt nødvendigt, og anvendes kun som led i lægebehandlingen af den pågældende person.

| b) | Den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor giver altid meddelelse om en persons opholdssted til den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor. |
| --- | --- |

b)

Den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor giver altid meddelelse om en persons opholdssted til den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor.

| c) | I overensstemmelse med artikel 33, stk. 2, i SIS II-afgørelsen må oplysninger om, hvor en forsvundet person, der er myndig, opholder sig, kun videregives med den pågældendes samtykke til den person, der meldte den pågældende forsvundet (34). Tilladelsen skal være skriftlig, eller der skal som minimum foreligge en skriftlig registrering. Hvis tilladelse nægtes, skal dette ske skriftligt eller registreres officielt. De kompetente myndigheder kan meddele den person, der meldte en anden forsvundet, at indberetningen er blevet slettet som følge af et hit. |
| --- | --- |

c)

I overensstemmelse med artikel 33, stk. 2, i SIS II-afgørelsen må oplysninger om, hvor en forsvundet person, der er myndig, opholder sig, kun videregives med den pågældendes samtykke til den person, der meldte den pågældende forsvundet (34). Tilladelsen skal være skriftlig, eller der skal som minimum foreligge en skriftlig registrering. Hvis tilladelse nægtes, skal dette ske skriftligt eller registreres officielt. De kompetente myndigheder kan meddele den person, der meldte en anden forsvundet, at indberetningen er blevet slettet som følge af et hit.

5.7.   Sletning af indberetninger om forsvundne personer

Hvis den indberettende medlemsstat oplever en betydelig forsinkelse med sletning af indberetningen, skal denne forsinkelse meddeles SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat, således at indberetningen kan forsynes med en påtegning, jf. afsnit 5.4 i SIRENE-håndbogen.

5.7.1.   Mindreårige

En indberetning skal slettes, når:

| a) | sagen er løst (dvs. når den mindreårige er hjemsendt); de kompetente myndigheder i den fuldbyrdende medlemsstat har truffet en beslutning om, hvem der har ansvaret for barnet) |
| --- | --- |

a)

sagen er løst (dvs. når den mindreårige er hjemsendt); de kompetente myndigheder i den fuldbyrdende medlemsstat har truffet en beslutning om, hvem der har ansvaret for barnet)

| b) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

b)

indberetningen udløber, eller

| c) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning. |
| --- | --- |

c)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning.

5.7.2.   Voksne, hvor der ikke kræves beskyttelsesforanstaltninger

En indberetning skal slettes, når:

| a) | den nødvendige foranstaltning er truffet (opholdssted bekræftet af den fuldbyrdende medlemsstat) |
| --- | --- |

a)

den nødvendige foranstaltning er truffet (opholdssted bekræftet af den fuldbyrdende medlemsstat)

| b) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

b)

indberetningen udløber, eller

| c) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet afgørelse. |
| --- | --- |

c)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet afgørelse.

5.7.3.   Voksne, hvor der kræves beskyttelsesforanstaltninger

En indberetning skal slettes, når:

| a) | den nødvendige foranstaltning er under udførelse (personen taget i varetægt) |
| --- | --- |

a)

den nødvendige foranstaltning er under udførelse (personen taget i varetægt)

| b) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

b)

indberetningen udløber, eller

| c) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning. |
| --- | --- |

c)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning.

Med forbehold af national lovgivning, kan en indberetning, når en person officielt er taget i varetægt, tilbageholdes, indtil den pågældende person er blevet hjemsendt.

6.   INDBERETNINGER OM PERSONER MED HENBLIK PÅ RETSFORFØLGNING (ARTIKEL 34 I SIS II-AFGØRELSEN)

6.1.   Flere indberetninger om samme person

Se den generelle procedure i afsnit 2.2.

6.2.   Identitetsmisbrug

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.1.

6.3.   Registrering af et kaldenavn

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.2.

6.4.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

Se den generelle procedure i afsnit 2.3.

Endvidere gælder følgende:

| a) | Der skal ved brug af alle de midler, der er tilladt i medfør af den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor personen opholder sig, fremskaffes oplysninger om dennes reelle opholdssted eller bopæl. |
| --- | --- |

a)

Der skal ved brug af alle de midler, der er tilladt i medfør af den nationale lovgivning i den medlemsstat, hvor personen opholder sig, fremskaffes oplysninger om dennes reelle opholdssted eller bopæl.

| b) | Der skal være nationale procedurer, hvor det er relevant, med henblik på at sikre, at indberetninger kun bevares i SIS II i det tidsrum, det er nødvendigt for at opfylde de formål, hvortil de blev registreret. |
| --- | --- |

b)

Der skal være nationale procedurer, hvor det er relevant, med henblik på at sikre, at indberetninger kun bevares i SIS II i det tidsrum, det er nødvendigt for at opfylde de formål, hvortil de blev registreret.

SIRENE-kontorerne kan fremsende supplerende oplysninger om indberetninger efter artikel 34 i SIS II-afgørelsen, og de kan i den forbindelse handle på de retlige myndigheders vegne, når disse oplysninger falder ind under den gensidige retshjælp.

