# Europeiska unionens L 171/2016

| | ISSN 1977-0820 |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 171 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 59 årgången29 juni 2016 |

ISSN 1977-0820

Europeiska unionens

officiella tidning

L 171

Svensk utgåva

Lagstiftning

59 årgången29 juni 2016

---

| Innehållsförteckning | | I   Lagstiftningsakter | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 av den 8 juni 2016 om avelstekniska och genealogiska villkor för avel, handel med och införsel till unionen av renrasiga avelsdjur, hybridavelssvin och avelsmaterial från dem och om ändring av förordning (EU) nr 652/2014, rådets direktiv 89/608/EEG och 90/425/EEG och om upphävande av vissa akter med avseende på djuravel (förordningen om djuravel) (
  1
  ) | 66 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1013 av den 8 juni 2016 om ändring av förordning (EG) nr 184/2005 om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar (
  1
  ) | 144 |
| | * | Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1014 av den 8 juni 2016 om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 avseende undantag för råvaruhandlare (
  1
  ) | 153 |

Innehållsförteckning

I   Lagstiftningsakter

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (
  1
  )

1

1

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 av den 8 juni 2016 om avelstekniska och genealogiska villkor för avel, handel med och införsel till unionen av renrasiga avelsdjur, hybridavelssvin och avelsmaterial från dem och om ändring av förordning (EU) nr 652/2014, rådets direktiv 89/608/EEG och 90/425/EEG och om upphävande av vissa akter med avseende på djuravel (förordningen om djuravel) (
  1
  )

1

66

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1013 av den 8 juni 2016 om ändring av förordning (EG) nr 184/2005 om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar (
  1
  )

1

144

*

Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1014 av den 8 juni 2016 om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 avseende undantag för råvaruhandlare (
  1
  )

1

153

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Lagstiftningsakter

FÖRORDNINGAR

| 29.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/1 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/1

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/1011

av den 8 juni 2016

om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Prissättningen av finansiella instrument och finansiella avtal är i många fall beroende av att referensvärdena är rättvisande och inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. Allvarliga fall av manipulation på referensräntor såsom Libor och Euribor, liksom påståenden att referensvärden för energi, olja och utländsk valuta har manipulerats, visar att referensvärden kan vara föremål för intressekonflikter. Användningen av skönsmässiga bedömningar, och svaga styrelseformer, gör referensvärdena mer sårbara för manipulation. Brister i index eller tvivel beträffande huruvida de är rättvisande eller har utsatts för otillbörlig påverkan kan undergräva marknadens förtroende, orsaka förluster för konsumenter och investerare och snedvrida realekonomin. Det är därför nödvändigt att se till att referensvärdena och förfarandena för att fastställa dem är rättvisande, väl underbyggda och inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

(1)

Prissättningen av finansiella instrument och finansiella avtal är i många fall beroende av att referensvärdena är rättvisande och inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. Allvarliga fall av manipulation på referensräntor såsom Libor och Euribor, liksom påståenden att referensvärden för energi, olja och utländsk valuta har manipulerats, visar att referensvärden kan vara föremål för intressekonflikter. Användningen av skönsmässiga bedömningar, och svaga styrelseformer, gör referensvärdena mer sårbara för manipulation. Brister i index eller tvivel beträffande huruvida de är rättvisande eller har utsatts för otillbörlig påverkan kan undergräva marknadens förtroende, orsaka förluster för konsumenter och investerare och snedvrida realekonomin. Det är därför nödvändigt att se till att referensvärdena och förfarandena för att fastställa dem är rättvisande, väl underbyggda och inte kan utsättas för otillbörlig påverkan.

| (2) | Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU (4) innehåller vissa krav på tillförlitligheten i de referensvärden som används för att prissätta ett noterat finansiellt instrument. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG (5) innehåller vissa krav på referensvärden som används av emittenter. Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (6) innehåller vissa krav på företags för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) användning av referensvärden. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 (7) innehåller vissa bestämmelser som förbjuder manipulation av referensvärden som används för grossistenergiprodukter. Men dessa rättsakter omfattar bara vissa aspekter av vissa referensvärden och de täcker inte alla svagheter i tillhandahållandet av referensvärden och inte heller alla tillämpningar av finansiella referensvärden inom finanssektorn. |
| --- | --- |

(2)

Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU (4) innehåller vissa krav på tillförlitligheten i de referensvärden som används för att prissätta ett noterat finansiellt instrument. Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG (5) innehåller vissa krav på referensvärden som används av emittenter. Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG (6) innehåller vissa krav på företags för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) användning av referensvärden. Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 (7) innehåller vissa bestämmelser som förbjuder manipulation av referensvärden som används för grossistenergiprodukter. Men dessa rättsakter omfattar bara vissa aspekter av vissa referensvärden och de täcker inte alla svagheter i tillhandahållandet av referensvärden och inte heller alla tillämpningar av finansiella referensvärden inom finanssektorn.

| (3) | Referensvärden är avgörande vid prissättningen av gränsöverskridande transaktioner, och bidrar därmed till en effektivt fungerande inre marknad för ett stort antal olika finansiella instrument och tjänster. Många referensvärden som används som referensräntor i finansiella avtal, i synnerhet bolån, tillhandahålls i en medlemsstat men används av kreditinstitut och konsumenter i andra medlemsstater. Dessutom säkrar sådana kreditinstitut ofta sina risker eller erhåller finansiering för beviljandet av dessa finansiella avtal på den gränsöverskridande interbankmarknaden. Bara ett fåtal medlemsstater har antagit nationella regler om referensvärden, men deras respektive rättsliga ramar för referensvärden visar redan skillnader vad gäller sådana aspekter som tillämpningsområdets omfattning. Dessutom kom den internationella organisationen för värdepapperstillsyn (Iosco), den 17 juli 2013 överens om principer för finansiella referensvärden (Ioscoprinciperna för finansiella referensvärden), principer för organisationer som rapporterar oljepriser av den 5 oktober 2012 (tillsammans Ioscoprinciperna), och eftersom dessa principer ger viss flexibilitet i fråga om deras exakta räckvidd och medel för genomförandet, är det sannolikt att medlemsstaterna kommer att anta regler på nationell nivå som skulle genomföra sådana principer på skilda sätt. |
| --- | --- |

(3)

Referensvärden är avgörande vid prissättningen av gränsöverskridande transaktioner, och bidrar därmed till en effektivt fungerande inre marknad för ett stort antal olika finansiella instrument och tjänster. Många referensvärden som används som referensräntor i finansiella avtal, i synnerhet bolån, tillhandahålls i en medlemsstat men används av kreditinstitut och konsumenter i andra medlemsstater. Dessutom säkrar sådana kreditinstitut ofta sina risker eller erhåller finansiering för beviljandet av dessa finansiella avtal på den gränsöverskridande interbankmarknaden. Bara ett fåtal medlemsstater har antagit nationella regler om referensvärden, men deras respektive rättsliga ramar för referensvärden visar redan skillnader vad gäller sådana aspekter som tillämpningsområdets omfattning. Dessutom kom den internationella organisationen för värdepapperstillsyn (Iosco), den 17 juli 2013 överens om principer för finansiella referensvärden (Ioscoprinciperna för finansiella referensvärden), principer för organisationer som rapporterar oljepriser av den 5 oktober 2012 (tillsammans Ioscoprinciperna), och eftersom dessa principer ger viss flexibilitet i fråga om deras exakta räckvidd och medel för genomförandet, är det sannolikt att medlemsstaterna kommer att anta regler på nationell nivå som skulle genomföra sådana principer på skilda sätt.

| (4) | Dessa olika tillvägagångssätt skulle leda till en fragmentering av den inre marknaden, eftersom administratörer och användare av referensvärden skulle omfattas av olikartade regler i olika medlemsstater. Därför skulle referensvärden som tillhandahålls i en medlemsstat kunna hindras från att användas i andra medlemsstater. I avsaknad av en harmoniserad ram för att säkerställa att referensvärden som tillämpas för finansiella instrument och finansiella avtal, eller för att mäta investeringsfonders resultat, i unionen är rättvisande och utan otillbörlig påverkan är det därför troligt att skillnader i medlemsstaternas rätt kommer att skapa hinder för en smidigt fungerande inre marknad vid fastställandet av referensvärden. |
| --- | --- |

(4)

Dessa olika tillvägagångssätt skulle leda till en fragmentering av den inre marknaden, eftersom administratörer och användare av referensvärden skulle omfattas av olikartade regler i olika medlemsstater. Därför skulle referensvärden som tillhandahålls i en medlemsstat kunna hindras från att användas i andra medlemsstater. I avsaknad av en harmoniserad ram för att säkerställa att referensvärden som tillämpas för finansiella instrument och finansiella avtal, eller för att mäta investeringsfonders resultat, i unionen är rättvisande och utan otillbörlig påverkan är det därför troligt att skillnader i medlemsstaternas rätt kommer att skapa hinder för en smidigt fungerande inre marknad vid fastställandet av referensvärden.

| (5) | Unionens konsumentskyddsregler omfattar inte frågan om korrekt information om referensvärden i finansiella avtal. Till följd av konsumenternas klagomål och tvister som rör tillämpningen av referensvärden i flertalet medlemsstater är det sannolikt att olikartade åtgärder, som bygger på legitima farhågor beträffande konsumentskyddet, skulle komma att antas på nationell nivå, vilket kan leda till fragmentering av den inre marknaden till följd av de olikartade konkurrensvillkor som är kopplade till de olika nivåerna av konsumentskydd. |
| --- | --- |

(5)

Unionens konsumentskyddsregler omfattar inte frågan om korrekt information om referensvärden i finansiella avtal. Till följd av konsumenternas klagomål och tvister som rör tillämpningen av referensvärden i flertalet medlemsstater är det sannolikt att olikartade åtgärder, som bygger på legitima farhågor beträffande konsumentskyddet, skulle komma att antas på nationell nivå, vilket kan leda till fragmentering av den inre marknaden till följd av de olikartade konkurrensvillkor som är kopplade till de olika nivåerna av konsumentskydd.

| (6) | För att den inre marknaden ska fungera korrekt och för att förbättra förutsättningarna för dess funktion, särskilt när det gäller finansmarknaderna, samt för att säkra ett starkt konsument- och investerarskydd är det lämpligt att fastställa en gemensam rättslig ram för referensvärden på unionsnivå. |
| --- | --- |

(6)

För att den inre marknaden ska fungera korrekt och för att förbättra förutsättningarna för dess funktion, särskilt när det gäller finansmarknaderna, samt för att säkra ett starkt konsument- och investerarskydd är det lämpligt att fastställa en gemensam rättslig ram för referensvärden på unionsnivå.

| (7) | Det är lämpligt och nödvändigt att den ramen antas i form av en förordning för att medföra direkta skyldigheter när det gäller tillhandahållande, rapportering och användning av referensvärden som tillämpas på samma sätt inom hela unionen. Eftersom en rättslig ram för tillhandahållande av referensvärden av nödvändighet omfattar åtgärder som anger exakta krav på aspekter som är kopplade till tillhandahållandet av referensvärden, kan även små skillnader om det tillvägagångssätt som vidtagits avseende en av dessa aspekter leda till betydande hinder vid gränsöverskridande tillhandahållande av referensvärden. Därför bör användningen av en förordning som är direkt tillämplig minska risken för att olikartade åtgärder vidtas på nationell nivå, och bör säkerställa ett konsekvent tillvägagångssätt och större rättssäkerhet, samt förhindra förekomsten av betydande hinder vid gränsöverskridande tillhandahållande av referensvärden. |
| --- | --- |

(7)

Det är lämpligt och nödvändigt att den ramen antas i form av en förordning för att medföra direkta skyldigheter när det gäller tillhandahållande, rapportering och användning av referensvärden som tillämpas på samma sätt inom hela unionen. Eftersom en rättslig ram för tillhandahållande av referensvärden av nödvändighet omfattar åtgärder som anger exakta krav på aspekter som är kopplade till tillhandahållandet av referensvärden, kan även små skillnader om det tillvägagångssätt som vidtagits avseende en av dessa aspekter leda till betydande hinder vid gränsöverskridande tillhandahållande av referensvärden. Därför bör användningen av en förordning som är direkt tillämplig minska risken för att olikartade åtgärder vidtas på nationell nivå, och bör säkerställa ett konsekvent tillvägagångssätt och större rättssäkerhet, samt förhindra förekomsten av betydande hinder vid gränsöverskridande tillhandahållande av referensvärden.

| (8) | Förordningen bör ha ett tillräckligt brett tillämpningsområde för att utgöra en förebyggande rättslig ram. Tillhandahållande av referensvärden inbegriper skönsmässiga bedömningar när det gäller fastställandet och är till sin natur föremål för vissa typer av intressekonflikter, vilket innebär att det finns möjligheter och incitament att manipulera referensvärden. Sådana riskfaktorer är gemensamma för alla referensvärden, och bör omfattas av lämplig styrning och kontrollkrav. Graden av risk varierar emellertid och detta kräver alltid olika åtgärder som är anpassade efter varje situation. Eftersom ett referensvärdes sårbarhet och betydelse varierar över tiden skulle en begränsning av tillämpningsområdet med hänvisning till index som för närvarande är viktiga eller sårbara inte undanröja de risker som varje referensvärde innebär i framtiden. Särskilt skulle referensvärden som för närvarande inte är vanligt förekommande kunna komma att användas i framtiden, med resultatet att även en mindre manipulation kan få betydande konsekvenser vid användningen av dem. |
| --- | --- |

(8)

Förordningen bör ha ett tillräckligt brett tillämpningsområde för att utgöra en förebyggande rättslig ram. Tillhandahållande av referensvärden inbegriper skönsmässiga bedömningar när det gäller fastställandet och är till sin natur föremål för vissa typer av intressekonflikter, vilket innebär att det finns möjligheter och incitament att manipulera referensvärden. Sådana riskfaktorer är gemensamma för alla referensvärden, och bör omfattas av lämplig styrning och kontrollkrav. Graden av risk varierar emellertid och detta kräver alltid olika åtgärder som är anpassade efter varje situation. Eftersom ett referensvärdes sårbarhet och betydelse varierar över tiden skulle en begränsning av tillämpningsområdet med hänvisning till index som för närvarande är viktiga eller sårbara inte undanröja de risker som varje referensvärde innebär i framtiden. Särskilt skulle referensvärden som för närvarande inte är vanligt förekommande kunna komma att användas i framtiden, med resultatet att även en mindre manipulation kan få betydande konsekvenser vid användningen av dem.

| (9) | Den kritiska faktorn för den här förordningens tillämpningsområde är om beräkningen av ett referensvärde fastställer värdet på ett finansiellt instrument eller ett finansiellt avtal eller mäter en investeringsfonds resultat. Därför bör inte tillämpningsområdet vara beroende av typen av dataunderlag. Referensvärden som beräknas utifrån ekonomiskt dataunderlag, t.ex. aktiekurser och icke-ekonomiska siffervärden eller andra värden, som exempelvis väderparametrar, bör därför inkluderas. Ramen som anges i denna förordning bör också uppmärksamma att det finns ett stort antal referensvärden samt de olika följder dessa har för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Denna förordning bör även göra det möjligt att vidta åtgärder som står i proportion till de risker som olika referensvärden medför. Den här förordningen bör därför omfatta referensvärden som används för att prissätta finansiella instrument som är börsnoterade eller omfattas av handel på reglerade handelsplatser. |
| --- | --- |

(9)

Den kritiska faktorn för den här förordningens tillämpningsområde är om beräkningen av ett referensvärde fastställer värdet på ett finansiellt instrument eller ett finansiellt avtal eller mäter en investeringsfonds resultat. Därför bör inte tillämpningsområdet vara beroende av typen av dataunderlag. Referensvärden som beräknas utifrån ekonomiskt dataunderlag, t.ex. aktiekurser och icke-ekonomiska siffervärden eller andra värden, som exempelvis väderparametrar, bör därför inkluderas. Ramen som anges i denna förordning bör också uppmärksamma att det finns ett stort antal referensvärden samt de olika följder dessa har för den finansiella stabiliteten och realekonomin. Denna förordning bör även göra det möjligt att vidta åtgärder som står i proportion till de risker som olika referensvärden medför. Den här förordningen bör därför omfatta referensvärden som används för att prissätta finansiella instrument som är börsnoterade eller omfattas av handel på reglerade handelsplatser.

| (10) | Många konsumenter är parter i finansiella avtal, särskilt konsumentkreditavtal säkrade genom bolån, som hänvisar till referensvärden som är föremål för samma risker. Den här förordningen bör därför omfatta kreditavtal enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG (8) och 2014/17/EU (9). |
| --- | --- |

(10)

Många konsumenter är parter i finansiella avtal, särskilt konsumentkreditavtal säkrade genom bolån, som hänvisar till referensvärden som är föremål för samma risker. Den här förordningen bör därför omfatta kreditavtal enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG (8) och 2014/17/EU (9).

| (11) | Många investeringsindex medför betydande intressekonflikter och används för att mäta resultat i en fond, t.ex. ett fondföretags fond. Vissa av dessa referensvärden offentliggörs och andra görs kostnadsfritt eller mot betalning av en avgift tillgängliga till allmänheten eller den del av allmänheten som berörs, och om dessa utsätts för manipulation kan det inverka negativt på investerarna. Denna förordning bör därför omfatta index eller referensräntor som används för att mäta resultatet hos en investeringsfond. |
| --- | --- |

(11)

Många investeringsindex medför betydande intressekonflikter och används för att mäta resultat i en fond, t.ex. ett fondföretags fond. Vissa av dessa referensvärden offentliggörs och andra görs kostnadsfritt eller mot betalning av en avgift tillgängliga till allmänheten eller den del av allmänheten som berörs, och om dessa utsätts för manipulation kan det inverka negativt på investerarna. Denna förordning bör därför omfatta index eller referensräntor som används för att mäta resultatet hos en investeringsfond.

| (12) | Alla rapportörer av dataunderlag till referensvärden kan göra skönsmässiga bedömningar och är potentiellt föremål för intressekonflikter, och de riskerar därigenom att vara en källa till manipulation. Rapportering om referensvärden är en frivillig verksamhet. Om eventuella initiativ kräver att rapportörerna på ett betydande sätt ändrar sina affärsmodeller, kan de upphöra med rapporteringen. För enheter som redan omfattas av reglering och tillsyn förväntas inte krav på goda styrelseformer och kontrollsystem leda till betydande kostnader eller oproportionerlig administrativ börda. Därför införs genom denna förordning vissa skyldigheter om att rapportörer ska omfattas av tillsyn. Om ett referensvärde fastställs på grundval av lättillgängliga uppgifter bör källan till sådana uppgifter inte anses vara en rapportör. |
| --- | --- |

(12)

Alla rapportörer av dataunderlag till referensvärden kan göra skönsmässiga bedömningar och är potentiellt föremål för intressekonflikter, och de riskerar därigenom att vara en källa till manipulation. Rapportering om referensvärden är en frivillig verksamhet. Om eventuella initiativ kräver att rapportörerna på ett betydande sätt ändrar sina affärsmodeller, kan de upphöra med rapporteringen. För enheter som redan omfattas av reglering och tillsyn förväntas inte krav på goda styrelseformer och kontrollsystem leda till betydande kostnader eller oproportionerlig administrativ börda. Därför införs genom denna förordning vissa skyldigheter om att rapportörer ska omfattas av tillsyn. Om ett referensvärde fastställs på grundval av lättillgängliga uppgifter bör källan till sådana uppgifter inte anses vara en rapportör.

| (13) | Finansiella referensvärden används inte bara till att utfärda och framställa finansiella instrument och avtal. Finanssektorn använder också referensvärden för att mäta en investeringsfonds resultat i syfte att efterlikna avkastning eller fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna de resultatrelaterade avgifterna. Ett visst referensvärde kan användas direkt som en referens för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, eller indirekt inom en kombination av referensvärden. Att fastställa och se över olika indexvikter inom en kombination av index i syfte att fastställa utbetalningen eller värdet av ett finansiellt instrument eller ett finansiellt avtal, eller att mäta en investeringsfonds resultat, räknas i det sistnämnda fallet också som användning, eftersom en sådan aktivitet inte är skönsmässig, till skillnad från tillhandahållandet av referensvärden. Innehav av finansiella instrument som hänvisar till ett visst referensvärde ska inte betraktas som användning av referensvärdet. |
| --- | --- |

(13)

Finansiella referensvärden används inte bara till att utfärda och framställa finansiella instrument och avtal. Finanssektorn använder också referensvärden för att mäta en investeringsfonds resultat i syfte att efterlikna avkastning eller fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna de resultatrelaterade avgifterna. Ett visst referensvärde kan användas direkt som en referens för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, eller indirekt inom en kombination av referensvärden. Att fastställa och se över olika indexvikter inom en kombination av index i syfte att fastställa utbetalningen eller värdet av ett finansiellt instrument eller ett finansiellt avtal, eller att mäta en investeringsfonds resultat, räknas i det sistnämnda fallet också som användning, eftersom en sådan aktivitet inte är skönsmässig, till skillnad från tillhandahållandet av referensvärden. Innehav av finansiella instrument som hänvisar till ett visst referensvärde ska inte betraktas som användning av referensvärdet.