6.5.   Sletning af indberetninger om personer med henblik på retsforfølgning

En indberetning skal slettes, når:

| a) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat er blevet underrettet om personens opholdssted. Når der ikke kan handles på grundlag af de fremsendte oplysninger (f.eks. forkert adresse eller ingen fast bopæl), skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat underrette SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat for at løse problemet |
| --- | --- |

a)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat er blevet underrettet om personens opholdssted. Når der ikke kan handles på grundlag af de fremsendte oplysninger (f.eks. forkert adresse eller ingen fast bopæl), skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat underrette SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat for at løse problemet

| b) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

b)

indberetningen udløber, eller

| c) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning. |
| --- | --- |

c)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning.

Når der er opnået et hit i en medlemsstat og adresseoplysningerne er fremsendt til den indberettende medlemsstat og et efterfølgende hit i denne medlemsstat viser de samme adresseoplysninger, skal hittet registreres i den fuldbyrdende medlemsstat, men der skal hverken videresendes adresseoplysninger eller G-formular til den indberettende medlemsstat. I sådanne tilfælde skal den fuldbyrdende medlemsstat underrette den indberettende medlemsstat om de gentagne hit, og den indberettende medlemsstat skal overveje behovet for at beholde indberetningen.

7.   INDBERETNINGER MED HENBLIK PÅ DISKRET ELLER MÅLRETTET KONTROL (ARTIKEL 36 I SIS II-AFGØRELSEN)

7.1.   Flere indberetninger om samme person

Se den generelle procedure i afsnit 2.2.

7.2.   Identitetsmisbrug

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.1.

7.3.   Registrering af et kaldenavn

Se den generelle procedure i afsnit 2.11.2.

7.4.   Information af de øvrige medlemsstater ved registrering af indberetninger

Ved registrering af en indberetning skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat underrette alle andre SIRENE-kontorer ved brug af en M-formular i følgende tilfælde:

| a) | når der foretages en indberetning med henblik på diskret eller målrettet kontrol med anmodning om, at hit omgående meddeles det indberettende SIRENE-kontor; på M formularen anføres »ARTIKEL 36, STK. 2, i SIS II-afgørelsen — øjeblikkelig handling« eller »ARTIKEL 36, STK. 3, i SIS II-afgørelsen — øjeblikkelig handling«. Begrundelse for øjeblikkelig handling skal også anføres i felt 083 på en M-formular, eller |
| --- | --- |

a)

når der foretages en indberetning med henblik på diskret eller målrettet kontrol med anmodning om, at hit omgående meddeles det indberettende SIRENE-kontor; på M formularen anføres »ARTIKEL 36, STK. 2, i SIS II-afgørelsen — øjeblikkelig handling« eller »ARTIKEL 36, STK. 3, i SIS II-afgørelsen — øjeblikkelig handling«. Begrundelse for øjeblikkelig handling skal også anføres i felt 083 på en M-formular, eller

| b) | en myndighed, der er ansvarlig for national sikkerhed anmoder om, at der foretages en indberetning, jf. artikel 36, stk. 3, i SIS II-afgørelsen; på M formularen skal den anføre »ARTIKEL 36, STK. 3, i SIS II-afgørelsen«. |
| --- | --- |

b)

en myndighed, der er ansvarlig for national sikkerhed anmoder om, at der foretages en indberetning, jf. artikel 36, stk. 3, i SIS II-afgørelsen; på M formularen skal den anføre »ARTIKEL 36, STK. 3, i SIS II-afgørelsen«.

Hvis indberetningen er foretaget i henhold til artikel 36, stk. 3, i SIS II-afgørelsen, skal M-formularen i felt 080 indeholde navnet på den myndighed, der anmoder om registrering af indberetningen, først på den indberettende medlemsstats sprog og dernæst på engelsk samt dens kontaktoplysninger i felt 081 i et format, der ikke kræver oversættelse.

Bestemte oplysningers fortrolighed skal garanteres i overensstemmelse med national lovgivning, herunder at holde kontakten mellem SIRENE-kontorerne adskilt fra al kontakt mellem de tjenester, der er ansvarlige for den nationale sikkerhed.

7.5.   Indsættelse af en påtegning

Se den generelle procedure i afsnit 2.6.

Der skal ikke træffes andre foranstaltninger i forbindelse med diskret eller målrettet kontrol.

Hvis den nationale sikkerhedstjeneste i den fuldbyrdende medlemsstat beslutter, at indberetningen kræver en påtegning, skal den kontakte det nationale SIRENE-kontor og meddele det, at den krævede foranstaltning ikke kan gennemføres. SIRENE-kontoret skal derefter kræve indsættelse af en påtegning ved at sende en F-formular til den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor. Som det er tilfældet med andre anmodninger om indsættelse af en påtegning, skal der gives en begrundelse. Det er imidlertid ikke nødvendigt at give oplysninger om anliggender af følsom karakter (se også afsnit 7.6 (b) nedenfor).

7.6.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

Se den generelle procedure i afsnit 2.3.

Endvidere gælder følgende:

| a) | Når der er hit på en indberetning, der er optaget i henhold til artikel 36, stk. 3, i SIS II-afgørelsen, informerer den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor om resultaterne (med henblik på enten diskret eller målrettet kontrol) ved brug af en G-formular. Samtidig underretter den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor sin egen kompetente myndighed med ansvar for statens sikkerhed. |
| --- | --- |

a)

Når der er hit på en indberetning, der er optaget i henhold til artikel 36, stk. 3, i SIS II-afgørelsen, informerer den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor den indberettende medlemsstats SIRENE-kontor om resultaterne (med henblik på enten diskret eller målrettet kontrol) ved brug af en G-formular. Samtidig underretter den fuldbyrdende medlemsstats SIRENE-kontor sin egen kompetente myndighed med ansvar for statens sikkerhed.

| b) | Der kræves en særlig procedure for at sikre bestemte oplysningers fortrolighed. Derfor bør kontakterne mellem de myndigheder, som er ansvarlige for statens sikkerhed, holdes adskilt fra kontakten mellem SIRENE-kontorerne. Begrundelsen for at anmode om en påtegning skal derfor drøftes direkte mellem de myndigheder, der har ansvaret for statens sikkerhed, og ikke mellem SIRENE-kontorerne. |
| --- | --- |

b)

Der kræves en særlig procedure for at sikre bestemte oplysningers fortrolighed. Derfor bør kontakterne mellem de myndigheder, som er ansvarlige for statens sikkerhed, holdes adskilt fra kontakten mellem SIRENE-kontorerne. Begrundelsen for at anmode om en påtegning skal derfor drøftes direkte mellem de myndigheder, der har ansvaret for statens sikkerhed, og ikke mellem SIRENE-kontorerne.

| c) | Når der er hit på en indberetning, som kræver, at hittet øjeblikkeligt rapporteres, skal der uden ophør sendes en G-formular til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat. |
| --- | --- |

c)

Når der er hit på en indberetning, som kræver, at hittet øjeblikkeligt rapporteres, skal der uden ophør sendes en G-formular til SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat.

7.7.   Sletning af indberetninger om diskret eller målrettet kontrol

En indberetning skal slettes, når:

| a) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

a)

indberetningen udløber, eller

| b) | den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning. |
| --- | --- |

b)

den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat har truffet beslutning om sletning.

7.8.   Den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR)

Se afsnit 9.

8.   INDBERETNINGER OM GENSTANDE, DER SKAL BESLAGLÆGGES ELLER ANVENDES SOM BEVISMIDLER (ARTIKEL 38 I SIS II-AFGØRELSEN)

8.1.   Flere indberetninger

Se den generelle procedure i afsnit 2.2.

8.2.   Indberetninger af køretøjer

8.2.1.   Undersøgelse af, om der findes flere indberetninger om samme køretøj

De obligatoriske identitetskriterier for undersøgelse af, om der findes flere indberetninger om samme køretøj, omfatter:

| a) | indregistreringsnummer/nummerplade, og/eller |
| --- | --- |

a)

indregistreringsnummer/nummerplade, og/eller

| b) | køretøjets identifikationsnummer (VIN). |
| --- | --- |

b)

køretøjets identifikationsnummer (VIN).

Begge numre kan figurere i SIS II.

Hvis det ved optagelsen af en ny indberetning viser sig, at samme VIN og/eller indregistreringsnummer allerede findes i SIS II, formodes det, at den nye indberetning vil resultere i flere indberetninger om samme køretøj. Denne kontrol er imidlertid kun effektiv, hvis der anvendes de samme kriterier. Det er derfor ikke altid muligt at foretage en sammenligning.

SIRENE-kontoret skal henlede brugernes opmærksomhed på de problemer, der kan opstå, hvis kun et af numrene sammenlignes, VIN twin-køretøjer og genbrug af nummerplader. Et positivt svar er ikke automatisk ensbetydende med et hit, og et negativt svar betyder ikke, at der ikke findes en indberetning vedrørende køretøjet.

Identitetskriterierne til bestemmelse af, om to indberetninger af køretøjer er identiske, er angivet i afsnit 2.2.3.

De konsultationsprocedurer til undersøgelse af, om der findes flere og uforenelige indberetninger, som SIRENE-kontorerne skal følge for køretøjer, skal være de samme som for personer. For så vidt angår de generelle procedurer henvises til afsnit 2.2.

SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat skal, indtil indberetningen er slettet, bevare anmodninger om nye indberetninger, som er blevet afvist efter konsultationer i henhold til ovennævnte bestemmelser.

8.2.2.   VIN twins

VIN-twin betegner et køretøj af samme type med det samme identifikationsnummer (VIN) som et køretøj, der er optaget i SIS II (f.eks. tilhører en traktor eller en motorcykel med det samme VIN ikke denne kategori). Følgende særlige procedure finder anvendelse for at undgå de negative konsekvenser af en gentagen beslaglæggelse af det oprindeligt indregistrerede køretøj med det samme VIN.

| a) | Hvis der kan være tale om et VIN twin-køretøj, skal SIRENE-kontoret, hvor det er relevant:






  i) | sikre, at der ikke er fejl i SIS II-indberetningen, og at oplysningerne i indberetningen er så fuldstændige som muligt |
| --- | --- | --- |

a)