| (14) | Centralbankerna uppfyller redan principer, standarder och förfaranden som säkerställer att de utövar sin verksamhet med integritet och på ett oberoende sätt. Det är därför inte nödvändigt att centralbankerna omfattas av denna förordning. När centralbankerna tillhandahåller referensvärden, i synnerhet om dessa referensvärden är avsedda för transaktionsändamål, är de själva ansvariga för att inrätta lämpliga interna förfaranden som säkrar att dessa referensvärden är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan, samt att de är tillförlitliga och oberoende, i synnerhet när det gäller insynen i styrningen och beräkningsmetoderna. |
| --- | --- |

(14)

Centralbankerna uppfyller redan principer, standarder och förfaranden som säkerställer att de utövar sin verksamhet med integritet och på ett oberoende sätt. Det är därför inte nödvändigt att centralbankerna omfattas av denna förordning. När centralbankerna tillhandahåller referensvärden, i synnerhet om dessa referensvärden är avsedda för transaktionsändamål, är de själva ansvariga för att inrätta lämpliga interna förfaranden som säkrar att dessa referensvärden är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan, samt att de är tillförlitliga och oberoende, i synnerhet när det gäller insynen i styrningen och beräkningsmetoderna.

| (15) | Dessutom bör offentliga myndigheter, inbegripet nationella statistikkontor, inte omfattas av denna förordning när de bidrar med uppgifter till, tillhandahåller eller kontrollerar tillhandahållandet av referensvärden för offentligpolitiska ändamål, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation. |
| --- | --- |

(15)

Dessutom bör offentliga myndigheter, inbegripet nationella statistikkontor, inte omfattas av denna förordning när de bidrar med uppgifter till, tillhandahåller eller kontrollerar tillhandahållandet av referensvärden för offentligpolitiska ändamål, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation.

| (16) | En administratör är den fysiska eller juridiska person som kontrollerar tillhandahållandet av ett referensvärde och som särskilt administrerar arrangemangen kring fastställandet av referensvärdet, samlar in och analyserar dataunderlag, fastställer referensvärdet och offentliggör det. En administratör bör kunna lägga ut en eller flera av de funktionerna på en tredje part, inbegripet beräknandet eller offentliggörandet av referensvärdet, eller andra relevanta tjänster och verksamheter vid tillhandahållandet av referensvärdet. Om en person bara offentliggör eller hänvisar till ett referensvärde som en del av den personens journalistiska verksamhet, men inte har kontroll över tillhandahållandet av detta referensvärde, bör inte den personen omfattas av de krav som åläggs administratörer i denna förordning. |
| --- | --- |

(16)

En administratör är den fysiska eller juridiska person som kontrollerar tillhandahållandet av ett referensvärde och som särskilt administrerar arrangemangen kring fastställandet av referensvärdet, samlar in och analyserar dataunderlag, fastställer referensvärdet och offentliggör det. En administratör bör kunna lägga ut en eller flera av de funktionerna på en tredje part, inbegripet beräknandet eller offentliggörandet av referensvärdet, eller andra relevanta tjänster och verksamheter vid tillhandahållandet av referensvärdet. Om en person bara offentliggör eller hänvisar till ett referensvärde som en del av den personens journalistiska verksamhet, men inte har kontroll över tillhandahållandet av detta referensvärde, bör inte den personen omfattas av de krav som åläggs administratörer i denna förordning.

| (17) | Ett index beräknas med en formel eller någon annan metod på grundval av underliggande värden. Det finns en grad av skönsmässig bedömning vid utarbetandet av formeln, den nödvändiga beräkningen och fastställandet av dataunderlag som medför en risk för manipulation. Därför bör alla referensvärden som delar dessa skönsmässiga egenskaper omfattas av denna förordning. |
| --- | --- |

(17)

Ett index beräknas med en formel eller någon annan metod på grundval av underliggande värden. Det finns en grad av skönsmässig bedömning vid utarbetandet av formeln, den nödvändiga beräkningen och fastställandet av dataunderlag som medför en risk för manipulation. Därför bör alla referensvärden som delar dessa skönsmässiga egenskaper omfattas av denna förordning.

| (18) | Om ett enda pris eller värde används som referens för ett finansiellt instrument, till exempel när priset på ett enda värdepapper är referenspriset för en option eller termin, finns varken beräkning, dataunderlag eller skönsmässig bedömning. Därför bör enskilda priser eller referenspriser för enskilda värden inte betraktas som referensvärden för ändamålet med denna förordning. |
| --- | --- |

(18)

Om ett enda pris eller värde används som referens för ett finansiellt instrument, till exempel när priset på ett enda värdepapper är referenspriset för en option eller termin, finns varken beräkning, dataunderlag eller skönsmässig bedömning. Därför bör enskilda priser eller referenspriser för enskilda värden inte betraktas som referensvärden för ändamålet med denna förordning.

| (19) | Referenspriser eller avräkningspriser som producerats av centrala motparter bör inte anses vara referensvärden, eftersom dessa används för att fastställa avräkning, marginaler och riskhantering och därför inte fastställer det belopp som ska betalas till följd av ett finansiellt instrument eller värdet av ett finansiellt instrument. |
| --- | --- |

(19)

Referenspriser eller avräkningspriser som producerats av centrala motparter bör inte anses vara referensvärden, eftersom dessa används för att fastställa avräkning, marginaler och riskhantering och därför inte fastställer det belopp som ska betalas till följd av ett finansiellt instrument eller värdet av ett finansiellt instrument.

| (20) | Kreditgivares tillämpning av krediträntor bör inte anses vara tillhandahållande av referensvärden vid tillämpningen av denna förordning. En kreditränta som en kreditgivare tillämpar fastställs antingen genom ett internt beslut eller beräknas som en spread eller ett påslag på ett index (t.ex. Euribor). I det första fallet undantas kreditgivaren från bestämmelserna i denna förordning för verksamhet som avser finansiella avtal som kreditgivaren ingått med sina egna kunder, medan kreditgivaren i det andra fallet anses vara endast en användare av ett referensvärde. |
| --- | --- |

(20)

Kreditgivares tillämpning av krediträntor bör inte anses vara tillhandahållande av referensvärden vid tillämpningen av denna förordning. En kreditränta som en kreditgivare tillämpar fastställs antingen genom ett internt beslut eller beräknas som en spread eller ett påslag på ett index (t.ex. Euribor). I det första fallet undantas kreditgivaren från bestämmelserna i denna förordning för verksamhet som avser finansiella avtal som kreditgivaren ingått med sina egna kunder, medan kreditgivaren i det andra fallet anses vara endast en användare av ett referensvärde.

| (21) | För att se till att referensvärdena inte kan utsättas för otillbörlig påverkan, bör administratörer av referensvärden vara skyldiga att ha lämpliga styrningsarrangemang för att kontrollera intressekonflikter och skydda förtroendet för att referensvärdena inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. Även när det finns en effektiv ledning kan de flesta administratörer drabbas av intressekonflikter och skulle kunna tvingas göra bedömningar och fatta beslut som påverkar en grupp av sinsemellan olika berörda parter. Det är därför viktigt att administratörerna har en funktion som drivs med integritet för att övervaka genomförandet och effektiviteten i de styrningssystem som ger effektiv tillsyn. |
| --- | --- |

(21)

För att se till att referensvärdena inte kan utsättas för otillbörlig påverkan, bör administratörer av referensvärden vara skyldiga att ha lämpliga styrningsarrangemang för att kontrollera intressekonflikter och skydda förtroendet för att referensvärdena inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. Även när det finns en effektiv ledning kan de flesta administratörer drabbas av intressekonflikter och skulle kunna tvingas göra bedömningar och fatta beslut som påverkar en grupp av sinsemellan olika berörda parter. Det är därför viktigt att administratörerna har en funktion som drivs med integritet för att övervaka genomförandet och effektiviteten i de styrningssystem som ger effektiv tillsyn.

| (22) | Om referensvärden utsätts för manipulation eller inte är tillförlitliga, kan det ge upphov till skador för investerare och konsumenter. Därför bör denna förordning innehålla en ram för bevarande av uppgifter från administratörer och rapportörer samt ge insyn i fråga om ett referensvärdes syfte och metoder som främjar en mer effektiv och rättvis lösning på potentiella ersättningsanspråk i enlighet med nationell rätt eller unionsrätten. |
| --- | --- |

(22)

Om referensvärden utsätts för manipulation eller inte är tillförlitliga, kan det ge upphov till skador för investerare och konsumenter. Därför bör denna förordning innehålla en ram för bevarande av uppgifter från administratörer och rapportörer samt ge insyn i fråga om ett referensvärdes syfte och metoder som främjar en mer effektiv och rättvis lösning på potentiella ersättningsanspråk i enlighet med nationell rätt eller unionsrätten.

| (23) | Revision och den faktiska tillämpningen av denna förordning förutsätter analyser och bevisning i efterhand. Därför bör det i denna förordning fastställas krav på ändamålsenlig dokumentation från administratören av referensvärdes sida av referensvärdesberäkningen under en tillräckligt lång tidsperiod. Den ekonomiska verklighet som ett referensvärde är avsett att mäta och den omgivning i vilken den mäts förändras med största sannolikhet över tid. För att upptäcka brister och möjliga förbättringar är det därför nödvändigt att regelbundet göra en översyn av förfarandet och metoden för att tillhandahålla referensvärden. Brister vid tillhandahållandet av referensvärden kan drabba många berörda aktörer och dessa kan bidra till att sådana brister upptäcks. I denna förordning bör det därför fastställas en ram för inrättandet av ett system för referensvärdesadministratörernas hantering av klagomål, så att berörda parter kan anmäla klagomål till administratören av referensvärdet och se till att administratören av referensvärdet sakligt prövar de omständigheter som ligger till grund för klagomålet. |
| --- | --- |

(23)

Revision och den faktiska tillämpningen av denna förordning förutsätter analyser och bevisning i efterhand. Därför bör det i denna förordning fastställas krav på ändamålsenlig dokumentation från administratören av referensvärdes sida av referensvärdesberäkningen under en tillräckligt lång tidsperiod. Den ekonomiska verklighet som ett referensvärde är avsett att mäta och den omgivning i vilken den mäts förändras med största sannolikhet över tid. För att upptäcka brister och möjliga förbättringar är det därför nödvändigt att regelbundet göra en översyn av förfarandet och metoden för att tillhandahålla referensvärden. Brister vid tillhandahållandet av referensvärden kan drabba många berörda aktörer och dessa kan bidra till att sådana brister upptäcks. I denna förordning bör det därför fastställas en ram för inrättandet av ett system för referensvärdesadministratörernas hantering av klagomål, så att berörda parter kan anmäla klagomål till administratören av referensvärdet och se till att administratören av referensvärdet sakligt prövar de omständigheter som ligger till grund för klagomålet.

| (24) | Tillhandahållandet av referensvärden innebär ofta att man utkontrakterar viktiga funktioner, som t.ex. beräkning av referensvärdet, insamling av dataunderlag och spridning av referensvärdet. För att styrningsarrangemangen ska vara effektiva är det nödvändigt att se till att sådan utkontraktering inte befriar administratörer av referensvärden från deras skyldigheter och ansvar, och att det sker på ett sätt som vare sig inkräktar på administratörernas förmåga att fullgöra deras skyldigheter och påta sig deras ansvar eller på den relevanta behöriga myndighetens förmåga att övervaka dem. |
| --- | --- |

(24)

Tillhandahållandet av referensvärden innebär ofta att man utkontrakterar viktiga funktioner, som t.ex. beräkning av referensvärdet, insamling av dataunderlag och spridning av referensvärdet. För att styrningsarrangemangen ska vara effektiva är det nödvändigt att se till att sådan utkontraktering inte befriar administratörer av referensvärden från deras skyldigheter och ansvar, och att det sker på ett sätt som vare sig inkräktar på administratörernas förmåga att fullgöra deras skyldigheter och påta sig deras ansvar eller på den relevanta behöriga myndighetens förmåga att övervaka dem.

| (25) | Administratörer av referensvärden är huvudmottagare av dataunderlag och ska fortlöpande kunna bedöma om det är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan. Det är därför nödvändigt att denna förordning kräver att administratörer vidtar vissa åtgärder när dessa bedömer att dataunderlag inte representerar marknaden eller den ekonomiska realitet som ett referensvärde är avsett att mäta, inbegripet åtgärder för att ändra dataunderlag, rapportörer eller metoder eller annars att sluta med att tillhandahålla det referensvärdet. Dessutom bör en administratör, som en del av kontrollramverket, fastställa åtgärder för att övervaka, när så är möjligt, dataunderlag före offentliggörandet av referensvärdet och för att validera dataunderlag efter offentliggörande, inbegripet att i förekommande fall jämföra de uppgifterna i förhållande till historiska mönster. |
| --- | --- |

(25)

Administratörer av referensvärden är huvudmottagare av dataunderlag och ska fortlöpande kunna bedöma om det är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan. Det är därför nödvändigt att denna förordning kräver att administratörer vidtar vissa åtgärder när dessa bedömer att dataunderlag inte representerar marknaden eller den ekonomiska realitet som ett referensvärde är avsett att mäta, inbegripet åtgärder för att ändra dataunderlag, rapportörer eller metoder eller annars att sluta med att tillhandahålla det referensvärdet. Dessutom bör en administratör, som en del av kontrollramverket, fastställa åtgärder för att övervaka, när så är möjligt, dataunderlag före offentliggörandet av referensvärdet och för att validera dataunderlag efter offentliggörande, inbegripet att i förekommande fall jämföra de uppgifterna i förhållande till historiska mönster.

| (26) | Allt utrymme för skönsmässig bedömning vid lämnandet av dataunderlag skapar möjligheter till manipulering av ett referensvärde. Om dataunderlaget utgörs av transaktionsuppgifter finns det mindre utrymme för skönsmässig bedömning och därför inte samma möjlighet att uppgifterna manipuleras. Administratörer av referensvärden bör därför när så är möjligt använda transaktionsbaserade uppgifter som dataunderlag, men även andra uppgifter kan användas i de fall transaktionsuppgifterna inte är tillräckliga eller lämpliga för att säkerställa att referensvärdet är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

(26)

Allt utrymme för skönsmässig bedömning vid lämnandet av dataunderlag skapar möjligheter till manipulering av ett referensvärde. Om dataunderlaget utgörs av transaktionsuppgifter finns det mindre utrymme för skönsmässig bedömning och därför inte samma möjlighet att uppgifterna manipuleras. Administratörer av referensvärden bör därför när så är möjligt använda transaktionsbaserade uppgifter som dataunderlag, men även andra uppgifter kan användas i de fall transaktionsuppgifterna inte är tillräckliga eller lämpliga för att säkerställa att referensvärdet är rättvisande och inte har utsatts för otillbörlig påverkan.

| (27) | Om referensvärdet är ett rättvisande och tillförlitligt mått på den ekonomiska verklighet som det är avsett att mäta beror på vilken metod och vilket dataunderlag som används. Det är därför nödvändigt att anta en transparent metod som säkerställer referensvärdets tillförlitlighet och korrekthet. Sådan transparens innebär inte offentliggörande av den formel som tillämpats för fastställandet av vissa referensvärden, utan snarare offentliggörande av de uppgifter som krävs för att berörda aktörer ska kunna förstå hur referensvärdet härletts och bedöma dess representativitet, relevans och lämplighet för den avsedda användningen. |
| --- | --- |

(27)

Om referensvärdet är ett rättvisande och tillförlitligt mått på den ekonomiska verklighet som det är avsett att mäta beror på vilken metod och vilket dataunderlag som används. Det är därför nödvändigt att anta en transparent metod som säkerställer referensvärdets tillförlitlighet och korrekthet. Sådan transparens innebär inte offentliggörande av den formel som tillämpats för fastställandet av vissa referensvärden, utan snarare offentliggörande av de uppgifter som krävs för att berörda aktörer ska kunna förstå hur referensvärdet härletts och bedöma dess representativitet, relevans och lämplighet för den avsedda användningen.

| (28) | Metoden skulle även i fortsättningen kunna behöva ändras för att se till att referensvärdet är rättvisande, men varje ändring av metoden får konsekvenser för användare och berörda parter. Det är därför nödvändigt att ange vilka förfaranden som ska följas vid ändring av referensvärdesmetod, inbegripet behovet av samråd, så att användare och berörda parter kan vidta nödvändiga åtgärder mot bakgrund av dessa ändringar eller lämna synpunkter till administratören om de har betänkligheter om dessa ändringar. |
| --- | --- |

(28)

Metoden skulle även i fortsättningen kunna behöva ändras för att se till att referensvärdet är rättvisande, men varje ändring av metoden får konsekvenser för användare och berörda parter. Det är därför nödvändigt att ange vilka förfaranden som ska följas vid ändring av referensvärdesmetod, inbegripet behovet av samråd, så att användare och berörda parter kan vidta nödvändiga åtgärder mot bakgrund av dessa ändringar eller lämna synpunkter till administratören om de har betänkligheter om dessa ändringar.

| (29) | Anställda hos administratörer kan identifiera möjliga överträdelser av denna förordning eller potentiella sårbarheter som kan leda till manipulation eller försök till manipulation. Denna förordning bör därför fastställa en ram som gör det möjligt för de anställda att konfidentiellt varna administratörer om möjliga överträdelser av denna förordning. |
| --- | --- |

(29)

Anställda hos administratörer kan identifiera möjliga överträdelser av denna förordning eller potentiella sårbarheter som kan leda till manipulation eller försök till manipulation. Denna förordning bör därför fastställa en ram som gör det möjligt för de anställda att konfidentiellt varna administratörer om möjliga överträdelser av denna förordning.

| (30) | För att referensvärden ska vara rättvisande och skyddade mot otillbörlig påverkan krävs även att rapportörernas dataunderlag är rättvisande och skyddat mot otillbörlig påverkan. Det är mycket viktigt att det tydligt fastställs vilka skyldigheter rapportörerna har när det gäller sådant dataunderlag, att det är tillförlitligt att de skyldigheterna följs och att skyldigheterna överensstämmer med referensvärdesadministratörens kontroller och metod. Administratörer av referensvärden måste därför utarbeta en uppförandekod med sådana krav och rapportörernas ansvar när det gäller att lämna dataunderlag. Administratören bör förvissa sig om att rapportörerna håller fast vid uppförandekoden. Om rapportörer är belägna i tredjeländer bör administratören förvissa sig om uppförandekodens efterlevnad i den mån det är möjligt. |
| --- | --- |

(30)

För att referensvärden ska vara rättvisande och skyddade mot otillbörlig påverkan krävs även att rapportörernas dataunderlag är rättvisande och skyddat mot otillbörlig påverkan. Det är mycket viktigt att det tydligt fastställs vilka skyldigheter rapportörerna har när det gäller sådant dataunderlag, att det är tillförlitligt att de skyldigheterna följs och att skyldigheterna överensstämmer med referensvärdesadministratörens kontroller och metod. Administratörer av referensvärden måste därför utarbeta en uppförandekod med sådana krav och rapportörernas ansvar när det gäller att lämna dataunderlag. Administratören bör förvissa sig om att rapportörerna håller fast vid uppförandekoden. Om rapportörer är belägna i tredjeländer bör administratören förvissa sig om uppförandekodens efterlevnad i den mån det är möjligt.

| (31) | Rapportörer kan vara föremål för intressekonflikter och utöva skönsmässig bedömning vid fastställandet av dataunderlag. Rapportörer måste därför omfattas av styrningsarrangemang för att se till att sådana konflikter hanteras och att dataunderlaget är korrekt, att det överensstämmer med administratörens krav och kan valideras. |
| --- | --- |

(31)

Rapportörer kan vara föremål för intressekonflikter och utöva skönsmässig bedömning vid fastställandet av dataunderlag. Rapportörer måste därför omfattas av styrningsarrangemang för att se till att sådana konflikter hanteras och att dataunderlaget är korrekt, att det överensstämmer med administratörens krav och kan valideras.

| (32) | Många referensvärden fastställs genom tillämpning av en formel som bygger på dataunderlag som tillhandahålls av följande enheter: En reglerad handelsplats, ett godkänt publiceringsarrangemang, en tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation, en godkänd rapporteringsmekanism, en energimarknad eller en auktionsplattform för utsläppsrätter. I vissa situationer är insamlingen av uppgifter utkontrakterad till en tjänsteleverantör som erhåller uppgifter helt och direkt från de enheterna. I dessa fall säkerställer befintliga regler och tillsyn att dataunderlaget inte utsatts för otillbörlig påverkan och att det är transparent, och fastställer krav på styrning och förfaranden för anmälan av överträdelser. Därför är dessa referensvärden mindre sårbara för manipulation samt är föremål för oberoende kontroll, och relevanta administratörer är följaktligen befriade från vissa skyldigheter som fastställs i denna förordning. |
| --- | --- |

(32)

Många referensvärden fastställs genom tillämpning av en formel som bygger på dataunderlag som tillhandahålls av följande enheter: En reglerad handelsplats, ett godkänt publiceringsarrangemang, en tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation, en godkänd rapporteringsmekanism, en energimarknad eller en auktionsplattform för utsläppsrätter. I vissa situationer är insamlingen av uppgifter utkontrakterad till en tjänsteleverantör som erhåller uppgifter helt och direkt från de enheterna. I dessa fall säkerställer befintliga regler och tillsyn att dataunderlaget inte utsatts för otillbörlig påverkan och att det är transparent, och fastställer krav på styrning och förfaranden för anmälan av överträdelser. Därför är dessa referensvärden mindre sårbara för manipulation samt är föremål för oberoende kontroll, och relevanta administratörer är följaktligen befriade från vissa skyldigheter som fastställs i denna förordning.

| (33) | Olika typer av referensvärden och olika referensvärdessektorer kännetecknas av olika egenskaper, sårbarheter och risker. Bestämmelserna i denna förordning bör preciseras ytterligare för särskilda sektorer och typer av referensvärden. Referensräntor är referensvärden som spelar en viktig roll för den penningpolitiska transmissionsmekanismen, varför det är nödvändigt att introducera särskilda bestämmelser i denna förordning för sådana referensvärden. |
| --- | --- |

(33)

Olika typer av referensvärden och olika referensvärdessektorer kännetecknas av olika egenskaper, sårbarheter och risker. Bestämmelserna i denna förordning bör preciseras ytterligare för särskilda sektorer och typer av referensvärden. Referensräntor är referensvärden som spelar en viktig roll för den penningpolitiska transmissionsmekanismen, varför det är nödvändigt att introducera särskilda bestämmelser i denna förordning för sådana referensvärden.

| (34) | Marknaderna för fysiska råvaror har unika egenskaper som det måste tas hänsyn till. Råvaruindex är vanligt förekommande och kan ha sektorsspecifika egenskaper, det är därför nödvändigt att införa särskilda bestämmelser i denna förordning för sådana referensvärden. Vissa råvaruindex undantas från bestämmelserna i denna förordning men bör dock respektera de relevanta Ioscoprinciperna. Råvaruindex kan bli kritiska, eftersom systemet inte är begränsat till referensvärden baserade på information från rapportörer varav flertalet är enheter under tillsyn. Kraven på obligatorisk rapportering och tillsynskollegier enligt denna förordning bör inte vara tillämpliga på de kritiska råvaruindex som omfattas av bestämmelserna i bilaga II. |
| --- | --- |

(34)

Marknaderna för fysiska råvaror har unika egenskaper som det måste tas hänsyn till. Råvaruindex är vanligt förekommande och kan ha sektorsspecifika egenskaper, det är därför nödvändigt att införa särskilda bestämmelser i denna förordning för sådana referensvärden. Vissa råvaruindex undantas från bestämmelserna i denna förordning men bör dock respektera de relevanta Ioscoprinciperna. Råvaruindex kan bli kritiska, eftersom systemet inte är begränsat till referensvärden baserade på information från rapportörer varav flertalet är enheter under tillsyn. Kraven på obligatorisk rapportering och tillsynskollegier enligt denna förordning bör inte vara tillämpliga på de kritiska råvaruindex som omfattas av bestämmelserna i bilaga II.

| (35) | Brister i kritiska referensvärden kan få konsekvenser för marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i medlemsstaterna. Dessa eventuellt destabiliserande effekter av brister i ett kritiskt referensvärde skulle kunna påverka en enskild eller flera medlemsstater. Det är därför nödvändigt att i denna förordning föreskriva ett förfarande för att fastställa vilka referensvärden som bör anses vara kritiska referensvärden, varvid ytterligare krav måste ställas när det gäller dessa referensvärden för att se till att de är väl underbyggda och inte har utsatts för otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

(35)

Brister i kritiska referensvärden kan få konsekvenser för marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i medlemsstaterna. Dessa eventuellt destabiliserande effekter av brister i ett kritiskt referensvärde skulle kunna påverka en enskild eller flera medlemsstater. Det är därför nödvändigt att i denna förordning föreskriva ett förfarande för att fastställa vilka referensvärden som bör anses vara kritiska referensvärden, varvid ytterligare krav måste ställas när det gäller dessa referensvärden för att se till att de är väl underbyggda och inte har utsatts för otillbörlig påverkan.

| (36) | Kritiska referensvärden kan fastställas på grundval av ett kvantitativt kriterium eller en kombination av kvantitativa och kvalitativa kriterier. I fall då ett referensvärde inte uppfyller det lämpliga kvantitativa tröskelvärdet skulle det även kunna erkännas som ett kritiskt referensvärde om det inte har något eller endast mycket få marknadsledda alternativa referensvärden, och dess existens och rättvisande karaktär är relevant för marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten eller konsumentskyddet i en eller flera medlemsstater och om alla relevanta behöriga myndigheter är överens om att ett sådant referensvärde bör erkännas som ett kritiskt referensvärde. Om oenighet uppstår mellan de relevanta behöriga myndigheterna bör företräde ges åt det beslut som administratörens behöriga myndighet fattar om huruvida ett sådant referensvärde bör erkännas som ett kritiskt referensvärde. I ett sådant fall bör den Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (10), kunna offentliggöra ett yttrande om den bedömning som administratörens behöriga myndighet gjort. Dessutom kan en behörig myndighet också fastställa att ett referensvärde är kritiskt på grundval av vissa kvalitativa kriterier, om administratören och majoriteten av rapportörerna av referensvärdet är belägna i dess medlemsstat. Alla kritiska referensvärden bör föras upp på en förteckning som upprättas genom en genomförandeakt som antas av kommissionen, vilken regelbundet bör ses över och uppdateras. |
| --- | --- |

(36)

Kritiska referensvärden kan fastställas på grundval av ett kvantitativt kriterium eller en kombination av kvantitativa och kvalitativa kriterier. I fall då ett referensvärde inte uppfyller det lämpliga kvantitativa tröskelvärdet skulle det även kunna erkännas som ett kritiskt referensvärde om det inte har något eller endast mycket få marknadsledda alternativa referensvärden, och dess existens och rättvisande karaktär är relevant för marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten eller konsumentskyddet i en eller flera medlemsstater och om alla relevanta behöriga myndigheter är överens om att ett sådant referensvärde bör erkännas som ett kritiskt referensvärde. Om oenighet uppstår mellan de relevanta behöriga myndigheterna bör företräde ges åt det beslut som administratörens behöriga myndighet fattar om huruvida ett sådant referensvärde bör erkännas som ett kritiskt referensvärde. I ett sådant fall bör den Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten (Esma), inrättad genom Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1095/2010 (10), kunna offentliggöra ett yttrande om den bedömning som administratörens behöriga myndighet gjort. Dessutom kan en behörig myndighet också fastställa att ett referensvärde är kritiskt på grundval av vissa kvalitativa kriterier, om administratören och majoriteten av rapportörerna av referensvärdet är belägna i dess medlemsstat. Alla kritiska referensvärden bör föras upp på en förteckning som upprättas genom en genomförandeakt som antas av kommissionen, vilken regelbundet bör ses över och uppdateras.

| (37) | Om en administratör upphör att administrera ett kritiskt referensvärde skulle detta kunna leda till att finansiella avtal eller finansiella instrument blir ogiltiga, konsumenter och investerare åsamkas förluster och den finansiella stabiliteten påverkas. Det är därför nödvändigt att ge den relevanta behöriga myndigheten befogenhet att kräva obligatorisk administration av ett kritiskt referensvärde, för att upprätthålla det aktuella referensvärdet. Om administratören av referensvärdet skulle vara föremål för insolvensförfaranden bör den behöriga myndigheten för den berörda rättsliga myndigheten lägga fram en bedömning av huruvida och hur det kritiska referensvärdet skulle kunna överföras till en ny administratör eller upphöra att tillhandahållas. |
| --- | --- |

(37)

Om en administratör upphör att administrera ett kritiskt referensvärde skulle detta kunna leda till att finansiella avtal eller finansiella instrument blir ogiltiga, konsumenter och investerare åsamkas förluster och den finansiella stabiliteten påverkas. Det är därför nödvändigt att ge den relevanta behöriga myndigheten befogenhet att kräva obligatorisk administration av ett kritiskt referensvärde, för att upprätthålla det aktuella referensvärdet. Om administratören av referensvärdet skulle vara föremål för insolvensförfaranden bör den behöriga myndigheten för den berörda rättsliga myndigheten lägga fram en bedömning av huruvida och hur det kritiska referensvärdet skulle kunna överföras till en ny administratör eller upphöra att tillhandahållas.

| (38) | Utan att det påverkar tillämpningen av unionens konkurrensrätt och medlemsstaternas möjligheter att vidta åtgärder för att underlätta efterlevnaden av denna, är det nödvändigt att kräva att administratörer av kritiska referensvärden, inbegripet råvaruindex som utgör kritiska referensvärden, vidtar lämpliga åtgärder för att se till att licenser och uppgifter som avser referensvärden tillhandahålls samtliga användare på rättvisa, rimliga, transparenta och icke-diskriminerande villkor. |
| --- | --- |

(38)

Utan att det påverkar tillämpningen av unionens konkurrensrätt och medlemsstaternas möjligheter att vidta åtgärder för att underlätta efterlevnaden av denna, är det nödvändigt att kräva att administratörer av kritiska referensvärden, inbegripet råvaruindex som utgör kritiska referensvärden, vidtar lämpliga åtgärder för att se till att licenser och uppgifter som avser referensvärden tillhandahålls samtliga användare på rättvisa, rimliga, transparenta och icke-diskriminerande villkor.

| (39) | Rapportörer som slutar att rapportera in dataunderlag till kritiska referensvärden kan undergräva tillförlitligheten till sådana referensvärden, eftersom sådana referensvärdens förmåga att mäta den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten skulle som ett resultat påverkas negativt. För att bevara trovärdigheten hos det aktuella referensvärdet är det därför nödvändigt att ge den relevanta behöriga myndigheten befogenhet att kräva obligatorisk rapportering till kritiska referensvärden från enheter under tillsyn. Syftet med obligatorisk inrapportering av dataunderlag är inte att införa krav för enheter under tillsyn att utföra, eller förbinda sig att utföra, transaktioner. |
| --- | --- |

(39)

Rapportörer som slutar att rapportera in dataunderlag till kritiska referensvärden kan undergräva tillförlitligheten till sådana referensvärden, eftersom sådana referensvärdens förmåga att mäta den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten skulle som ett resultat påverkas negativt. För att bevara trovärdigheten hos det aktuella referensvärdet är det därför nödvändigt att ge den relevanta behöriga myndigheten befogenhet att kräva obligatorisk rapportering till kritiska referensvärden från enheter under tillsyn. Syftet med obligatorisk inrapportering av dataunderlag är inte att införa krav för enheter under tillsyn att utföra, eller förbinda sig att utföra, transaktioner.

| (40) | Eftersom det finns många olika referensvärdestyper och referensvärdesstorlekar är det viktigt att tillämpa proportionalitet i denna förordning och att undvika att skapa en alltför stor administrativ börda för administratörer av referensvärden vars upphörande innebär ett mindre hot mot finanssystemet som helhet. Därför bör, utöver systemet för kritiska referensvärden, två olika system införas: ett för signifikanta referensvärden och ett för icke-signifikanta referensvärden |
| --- | --- |

(40)

Eftersom det finns många olika referensvärdestyper och referensvärdesstorlekar är det viktigt att tillämpa proportionalitet i denna förordning och att undvika att skapa en alltför stor administrativ börda för administratörer av referensvärden vars upphörande innebär ett mindre hot mot finanssystemet som helhet. Därför bör, utöver systemet för kritiska referensvärden, två olika system införas: ett för signifikanta referensvärden och ett för icke-signifikanta referensvärden

| (41) | Administratörer av signifikanta referensvärden bör kunna välja att inte tillämpa ett begränsat antal detaljerade krav i denna förordning. De behöriga myndigheterna bör emellertid bibehålla rätten att kräva att dessa krav tillämpas grundat på kriterier som fastställs i denna förordning. I delegerade akter och genomförandeakter som tillämpas på administratörer av signifikanta referensvärden bör vederbörlig hänsyn tas till proportionalitetsprincipen och målet att undvika administrativ börda när detta är möjligt. |
| --- | --- |

(41)

Administratörer av signifikanta referensvärden bör kunna välja att inte tillämpa ett begränsat antal detaljerade krav i denna förordning. De behöriga myndigheterna bör emellertid bibehålla rätten att kräva att dessa krav tillämpas grundat på kriterier som fastställs i denna förordning. I delegerade akter och genomförandeakter som tillämpas på administratörer av signifikanta referensvärden bör vederbörlig hänsyn tas till proportionalitetsprincipen och målet att undvika administrativ börda när detta är möjligt.

| (42) | Administratörer av icke-signifikanta referensvärden omfattas av ett mindre detaljerat system, där administratörer bör kunna välja att inte tillämpa vissa krav i denna förordning. I ett sådant fall bör administratören i fråga förklara varför det är lämpligt att inte göra detta, vilket bör ske i form av en försäkran om efterlevnad som bör offentliggöras och lämnas till administratörens behöriga myndighet. Den behöriga myndigheten bör granska försäkran om efterlevnad och bör kunna kräva ytterligare information eller begära ändringar för att säkerställa att denna förordning följs. Även om icke-signifikanta referensvärden fortfarande kan vara sårbara för manipulation är de lättare utbytbara, och därför bör transparens i förhållande till användarna vara det huvudsakliga verktyg som används för att marknadsaktörerna ska kunna göra välgrundade val när det gäller vilka referensvärden de anser vara lämpliga för användning. Av den orsaken bör de delegerade akterna i avdelning II inte tillämpas på administratörer av icke-signifikanta referensvärden. |
| --- | --- |

(42)

Administratörer av icke-signifikanta referensvärden omfattas av ett mindre detaljerat system, där administratörer bör kunna välja att inte tillämpa vissa krav i denna förordning. I ett sådant fall bör administratören i fråga förklara varför det är lämpligt att inte göra detta, vilket bör ske i form av en försäkran om efterlevnad som bör offentliggöras och lämnas till administratörens behöriga myndighet. Den behöriga myndigheten bör granska försäkran om efterlevnad och bör kunna kräva ytterligare information eller begära ändringar för att säkerställa att denna förordning följs. Även om icke-signifikanta referensvärden fortfarande kan vara sårbara för manipulation är de lättare utbytbara, och därför bör transparens i förhållande till användarna vara det huvudsakliga verktyg som används för att marknadsaktörerna ska kunna göra välgrundade val när det gäller vilka referensvärden de anser vara lämpliga för användning. Av den orsaken bör de delegerade akterna i avdelning II inte tillämpas på administratörer av icke-signifikanta referensvärden.

| (43) | För att användare av referensvärden på ett lämpligt sätt ska kunna välja, och förstå riskerna med, referensvärden måste de känna till vad ett visst referensvärde avser att mäta och dess mottaglighet för manipulation. Administratörer av referensvärden bör därför offentliggöra en referensvärdesdeklaration som klargör dessa aspekter. För att säkerställa en enhetlig tillämpning samt att de referensvärdesdeklarationerna är av rimlig längd, men samtidigt fokuserar på att lägga fram den nyckelinformation som användarna behöver på ett lättillgängligt sätt, bör Esma ytterligare specificera innehållet i referensvärdesdeklarationerna och göra en lämplig åtskillnad mellan olika typer av och särdrag hos referensvärden och deras administratörer. |
| --- | --- |

(43)

För att användare av referensvärden på ett lämpligt sätt ska kunna välja, och förstå riskerna med, referensvärden måste de känna till vad ett visst referensvärde avser att mäta och dess mottaglighet för manipulation. Administratörer av referensvärden bör därför offentliggöra en referensvärdesdeklaration som klargör dessa aspekter. För att säkerställa en enhetlig tillämpning samt att de referensvärdesdeklarationerna är av rimlig längd, men samtidigt fokuserar på att lägga fram den nyckelinformation som användarna behöver på ett lättillgängligt sätt, bör Esma ytterligare specificera innehållet i referensvärdesdeklarationerna och göra en lämplig åtskillnad mellan olika typer av och särdrag hos referensvärden och deras administratörer.

| (44) | Denna förordning bör ta hänsyn till Ioscoprinciperna, vilka fungerar som globala standarder för krav för godkännande av referensvärden. Som en övergripande princip, i syfte att säkra investerarskyddet, bör tillsyn och reglering i ett tredjeland vara likvärdig med unionens tillsyn och reglering av referensvärden. Ett referensvärde som tillhandahålls i det tredjelandet får därför användas av enheter under tillsyn i unionen, om ett positivt beslut om likvärdighet har fattats av kommissionen avseende tredjelandets ordning. I sådana fall bör behöriga myndigheter finna former för samarbete med tillsynsmyndigheterna i tredjeländer. Esma bör samordna utarbetandet av sådana samarbetsformer och utbytet av information från tredjeländer mellan de behöriga myndigheterna. I syfte att undvika negativa effekter som uppstår till följd av att referensvärden från ett tredjeland eventuellt plötsligt upphör att användas i unionen, föreskriver emellertid denna förordning även vissa andra mekanismer (nämligen erkännande och godkännande) enligt vilka referensvärden från tredjeländer kan användas av enheter under tillsyn som är belägna i unionen. |
| --- | --- |

(44)

Denna förordning bör ta hänsyn till Ioscoprinciperna, vilka fungerar som globala standarder för krav för godkännande av referensvärden. Som en övergripande princip, i syfte att säkra investerarskyddet, bör tillsyn och reglering i ett tredjeland vara likvärdig med unionens tillsyn och reglering av referensvärden. Ett referensvärde som tillhandahålls i det tredjelandet får därför användas av enheter under tillsyn i unionen, om ett positivt beslut om likvärdighet har fattats av kommissionen avseende tredjelandets ordning. I sådana fall bör behöriga myndigheter finna former för samarbete med tillsynsmyndigheterna i tredjeländer. Esma bör samordna utarbetandet av sådana samarbetsformer och utbytet av information från tredjeländer mellan de behöriga myndigheterna. I syfte att undvika negativa effekter som uppstår till följd av att referensvärden från ett tredjeland eventuellt plötsligt upphör att användas i unionen, föreskriver emellertid denna förordning även vissa andra mekanismer (nämligen erkännande och godkännande) enligt vilka referensvärden från tredjeländer kan användas av enheter under tillsyn som är belägna i unionen.

| (45) | Genom denna förordning införs ett förfarande för hur den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten kan erkänna administratörer belägna i ett tredjeland. Erkännande bör beviljas administratörer som uppfyller kraven i denna förordning. Genom att erkänna Ioscoprincipernas roll som en internationell standard för tillhandahållande av referensvärden bör den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten kunna bevilja administratörer erkännande om de tillämpar Ioscoprinciperna. För detta ändamål bör den behöriga myndigheten bedöma hur en viss administratör tillämpar Ioscoprinciperna och fastställa huruvida en sådan tillämpning är likvärdig, för administratören i fråga, med efterlevnaden av de olika krav som fastställs i denna förordning, med beaktande av erkännandeordningens särdrag jämfört med likvärdighetsordningen. |
| --- | --- |

(45)

Genom denna förordning införs ett förfarande för hur den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten kan erkänna administratörer belägna i ett tredjeland. Erkännande bör beviljas administratörer som uppfyller kraven i denna förordning. Genom att erkänna Ioscoprincipernas roll som en internationell standard för tillhandahållande av referensvärden bör den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten kunna bevilja administratörer erkännande om de tillämpar Ioscoprinciperna. För detta ändamål bör den behöriga myndigheten bedöma hur en viss administratör tillämpar Ioscoprinciperna och fastställa huruvida en sådan tillämpning är likvärdig, för administratören i fråga, med efterlevnaden av de olika krav som fastställs i denna förordning, med beaktande av erkännandeordningens särdrag jämfört med likvärdighetsordningen.

| (46) | Genom denna förordning införs också en godkännandeordning som, enligt vissa villkor, ger administratörer eller enheter under tillsyn som är belägna i unionen möjlighet att godkänna referensvärden från ett tredjeland så att sådana referensvärden kan användas i unionen. För detta ändamål bör den behöriga myndigheten ta hänsyn till huruvida det i samband med tillhandahållandet av det referensvärde som ska godkännas kan fastställas att efterlevnaden av Ioscoprinciperna skulle vara likvärdig med efterlevnaden av denna förordning, med beaktande av erkännandeordningens särdrag jämfört med likvärdighetsordningen. En administratör eller en enhet under tillsyn som har godkänt ett referensvärde som har tillhandahållits i ett tredjeland bör vara till fullo ansvarig för sådana godkända referensvärden och för att dessa referensvärden uppfyller de berörda villkor som avses i denna förordning. |
| --- | --- |

(46)

Genom denna förordning införs också en godkännandeordning som, enligt vissa villkor, ger administratörer eller enheter under tillsyn som är belägna i unionen möjlighet att godkänna referensvärden från ett tredjeland så att sådana referensvärden kan användas i unionen. För detta ändamål bör den behöriga myndigheten ta hänsyn till huruvida det i samband med tillhandahållandet av det referensvärde som ska godkännas kan fastställas att efterlevnaden av Ioscoprinciperna skulle vara likvärdig med efterlevnaden av denna förordning, med beaktande av erkännandeordningens särdrag jämfört med likvärdighetsordningen. En administratör eller en enhet under tillsyn som har godkänt ett referensvärde som har tillhandahållits i ett tredjeland bör vara till fullo ansvarig för sådana godkända referensvärden och för att dessa referensvärden uppfyller de berörda villkor som avses i denna förordning.