Hvis der kan være tale om et VIN twin-køretøj, skal SIRENE-kontoret, hvor det er relevant:

i)

sikre, at der ikke er fejl i SIS II-indberetningen, og at oplysningerne i indberetningen er så fuldstændige som muligt

| ii) | kontrollere de omstændigheder i sagen, som giver anledning til en indberetning i SIS II |
| --- | --- |

ii)

kontrollere de omstændigheder i sagen, som giver anledning til en indberetning i SIS II

| iii) | fastlægge begge køretøjers historik |
| --- | --- |

iii)

fastlægge begge køretøjers historik

| iv) | anmode om en grundig kontrol af det beslaglagte køretøj, især af dets VIN, med henblik på at få verificeret, om det er det lovligt indregistrerede køretøj. |
| --- | --- |

iv)

anmode om en grundig kontrol af det beslaglagte køretøj, især af dets VIN, med henblik på at få verificeret, om det er det lovligt indregistrerede køretøj.

Alle involverede SIRENE-kontorer skal arbejde tæt sammen om sådanne foranstaltninger.

| b) | Når det bekræftes, at det drejer sig om et VIN twin-køretøj, skal den indberettende medlemsstat kontrollere, om det er nødvendigt at opretholde indberetningen i SIS II. Hvis medlemsstaten beslutter at opretholde indberetningen i SIS II, skal den indberettende medlemsstat:






  i) | tilføje en bemærkning til køretøjet »Mistanke om kloning« (35) i indberetningen |
| --- | --- | --- |

b)

Når det bekræftes, at det drejer sig om et VIN twin-køretøj, skal den indberettende medlemsstat kontrollere, om det er nødvendigt at opretholde indberetningen i SIS II. Hvis medlemsstaten beslutter at opretholde indberetningen i SIS II, skal den indberettende medlemsstat:

i)

tilføje en bemærkning til køretøjet »Mistanke om kloning« (35) i indberetningen

| ii) | opfordre ejeren af det oprindelige køretøj til med dennes udtrykkelige tilladelse og i henhold til national lovgivning at give SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat alle relevante oplysninger for at undgå de negative konsekvenser af den fejlagtige identifikation |
| --- | --- |

ii)

opfordre ejeren af det oprindelige køretøj til med dennes udtrykkelige tilladelse og i henhold til national lovgivning at give SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat alle relevante oplysninger for at undgå de negative konsekvenser af den fejlagtige identifikation

| iii) | sende en M-formular via SIRENE-kontoret til alle andre SIRENE-kontorer, herunder eventuelt med de kendetegn eller træk, der beskriver det oprindelige køretøj, og som adskiller det fra det køretøj, der er registreret i SIS II. På M- formularen skal der i felt 083 tydeligt anføres »OPRINDELIGT KØRETØJ«. |
| --- | --- |

iii)

sende en M-formular via SIRENE-kontoret til alle andre SIRENE-kontorer, herunder eventuelt med de kendetegn eller træk, der beskriver det oprindelige køretøj, og som adskiller det fra det køretøj, der er registreret i SIS II. På M- formularen skal der i felt 083 tydeligt anføres »OPRINDELIGT KØRETØJ«.

| c) | Hvis bemærkningen »Mistanke om kloning« dukker op vedrørende køretøjet, når der søges i SIS, skal den bruger, der foretager kontrollen, kontakte det nationale SIRENE-kontor og indhente supplerende oplysninger for at få afklaret, om det kontrollerede køretøj er det eftersøgte køretøj, eller det oprindelige køretøj. |
| --- | --- |

c)

Hvis bemærkningen »Mistanke om kloning« dukker op vedrørende køretøjet, når der søges i SIS, skal den bruger, der foretager kontrollen, kontakte det nationale SIRENE-kontor og indhente supplerende oplysninger for at få afklaret, om det kontrollerede køretøj er det eftersøgte køretøj, eller det oprindelige køretøj.

| d) | Hvis det under kontrollen fastslås, at oplysningerne på M-formularen ikke længere er ajour, skal SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat kontakte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat for at kontrollere, hvem der på det aktuelle tidspunkt ejer køretøjet. Sidstnævnte SIRENE-kontor skal sende en ny M-formular, hvor det tydeligt i felt 083 anføres »OPRINDELIGT KØRETØJ«. |
| --- | --- |

d)

Hvis det under kontrollen fastslås, at oplysningerne på M-formularen ikke længere er ajour, skal SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat kontakte SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat for at kontrollere, hvem der på det aktuelle tidspunkt ejer køretøjet. Sidstnævnte SIRENE-kontor skal sende en ny M-formular, hvor det tydeligt i felt 083 anføres »OPRINDELIGT KØRETØJ«.

8.3.   Udveksling af oplysninger i tilfælde af et hit

SIRENE-kontorerne kan fremsende supplerende oplysninger om indberetninger efter artikel 38 i SIS II-afgørelsen, og de kan i den forbindelse handle på de retlige myndigheders vegne, når disse oplysninger falder ind under den gensidige retshjælp i henhold til national lovgivning.

SIRENE-kontorerne skal hurtigst muligt sende supplerende oplysninger ved brug af en P-formular, eventuelt efter anmodning i felt 089 på en G-formular, hvis der er hit på en indberetning med henblik på beslaglæggelse eller anvendelse som bevismiddel for et køretøj, et luftfartøj, en båd eller en container i henhold til artikel 38 i SIS II-afgørelsen.