| (47) | Alla administratörer av referensvärden kan utöva skönsmässig bedömning, vara föremål för intressekonflikter och riskera ha inrättat olämpliga styrnings- och kontrollsystem. Eftersom administratörer kontrollerar förfarandet för att fastställa referensvärdet är kravet på auktorisation eller registrering och tillsyn av administratörer det mest effektiva sättet att säkerställa att referensvärden inte utsätts för otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

(47)

Alla administratörer av referensvärden kan utöva skönsmässig bedömning, vara föremål för intressekonflikter och riskera ha inrättat olämpliga styrnings- och kontrollsystem. Eftersom administratörer kontrollerar förfarandet för att fastställa referensvärdet är kravet på auktorisation eller registrering och tillsyn av administratörer det mest effektiva sättet att säkerställa att referensvärden inte utsätts för otillbörlig påverkan.

| (48) | Vissa administratörer bör vara auktoriserade och stå under tillsyn av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där administratören i fråga är belägen. Enheter som redan står under tillsyn och som tillhandahåller referensvärden som inte är kritiska referensvärden bör enligt denna förordning registreras och stå under tillsyn av den behöriga myndigheten. Enheter som bara tillhandahåller index som utgör icke-signifikanta referensvärden bör också registreras av den relevanta behöriga myndigheten. Auktorisation och registrering bör vara två olika förfaranden, eftersom auktorisation kräver en mer omfattande bedömning av administratörens ansökan. Den tillsyn som de relevanta behöriga myndigheterna utövar över en administratör bör inte påverkas av huruvida denna administratör är auktoriserad eller registrerad. En övergångsordning bör dessutom införas, enligt vilken personer som tillhandahåller referensvärden som inte är kritiska och inte är vanligt förekommande i en eller flera medlemsstater skulle kunna registreras, så att den inledande etappen av tillämpningen av denna förordning underlättas. Esma bör föra ett register på unionsnivå som innehåller information om auktoriserade eller registrerade administratörer, referensvärden och de administratörer som tillhandahåller de referensvärdena genom ett positivt beslut enligt antingen likvärdighetsordningen eller erkännandeordningen, om unionsadministratörer eller enheter under tillsyn som har godkända referensvärden från tredjeland, och om sådana godkända referensvärden och deras administratörer som är belägna i ett tredjeland. |
| --- | --- |

(48)

Vissa administratörer bör vara auktoriserade och stå under tillsyn av den behöriga myndigheten i den medlemsstat där administratören i fråga är belägen. Enheter som redan står under tillsyn och som tillhandahåller referensvärden som inte är kritiska referensvärden bör enligt denna förordning registreras och stå under tillsyn av den behöriga myndigheten. Enheter som bara tillhandahåller index som utgör icke-signifikanta referensvärden bör också registreras av den relevanta behöriga myndigheten. Auktorisation och registrering bör vara två olika förfaranden, eftersom auktorisation kräver en mer omfattande bedömning av administratörens ansökan. Den tillsyn som de relevanta behöriga myndigheterna utövar över en administratör bör inte påverkas av huruvida denna administratör är auktoriserad eller registrerad. En övergångsordning bör dessutom införas, enligt vilken personer som tillhandahåller referensvärden som inte är kritiska och inte är vanligt förekommande i en eller flera medlemsstater skulle kunna registreras, så att den inledande etappen av tillämpningen av denna förordning underlättas. Esma bör föra ett register på unionsnivå som innehåller information om auktoriserade eller registrerade administratörer, referensvärden och de administratörer som tillhandahåller de referensvärdena genom ett positivt beslut enligt antingen likvärdighetsordningen eller erkännandeordningen, om unionsadministratörer eller enheter under tillsyn som har godkända referensvärden från tredjeland, och om sådana godkända referensvärden och deras administratörer som är belägna i ett tredjeland.

| (49) | En person som tillhandahåller ett index skulle under vissa omständigheter kunna vara omedveten om att indexet i fråga används som referens för finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder. Det gäller särskilt när användarna och administratören av referensvärden är belägna i olika medlemsstater. Därför måste graden av transparens öka rörande vilket specifikt referensvärde som används. Detta kan åstadkommas genom att förbättra innehållet i de prospekt eller faktablad som krävs enligt unionsrätten, och innehållet i de anmälningar som krävs enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 (11). |
| --- | --- |

(49)

En person som tillhandahåller ett index skulle under vissa omständigheter kunna vara omedveten om att indexet i fråga används som referens för finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder. Det gäller särskilt när användarna och administratören av referensvärden är belägna i olika medlemsstater. Därför måste graden av transparens öka rörande vilket specifikt referensvärde som används. Detta kan åstadkommas genom att förbättra innehållet i de prospekt eller faktablad som krävs enligt unionsrätten, och innehållet i de anmälningar som krävs enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 (11).

| (50) | Tillsynens effektivitet garanteras genom en uppsättning effektiva verktyg och befogenheter för den behöriga myndigheten i varje medlemsstat. I denna förordning bör därför i synnerhet föreskrivas ett minsta antal tillsyns- och utredningsbefogenheter som medlemsstaternas behöriga myndigheter bör tilldelas i enlighet med nationell rätt. De behöriga myndigheterna och Esma bör när de utövar sina befogenheter enligt denna förordning agera sakligt och opartiskt och förbli fristående i sitt beslutsfattande. |
| --- | --- |

(50)

Tillsynens effektivitet garanteras genom en uppsättning effektiva verktyg och befogenheter för den behöriga myndigheten i varje medlemsstat. I denna förordning bör därför i synnerhet föreskrivas ett minsta antal tillsyns- och utredningsbefogenheter som medlemsstaternas behöriga myndigheter bör tilldelas i enlighet med nationell rätt. De behöriga myndigheterna och Esma bör när de utövar sina befogenheter enligt denna förordning agera sakligt och opartiskt och förbli fristående i sitt beslutsfattande.

| (51) | För att upptäcka fall av överträdelser av denna förordning, måste behöriga myndigheter ha möjlighet att, i enlighet med nationell rätt, utföra inspektioner på plats och ha tillträde till juridiska personers lokaler så att de kan beslagta handlingar. Tillträde till sådana lokaler är nödvändigt om det föreligger skälig misstanke om att det finns handlingar och annan information som har anknytning till syftet med en inspektion eller utredning och som skulle kunna vara relevanta för att bevisa en överträdelse av denna förordning. Dessutom krävs tillträde till sådana lokaler när den person som mottagit en begäran om upplysningar underlåter att hörsamma den, eller det finns skälig anledning att anta att en eventuell begäran inte skulle hörsammas eller att dokument eller information som begäran om information avser skulle undanröjas, otillbörligt påverkas eller förstöras. Om förhandsgodkännande krävs från den rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten, i enlighet med nationell rätt, bör tillträde till lokaler ske efter det att rättsligt förhandstillstånd erhållits. |
| --- | --- |

(51)

För att upptäcka fall av överträdelser av denna förordning, måste behöriga myndigheter ha möjlighet att, i enlighet med nationell rätt, utföra inspektioner på plats och ha tillträde till juridiska personers lokaler så att de kan beslagta handlingar. Tillträde till sådana lokaler är nödvändigt om det föreligger skälig misstanke om att det finns handlingar och annan information som har anknytning till syftet med en inspektion eller utredning och som skulle kunna vara relevanta för att bevisa en överträdelse av denna förordning. Dessutom krävs tillträde till sådana lokaler när den person som mottagit en begäran om upplysningar underlåter att hörsamma den, eller det finns skälig anledning att anta att en eventuell begäran inte skulle hörsammas eller att dokument eller information som begäran om information avser skulle undanröjas, otillbörligt påverkas eller förstöras. Om förhandsgodkännande krävs från den rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten, i enlighet med nationell rätt, bör tillträde till lokaler ske efter det att rättsligt förhandstillstånd erhållits.

| (52) | Befintliga inspelningar av telefonsamtal och uppgifter om datatrafik från enheter under tillsyn kan vara ett avgörande bevis och ibland det enda beviset när det gäller att upptäcka och styrka förekomsten av överträdelser av denna förordning, särskilt efterlevnaden av styrelseformer och kontrollkrav. Sådana uppgifter och inspelningar kan bidra till att styrka identiteten på den person som ansvarar för att lämna dataunderlaget och om organisatorisk separation av anställda bibehålls. Därför bör de behöriga myndigheterna ha rätt att begära att enheter under tillsyn överlämnar befintliga inspelningar av telefonsamtal, uppgifter om elektronisk kommunikations- och datatrafik, om det föreligger skälig misstanke om att sådana inspelningar eller uppgifter som rör ämnet för inspektionen eller utredningen skulle kunna vara relevant för att bevisa en överträdelse av denna förordning. |
| --- | --- |

(52)

Befintliga inspelningar av telefonsamtal och uppgifter om datatrafik från enheter under tillsyn kan vara ett avgörande bevis och ibland det enda beviset när det gäller att upptäcka och styrka förekomsten av överträdelser av denna förordning, särskilt efterlevnaden av styrelseformer och kontrollkrav. Sådana uppgifter och inspelningar kan bidra till att styrka identiteten på den person som ansvarar för att lämna dataunderlaget och om organisatorisk separation av anställda bibehålls. Därför bör de behöriga myndigheterna ha rätt att begära att enheter under tillsyn överlämnar befintliga inspelningar av telefonsamtal, uppgifter om elektronisk kommunikations- och datatrafik, om det föreligger skälig misstanke om att sådana inspelningar eller uppgifter som rör ämnet för inspektionen eller utredningen skulle kunna vara relevant för att bevisa en överträdelse av denna förordning.

| (53) | Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i stadgan om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till skydd för privat- och familjeliv, skyddet av personuppgifter, rätten till yttrandefrihet och informationsfrihet, näringsfrihet, rätten till egendom, rätten till konsumentskydd, rätten till ett effektivt rättsmedel och rätten till försvar. Denna förordning bör således tolkas och tillämpas i överensstämmelse med dessa rättigheter och principer. |
| --- | --- |

(53)

Denna förordning respekterar de grundläggande rättigheterna och iakttar de principer som erkänns i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget) och i stadgan om de grundläggande rättigheterna, i synnerhet rätten till skydd för privat- och familjeliv, skyddet av personuppgifter, rätten till yttrandefrihet och informationsfrihet, näringsfrihet, rätten till egendom, rätten till konsumentskydd, rätten till ett effektivt rättsmedel och rätten till försvar. Denna förordning bör således tolkas och tillämpas i överensstämmelse med dessa rättigheter och principer.

| (54) | Rätten till försvar för de berörda personerna bör iakttas fullt ut. Särskilt gäller att personer som är föremål för förfarandena bör ges tillgång till resultaten på vilka de behöriga myndigheterna har grundat sina beslut och bör ges rätt att bli hörda. |
| --- | --- |

(54)

Rätten till försvar för de berörda personerna bör iakttas fullt ut. Särskilt gäller att personer som är föremål för förfarandena bör ges tillgång till resultaten på vilka de behöriga myndigheterna har grundat sina beslut och bör ges rätt att bli hörda.

| (55) | Transparens vad gäller referensvärden är nödvändig för stabiliteten på finansmarknaderna och investerarskyddet. Varje utbyte eller överföring av information som görs av de behöriga myndigheterna bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (12). Varje utbyte eller överföring av information som görs av de behöriga myndigheterna bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (13). |
| --- | --- |

(55)

Transparens vad gäller referensvärden är nödvändig för stabiliteten på finansmarknaderna och investerarskyddet. Varje utbyte eller överföring av information som görs av de behöriga myndigheterna bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG (12). Varje utbyte eller överföring av information som görs av de behöriga myndigheterna bör ske i enlighet med bestämmelserna om överföring av personuppgifter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 (13).

| (56) | Med hänsyn till de principer som fastställs i kommissionens meddelande av den 8 december 2010 om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn och de unionsrättsakter som har antagits som en uppföljning av det meddelandet bör medlemsstaterna, för att säkerställa ett gemensamt tillvägagångssätt och en avskräckande effekt, fastställa regler om administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder, inklusive sanktionsavgifter vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och se till att de genomförs. Dessa administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder bör vara effektiva, proportionella och avskräckande. |
| --- | --- |

(56)

Med hänsyn till de principer som fastställs i kommissionens meddelande av den 8 december 2010 om att förstärka sanktionssystemen i den finansiella tjänstesektorn och de unionsrättsakter som har antagits som en uppföljning av det meddelandet bör medlemsstaterna, för att säkerställa ett gemensamt tillvägagångssätt och en avskräckande effekt, fastställa regler om administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder, inklusive sanktionsavgifter vid överträdelser av bestämmelserna i denna förordning och se till att de genomförs. Dessa administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder bör vara effektiva, proportionella och avskräckande.

| (57) | Administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder som tillämpas i specifika fall bör fastställas med beaktande av faktorer som återbetalning av alla identifierade ekonomiska vinster, överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet, alla försvårande eller förmildrande faktorer, det faktum att administrativa sanktionsavgifter måste ha en avskräckande effekt och, om lämpligt, inkludera en rabatt för samarbete med den behöriga myndigheten. Den faktiska storleken på de administrativa sanktionsavgifter som påförs i ett specifikt fall bör kunna uppgå till det högsta belopp som fastställs i denna förordning, eller det högre belopp som fastställs i nationell rätt, för mycket allvarliga överträdelser, medan betydligt lägre administrativa sanktionsavgifter än maximibeloppet bör kunna tillämpas på mindre överträdelser eller vid förlikning. Den behöriga myndigheten bör ha möjlighet att införa ett tillfälligt förbud mot att utöva förvaltningsfunktioner för referensvärdesadministratörer eller rapportörer. |
| --- | --- |

(57)

Administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder som tillämpas i specifika fall bör fastställas med beaktande av faktorer som återbetalning av alla identifierade ekonomiska vinster, överträdelsens allvarlighetsgrad och varaktighet, alla försvårande eller förmildrande faktorer, det faktum att administrativa sanktionsavgifter måste ha en avskräckande effekt och, om lämpligt, inkludera en rabatt för samarbete med den behöriga myndigheten. Den faktiska storleken på de administrativa sanktionsavgifter som påförs i ett specifikt fall bör kunna uppgå till det högsta belopp som fastställs i denna förordning, eller det högre belopp som fastställs i nationell rätt, för mycket allvarliga överträdelser, medan betydligt lägre administrativa sanktionsavgifter än maximibeloppet bör kunna tillämpas på mindre överträdelser eller vid förlikning. Den behöriga myndigheten bör ha möjlighet att införa ett tillfälligt förbud mot att utöva förvaltningsfunktioner för referensvärdesadministratörer eller rapportörer.

| (58) | Denna förordning bör inte begränsa möjligheten för medlemsstaterna att utdöma högre administrativa sanktioner och bör inte påverka tillämpningen av bestämmelser om straffrättsliga påföljder i medlemsstaternas lagstiftning. |
| --- | --- |

(58)

Denna förordning bör inte begränsa möjligheten för medlemsstaterna att utdöma högre administrativa sanktioner och bör inte påverka tillämpningen av bestämmelser om straffrättsliga påföljder i medlemsstaternas lagstiftning.

| (59) | Trots att inget hindrar medlemsstaterna från att fastställa regler för administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder för samma överträdelse, bör medlemsstaterna inte vara skyldiga att fastställa regler för administrativa sanktioner för överträdelser av denna förordning, när de omfattas av nationell straffrätt. Medlemsstaterna är i överensstämmelse med nationell rätt inte skyldiga att påföra både administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder för ett och samma brott, men bör kunna göra det om deras nationella rätt tillåter det. Bibehållandet av straffrättsliga påföljder i stället för administrativa sanktioner för överträdelser av denna förordning bör dock inte minska eller på annat sätt påverka de behöriga myndigheternas möjligheter att regelbundet samarbeta och få tillträde till och utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vid tillämpning av denna förordning, inbegripet efter det att de aktuella överträdelserna har överlämnats till de behöriga rättsliga myndigheterna för lagföring. |
| --- | --- |

(59)

Trots att inget hindrar medlemsstaterna från att fastställa regler för administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder för samma överträdelse, bör medlemsstaterna inte vara skyldiga att fastställa regler för administrativa sanktioner för överträdelser av denna förordning, när de omfattas av nationell straffrätt. Medlemsstaterna är i överensstämmelse med nationell rätt inte skyldiga att påföra både administrativa sanktioner och straffrättsliga påföljder för ett och samma brott, men bör kunna göra det om deras nationella rätt tillåter det. Bibehållandet av straffrättsliga påföljder i stället för administrativa sanktioner för överträdelser av denna förordning bör dock inte minska eller på annat sätt påverka de behöriga myndigheternas möjligheter att regelbundet samarbeta och få tillträde till och utbyta information med de behöriga myndigheterna i andra medlemsstater vid tillämpning av denna förordning, inbegripet efter det att de aktuella överträdelserna har överlämnats till de behöriga rättsliga myndigheterna för lagföring.

| (60) | Det är nödvändigt att stärka reglerna om utbyte av information mellan behöriga myndigheter och att öka kraven på att de bistår varandra och samarbetar. Med anledning av den ökande gränsöverskridande verksamheten bör de behöriga myndigheterna förse varandra med den information de behöver för att kunna utföra sina uppgifter, så att denna förordning genomförs på ett effektivt sätt, inbegripet i situationer där en överträdelse eller misstänkt överträdelse berör myndigheter i två eller flera medlemsstater. Sträng tystnadsplikt måste iakttas vid informationsutbytet, så att det kan sörjas för att uppgifterna överförs på ett korrekt sätt och att särskilda rättigheter skyddas. |
| --- | --- |

(60)

Det är nödvändigt att stärka reglerna om utbyte av information mellan behöriga myndigheter och att öka kraven på att de bistår varandra och samarbetar. Med anledning av den ökande gränsöverskridande verksamheten bör de behöriga myndigheterna förse varandra med den information de behöver för att kunna utföra sina uppgifter, så att denna förordning genomförs på ett effektivt sätt, inbegripet i situationer där en överträdelse eller misstänkt överträdelse berör myndigheter i två eller flera medlemsstater. Sträng tystnadsplikt måste iakttas vid informationsutbytet, så att det kan sörjas för att uppgifterna överförs på ett korrekt sätt och att särskilda rättigheter skyddas.

| (61) | För att säkerställa att beslut som fattas av behöriga myndigheter att påföra en administrativ sanktion eller annan administrativ åtgärd har en avskräckande effekt på allmänheten i stort bör de offentliggöras. Offentliggörandet av beslut att påföra en administrativ sanktion eller annan administrativ åtgärd är också ett viktigt sätt för behöriga myndigheter att informera marknadsaktörerna om vilket slag av handlingar som anses överträda denna förordning och att främja ett allmänt bättre beteende bland marknadsaktörerna. Om ett sådant offentliggörande riskerar att ge upphov till oproportionell skada för de inblandade personerna, eller äventyra stabiliteten på de finansiella marknaderna eller en pågående utredning bör den behöriga myndigheten antingen offentliggöra den administrativa sanktionen eller den andra administrativa åtgärden utan att lämna ut namn eller försena offentliggörandet. Dessutom bör de behöriga myndigheterna ha möjlighet att över huvud taget inte offentliggöra ett beslut som påför administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder om ett anonymt eller senarelagt offentliggörande anses vara otillräckligt för att se till att stabiliteten på de finansiella marknaderna inte äventyras. De behöriga myndigheterna är inte heller skyldiga att offentliggöra administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder som bedöms vara av mindre betydelse om offentliggörandet skulle vara oproportionerligt. |
| --- | --- |

(61)

För att säkerställa att beslut som fattas av behöriga myndigheter att påföra en administrativ sanktion eller annan administrativ åtgärd har en avskräckande effekt på allmänheten i stort bör de offentliggöras. Offentliggörandet av beslut att påföra en administrativ sanktion eller annan administrativ åtgärd är också ett viktigt sätt för behöriga myndigheter att informera marknadsaktörerna om vilket slag av handlingar som anses överträda denna förordning och att främja ett allmänt bättre beteende bland marknadsaktörerna. Om ett sådant offentliggörande riskerar att ge upphov till oproportionell skada för de inblandade personerna, eller äventyra stabiliteten på de finansiella marknaderna eller en pågående utredning bör den behöriga myndigheten antingen offentliggöra den administrativa sanktionen eller den andra administrativa åtgärden utan att lämna ut namn eller försena offentliggörandet. Dessutom bör de behöriga myndigheterna ha möjlighet att över huvud taget inte offentliggöra ett beslut som påför administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder om ett anonymt eller senarelagt offentliggörande anses vara otillräckligt för att se till att stabiliteten på de finansiella marknaderna inte äventyras. De behöriga myndigheterna är inte heller skyldiga att offentliggöra administrativa sanktioner eller andra administrativa åtgärder som bedöms vara av mindre betydelse om offentliggörandet skulle vara oproportionerligt.

| (62) | Kritiska referensvärden kan involvera rapportörer, administratörer och användare i mer än en medlemsstat. Därmed kan upphörandet av ett sådant referensvärde eller eventuella händelser som på ett avgörande sätt kan undergräva förtroendet för att det inte utsätts för otillbörlig påverkan få följder i fler än en medlemsstat, vilket innebär att enbart den behöriga myndighetens övervakning av ett sådant referensvärde i den medlemsstat där referensvärdet tillhandahålls inte kommer att vara effektivt och verkningsfullt när det gäller att hantera de risker som är knutna till det kritiska referensvärdet. I ett sådant fall bör det för att säkerställa ett effektivt utbyte av tillsynsinformation mellan behöriga myndigheter och samordning av deras verksamhet och tillsynsåtgärder bildas kollegier, som består av behöriga myndigheter och Esma. Kollegiets verksamhet bör bidra till en harmoniserad tillämpning av bestämmelserna i denna förordning och en ökad samstämmighet i tillsynspraxis. Administratörens behöriga myndighet bör inrätta skriftliga arrangemang avseende utbyte av information, beslutsförfaranden, vilka kan inbegripa regler om omröstningsförfaranden, samarbete i fråga om åtgärder för obligatorisk rapportering och de fall då de behöriga myndigheterna bör samråda med varandra. Esmas juridiskt bindande medlingsroll är ett viktigt inslag för främjande av samordning, en enhetlig tillsyn och en samstämmig tillsynspraxis. |
| --- | --- |

(62)

Kritiska referensvärden kan involvera rapportörer, administratörer och användare i mer än en medlemsstat. Därmed kan upphörandet av ett sådant referensvärde eller eventuella händelser som på ett avgörande sätt kan undergräva förtroendet för att det inte utsätts för otillbörlig påverkan få följder i fler än en medlemsstat, vilket innebär att enbart den behöriga myndighetens övervakning av ett sådant referensvärde i den medlemsstat där referensvärdet tillhandahålls inte kommer att vara effektivt och verkningsfullt när det gäller att hantera de risker som är knutna till det kritiska referensvärdet. I ett sådant fall bör det för att säkerställa ett effektivt utbyte av tillsynsinformation mellan behöriga myndigheter och samordning av deras verksamhet och tillsynsåtgärder bildas kollegier, som består av behöriga myndigheter och Esma. Kollegiets verksamhet bör bidra till en harmoniserad tillämpning av bestämmelserna i denna förordning och en ökad samstämmighet i tillsynspraxis. Administratörens behöriga myndighet bör inrätta skriftliga arrangemang avseende utbyte av information, beslutsförfaranden, vilka kan inbegripa regler om omröstningsförfaranden, samarbete i fråga om åtgärder för obligatorisk rapportering och de fall då de behöriga myndigheterna bör samråda med varandra. Esmas juridiskt bindande medlingsroll är ett viktigt inslag för främjande av samordning, en enhetlig tillsyn och en samstämmig tillsynspraxis.

| (63) | Referensvärden kan användas som referens för finansiella instrument och finansiella avtal med lång varaktighet. I vissa fall riskerar tillgången till dessa referensvärden inte längre tillåtas när denna förordning trätt i kraft på grund av att de har egenskaper som inte kan anpassas för att uppfylla kraven i denna förordning. Att förbjuda fortsatt tillgång till ett sådant referensvärden skulle på samma gång kunna leda till att finansiella instrument eller finansiella avtal sägs upp eller till vanmakt och därmed skada investerare. Det är därför nödvändigt att införa bestämmelser för att möjliggöra fortsatt tillgång till sådana referensvärden under en övergångsperiod. |
| --- | --- |

(63)

Referensvärden kan användas som referens för finansiella instrument och finansiella avtal med lång varaktighet. I vissa fall riskerar tillgången till dessa referensvärden inte längre tillåtas när denna förordning trätt i kraft på grund av att de har egenskaper som inte kan anpassas för att uppfylla kraven i denna förordning. Att förbjuda fortsatt tillgång till ett sådant referensvärden skulle på samma gång kunna leda till att finansiella instrument eller finansiella avtal sägs upp eller till vanmakt och därmed skada investerare. Det är därför nödvändigt att införa bestämmelser för att möjliggöra fortsatt tillgång till sådana referensvärden under en övergångsperiod.

| (64) | I fall där denna förordning täcker eller eventuellt täcker sådana enheter under tillsyn och marknader som omfattas av förordning (EU) nr 1227/2011 skulle Esma behöva samråda med Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer) för att utnyttja byråns expertkunskap om energimarknader och undvika dubbel reglering. |
| --- | --- |

(64)

I fall där denna förordning täcker eller eventuellt täcker sådana enheter under tillsyn och marknader som omfattas av förordning (EU) nr 1227/2011 skulle Esma behöva samråda med Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (Acer) för att utnyttja byråns expertkunskap om energimarknader och undvika dubbel reglering.

| (65) | För att specificera ytterligare tekniska aspekter i denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på specifikationen av tekniska definitioner avseende beräkningen av det nominella beloppet för finansiella instrument, det nominella beloppet för derivat och fondandelsvärdet för investeringsfonder som hänvisar till ett referensvärde för att fastställa huruvida ett sådant referensvärde är kritiskt, i syfte att se över den beräkningsmetod som använts för att bestämma tröskelvärdet för fastställande av kritiska och signifikanta referensvärden, avseende upprättande av objektiva skäl för godkännande av ett referensvärde eller en familj av referensvärden som tillhandahållits i ett tredjeland, avseende upprättandet av de faktorer som behöver bedömas för att kunna fastställa huruvida upphörande eller ändring av ett befintligt referensvärde rimligen skulle kunna ge upphov till force majeure, motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument, eller reglerna för en investeringsfond, som hänvisar till ett sådant referensvärde, och avseende förlängning av den period på 24 månader som föreskrivs för registrering i stället för auktorisation av vissa administratörer. Kommissionen bör när den antar dessa akter ta hänsyn till marknadsutvecklingen eller den tekniska utvecklingen och till internationell samstämmighet i tillsynspraxis när det gäller referensvärden, i synnerhet arbetet inom Iosco. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (14) av den 13 april 2016 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(65)

För att specificera ytterligare tekniska aspekter i denna förordning, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på specifikationen av tekniska definitioner avseende beräkningen av det nominella beloppet för finansiella instrument, det nominella beloppet för derivat och fondandelsvärdet för investeringsfonder som hänvisar till ett referensvärde för att fastställa huruvida ett sådant referensvärde är kritiskt, i syfte att se över den beräkningsmetod som använts för att bestämma tröskelvärdet för fastställande av kritiska och signifikanta referensvärden, avseende upprättande av objektiva skäl för godkännande av ett referensvärde eller en familj av referensvärden som tillhandahållits i ett tredjeland, avseende upprättandet av de faktorer som behöver bedömas för att kunna fastställa huruvida upphörande eller ändring av ett befintligt referensvärde rimligen skulle kunna ge upphov till force majeure, motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument, eller reglerna för en investeringsfond, som hänvisar till ett sådant referensvärde, och avseende förlängning av den period på 24 månader som föreskrivs för registrering i stället för auktorisation av vissa administratörer. Kommissionen bör när den antar dessa akter ta hänsyn till marknadsutvecklingen eller den tekniska utvecklingen och till internationell samstämmighet i tillsynspraxis när det gäller referensvärden, i synnerhet arbetet inom Iosco. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning (14) av den 13 april 2016 mellan Europaparlamentet, Europeiska unionens råd och Europeiska kommissionen om bättre lagstiftning. För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (66) | Tekniska standarder bör säkerställa en konsekvent harmonisering av kraven för tillhandahållande och rapportering av information för index som används som referensvärden och ett adekvat skydd för investerare och konsumenter i hela unionen. Eftersom Esma har högspecialiserad expertis på området vore det därför effektivt och lämpligt att Esma anförtros uppgiften att utarbeta förslag till sådana tekniska standarder för tillsyn som inte inbegriper några policyval, och att dessa läggs fram för kommissionen. Kommissionen bör anta förslag till tekniska standarder för tillsyn som utarbetats av Esma genom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010 med avseende på förfarandena och särdragen för övervakningsfunktionen när det gäller dataunderlagets lämplighet och verifierbarhet samt en rapportörs interna övervaknings- och kontrollförfaranden, med avseende på de uppgifter som en administratör ska tillhandahålla avseende det referensvärde och de metoder som ligger till grund för referensvärdet, med avseende på innehållet i uppförandekoden, med avseende på kraven i fråga om system och kontroller, med avseende på de kriterier som den behöriga myndigheten bör beakta i samband med beslut om huruvida vissa ytterligare krav ska tillämpas, med avseende på innehållet i referensvärdesdeklarationen och de fall i vilka en uppdatering av en sådan deklaration krävs, med avseende på minimiinnehållet i samarbetsarrangemangen mellan de behöriga myndigheterna och Esma, med avseende på formen för och innehållet i ansökan om erkännande av en administratör i tredjeland och presentation av de uppgifter som ska läggas fram tillsammans med en sådan ansökan samt med avseende på de uppgifter som ska läggas fram i ansökan om auktorisation eller registrering. |
| --- | --- |

(66)

Tekniska standarder bör säkerställa en konsekvent harmonisering av kraven för tillhandahållande och rapportering av information för index som används som referensvärden och ett adekvat skydd för investerare och konsumenter i hela unionen. Eftersom Esma har högspecialiserad expertis på området vore det därför effektivt och lämpligt att Esma anförtros uppgiften att utarbeta förslag till sådana tekniska standarder för tillsyn som inte inbegriper några policyval, och att dessa läggs fram för kommissionen. Kommissionen bör anta förslag till tekniska standarder för tillsyn som utarbetats av Esma genom delegerade akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget och i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010 med avseende på förfarandena och särdragen för övervakningsfunktionen när det gäller dataunderlagets lämplighet och verifierbarhet samt en rapportörs interna övervaknings- och kontrollförfaranden, med avseende på de uppgifter som en administratör ska tillhandahålla avseende det referensvärde och de metoder som ligger till grund för referensvärdet, med avseende på innehållet i uppförandekoden, med avseende på kraven i fråga om system och kontroller, med avseende på de kriterier som den behöriga myndigheten bör beakta i samband med beslut om huruvida vissa ytterligare krav ska tillämpas, med avseende på innehållet i referensvärdesdeklarationen och de fall i vilka en uppdatering av en sådan deklaration krävs, med avseende på minimiinnehållet i samarbetsarrangemangen mellan de behöriga myndigheterna och Esma, med avseende på formen för och innehållet i ansökan om erkännande av en administratör i tredjeland och presentation av de uppgifter som ska läggas fram tillsammans med en sådan ansökan samt med avseende på de uppgifter som ska läggas fram i ansökan om auktorisation eller registrering.

| (67) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att upprätta och se över en förteckning över offentliga myndigheter i unionen, upprätta och se över förteckningen över kritiska referensvärden och fastställa likvärdigheten av den rättsliga ram som leverantörer av referensvärden i tredjeländer omfattas av när det gäller erkännande av full eller partiell likvärdighet. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (15). |
| --- | --- |

(67)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att upprätta och se över en förteckning över offentliga myndigheter i unionen, upprätta och se över förteckningen över kritiska referensvärden och fastställa likvärdigheten av den rättsliga ram som leverantörer av referensvärden i tredjeländer omfattas av när det gäller erkännande av full eller partiell likvärdighet. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (15).

| (68) | Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för genomförande som utarbetats av Esma för att inrätta mallar för försäkran om efterlevnad, förfaranden och former för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna och Esma, genom genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010. |
| --- | --- |

(68)

Kommissionen bör också ges befogenhet att anta tekniska standarder för genomförande som utarbetats av Esma för att inrätta mallar för försäkran om efterlevnad, förfaranden och former för utbyte av information mellan de behöriga myndigheterna och Esma, genom genomförandeakter i enlighet med artikel 291 i EUF-fördraget och i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.

| (69) | Eftersom målen med denna förordning, nämligen att fastställa en konsekvent och effektiv ordning för att ta itu med de sårbarheter som finns i referensvärdena, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, eftersom de samlade effekterna av de problem som avser referensvärdena bara till fullo kan urskiljas i ett unionsperspektiv, utan snarare, på grund av förordningens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål. |
| --- | --- |

(69)

Eftersom målen med denna förordning, nämligen att fastställa en konsekvent och effektiv ordning för att ta itu med de sårbarheter som finns i referensvärdena, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna, eftersom de samlade effekterna av de problem som avser referensvärdena bara till fullo kan urskiljas i ett unionsperspektiv, utan snarare, på grund av förordningens omfattning och verkningar, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå dessa mål.

| (70) | Eftersom det är brådskande att återskapa förtroendet för referensvärden och verka för rättvisa och transparenta finansiella marknader, bör denna förordning träda i kraft dagen efter den har offentliggjorts. |
| --- | --- |

(70)

Eftersom det är brådskande att återskapa förtroendet för referensvärden och verka för rättvisa och transparenta finansiella marknader, bör denna förordning träda i kraft dagen efter den har offentliggjorts.

| (71) | Konsumenter kan ingå avtal, särskilt avtal om bolån och konsumentkrediter, som hänvisar till ett referensvärde, men skillnader i förhandlingsstyrka och användningen av standardvillkor innebär att deras möjligheter att välja vilket referensvärde som ska användas kan vara begränsade. Det är därför nödvändigt att se till att kreditgivarna eller kreditförmedlarna åtminstone förser konsumenterna med tillräcklig information. Direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(71)

Konsumenter kan ingå avtal, särskilt avtal om bolån och konsumentkrediter, som hänvisar till ett referensvärde, men skillnader i förhandlingsstyrka och användningen av standardvillkor innebär att deras möjligheter att välja vilket referensvärde som ska användas kan vara begränsade. Det är därför nödvändigt att se till att kreditgivarna eller kreditförmedlarna åtminstone förser konsumenterna med tillräcklig information. Direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU bör därför ändras i enlighet med detta.

| (72) | Förordning (EU) nr 596/2014 kräver att personer i ledande ställning, samt dem närstående personer, underrättar emittenten och den behöriga myndigheten om varje transaktion som genomförts för deras egen räkning avseende finansiella instrument som i sig är kopplade till aktier och skuldinstrument som emitterats av deras emittent. Det finns emellertid ett stort antal finansiella instrument som är kopplade till aktier och skuldinstrument som emitterats av en viss emittent. Sådana finansiella instrument inbegriper andelar i företag för kollektiva investeringar, strukturerade produkter eller finansiella instrument med inbäddade derivat som innebär exponering mot avkastningen för de aktier eller skuldinstrument som emitterats av en emittent. Varje transaktion med sådana finansiella instrument som överstiger miniminivån bör omfattas av krav på anmälan till emittenten och den behöriga myndigheten. Ett undantag bör göras när antingen det kopplade finansiella instrumentet innebär en exponering på högst 20 % mot emittentens aktier eller skuldinstrument eller när personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, inte kände till eller kunde känna till det kopplade finansiella instrumentets investeringssammansättning. Förordning (EU) nr 596/2014 bör därför ändras. |
| --- | --- |

(72)

Förordning (EU) nr 596/2014 kräver att personer i ledande ställning, samt dem närstående personer, underrättar emittenten och den behöriga myndigheten om varje transaktion som genomförts för deras egen räkning avseende finansiella instrument som i sig är kopplade till aktier och skuldinstrument som emitterats av deras emittent. Det finns emellertid ett stort antal finansiella instrument som är kopplade till aktier och skuldinstrument som emitterats av en viss emittent. Sådana finansiella instrument inbegriper andelar i företag för kollektiva investeringar, strukturerade produkter eller finansiella instrument med inbäddade derivat som innebär exponering mot avkastningen för de aktier eller skuldinstrument som emitterats av en emittent. Varje transaktion med sådana finansiella instrument som överstiger miniminivån bör omfattas av krav på anmälan till emittenten och den behöriga myndigheten. Ett undantag bör göras när antingen det kopplade finansiella instrumentet innebär en exponering på högst 20 % mot emittentens aktier eller skuldinstrument eller när personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, inte kände till eller kunde känna till det kopplade finansiella instrumentets investeringssammansättning. Förordning (EU) nr 596/2014 bör därför ändras.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

AVDELNING I

SYFTE, TILLÄMPNINGSOMRÅDE OCH DEFINITIONER

Artikel 1

Syfte

Genom denna förordning införs en gemensam ram för att säkerställa att de index som används som referensvärden i finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat i unionen är rättvisande och inte utsätts för otillbörlig påverkan. Denna förordning bidrar därmed till en väl fungerande inre marknad samtidigt som en hög skyddsnivå för konsumenter och investerare uppnås.

Artikel 2

Tillämpningsområde

1.   Denna förordning ska tillämpas på tillhandahållande av referensvärden, rapportering av dataunderlag för referensvärden och användning av referensvärden inom unionen.

2.   Denna förordning ska inte tillämpas på:

| a) | En centralbank. |
| --- | --- |

a)

En centralbank.

| b) | En offentlig myndighet, när den bidrar med uppgifter till, tillhandahåller eller kontrollerar tillhandahållandet av referensvärden för offentligpolitiska ändamål, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation. |
| --- | --- |

b)

En offentlig myndighet, när den bidrar med uppgifter till, tillhandahåller eller kontrollerar tillhandahållandet av referensvärden för offentligpolitiska ändamål, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation.

| c) | En central motpart, när den tillhandahåller referenspriser eller avräkningspriser som används för centrala motparters riskhantering och avveckling. |
| --- | --- |

c)

En central motpart, när den tillhandahåller referenspriser eller avräkningspriser som används för centrala motparters riskhantering och avveckling.

| d) | Tillhandahållande av ett enstaka referenspris för finansiella instrument som förtecknas i bilaga I avsnitt C till direktiv 2014/65/EU. |
| --- | --- |

d)

Tillhandahållande av ett enstaka referenspris för finansiella instrument som förtecknas i bilaga I avsnitt C till direktiv 2014/65/EU.

| e) | Pressen, övriga medier och journalister, när dessa endast offentliggör eller hänvisar till ett referensvärde som en del av sin journalistiska verksamhet, utan att ha någon kontroll över tillhandahållandet av det referensvärdet. |
| --- | --- |

e)

Pressen, övriga medier och journalister, när dessa endast offentliggör eller hänvisar till ett referensvärde som en del av sin journalistiska verksamhet, utan att ha någon kontroll över tillhandahållandet av det referensvärdet.

| f) | En fysisk eller juridisk person som beviljar eller förbinder sig att bevilja en kredit inom ramen för den personens närings- eller yrkesverksamhet, endast i den utsträckning som denna person offentliggör eller för allmänheten tillgängliggör den personens egna rörliga eller fasta låneräntor, som fastställts genom interna beslut och som endast tillämpas på finansiella avtal som ingås av den personen eller ett företag inom samma grupp med deras respektive kunder. |
| --- | --- |

f)

En fysisk eller juridisk person som beviljar eller förbinder sig att bevilja en kredit inom ramen för den personens närings- eller yrkesverksamhet, endast i den utsträckning som denna person offentliggör eller för allmänheten tillgängliggör den personens egna rörliga eller fasta låneräntor, som fastställts genom interna beslut och som endast tillämpas på finansiella avtal som ingås av den personen eller ett företag inom samma grupp med deras respektive kunder.

| g) | Råvaruindex som är baserade på information från rapportörer varav flertalet är enheter som inte står under tillsyn och för vilka båda följande villkor gäller:






  i) | Råvaruindexet används som referens för finansiella instrument för vilka en begäran om upptagande till handel på en enda handelsplats har gjorts, enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU, eller vilka handlas enbart på en sådan handelsplats. |
| --- | --- | --- |

g)

Råvaruindex som är baserade på information från rapportörer varav flertalet är enheter som inte står under tillsyn och för vilka båda följande villkor gäller:

i)

Råvaruindexet används som referens för finansiella instrument för vilka en begäran om upptagande till handel på en enda handelsplats har gjorts, enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU, eller vilka handlas enbart på en sådan handelsplats.

| ii) | Det totala nominella värdet på finansiella instrument som hänvisar till referensvärdet överstiger inte 100 miljoner EUR. |
| --- | --- |

ii)

Det totala nominella värdet på finansiella instrument som hänvisar till referensvärdet överstiger inte 100 miljoner EUR.

| h) | Indexleverantörer såvitt avser ett index som de tillhandahåller om de är omedvetna om och inte rimligen kunde ha känt till att indexet används för de ändamål som anges i artikel 3.1.3. |
| --- | --- |

h)

Indexleverantörer såvitt avser ett index som de tillhandahåller om de är omedvetna om och inte rimligen kunde ha känt till att indexet används för de ändamål som anges i artikel 3.1.3.