Da anmodningen haster, og det derfor ikke vil være muligt at indsamle alle oplysninger straks, er det ikke nødvendigt at udfylde alle felter på P-formularen. Der skal dog gøres en indsats for at indsamle oplysninger vedrørende de vigtigste felter: 041, 042, 043, 162, 164, 165, 166, 167 og 169.

Når der er hit på en identificerbar komponent i en genstand, skal SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat underrette SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne ved hittet ved brug af en G-formular, og i felt 090 (Yderligere oplysninger) forklare, at beslaglæggelsen ikke vedrører hele genstanden, men en eller flere komponenter. Når der samtidig findes flere komponenter, der vedrører en indberetning, skal der kun sendes en G-formular. Alle senere hit på indberetningen skal meddeles SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat ved brug af en G-formular. Indberetningen må ikke slettes, medmindre betingelserne i afsnit 8.4 er opfyldt.

8.4.   Sletning af indberetninger om genstande, der skal beslaglægges eller anvendes som bevismidler i straffesager

En indberetning skal slettes i forbindelse med:

| a) | beslaglæggelse af genstanden eller en lignende foranstaltning, når de nødvendige opfølgende udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorerne har fundet sted, eller genstanden omfattes af en anden retslig eller administrativ procedure (f.eks. retslig procedure vedrørende køb i god tro, sager om ejendomsret eller retligt samarbejde om bevismidler) |
| --- | --- |

a)

beslaglæggelse af genstanden eller en lignende foranstaltning, når de nødvendige opfølgende udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorerne har fundet sted, eller genstanden omfattes af en anden retslig eller administrativ procedure (f.eks. retslig procedure vedrørende køb i god tro, sager om ejendomsret eller retligt samarbejde om bevismidler)

| b) | indberetningen udløber, eller |
| --- | --- |

b)

indberetningen udløber, eller

| c) | beslutningen om sletning er truffet af den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat. |
| --- | --- |

c)

beslutningen om sletning er truffet af den kompetente myndighed i den indberettende medlemsstat.

9.   DEN AUTOMATISKE NUMMERPLADEGENKENDELSE (ANPR)

Disse systemer er relevante for indberetninger i henhold til artikel 36 og 38 i SIS II-afgørelsen. På grund af en udbredt anvendelse af den automatiske nummerpladegenkendelse i retshåndhævelsesøjemed er der teknisk mulighed for at opnå en række hit på et køretøj eller en nummerplade inden for et kort tidsrum.

Da nogle websites for den automatiske nummerpladegenkendelse er bemandede, er der mulighed for, at et køretøj lokaliseres, og de ønskede foranstaltninger iværksættes. I det tilfælde skal brugerne af systemet til automatisk nummerpladegenkendelse, før der iværksættes foranstaltninger, kontrollere, at det hit, der er opnået via systemet til automatisk nummerpladegenkendelse, vedrører en indberetning i henhold til artikel 36 eller 38 i SIS II-afgørelsen.

Mange websites for den automatiske nummerpladegenkendelse er imidlertid ikke konstant bemandet. Selv om teknologien således registrerer et køretøjs passage, og der opnås et hit, vil de ønskede foranstaltninger således ikke kunne iværksættes.

For indberetninger i henhold til artikel 36 og artikel 38 gælder det, at hvis de ønskede foranstaltninger ikke kan iværksættes, finder følgende generelle procedure anvendelse:

Der sendes en H-formular for det første hit. Hvis der er brug for supplerende oplysninger om køretøjets færden, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat kontakte SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat bilateralt for at drøfte behovet for oplysninger.

For indberetninger i henhold til artikel 36 finder følgende procedure anvendelse:

| a) | SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informerer SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en G-formular og angiver »ANPR« i felt 086. Hvis der er brug for supplerende oplysninger om køretøjets færden, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat kontakte SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat. |
| --- | --- |

a)

SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informerer SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en G-formular og angiver »ANPR« i felt 086. Hvis der er brug for supplerende oplysninger om køretøjets færden, skal SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat kontakte SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat.

| b) | SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit på en indberetning om målrettet kontrol, således at de ønskede foranstaltninger ikke kunne gennemføres, informerer SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en H-formular og angiver »ANPR« i felt 083 efterfulgt af følgende ordlyd: »Dette hit er opnået ved brug af den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR). Oplys venligst, hvis deres land ønsker at blive informeret om yderligere hit gennem ANPR for dette køretøj eller denne nummerplade, hvor det ikke har været muligt at gennemføre de ønskede foranstaltninger«. |
| --- | --- |

b)

SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit på en indberetning om målrettet kontrol, således at de ønskede foranstaltninger ikke kunne gennemføres, informerer SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en H-formular og angiver »ANPR« i felt 083 efterfulgt af følgende ordlyd: »Dette hit er opnået ved brug af den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR). Oplys venligst, hvis deres land ønsker at blive informeret om yderligere hit gennem ANPR for dette køretøj eller denne nummerplade, hvor det ikke har været muligt at gennemføre de ønskede foranstaltninger«.

| c) | Den indberettende medlemsstat skal afgøre, om indberetningen har opnået sit mål, om den skal slettes, og om der bør gennemføres bilaterale drøftelser om informationsbehov. |
| --- | --- |

c)

Den indberettende medlemsstat skal afgøre, om indberetningen har opnået sit mål, om den skal slettes, og om der bør gennemføres bilaterale drøftelser om informationsbehov.