Artikel 3

Definitioner

1.   I denna förordning avses med

1)   
  index
  : varje sifferbelopp

| a) | som offentliggörs eller görs tillgängligt för allmänheten, |
| --- | --- |

a)

som offentliggörs eller görs tillgängligt för allmänheten,

| b) | som fastställs regelbundet






  i) | helt eller delvis genom tillämpning av en formel eller någon annan beräkningsmetod, eller genom en bedömning, och |
| --- | --- | --- |

b)

som fastställs regelbundet

i)

helt eller delvis genom tillämpning av en formel eller någon annan beräkningsmetod, eller genom en bedömning, och

| ii) | på grundval av värdet av en eller flera underliggande tillgångar eller priser, inbegripet uppskattade priser, faktiska eller uppskattade räntesatser, anbud och bindande anbud eller andra värden eller mätningar, |
| --- | --- |

ii)

på grundval av värdet av en eller flera underliggande tillgångar eller priser, inbegripet uppskattade priser, faktiska eller uppskattade räntesatser, anbud och bindande anbud eller andra värden eller mätningar,

2)   
  indexleverantör
  : en fysisk eller juridisk person som kontrollerar tillhandahållandet av ett index,

3)   
  referensvärde
  : varje index med hänvisning till vilket fastställs det belopp som ska betalas ut enligt ett finansiellt instrument eller ett finansiellt avtal, eller värdet på ett finansiellt instrument, eller ett index som används för att mäta en investeringsfonds resultat, i syfte att efterlikna avkastningen på ett sådant index eller fastställa en portföljs tillgångsallokering eller att beräkna de resultatberoende avgifterna,

4)   
  familj av referensvärden
  : en grupp av referensvärden som tillhandahålls av samma administratör och fastställs utifrån samma typ av dataunderlag, och som tillhandahåller specifika mått på samma eller liknande marknad eller ekonomiska verklighet,

5)   
  tillhandahållande av ett referensvärde
  :

| a) | att sköta arrangemangen för att fastställa ett referensvärde, |
| --- | --- |

a)

att sköta arrangemangen för att fastställa ett referensvärde,

| b) | att samla in, analysera eller bearbeta dataunderlag i syfte att fastställa ett referensvärde, och |
| --- | --- |

b)

att samla in, analysera eller bearbeta dataunderlag i syfte att fastställa ett referensvärde, och

| c) | att fastställa ett referensvärde genom att tillämpa en formel eller annan beräkningsmetod eller genom en bedömning av dataunderlag som har lämnats i detta syfte. |
| --- | --- |

c)

att fastställa ett referensvärde genom att tillämpa en formel eller annan beräkningsmetod eller genom en bedömning av dataunderlag som har lämnats i detta syfte.

6)   
  administratör
  : en fysisk eller juridisk person som kontrollerar tillhandahållandet av ett referensvärde,

7)   
  användning av ett referensvärde
  :

| a) | att emittera ett finansiellt instrument som hänvisar till ett index eller en kombination av index, |
| --- | --- |

a)

att emittera ett finansiellt instrument som hänvisar till ett index eller en kombination av index,

| b) | att fastställa det belopp som ska betalas enligt ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal genom att hänvisa till ett index eller en kombination av index, |
| --- | --- |

b)

att fastställa det belopp som ska betalas enligt ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal genom att hänvisa till ett index eller en kombination av index,

| c) | att vara part i ett finansiellt avtal som hänvisar till ett index eller en kombination av index, |
| --- | --- |

c)

att vara part i ett finansiellt avtal som hänvisar till ett index eller en kombination av index,

| d) | att fastställa en kreditränta enligt definitionen i artikel 3 j i direktiv 2008/48/EG, beräknad som en spread eller ett påslag på ett index eller en kombination av index och som endast används som referens i ett finansiellt avtal i vilket kreditgivaren är part, |
| --- | --- |

d)

att fastställa en kreditränta enligt definitionen i artikel 3 j i direktiv 2008/48/EG, beräknad som en spread eller ett påslag på ett index eller en kombination av index och som endast används som referens i ett finansiellt avtal i vilket kreditgivaren är part,

| e) | att mäta resultatet för en investeringsfond genom ett index eller en kombination av index, i syfte att efterlikna avkastningen på ett sådant index eller kombinationen av index, eller fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna de resultatberoende avgifterna, |
| --- | --- |

e)

att mäta resultatet för en investeringsfond genom ett index eller en kombination av index, i syfte att efterlikna avkastningen på ett sådant index eller kombinationen av index, eller fastställa en portföljs tillgångsallokering eller beräkna de resultatberoende avgifterna,

8)   
  rapportering av dataunderlag
  : att lämna dataunderlag som inte är lättillgängligt till en administratör, eller till någon annan person för vidare befordran till en administratör, och som krävs i samband med fastställandet av ett referensvärde och som lämnas i detta syfte,

9)   
  rapportör
  : en fysisk eller juridisk person som rapporterar dataunderlag,

10)   
  rapportör under tillsyn
  : en enhet under tillsyn som rapporterar dataunderlag till en administratör i unionen,

11)   
  uppgiftslämnare
  : en fysisk person som är anställd av rapportören för rapportering av dataunderlag,

12)   
  bedömare
  : en anställd hos en administratör av ett råvaruindex, eller någon annan fysisk person vars tjänster ställs till administratörens förfogande eller under administratörens kontroll, som ansvarar för att tillämpa en metod för eller bedömning på dataunderlag och annan information, för att uppnå en slutgiltig bedömning av priset på en viss råvara,

13)   
  expertutlåtande
  : skönsmässig bedömning som företas av en administratör eller rapportör vad gäller användningen av uppgifter för att fastställa ett referensvärde, inbegripet extrapolering av värden från tidigare eller relaterade transaktioner, justering av värden för faktorer som kan påverka uppgifternas kvalitet, t.ex. marknadshändelser eller en försämring av en köpares eller säljares kreditkvalitet, och att ge fasta köp- eller säljanbud högre vikt än en enskild avslutad transaktion,

14)   
  dataunderlag
  : uppgifter som avser värdet på en eller flera underliggande tillgångar, eller priser, inbegripet uppskattade priser, anbud, bindande anbud eller andra värden som en administratör använder för att fastställa ett referensvärde,

15)   
  transaktionsuppgifter
  : observerbara priser, räntor, index eller värden som avser transaktioner mellan oberoende motparter på en aktiv marknad som utmärks av konkurrerande utbuds- och efterfrågeintressen,

16)   
  finansiellt instrument
  : något av de instrument som räknas upp i bilaga I avsnitt C till direktiv 2014/65/EU, för vilka en begäran om upptagande till handel på en handelsplats, enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU har gjorts, eller som handlas på en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU eller via en systematisk internhandlare, enligt definitionen i artikel 4.1.20 i det direktivet,

17)   
  enhet under tillsyn
  : avser följande enheter:

| a) | ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (16), |
| --- | --- |

a)

ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.1.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (16),

| b) | ett värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 i direktiv 2014/65/EU, |
| --- | --- |

b)

ett värdepappersföretag enligt definitionen i artikel 4.1.1 i direktiv 2014/65/EU,

| c) | ett försäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG (17), |
| --- | --- |

c)

ett försäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.1 i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG (17),

| d) | ett återförsäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.4 i direktiv 2009/138/EG, |
| --- | --- |

d)

ett återförsäkringsföretag enligt definitionen i artikel 13.4 i direktiv 2009/138/EG,

| e) | ett fondföretag enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2009/65/EG, eller, i tillämpliga fall, ett förvaltningsbolag för fondföretag enligt definitionen i artikel 2.1 b i det direktivet, |
| --- | --- |

e)

ett fondföretag enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2009/65/EG, eller, i tillämpliga fall, ett förvaltningsbolag för fondföretag enligt definitionen i artikel 2.1 b i det direktivet,

| f) | en förvaltare av alternativa investeringsfonder eller AIF-förvaltare enligt definitionen i artikel 4.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (18), |
| --- | --- |

f)

en förvaltare av alternativa investeringsfonder eller AIF-förvaltare enligt definitionen i artikel 4.1 b i Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU (18),

| g) | ett tjänstepensionsinstitut enligt definitionen i artikel 6 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG (19), |
| --- | --- |

g)

ett tjänstepensionsinstitut enligt definitionen i artikel 6 a i Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG (19),

| h) | en kreditgivare enligt definitionen i artikel 3 b i direktiv 2008/48/EG för kreditavtal enligt definitionen i artikel 3 c i det direktivet, |
| --- | --- |

h)

en kreditgivare enligt definitionen i artikel 3 b i direktiv 2008/48/EG för kreditavtal enligt definitionen i artikel 3 c i det direktivet,

| i) | en annan kreditgivare än ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.10 i direktiv 2014/17/EU för kreditavtal enligt definitionen i artikel 4.3 i det direktivet, |
| --- | --- |

i)

en annan kreditgivare än ett kreditinstitut enligt definitionen i artikel 4.10 i direktiv 2014/17/EU för kreditavtal enligt definitionen i artikel 4.3 i det direktivet,

| j) | en marknadsoperatör enligt definitionen i artikel 4.1.18 i direktiv 2014/65/EU, |
| --- | --- |

j)

en marknadsoperatör enligt definitionen i artikel 4.1.18 i direktiv 2014/65/EU,

| k) | en central motpart enligt definitionen i artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 (20), |
| --- | --- |

k)

en central motpart enligt definitionen i artikel 2.1 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 (20),

| l) | ett transaktionsregister enligt definitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) nr 648/2012, |
| --- | --- |

l)

ett transaktionsregister enligt definitionen i artikel 2.2 i förordning (EU) nr 648/2012,

| m) | en administratör, |
| --- | --- |

m)

en administratör,

18)   
  finansiellt avtal
  :

| a) | kreditavtal enligt definitionen i artikel 3 c i direktiv 2008/48/EG, |
| --- | --- |

a)

kreditavtal enligt definitionen i artikel 3 c i direktiv 2008/48/EG,

| b) | kreditavtal enligt definitionen i artikel 4.3 i direktiv 2014/17/EU, |
| --- | --- |

b)

kreditavtal enligt definitionen i artikel 4.3 i direktiv 2014/17/EU,

19)   
  investeringsfond
  : en alternativ investeringsfond enligt definitionen i artikel 4.1 a i direktiv 2011/61/EU, eller ett fondföretag enligt definitionen i artikel 1.2 i direktiv 2009/65/EG,

20)   
  ledningsorgan
  : ett eller flera organ hos en administratör eller en annan enhet under tillsyn, som utses i enlighet med nationell rätt och har behörighet att fastställa strategi, mål och allmänna inriktning för administratören eller den andra enheten under tillsyn, och som kontrollerar och övervakar ledningens beslutsfattande och omfattar personer som i praktiken leder verksamheten för administratören eller den andra enheten under tillsyn,

21)   
  konsument
  : en fysisk person som i finansiella avtal som omfattas av denna förordning handlar för ändamål som inte ingår i hans eller hennes närings- eller yrkesverksamhet,

22)   
  referensränta
  : ett referensvärde som med avseende på tillämpningen av led 1 b ii i detta stycke fastställs på grundval av den räntesats till vilken banker kan låna ut till eller låna från andra banker, eller andra aktörer än banker, på penningmarknaden,

23)   
  råvaruindex
  : ett referensvärde där den underliggande tillgången med avseende på tillämpningen av led 1 b ii i detta stycke är en råvara i den mening som avses i artikel 2.1 i kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 (21), med undantag av de utsläppsrätter som avses i led 11 i avsnitt C i bilaga I till direktiv 2014/65/EU,

24)   
  referensvärde baserat på reglerade uppgifter
  : ett referensvärde som fastställs genom tillämpning av en formel på grundval av

| a) | dataunderlag som kommer helt och hållet och direkt från






  i) | en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU eller en handelsplats i ett tredjeland beträffande vilken kommissionen har antagit ett genomförandebeslut enligt vilket regelverket och tillsynssystemet i det landet ska anses ha motsvarande verkan i den mening som avses i artikel 28.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (22), eller en reglerad marknad som anses vara likvärdig enligt artikel 2a i förordning (EU) nr 648/2012, men i samtliga fall enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument, |
| --- | --- | --- |

a)

dataunderlag som kommer helt och hållet och direkt från

i)

en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU eller en handelsplats i ett tredjeland beträffande vilken kommissionen har antagit ett genomförandebeslut enligt vilket regelverket och tillsynssystemet i det landet ska anses ha motsvarande verkan i den mening som avses i artikel 28.4 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 (22), eller en reglerad marknad som anses vara likvärdig enligt artikel 2a i förordning (EU) nr 648/2012, men i samtliga fall enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument,

| ii) | ett godkänt publiceringsarrangemang enligt definitionen i artikel 4.1.52 i direktiv 2014/65/EU eller en tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation enligt definitionen i artikel 4.1.53 i direktiv 2014/65/EU, i enlighet med kraven på transparens efter handel, men enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument som handlas på en handelsplats, |
| --- | --- |

ii)

ett godkänt publiceringsarrangemang enligt definitionen i artikel 4.1.52 i direktiv 2014/65/EU eller en tillhandahållare av konsoliderad handelsinformation enligt definitionen i artikel 4.1.53 i direktiv 2014/65/EU, i enlighet med kraven på transparens efter handel, men enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument som handlas på en handelsplats,

| iii) | en godkänd rapporteringsmekanism enligt definitionen i artikel 4.1.54 i direktiv 2014/65/EU, men enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument som handlas på en handelsplats och som måste offentliggöras i enlighet med krav på transparens efter handel, |
| --- | --- |

iii)

en godkänd rapporteringsmekanism enligt definitionen i artikel 4.1.54 i direktiv 2014/65/EU, men enbart i fråga om transaktionsuppgifter som rör finansiella instrument som handlas på en handelsplats och som måste offentliggöras i enlighet med krav på transparens efter handel,

| iv) | en elbörs som avses i artikel 37.1 j i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG (23), |
| --- | --- |

iv)

en elbörs som avses i artikel 37.1 j i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG (23),

| v) | en naturgasbörs som avses i artikel 41.1 j i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (24), |
| --- | --- |

v)

en naturgasbörs som avses i artikel 41.1 j i Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG (24),

| vi) | en auktionsplattform som avses i artikel 26 eller 30 i kommissionens förordning (EU) nr 1031/2010 (25), |
| --- | --- |

vi)

en auktionsplattform som avses i artikel 26 eller 30 i kommissionens förordning (EU) nr 1031/2010 (25),

| vii) | en tjänsteleverantör till vilken administratören av referensvärdet har utkontrakterat insamlingen av uppgifter i enlighet med artikel 10, förutsatt att denna tjänsteleverantör erhåller uppgifterna helt och hållet och direkt från en enhet som omfattas av leden i–vi, |
| --- | --- |

vii)

en tjänsteleverantör till vilken administratören av referensvärdet har utkontrakterat insamlingen av uppgifter i enlighet med artikel 10, förutsatt att denna tjänsteleverantör erhåller uppgifterna helt och hållet och direkt från en enhet som omfattas av leden i–vi,

| b) | fondandelsvärden för investeringsfonder. |
| --- | --- |

b)

fondandelsvärden för investeringsfonder.

25)   
  kritiskt referensvärde
  : ett referensvärde som inte är ett referensvärde baserat på reglerade uppgifter och som uppfyller något av villkoren i artikel 20.1 och som finns upptaget på den förteckning som kommissionen upprättar enligt den artikeln,

26)   
  signifikant referensvärde
  : ett referensvärde som uppfyller kraven i artikel 24.1,

27)   
  icke-signifikant referensvärde
  : ett referensvärde som inte uppfyller kraven i artiklarna 20.1 och 24.1,

28)   
  belägen
  : för en juridisk person det land där denna person har sitt säte eller annan officiell adress, och för en fysisk person det land där denna person har sin skatterättsliga hemvist,

29)   
  offentlig myndighet
  :

| a) | regering eller annan offentlig förvaltning, inbegripet enheter som har som uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av den offentliga skulden, |
| --- | --- |

a)

regering eller annan offentlig förvaltning, inbegripet enheter som har som uppdrag att förvalta eller delta i förvaltningen av den offentliga skulden,

| b) | enhet eller person som har offentliga förvaltningsuppgifter enligt nationell rätt, eller som har offentligt ansvar eller offentliga uppgifter eller som tillhandahåller offentliga tjänster, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation, under kontroll av en sådan enhet som avses i led a. |
| --- | --- |

b)

enhet eller person som har offentliga förvaltningsuppgifter enligt nationell rätt, eller som har offentligt ansvar eller offentliga uppgifter eller som tillhandahåller offentliga tjänster, inklusive mått på sysselsättning, ekonomisk aktivitet och inflation, under kontroll av en sådan enhet som avses i led a.

2.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 49 för att specificera ytterligare tekniska delar av definitionerna i punkt 1 i den här artikeln, särskilt genom att fastställa vad som utgör tillgängliggörande för allmänheten med avseende på definitionen av ett index.

Kommissionen ska i tillämpliga fall ta hänsyn till marknadsutvecklingen eller den tekniska utvecklingen och internationell samstämmighet i tillsynspraxis när det gäller referensvärden.

3.   Kommissionen ska anta genomförandeakter i syfte att upprätta och se över en förteckning över offentliga myndigheter i unionen som omfattas av definitionen i led 29 i punkt 1 i denna artikel. Genomförandeakterna ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 50.2.

Kommissionen ska i tillämpliga fall ta hänsyn till marknadsutvecklingen eller den tekniska utvecklingen och internationell samstämmighet i tillsynspraxis när det gäller referensvärden.

AVDELNING II

REFERENSVÄRDENS SKYDD MOT OTILLBÖRLIG PÅVERKAN OCH TILLFÖRLITLIGHET

KAPITEL 1

Administratörers styrning och kontroll

Artikel 4

Krav avseende styrning och intressekonflikter

1.   Administratörer ska ha stabila styrningsarrangemang som inbegriper en tydlig organisationsstruktur med en väl definierad, transparent och konsekvent ansvarsfördelning mellan alla personer som deltar i tillhandahållandet av referensvärdet.

Administratörer ska vidta lämpliga åtgärder för att identifiera och förhindra eller hantera intressekonflikter både internt, inklusive mellan chefer, anställda eller andra personer som direkt eller indirekt är knutna till dem genom ett kontrollförhållande, samt mellan rapportörer eller användare, och för att se till att eventuella avgöranden eller skönsmässiga bedömningar som krävs i samband med förfarandet för att fastställa referensvärden görs på ett oberoende och ärligt sätt.

2.   Tillhandahållande av referensvärden ska i operativ bemärkelse vara åtskilt från de delar av administratörens övriga verksamhet som kan ge upphov till faktiska eller potentiella intressekonflikter.

3.   I fall där en intressekonflikt uppstår hos en administratör på grund av dess ägandestruktur, kontrollintressen eller annan verksamhet som utförs av en enhet som äger eller kontrollerar administratören eller av en enhet som ägs eller kontrolleras av administratören eller av något av administratörens närstående företag, och denna intressekonflikt inte kan minskas på ett tillfredsställande sätt, kan den relevanta behöriga myndigheten kräva att administratören inrättar en oberoende övervakningsfunktion där olika berörda aktörer, inbegripet användare och rapportörer, är representerade på ett välavvägt sätt.

4.   Om en sådan intressekonflikt inte kan hanteras korrekt kan den relevanta behöriga myndigheten kräva att administratören antingen avslutar den verksamhet eller de förbindelser som ger upphov till intressekonflikten eller upphör att tillhandahålla referensvärdet.

5.   Administratörer ska offentliggöra eller informera användare av ett referensvärde, den relevanta behöriga myndigheten, samt i tillämpliga fall rapportörer, om alla befintliga eller potentiella intressekonflikter, inbegripet intressekonflikter, som följer av ägandet eller kontrollen av administratören.

6.   Administratörer ska fastställa och tillämpa lämpliga riktlinjer och rutiner samt ändamålsenliga organisatoriska arrangemang för att upptäcka, offentliggöra, förebygga, hantera och minska intressekonflikter för att se till att fastställandet av referensvärdet sker på ett oberoende sätt och inte blir föremål för otillbörlig påverkan. Dessa riktlinjer och rutiner ska regelbundet ses över och uppdateras. De bör beakta och ta itu med intressekonflikter, graden av skönsmässig bedömning i förfarandet för att fastställa referensvärden och de risker som referensvärdet medför, samt

| a) | säkerställa att information som rapporteras till eller sammanställs av administratören behandlas konfidentiellt, om inte annat följer av kraven på offentliggörande och öppenhet enligt denna förordning, och |
| --- | --- |

a)

säkerställa att information som rapporteras till eller sammanställs av administratören behandlas konfidentiellt, om inte annat följer av kraven på offentliggörande och öppenhet enligt denna förordning, och

| b) | specifikt minska intressekonflikter som beror på ägandet eller kontrollen av administratören, på andra intressen inom administratörens grupp eller på andra personer som kan utöva inflytande eller kontroll över administratören när det gäller fastställande av referensvärden. |
| --- | --- |

b)

specifikt minska intressekonflikter som beror på ägandet eller kontrollen av administratören, på andra intressen inom administratörens grupp eller på andra personer som kan utöva inflytande eller kontroll över administratören när det gäller fastställande av referensvärden.

7.   Administratörer ska, när det gäller medarbetare och andra fysiska personer vilkas tjänster står till deras förfogande eller under deras kontroll och som är direkt involverade i tillhandahållandet av ett referensvärde, se till

| a) | att de har de färdigheter, kunskaper och erfarenheter som krävs för deras arbetsuppgifter och står under effektiv ledning och kontroll, |
| --- | --- |

a)

att de har de färdigheter, kunskaper och erfarenheter som krävs för deras arbetsuppgifter och står under effektiv ledning och kontroll,

| b) | att de inte utsätts för otillbörligt inflytande eller omfattas av intressekonflikter och att lönesättning och utvärdering av deras arbetsinsats inte skapar intressekonflikter eller på annat sätt påverkar friheten från otillbörlig påverkan i förfarandet för att fastställa referensvärden, |
| --- | --- |

b)

att de inte utsätts för otillbörligt inflytande eller omfattas av intressekonflikter och att lönesättning och utvärdering av deras arbetsinsats inte skapar intressekonflikter eller på annat sätt påverkar friheten från otillbörlig påverkan i förfarandet för att fastställa referensvärden,

| c) | att de inte har några intressen eller affärsförbindelser som äventyrar den berörda administratörens verksamhet, |
| --- | --- |

c)

att de inte har några intressen eller affärsförbindelser som äventyrar den berörda administratörens verksamhet,

| d) | att de inte får bidra till fastställandet av ett referensvärde genom att delta i köp- och säljanbud och transaktioner, vare sig personligen eller för marknadsaktörers räkning, förutom när ett sådant bidrag uttryckligen krävs som en del av referensvärdesmetoden och omfattas av särskilda regler, och |
| --- | --- |

d)

att de inte får bidra till fastställandet av ett referensvärde genom att delta i köp- och säljanbud och transaktioner, vare sig personligen eller för marknadsaktörers räkning, förutom när ett sådant bidrag uttryckligen krävs som en del av referensvärdesmetoden och omfattas av särskilda regler, och

| e) | att de omfattas av effektiva rutiner för att kontrollera utbytet av information med andra medarbetare som är involverade i verksamhet som kan skapa en risk för intressekonflikter eller risker i förhållande till tredjeparter, om denna information kan påverka referensvärdet. |
| --- | --- |

e)

att de omfattas av effektiva rutiner för att kontrollera utbytet av information med andra medarbetare som är involverade i verksamhet som kan skapa en risk för intressekonflikter eller risker i förhållande till tredjeparter, om denna information kan påverka referensvärdet.

8.   Administratörer ska fastställa särskilda interna kontrollrutiner för att se till att medarbetare eller personer som fastställer referensvärdet inte utsätts för otillbörlig påverkan och att de är tillförlitliga; dessa rutiner ska åtminstone inkludera internt godkännande av ledningen innan referensvärdet sprids.

Artikel 5

Krav på övervakningsfunktion

1.   Administratörer ska inrätta och bibehålla en permanent och effektiv övervakningsfunktion för att se till att alla delar av tillhandahållandet av referensvärden övervakas.

2.   Administratörer ska utveckla och bibehålla robusta rutiner för sin övervakningsfunktion som ska ställas till de relevanta behöriga myndigheternas förfogande.

3.   Övervakningsfunktionen ska verka fritt från otillbörlig påverkan och ansvara för följande uppgifter, som av administratören ska anpassas till referensvärdets komplexitet, användning och sårbarhet:

| a) | Översyn av definitionen av och metoden för att tillhandahålla referensvärdet minst en gång per år. |
| --- | --- |

a)

Översyn av definitionen av och metoden för att tillhandahålla referensvärdet minst en gång per år.

| b) | Övervakning av eventuella ändringar av metoden och möjlighet att uppmana administratören att genomföra samråd om sådana ändringar. |
| --- | --- |

b)

Övervakning av eventuella ändringar av metoden och möjlighet att uppmana administratören att genomföra samråd om sådana ändringar.

| c) | Övervakning av administratörens kontrollsystem, hanteringen och användningen av referensvärdet samt, om referensvärdet grundar sig på dataunderlag från rapportörer, övervakning av den uppförandekod som avses i artikel 15. |
| --- | --- |

c)

Övervakning av administratörens kontrollsystem, hanteringen och användningen av referensvärdet samt, om referensvärdet grundar sig på dataunderlag från rapportörer, övervakning av den uppförandekod som avses i artikel 15.

| d) | Översyn och godkännande av rutiner för referensvärdets upphörande, inbegripet eventuellt samråd om upphörande. |
| --- | --- |

d)

Översyn och godkännande av rutiner för referensvärdets upphörande, inbegripet eventuellt samråd om upphörande.

| e) | Övervakning av eventuella tredjeparter som deltar i tillhandahållandet av referensvärdet, inbegripet beräknings- eller spridningsombud. |
| --- | --- |

e)

Övervakning av eventuella tredjeparter som deltar i tillhandahållandet av referensvärdet, inbegripet beräknings- eller spridningsombud.

| f) | Bedömning av interna och externa revisioner eller översyner, samt uppföljning av genomförandet av identifierade korrigerande åtgärder. |
| --- | --- |

f)

Bedömning av interna och externa revisioner eller översyner, samt uppföljning av genomförandet av identifierade korrigerande åtgärder.

| g) | Övervakning av dataunderlag och rapportörer samt administratörens åtgärder för att pröva eller validera inrapporterat dataunderlag, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer. |
| --- | --- |

g)

Övervakning av dataunderlag och rapportörer samt administratörens åtgärder för att pröva eller validera inrapporterat dataunderlag, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer.

| h) | Effektiva åtgärder vid överträdelser av den uppförandekod som avses i artikel 15, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer. |
| --- | --- |

h)

Effektiva åtgärder vid överträdelser av den uppförandekod som avses i artikel 15, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer.

| i) | Rapportering till relevanta behöriga myndigheter av de fel som övervakningsfunktionen uppdagar som begåtts av rapportörer, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer, eller som begåtts av administratörer, samt avvikande eller misstänkt dataunderlag. |
| --- | --- |

i)

Rapportering till relevanta behöriga myndigheter av de fel som övervakningsfunktionen uppdagar som begåtts av rapportörer, om referensvärdet grundas på dataunderlag från rapportörer, eller som begåtts av administratörer, samt avvikande eller misstänkt dataunderlag.

4.   Övervakningsfunktionen ska utföras av en särskild kommitté eller genom ett annat lämpligt styrningssystem.

5.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att specificera förfaranden avseende övervakningsfunktionen och övervakningsfunktionens särdrag, inbegripet dess sammansättning, liksom placeringen inom administratörens organisatoriska struktur, i syfte att trygga funktionens integritet och undvika intressekonflikter. Esma ska i synnerhet utarbeta en icke uttömmande förteckning över sådana lämpliga styrningssystem som anges i punkt 4.

Esma ska skilja mellan de olika typerna av referensvärden och sektorer enligt denna förordning och beakta skillnaderna i administratörernas ägande- och kontrollstrukturer, arten, omfattningen och komplexiteten av tillhandahållandet av referensvärdet, samt riskerna och effekterna av referensvärdet, även mot bakgrund av internationell samstämmighet i tillsynspraxis i fråga om krav på styrning när det gäller referensvärden. Esmas förslag till tekniska standarder för tillsyn ska dock inte omfatta eller gälla administratörer av icke-signifikanta referensvärden.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket, i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

6.   Esma får utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 till administratörer av icke-signifikanta referensvärden för att specificera det som anges i punkt 5 i den här artikeln.

Artikel 6

Krav avseende kontrollstruktur

1.   Administratörer ska ha en kontrollstruktur som ser till att referensvärdet tillhandahålls och offentliggörs eller görs tillgängligt i enlighet med denna förordning.

2.   Kontrollstrukturen ska stå i proportion till mängden identifierade intressekonflikter, graden av skönsmässig bedömning vid tillhandahållandet av referensvärden och typen av dataunderlag.

3.   Kontrollsstrukturen ska omfatta följande:

| a) | Hantering av operativa risker. |
| --- | --- |

a)

Hantering av operativa risker.

| b) | Tillfredsställande och effektiva kontinuitets- och katastrofåterhämtningsplaner. |
| --- | --- |

b)

Tillfredsställande och effektiva kontinuitets- och katastrofåterhämtningsplaner.

| c) | De beredskapsrutiner som finns om det skulle uppstå problem med förfarandet för att tillhandahålla referensvärden. |
| --- | --- |

c)

De beredskapsrutiner som finns om det skulle uppstå problem med förfarandet för att tillhandahålla referensvärden.

4.   Administratören ska fastställa åtgärder för att

| a) | se till att rapportörer håller fast vid den uppförandekod som avses i artikel 15 och gällande standarder för dataunderlag, |
| --- | --- |

a)

se till att rapportörer håller fast vid den uppförandekod som avses i artikel 15 och gällande standarder för dataunderlag,

| b) | kontrollera dataunderlaget, vilket om möjligt ska innefatta kontroll av dataunderlaget innan referensvärdet offentliggörs och validering av dataunderlaget efter offentliggörandet för att upptäcka fel och avvikelser. |
| --- | --- |

b)

kontrollera dataunderlaget, vilket om möjligt ska innefatta kontroll av dataunderlaget innan referensvärdet offentliggörs och validering av dataunderlaget efter offentliggörandet för att upptäcka fel och avvikelser.

5.   Kontrollsystemet ska dokumenteras, ses över och vid behov uppdateras samt göras tillgängligt för den relevanta behöriga myndigheten och på begäran för användarna.

Artikel 7

Krav avseende ansvarsskyldighet

1.   Administratören ska ha ett ramverk för ansvarsskyldighet, som omfattar dokumentation, revision och granskning, och ett klagomålsförfarande, som ger bevis på överensstämmelse med kraven i denna förordning.

2.   Administratören ska utse en intern funktion med erforderlig förmåga att granska och rapportera om administratörens efterlevnad av referensvärdesmetoden och av denna förordning.

3.   För kritiska referensvärden ska administratören utse en oberoende extern revisor som minst en gång per år ska granska och rapportera om administratörens efterlevnad av referensvärdesmetoden och av denna förordning.

4.   Administratören ska på begäran av den relevanta behöriga myndigheten tillhandahålla denna närmare uppgifter om de granskningar och rapporter som avses i punkt 2. Administratören ska på begäran av den relevanta behöriga myndigheten eller en användare av ett referensvärde offentliggöra närmare uppgifter om de revisioner som anges i punkt 3.

Artikel 8

Krav avseende dokumentation

1.   Administratörer ska dokumentera följande uppgifter:

| a) | Allt dataunderlag, inbegripet användning av sådant underlag. |
| --- | --- |

a)

Allt dataunderlag, inbegripet användning av sådant underlag.

| b) | Den metod som används för att fastställa ett referensvärde. |
| --- | --- |

b)

Den metod som används för att fastställa ett referensvärde.

| c) | Avgöranden eller skönsmässiga bedömningar som administratören, och i förekommande fall bedömare, har gjort vid fastställandet av ett referensvärde, inbegripet en redogörelse för resonemanget bakom nämnda avgöranden eller skönsmässiga bedömningar. |
| --- | --- |

c)

Avgöranden eller skönsmässiga bedömningar som administratören, och i förekommande fall bedömare, har gjort vid fastställandet av ett referensvärde, inbegripet en redogörelse för resonemanget bakom nämnda avgöranden eller skönsmässiga bedömningar.

| d) | Underlåtenhet att beakta dataunderlag, i synnerhet om underlaget uppfyllde kraven enligt referensvärdesmetoden, samt skälen till att det inte beaktades. |
| --- | --- |

d)

Underlåtenhet att beakta dataunderlag, i synnerhet om underlaget uppfyllde kraven enligt referensvärdesmetoden, samt skälen till att det inte beaktades.

| e) | Andra ändringar av eller avvikelser från standardförfaranden och standardmetoder, inklusive under perioder när marknaden är utsatt för stress eller störningar. |
| --- | --- |

e)

Andra ändringar av eller avvikelser från standardförfaranden och standardmetoder, inklusive under perioder när marknaden är utsatt för stress eller störningar.

| f) | Namn på uppgiftslämnarna och de fysiska personer som administratören anställt för att fastställa ett referensvärde. |
| --- | --- |

f)

Namn på uppgiftslämnarna och de fysiska personer som administratören anställt för att fastställa ett referensvärde.

| g) | Alla handlingar som rör eventuella klagomål, inbegripet handlingar som har lämnats in av klagande. |
| --- | --- |

g)

Alla handlingar som rör eventuella klagomål, inbegripet handlingar som har lämnats in av klagande.

| h) | Telefonsamtal eller elektronisk kommunikation mellan personer som är anställda av administratören och rapportörer eller uppgiftslämnare med avseende på ett referensvärde. |
| --- | --- |

h)

Telefonsamtal eller elektronisk kommunikation mellan personer som är anställda av administratören och rapportörer eller uppgiftslämnare med avseende på ett referensvärde.

2.   En administratör ska bevara de uppgifter som anges i punkt 1 i minst fem år på ett sådant sätt att det är möjligt att återge och förstå alla delar av fastställandet av referensvärdet och att möjliggöra en revision eller en bedömning av dataunderlag, beräkningar, avgöranden och skönsmässiga bedömningar. Uppgifter om telefonsamtal eller elektronisk kommunikation i enlighet med punkt 1 h ska på begäran överlämnas till berörda parter som deltagit i samtalet eller kommunikationen och ska sparas i tre år.

Artikel 9

System för hantering av klagomål

1.   Administratörer ska införa och offentliggöra förfaranden för att ta emot, utreda och dokumentera klagomål, inbegripet klagomål avseende en administratörs förfarande för att fastställa ett referensvärde.

2.   Ett sådant system för hantering av klagomål ska säkerställa att

| a) | administratörer tillgängliggör sin policy för hantering av klagomål som gör det möjligt att lämna in klagomål om huruvida fastställandet av ett visst referensvärde är representativt för marknadsvärdet, om planerade ändringar av förfarandet för att fastställa ett referensvärde, om en tillämpning av metoden för att fastställa ett visst referensvärde och om andra beslut rörande förfarandet för att fastställa ett referensvärde. |
| --- | --- |

a)

administratörer tillgängliggör sin policy för hantering av klagomål som gör det möjligt att lämna in klagomål om huruvida fastställandet av ett visst referensvärde är representativt för marknadsvärdet, om planerade ändringar av förfarandet för att fastställa ett referensvärde, om en tillämpning av metoden för att fastställa ett visst referensvärde och om andra beslut rörande förfarandet för att fastställa ett referensvärde.

| b) | klagomål utreds på ett snabbt och rättvist sätt, och att klaganden underrättas om resultaten av utredningen inom rimlig tid, såvida inte en sådan underrättelse skulle strida mot allmän ordning eller säkerhet eller mot bestämmelserna i förordning (EU) nr 596/2014. |
| --- | --- |

b)

klagomål utreds på ett snabbt och rättvist sätt, och att klaganden underrättas om resultaten av utredningen inom rimlig tid, såvida inte en sådan underrättelse skulle strida mot allmän ordning eller säkerhet eller mot bestämmelserna i förordning (EU) nr 596/2014.

| c) | utredningen genomförs oberoende av medarbetare som kan vara eller kan ha varit involverade i föremålet för klagomålet. |
| --- | --- |

c)

utredningen genomförs oberoende av medarbetare som kan vara eller kan ha varit involverade i föremålet för klagomålet.

Artikel 10

Utkontraktering

1.   Administratörer får inte utkontraktera funktioner som rör tillhandahållandet av referensvärden på ett sätt som har en väsentligen negativ inverkan på administratörens kontroll av tillhandahållandet av referensvärdet eller den relevanta behöriga myndighetens förmåga att utöva tillsyn över referensvärdet.

2.   Administratörer som utkontrakterar funktioner eller tjänster och verksamhet som har relevans för tillhandahållande av referensvärden till en tjänsteleverantör ska även i fortsättningen ha det fulla ansvaret för att se till att alla administratörens skyldigheter enligt denna förordning fullgörs.

3.   Vid utkontraktering ska administratören se till att följande villkor är uppfyllda:

| a) | Tjänsteleverantören har den förmåga, kapacitet och eventuella tillstånd som krävs enligt lag för att utföra de utkontrakterade funktionerna, tjänsterna eller verksamheterna på ett tillförlitligt och professionellt sätt. |
| --- | --- |

a)

Tjänsteleverantören har den förmåga, kapacitet och eventuella tillstånd som krävs enligt lag för att utföra de utkontrakterade funktionerna, tjänsterna eller verksamheterna på ett tillförlitligt och professionellt sätt.

| b) | Administratören lämnar uppgifter till de relevanta behöriga myndigheterna om identiteten på den tjänsteleverantör som deltar i förfarandet för fastställande av referensvärdet och om de uppgifter som tjänsteleverantören har. |
| --- | --- |

b)

Administratören lämnar uppgifter till de relevanta behöriga myndigheterna om identiteten på den tjänsteleverantör som deltar i förfarandet för fastställande av referensvärdet och om de uppgifter som tjänsteleverantören har.

| c) | Administratören vidtar lämpliga åtgärder om det visar sig att tjänsteleverantören inte utför de utkontrakterade funktionerna effektivt och i överensstämmelse med tillämplig lag och andra författningar. |
| --- | --- |

c)

Administratören vidtar lämpliga åtgärder om det visar sig att tjänsteleverantören inte utför de utkontrakterade funktionerna effektivt och i överensstämmelse med tillämplig lag och andra författningar.

| d) | Administratören innehar den sakkunskap som krävs för att effektivt övervaka de utkontrakterade funktionerna och för att hantera riskerna i samband med utkontrakteringen. |
| --- | --- |

d)

Administratören innehar den sakkunskap som krävs för att effektivt övervaka de utkontrakterade funktionerna och för att hantera riskerna i samband med utkontrakteringen.

| e) | Tjänsteleverantören underrättar administratören om alla händelser som kan ha väsentlig påverkan på leverantörens förmåga att effektivt utföra de utkontrakterade funktionerna i enlighet med tillämpliga lagar och andra författningar. |
| --- | --- |

e)

Tjänsteleverantören underrättar administratören om alla händelser som kan ha väsentlig påverkan på leverantörens förmåga att effektivt utföra de utkontrakterade funktionerna i enlighet med tillämpliga lagar och andra författningar.

| f) | Tjänsteleverantören samarbetar med den relevanta behöriga myndigheten avseende den utkontrakterade verksamheten, och administratören och den relevanta behöriga myndigheten har faktisk tillgång till uppgifter som rör den utkontrakterade verksamheten och till tjänsteleverantörens affärslokaler, och den relevanta behöriga myndigheten kan utöva sin rätt till tillgång i dessa avseenden. |
| --- | --- |

f)

Tjänsteleverantören samarbetar med den relevanta behöriga myndigheten avseende den utkontrakterade verksamheten, och administratören och den relevanta behöriga myndigheten har faktisk tillgång till uppgifter som rör den utkontrakterade verksamheten och till tjänsteleverantörens affärslokaler, och den relevanta behöriga myndigheten kan utöva sin rätt till tillgång i dessa avseenden.

| g) | Administratören kan säga upp utkontrakteringsarrangemangen vid behov. |
| --- | --- |

g)

Administratören kan säga upp utkontrakteringsarrangemangen vid behov.

| h) | Administratören vidtar rimliga åtgärder, inklusive inför beredskapsplaner, för att undvika oskäliga operativa risker i samband med tjänsteleverantörens deltagande i förfarandet för fastställande av referensvärdet. |
| --- | --- |

h)

Administratören vidtar rimliga åtgärder, inklusive inför beredskapsplaner, för att undvika oskäliga operativa risker i samband med tjänsteleverantörens deltagande i förfarandet för fastställande av referensvärdet.

KAPITEL 2

Dataunderlag, metod och rapportering av överträdelser

Artikel 11

Dataunderlag

1.   Tillhandahållandet av referensvärden ska vara underställt följande krav när det gäller dataunderlag:

| a) | Dataunderlaget ska vara tillräcklig för att ge en rättvisande och tillförlitlig bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta.
  Dataunderlaget ska utgöras av transaktionsuppgifter, om sådana finns tillgängliga och är lämpliga. Om transaktionsuppgifterna inte är tillräckliga eller inte är lämpliga för att ge en rättvisande och tillförlitlig bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta får annat dataunderlag än transaktionsuppgifter användas, inklusive uppskattade priser, anbud och bindande bud eller andra värden. |
| --- | --- |

a)

Dataunderlaget ska vara tillräcklig för att ge en rättvisande och tillförlitlig bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta.

Dataunderlaget ska utgöras av transaktionsuppgifter, om sådana finns tillgängliga och är lämpliga. Om transaktionsuppgifterna inte är tillräckliga eller inte är lämpliga för att ge en rättvisande och tillförlitlig bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta får annat dataunderlag än transaktionsuppgifter användas, inklusive uppskattade priser, anbud och bindande bud eller andra värden.

| b) | Det dataunderlag som avses i led a ska kunna verifieras. |
| --- | --- |

b)

Det dataunderlag som avses i led a ska kunna verifieras.

| c) | Administratören ska utarbeta och offentliggöra tydliga riktlinjer för de olika typerna av dataunderlag, prioritetsordningen för användning av dessa typer av dataunderlag samt för hur expertutlåtanden ska göras, för att säkerställa att led a och metoden följs. |
| --- | --- |

c)

Administratören ska utarbeta och offentliggöra tydliga riktlinjer för de olika typerna av dataunderlag, prioritetsordningen för användning av dessa typer av dataunderlag samt för hur expertutlåtanden ska göras, för att säkerställa att led a och metoden följs.

| d) | När ett referensvärde baseras på dataunderlag från rapportörer ska administratören, när så är lämpligt, inhämta dataunderlag från en panel eller ett urval av rapportörer vars tillförlitlighet och representativitet säkerställer att det resulterande referensvärdet är tillförlitligt och representativt för den marknad eller ekonomiska verklighet som det är avsett att mäta. |
| --- | --- |

d)

När ett referensvärde baseras på dataunderlag från rapportörer ska administratören, när så är lämpligt, inhämta dataunderlag från en panel eller ett urval av rapportörer vars tillförlitlighet och representativitet säkerställer att det resulterande referensvärdet är tillförlitligt och representativt för den marknad eller ekonomiska verklighet som det är avsett att mäta.

| e) | Administratören ska inte använda dataunderlag från en rapportör om administratören ser tecken på att rapportören inte håller fast vid den uppförandekod som avses i artikel 15, och ska i ett sådant fall inhämta representativa allmänt tillgängliga uppgifter. |
| --- | --- |

e)

Administratören ska inte använda dataunderlag från en rapportör om administratören ser tecken på att rapportören inte håller fast vid den uppförandekod som avses i artikel 15, och ska i ett sådant fall inhämta representativa allmänt tillgängliga uppgifter.