For indberetninger i henhold til artikel 38 finder følgende procedure anvendelse:

| a) | Når der opnås et hit, og de ønskede foranstaltninger er blevet gennemført, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en G-formular. |
| --- | --- |

a)

Når der opnås et hit, og de ønskede foranstaltninger er blevet gennemført, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en G-formular.

| b) | Når der opnås et hit, og de ønskede foranstaltninger ikke er blevet gennemført, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en H-formular og angive »ANPR« i felt 083 efterfulgt af følgende ordlyd: »Dette hit er opnået ved brug af den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR). Oplys venligst, hvis deres land ønsker at blive informeret om yderligere hit gennem ANPR for dette køretøj eller denne nummerplade, hvor det ikke har været muligt at gennemføre de ønskede foranstaltninger.« |
| --- | --- |

b)

Når der opnås et hit, og de ønskede foranstaltninger ikke er blevet gennemført, skal SIRENE-kontoret i den medlemsstat, der opnår hit, informere SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat om omstændighederne omkring hittet ved brug af en H-formular og angive »ANPR« i felt 083 efterfulgt af følgende ordlyd: »Dette hit er opnået ved brug af den automatiske nummerpladegenkendelse (ANPR). Oplys venligst, hvis deres land ønsker at blive informeret om yderligere hit gennem ANPR for dette køretøj eller denne nummerplade, hvor det ikke har været muligt at gennemføre de ønskede foranstaltninger.«

| c) | Når SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat modtager en sådan H-formular, konsulterer det de kompetente myndigheder, som har ansvaret for at afgøre, om det er nødvendigt at modtage yderligere H-formularer eller bilateralt formidlede oplysninger fra SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat. |
| --- | --- |

c)

Når SIRENE-kontoret i den indberettende medlemsstat modtager en sådan H-formular, konsulterer det de kompetente myndigheder, som har ansvaret for at afgøre, om det er nødvendigt at modtage yderligere H-formularer eller bilateralt formidlede oplysninger fra SIRENE-kontoret i den fuldbyrdende medlemsstat.

10.   STATISTIK

Én gang om året skal SIRENE-kontorerne fremlægge statistikker, der skal sendes til agenturet og Kommissionen. Statistikkerne skal også på anmodning sendes til Den Europæiske Tilsynsførende for Databeskyttelse og de kompetente nationale databeskyttelsesmyndigheder. Statistikkerne skal omfatte antallet af formularer af hver type, der er sendt til hver af medlemsstaterne. Statistikkerne skal også vise antallet af hit og påtegninger. Der skal skelnes mellem hit på indberetninger registreret af en anden medlemsstat og hit på en medlemsstats egne indberetninger.

Tillæg 5 fastlægger procedurer og formater for fremsendelse af statistikker i henhold til dette afsnit.«

---

(1)  Rådets rammeafgørelse 2002/584/RIA af 13. juni 2002 om den europæiske arrestordre og om procedurerne for overgivelse mellem medlemsstaterne (EFT L 190 af 18.7.2002, s. 1).

1

(2)  
  EFT L 239 af 22.9.2000, s. 19.

2

(3)  Eksekutivkomitéens afgørelse af 22. december 1994 om iværksættelse af konventionen om gennemførelse af Schengenaftalen (SCH/com-ex (94) 29 rev. 2. (EFT L 239 af 22.9.2000, s. 130).

3

(4)  Eksekutivkomitéens afgørelse af 7. oktober 1997 (SCH/com-ex 97(27) rev. 4) for Italien og (SCH/com-ex 97(28) rev. 4) for Østrig.

4

(5)  Rådets afgørelse 1999/848/EF af 13. december 1999 om en fuldstændig gennemførelse af Schengenreglerne i Grækenland (EFT L 327 af 21.12.1999, s. 58).

5

(6)  Rådets afgørelse 2000/777/EF af 1. december 2000 om en fuldstændig gennemførelse af Schengenreglerne i Danmark, Finland og Sverige samt i Island og Norge (EFT L 309 af 9.12.2000, s. 24).

6

(7)  Rådets afgørelse 2004/926/EF af 22. december 2004 om iværksættelse af nogle af Schengenreglerne i Det Forenede Kongerige Storbritannien og Nordirland (EUT L 395 af 31.12.2004, s. 70).

7

(8)  
  EFT C 340 af 10.11.1997, s. 92.

8

(9)  Aftale indgået mellem Rådet for Den Europæiske Union og Republikken Island og Kongeriget Norge om disse to staters associering i gennemførelsen, anvendelsen og udviklingen af Schengenreglerne (EFT L 176 af 10.7.1999, s. 36).

9

(10)  
  EUT L 370 af 17.12.2004, s. 78.

10

(11)  
  EUT L 160 af 18.6.2011, s. 3.

11

(12)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 1986/2006 af 20. december 2006 om adgang til anden generation af Schengeninformationssystemet (SIS II) for de tjenester i medlemsstaterne, der har ansvaret for udstedelse af registreringsattester for motorkøretøjer (EUT L 381 af 28.12.2006, s. 1).

12

(13)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EF) nr. 562/2006 af 15. marts 2006 om indførelse af en fællesskabskodeks for personers grænsepassage (Schengengrænsekodeks) (EUT L 105 af 13.4.2006, s. 1).

13

(14)  Uden at det påvirker de andre opgaver SIRENE-kontorerne har på grundlag af de respektive nationale lovgivninger i forbindelse med det politimæssige samarbejde, f.eks. ved anvendelsen af Rådets rammeafgørelse 2006/960/RIA af 18. december 2006 om forenkling af udvekslingen af oplysninger og efterretninger mellem EU-medlemsstaternes retshåndhævende myndigheder (EUT L 386 af 29.12.2006, s. 89).

14

(15)  Rådets afgørelse 2009/371/RIA af 6. april 2009 om oprettelse af Den Europæiske Politienhed (Europol) (EUT L 121 af 15.5.2009, s. 37).

15

(16)  Se også Schengenkataloget, henstillinger og bedste praksis.

16

(17)  Dette andet domæne findes i det tekniske »præproduktionsmiljø«.

17

(18)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (EFT L 281 af 23.11.1995, s. 31).

18

(19)  Rådets rammeafgørelse 2008/977/RIA af 27. november 2008 om beskyttelse af personoplysninger i forbindelse med politisamarbejde og retligt samarbejde i kriminalsager (EUT L 350 af 30.12.2008, s. 60).

19

(20)  Europa-Parlamentets og Rådets forordning (EU) nr. 1077/2011 af 25. oktober 2011 om oprettelse af et europæisk agentur for den operationelle forvaltning af store it-systemer inden for området med frihed, sikkerhed og retfærdighed (EUT L 286 af 1.11.2011, s. 1).

20

(21)  Nogle transportselskaber bruger andre referencenumre. SIS II har en bestemmelse om registrering af andre serienumre end BIC.

21

(22)  På grund af den manglende standardisering af serienumre for genstande er det f.eks. muligt, at to forskellige skydevåben af forskelligt mærke har samme serienummer. Det er ligeledes muligt, at en genstand har samme serienummer som en helt anden genstand, f.eks. et udstedt dokument og en maskine. Når det viser sig, at serienumre er identiske, men der klart er tale om forskellige genstande, kræves der ingen konsultation mellem SIRENE-kontorer. Brugerne skal være klar over, at denne situation kan opstå. Endvidere er det muligt, at en genstand, som f.eks. et pas eller et køretøj, er blevet stjålet eller indberettet i et land og efterfølgende indberettet i oprindelseslandet. Det kan føre til to indberetninger for den samme genstand. Hvis det viser sig at være tilfældet, kan det løses af de involverede SIRENE-kontorer.

22

(23)  For den tekniske gennemførelse se dokumentet om udveksling af oplysninger mellem SIRENE-kontorer, som der henvises til i afsnit 1.10.2.

23

(24)  Se fodnote 23.

24

(25)  Se også afsnit 1.13.1 vedrørende angivelse af sagens hastende karakter i SIRENE-formularer.

25

(26)  Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2004/38/EF af 29. april 2004 om unionsborgeres og deres familiemedlemmers ret til at færdes og opholde sig frit på medlemsstaternes område (EUT L 158 af 30.4.2004, s. 77).

26

(27)  I artikel 30 i direktiv 2004/38/EF fastsættes det, at en person, der nægtes indrejse, skal have en fuldstændig skriftlig meddelelse om grundlaget for denne afgørelse, medmindre hensynet til statens sikkerhed er til hinder herfor.

27

(28)  Artikel 26 i SIS II-forordningen henviser til artikel 15 i traktaten om Den Europæiske Union. Efter Lissabontraktatens ikrafttrædelse blev denne artikel 15 imidlertid til artikel 29 i den konsoliderede udgave af traktaten om Den Europæiske Union.

28

(29)  I tilfælde af indberetninger om nægtelse af indrejse for familiemedlemmer til EU-borgere er det nødvendigt at minde om, at det ikke er muligt rutinemæssigt at konsultere SIS II forud for udstedelsen af en opholdstilladelse til de pågældende. I artikel 10 i direktiv 2004/38/EF findes en liste over de betingelser, tredjelandsstatsborgere, der er familiemedlemmer til EU-borgere, skal opfylde for at få opholdstilladelse i mere end tre måneder i værtsmedlemsstaten. Listen, der er udtømmende, tillader ikke, at der foretages en rutinemæssig konsultation i SIS forud for udstedelsen af opholdskort. I direktivets artikel 27, stk. 3, præciseres det, at medlemsstaterne, når de skønner det påkrævet, kan anmode om oplysninger fra andre medlemsstater udelukkende vedrørende eventuelle tidligere straffe (dvs. ikke alle oplysninger i SIS II). Sådanne forespørgsler må ikke antage en systematisk karakter.

29

(30)  I henhold til direktiv 2004/38/EF kan en person, der er omfattet af retten til fri bevægelighed, kun nægtes indrejse eller ophold af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed, når deres personlige adfærd udgør en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel mod en grundlæggende samfundsinteresse, og når de øvrige kriterier i direktivets artikel 27, stk. 2, er opfyldt. I artikel 27, stk. 2, fastsættes følgende: »Foranstaltninger truffet af hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed skal være i overensstemmelse med proportionalitetsprincippet og kan udelukkende begrundes i vedkommendes personlige adfærd. En tidligere straffedom kan ikke i sig selv begrunde anvendelsen af sådanne foranstaltninger. Den personlige adfærd skal udgøre en reel, umiddelbar og tilstrækkelig alvorlig trussel, der berører en grundlæggende samfundsinteresse. Begrundelser, der ikke vedrører den individuelle sag, eller som har generel præventiv karakter, må ikke anvendes.« Derudover er der yderligere begrænsninger for så vidt angår personer, der har opnået ret til tidsubegrænset ophold, idet de kun kan nægtes indrejse eller ophold af alvorlige hensyn til den offentlige orden eller sikkerhed som fastsat i artikel 28, stk. 2, i direktiv 2004/38/EF.

30

(31)  I henhold til direktiv 2004/38/EF kan den fuldbyrdende medlemsstat ikke begrænse retten til fri bevægelighed for tredjelandsstatsborgere, der er omfattet af retten til fri bevægelighed udelukkende med den begrundelse, at den indberettende medlemsstat opretholder indberetningen, medmindre de betingelser, der er nævnt i fodnote 29 er opfyldt.

31

(32)  Uledsagede mindreårige er børn som defineret i artikel 1 i konventionen om barnets rettigheder af 20. november 1989, som er adskilt fra begge forældre og andre slægtninge, og som er adskilt fra sine to forældre, og som ikke passes af en voksen, som i henhold til loven eller sædvane har ansvaret for at tage sig af barnet.

32

(33)  Oplysninger i forbindelse med forsvinden:

33

| a) | Sted, dato og tidspunkt for personens forsvinden |
| --- | --- |

a)

Sted, dato og tidspunkt for personens forsvinden

| b) | Omstændighederne bag personens forsvinden. |
| --- | --- |

b)

Omstændighederne bag personens forsvinden.

Detaljerede oplysninger om den forsvundne person:

| c) | Formodet alder |
| --- | --- |

c)

Formodet alder

| d) | Højde |
| --- | --- |

d)

Højde

| e) | Hudfarve |
| --- | --- |

e)

Hudfarve

| f) | Farve og frisure |
| --- | --- |

f)

Farve og frisure

| g) | Øjenfarve |
| --- | --- |

g)

Øjenfarve

| h) | Andre fysiske detaljer (f.eks. piercinger, misdannelser, amputationer, tatoveringer, modermærker, ar osv.) |
| --- | --- |

h)

Andre fysiske detaljer (f.eks. piercinger, misdannelser, amputationer, tatoveringer, modermærker, ar osv.)

| i) | Psykologiske oplysninger: selvmordstruet, sindssygdom, aggressiv adfærd osv. |
| --- | --- |

i)

Psykologiske oplysninger: selvmordstruet, sindssygdom, aggressiv adfærd osv.

| j) | Andre oplysninger: nødvendig medicinsk behandling osv. |
| --- | --- |

j)

Andre oplysninger: nødvendig medicinsk behandling osv.

| k) | Tøj på tidspunktet for forsvinden |
| --- | --- |

k)

Tøj på tidspunktet for forsvinden

| l) | Foto: tilgængeligt eller ej. |
| --- | --- |

l)

Foto: tilgængeligt eller ej.

| m) | Ante-mortem formular: tilgængelig eller ej. |
| --- | --- |

m)

Ante-mortem formular: tilgængelig eller ej.

Relaterede oplysninger:

| n) | Person(er), der kunne ledsage ham eller hende (og Schengen-ID, hvis tilgængeligt) |
| --- | --- |

n)

Person(er), der kunne ledsage ham eller hende (og Schengen-ID, hvis tilgængeligt)

| o) | Køretøj(er) i forbindelse med sagen (og Schengen-ID, hvis tilgængeligt) |
| --- | --- |

o)

Køretøj(er) i forbindelse med sagen (og Schengen-ID, hvis tilgængeligt)

| p) | Eventuelt: mobilnummer/sidste »log-in«, kontakt via sociale netværk. |
| --- | --- |

p)

Eventuelt: mobilnummer/sidste »log-in«, kontakt via sociale netværk.

Titlerne på de forskellige underfelter skal ikke medtages som en del af felt 083, men udelukkende referencebogstavet. Når der allerede findes tilgængelige oplysninger i felterne for en indberetning, skal disse oplysninger indgå i indberetningen, herunder fingeraftryk og billeder.

(34)  Af hensyn til klarheden i relation til samtykke i sager om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger se artikel 2, litra h), i direktiv 95/46/EF.

34

(35)  
  »Mistanke om kloning« bruges i de tilfælde, hvor et køretøjs registreringsattest f.eks. stjæles og bruges til at registrere et andet køretøj af samme mærke, model og farve, som også er stjålet.

35

---