2.   Administratörer ska se till att deras kontroller avseende dataunderlaget omfattar följande:

| a) | Kriterier som fastställer vem som får rapportera dataunderlag till administratören och ett förfarande för val av rapportörer. |
| --- | --- |

a)

Kriterier som fastställer vem som får rapportera dataunderlag till administratören och ett förfarande för val av rapportörer.

| b) | Ett förfarande för att bedöma rapportörens dataunderlag och hindra rapportören från att lämna ytterligare dataunderlag eller, om så är lämpligt, andra sanktioner mot rapportören för underlåtenhet att uppfylla kraven. |
| --- | --- |

b)

Ett förfarande för att bedöma rapportörens dataunderlag och hindra rapportören från att lämna ytterligare dataunderlag eller, om så är lämpligt, andra sanktioner mot rapportören för underlåtenhet att uppfylla kraven.

| c) | Ett förfarande för att validera dataunderlag, bl.a. mot andra indikatorer eller uppgifter, för att säkerställa att det inte har utsatts för otillbörlig påverkan och att det är rättvisande. |
| --- | --- |

c)

Ett förfarande för att validera dataunderlag, bl.a. mot andra indikatorer eller uppgifter, för att säkerställa att det inte har utsatts för otillbörlig påverkan och att det är rättvisande.

3.   När dataunderlaget för ett referensvärde rapporteras från en front office-funktion, dvs. en avdelning, en huvudgrupp, en grupp eller personal från en rapportör eller något av dess dotterbolag som bedriver prissättnings-, handels-, försäljnings-, marknadsförings-, reklam-, värvnings-, strukturerings- eller mäklarverksamhet, ska administratören

| a) | inhämta uppgifter från andra källor som bekräftar dataunderlaget, och |
| --- | --- |

a)

inhämta uppgifter från andra källor som bekräftar dataunderlaget, och

| b) | se till att rapportörerna har inrättat tillfredsställande interna övervaknings- och verifieringsförfaranden. |
| --- | --- |

b)

se till att rapportörerna har inrättat tillfredsställande interna övervaknings- och verifieringsförfaranden.

4.   Om en administratör anser att dataunderlaget inte är representativt för den marknad eller ekonomiska verklighet som ett referensvärde är avsett att mäta ska den administratören inom en rimlig tidsperiod antingen ändra dataunderlaget, rapportörerna eller metoden, för att säkerställa att dataunderlaget är representativt för den marknaden eller ekonomiska verkligheten eller annars upphöra med att tillhandahålla referensvärdet.

5.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera hur dataunderlagets lämplighet och verifierbarhet ska säkerställas, i enlighet med punkt 1 a och b, samt de interna övervaknings- och verifieringsförfaranden som administratören ska säkerställa har inrättats, i enlighet med punkt 3 b, för att säkerställa att dataunderlaget inte har utsatts för otillbörlig påverkan och är rättvisande. Esmas förslag till tekniska standarder för tillsyn ska dock inte omfatta eller gälla administratörer av icke-signifikanta referensvärden.

Esma ska beakta olika typer av referensvärden och sektorer enligt denna förordning, typen av dataunderlag, egenskaperna hos den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten, proportionalitetsprincipen, referensvärdenas sårbarhet för manipulation och effekten av sådan manipulation samt till utvecklingen vad gäller referensvärden och finansiella marknader inbegripet internationell samstämmighet i tillsynspraxis i fråga om referensvärden.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

6.   Esma får utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 till administratörer av icke-signifikanta referensvärden för att specificera det som anges i punkt 5 i den här artikeln.

Artikel 12

Metod

1.   Administratören ska använda en metod för fastställande av referensvärden som

| a) | är väl underbyggd och tillförlitlig, |
| --- | --- |

a)

är väl underbyggd och tillförlitlig,

| b) | innehåller tydliga regler för hur och när skönsmässiga bedömningar får användas vid fastställandet av det referensvärdet, |
| --- | --- |

b)

innehåller tydliga regler för hur och när skönsmässiga bedömningar får användas vid fastställandet av det referensvärdet,

| c) | är rigorös, fortlöpande och möjlig att validera, bl.a. genom kontroller i efterhand mot tillgängliga transaktionsuppgifter när så är lämpligt, |
| --- | --- |

c)

är rigorös, fortlöpande och möjlig att validera, bl.a. genom kontroller i efterhand mot tillgängliga transaktionsuppgifter när så är lämpligt,

| d) | är motståndskraftig och säkerställer att referensvärdet kan beräknas under största möjliga antal omständigheter utan att det påverkas på ett otillbörligt sätt, |
| --- | --- |

d)

är motståndskraftig och säkerställer att referensvärdet kan beräknas under största möjliga antal omständigheter utan att det påverkas på ett otillbörligt sätt,

| e) | är spårbar och verifierbar. |
| --- | --- |

e)

är spårbar och verifierbar.

2.   Vid utvecklingen av en referensvärdesmetod ska referensvärdesadministratören

| a) | ta hänsyn till bl.a. marknadens storlek och normala likviditet, handelns transparens och marknadsaktörernas ställning, marknadskoncentration, marknadsdynamik och huruvida varje givet urval är lämpligt för att ge en representativ bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta, |
| --- | --- |

a)

ta hänsyn till bl.a. marknadens storlek och normala likviditet, handelns transparens och marknadsaktörernas ställning, marknadskoncentration, marknadsdynamik och huruvida varje givet urval är lämpligt för att ge en representativ bild av den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet är avsett att mäta,

| b) | fastställa vad som utgör en aktiv marknad för det referensvärdets ändamål, och |
| --- | --- |

b)

fastställa vad som utgör en aktiv marknad för det referensvärdets ändamål, och

| c) | fastställa prioriteringen mellan olika typer av dataunderlag. |
| --- | --- |

c)

fastställa prioriteringen mellan olika typer av dataunderlag.

3.   Administratörer ska ha tydliga och offentliggjorda system som anger under vilka omständigheter dataunderlagets kvantitet eller kvalitet inte uppnår den standard som krävs för att ett rättvisande och tillförlitligt referensvärde ska kunna fastställas enligt metoden, och som anger om och i så fall på vilket sätt referensvärdet under sådana omständigheter kommer att beräknas.

Artikel 13

Metodens transparens

1.   Administratörer ska utveckla, hantera och administrera referensvärde och beräkningsmetoden på ett transparent sätt. Administratörer ska därför offentliggöra eller tillgängliggöra följande information:

| a) | Nyckelelementen i de metoder som administratören använder för varje tillhandahållet och offentliggjort referensvärde, eller i förekommande fall för varje tillhandahållen och offentliggjord familj av referensvärden. |
| --- | --- |

a)

Nyckelelementen i de metoder som administratören använder för varje tillhandahållet och offentliggjort referensvärde, eller i förekommande fall för varje tillhandahållen och offentliggjord familj av referensvärden.

| b) | Detaljer om den interna granskningen och godkännandet av en given metod, samt hur ofta denna granskning görs. |
| --- | --- |

b)

Detaljer om den interna granskningen och godkännandet av en given metod, samt hur ofta denna granskning görs.

| c) | Förfaranden för samråd om varje föreslagen väsentlig ändring av administratörens metoder och motiveringar till sådana ändringar, inbegripet en definition av vad som utgör en väsentlig ändring och under vilka omständigheter administratören ska underrätta användarna om varje sådan ändring. |
| --- | --- |

c)

Förfaranden för samråd om varje föreslagen väsentlig ändring av administratörens metoder och motiveringar till sådana ändringar, inbegripet en definition av vad som utgör en väsentlig ändring och under vilka omständigheter administratören ska underrätta användarna om varje sådan ändring.

2.   Förfarandena i punkt 1 c ska

| a) | ge upplysningar i förväg med en tydlig tidsram så att det finns möjlighet att analysera och framföra synpunkter på effekterna av föreslagna väsentliga ändringar, och |
| --- | --- |

a)

ge upplysningar i förväg med en tydlig tidsram så att det finns möjlighet att analysera och framföra synpunkter på effekterna av föreslagna väsentliga ändringar, och

| b) | leda till att synpunkter som avses i led a i den här punkten, och administratörens svar på dessa synpunkter, görs tillgängliga efter varje samråd, utom när den som lämnat synpunkterna har begärt att de ska behandlas konfidentiellt. |
| --- | --- |

b)

leda till att synpunkter som avses i led a i den här punkten, och administratörens svar på dessa synpunkter, görs tillgängliga efter varje samråd, utom när den som lämnat synpunkterna har begärt att de ska behandlas konfidentiellt.

3.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för att ytterligare specificera den information som ska tillhandahållas av en administratör i enlighet med kraven i punkt 1 och 2, varvid skillnad ska göras mellan olika typer av referensvärden och sektorer enligt denna förordning. Esma ska beakta behovet av att offentliggöra de metodelement som tillräckligt detaljerat visar beräkningarna så att användarna kan förstå hur ett referensvärde är tillhandahållet och kan bedöma dess representativitet, dess relevans för enskilda användare, och dess lämplighet som referens för finansiella instrument och avtal och proportionalitetsprincipen. Esmas förslag till tekniska standarder för tillsyn ska dock inte omfatta eller tillämpas på administratörer av icke-signifikanta referensvärden.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

4.   Esma får utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 till administratörer av icke-signifikanta referensvärden för att ytterligare specificera det som anges i punkt 3 i den här artikeln.

Artikel 14

Rapportering av överträdelser

1.   Administratörer ska etablera adekvata system och effektiva kontroller för att säkerställa att dataunderlaget inte utsatts för otillbörlig påverkan för att kunna upptäcka och till den behöriga myndigheten rapportera allt agerande som kan utgöra manipulation eller försök till manipulation av ett referensvärde enligt förordning (EU) nr 596/2014.

2.   Administratörer ska kontrollera dataunderlaget och rapportörerna för att kunna underrätta den behöriga myndigheten och överlämna all relevant information om administratören misstänker att det i samband med ett referensvärde har förekommit agerande som kan utgöra manipulation eller försök till manipulation av referensvärdet enligt förordning (EU) nr 596/2014, inklusive hemlig samverkan i detta syfte.

Administratörens behöriga myndighet ska, i tillämpliga fall, översända sådan information till den relevanta myndigheten enligt förordning (EU) nr 596/2014.

3.   Administratören ska ha rutiner som innebär att dess chefer, anställda och alla andra fysiska personer vars tjänster ställts till dess förfogande eller under dess kontroll ska kunna rapportera interna överträdelser av denna förordning.

KAPITEL 3

Uppförandekod och krav på rapportörer

Artikel 15

Uppförandekod

1.   Om ett referensvärde baseras på dataunderlag från rapportörer, ska dess administratör utarbeta en uppförandekod för varje referensvärde med tydliga regler för rapportörernas ansvar när det gäller att lämna dataunderlag och se till att uppförandekoden är i linje med den här förordningen. Administratören ska regelbundet förvissa sig om att rapportörerna håller fast vid uppförandekoden; minst årligen och när koden ändras.

2.   Uppförandekoden ska omfatta åtminstone följande delar:

| a) | En tydlig beskrivning av det dataunderlag som ska lämnas och de krav som är nödvändiga för att se till att dataunderlaget lämnas i enlighet med artiklarna 11 och 14. |
| --- | --- |

a)

En tydlig beskrivning av det dataunderlag som ska lämnas och de krav som är nödvändiga för att se till att dataunderlaget lämnas i enlighet med artiklarna 11 och 14.

| b) | Identifiering av de personer som får rapportera dataunderlag till administratören, och rutiner för att verifiera rapportörers och uppgiftslämnares identitet liksom auktorisation av uppgiftslämnare som lämnar uppgifter på en rapportörs vägnar. |
| --- | --- |

b)

Identifiering av de personer som får rapportera dataunderlag till administratören, och rutiner för att verifiera rapportörers och uppgiftslämnares identitet liksom auktorisation av uppgiftslämnare som lämnar uppgifter på en rapportörs vägnar.

| c) | Riktlinjer för att säkerställa att rapportörer lämnar allt relevant dataunderlag. |
| --- | --- |

c)

Riktlinjer för att säkerställa att rapportörer lämnar allt relevant dataunderlag.

| d) | Sådana system och kontroller som rapportören måste införa, däribland






  i) | rutiner för att rapportera dataunderlag, inbegripet krav på rapportören att ange huruvida dataunderlaget utgörs av transaktionsuppgifter och huruvida den uppfyller administratörens krav, |
| --- | --- | --- |

d)

Sådana system och kontroller som rapportören måste införa, däribland

i)

rutiner för att rapportera dataunderlag, inbegripet krav på rapportören att ange huruvida dataunderlaget utgörs av transaktionsuppgifter och huruvida den uppfyller administratörens krav,

| ii) | regler för användningen av skönsmässiga bedömningar vid rapportering av dataunderlag, |
| --- | --- |

ii)

regler för användningen av skönsmässiga bedömningar vid rapportering av dataunderlag,

| iii) | eventuella krav på validering av dataunderlag innan det lämnas till administratören, |
| --- | --- |

iii)

eventuella krav på validering av dataunderlag innan det lämnas till administratören,

| iv) | riktlinjer för dokumentation, |
| --- | --- |

iv)

riktlinjer för dokumentation,

| v) | krav på rapportering av misstänkt dataunderlag, |
| --- | --- |

v)

krav på rapportering av misstänkt dataunderlag,

| vi) | krav på hantering av intressekonflikter. |
| --- | --- |

vi)

krav på hantering av intressekonflikter.

3.   Administratörer får utarbeta en enda uppförandekod för varje familj av referensvärden som de tillhandahåller.

4.   Om den relevanta behöriga myndigheten, vid utövandet av sina befogenheter enligt artikel 41, finner att delar av en uppförandekod inte följer denna förordning ska den underrätta den berörda administratören. Administratören ska inom 30 dagar efter mottagandet av en sådan underrättelse ändra uppförandekoden så att den följer denna förordning.

5.   Inom 15 arbetsdagar från och med dagen för tillämpningen av beslutet att införa ett kritiskt referensvärde i den förteckning som avses i artikel 20.1, ska administratören av det kritiska referensvärdet anmäla uppförandekoden till den relevanta behöriga myndigheten. Den relevanta behöriga myndigheten ska inom 30 dagar kontrollera om uppförandekoden följer denna förordning. Om den relevanta behöriga myndigheten finner att delar inte uppfyller denna förordning, ska punkt 4 i den här artikeln tillämpas.

6.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera innehållet i den uppförandekod som avses i punkt 2 för olika typer av referensvärden och för att ta hänsyn till utvecklingen vad gäller referensvärden och finansiella marknader.

Esma ska beakta de olika egenskaperna hos referensvärden och rapportörer, särskilt vad gäller skillnader i dataunderlag och metoder, risker för att dataunderlag manipuleras och internationell samstämmighet i tillsynspraxis i fråga om referensvärden.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 16

Krav på rapportörer under tillsyn vad gäller styrning och kontroll

1.   Följande krav ska tillämpas på rapportörer under tillsyn när det gäller styrning och kontroll:

| a) | Rapportörer under tillsyn ska se till att deras rapportering av dataunderlag inte påverkas av någon befintlig eller potentiell intressekonflikt och att eventuella skönsmässiga bedömningar som kan krävas görs på ett oberoende och ärligt sätt på grundval av relevant information och i enlighet med den uppförandekod som avses i artikel 15. |
| --- | --- |

a)

Rapportörer under tillsyn ska se till att deras rapportering av dataunderlag inte påverkas av någon befintlig eller potentiell intressekonflikt och att eventuella skönsmässiga bedömningar som kan krävas görs på ett oberoende och ärligt sätt på grundval av relevant information och i enlighet med den uppförandekod som avses i artikel 15.

| b) | Rapportörer under tillsyn ska ha ett kontrollramverk som säkerställer att dataunderlaget inte utsätts för otillbörlig påverkan, att det är rättvisande och tillförlitligt, och att det lämnas i enlighet med denna förordning och den uppförandekod som avses i artikel 15. |
| --- | --- |

b)

Rapportörer under tillsyn ska ha ett kontrollramverk som säkerställer att dataunderlaget inte utsätts för otillbörlig påverkan, att det är rättvisande och tillförlitligt, och att det lämnas i enlighet med denna förordning och den uppförandekod som avses i artikel 15.

2.   Rapportörer under tillsyn ska ha effektiva system och kontroller för att säkerställa att allt dataunderlag som rapporteras till administratören är tillförlitligt och skyddat mot otillbörlig påverkan, inbegripet följande:

| a) | Kontroller av vem som får lämna dataunderlag till en administratör, inbegripet, om så är rimligt, ett förfarande för godkännande från en fysisk person som har en överordnad ställning jämfört med uppgiftslämnaren. |
| --- | --- |

a)

Kontroller av vem som får lämna dataunderlag till en administratör, inbegripet, om så är rimligt, ett förfarande för godkännande från en fysisk person som har en överordnad ställning jämfört med uppgiftslämnaren.

| b) | Lämplig utbildning för uppgiftslämnare som åtminstone omfattar denna förordning och förordning (EU) nr 596/2014. |
| --- | --- |

b)

Lämplig utbildning för uppgiftslämnare som åtminstone omfattar denna förordning och förordning (EU) nr 596/2014.

| c) | Åtgärder för hantering av intressekonflikter som innefattar åtgärder för att organisatoriskt skilja medarbetare åt när så är lämpligt samt åtgärder för att beakta hur incitament för att manipulera referensvärden, som uppkommer till följd av en ersättningspolicy, kan undanröjas. |
| --- | --- |

c)

Åtgärder för hantering av intressekonflikter som innefattar åtgärder för att organisatoriskt skilja medarbetare åt när så är lämpligt samt åtgärder för att beakta hur incitament för att manipulera referensvärden, som uppkommer till följd av en ersättningspolicy, kan undanröjas.

| d) | Dokumentation under en lämplig tidsperiod av kommunikation i samband med lämnandet av dataunderlag, av all information som rapportören har använt för att kunna göra varje rapportering, och av alla uppgifter om rådande eller potentiella intressekonflikter, inklusive, men inte begränsat till rapportörens exponering för finansiella instrument som använder ett referensvärde som en referens. |
| --- | --- |

d)

Dokumentation under en lämplig tidsperiod av kommunikation i samband med lämnandet av dataunderlag, av all information som rapportören har använt för att kunna göra varje rapportering, och av alla uppgifter om rådande eller potentiella intressekonflikter, inklusive, men inte begränsat till rapportörens exponering för finansiella instrument som använder ett referensvärde som en referens.

| e) | Dokumentation av interna och externa revisioner. |
| --- | --- |

e)

Dokumentation av interna och externa revisioner.

3.   Om dataunderlaget baseras på expertbedömningar ska rapportörer under tillsyn, utöver de system och kontroller som avses i punkt 2, fastställa riktlinjer för hur skönsmässiga bedömningar får göras och dokumentera motiveringen till sådana skönsmässiga bedömningar. När det är proportionerligt ska rapportörer under tillsyn beakta typen av referensvärde och dess dataunderlag.

4.   Rapportörer under tillsyn ska samarbeta fullt ut med administratören och den relevanta behöriga myndigheten vid revision och tillsyn av tillhandahållandet av ett referensvärde och tillhandahålla alla upplysningar och all dokumentation enligt punkterna 2 och 3.

5.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera de krav avseende styrning, system och kontroller och riktlinjer som anges i punkterna 1, 2 och 3.

Esma ska beakta de olika egenskaperna hos referensvärden och rapportörer under tillsyn, särskilt vad gäller skillnader i det dataunderlag som lämnas och de metoder som används, riskerna för manipulation av dataunderlaget och arten av den verksamhet som bedrivs av rapportörerna under tillsyn, samt utvecklingen vad gäller referensvärden och finansiella marknader mot bakgrund av internationell samstämmighet i tillsynspraxis i fråga om referensvärden. Esmas förslag till tekniska standarder för tillsyn ska dock inte omfatta eller gälla rapportörer under tillsyn som rapporterar till icke-signifikanta referensvärden.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

6.   Esma får utfärda riktlinjer i enlighet med artikel 16 i förordning (EU) nr 1095/2010 till rapportörer under tillsyn som rapporterar icke-signifikanta referensvärden för att specificera det som anges i punkt 5 i den här artikeln.

AVDELNING III

KRAV FÖR OLIKA TYPER AV REFERENSVÄRDEN

KAPITEL 1

Referensvärden baserade på reglerade uppgifter

Artikel 17

Referensvärden baserade på reglerade uppgifter

1.   Artikel 11.1 d och e, artikel 11.2 och 11.3, artiklarna 14.1 och 14.2, samt artiklarna 15 och 16 ska inte tillämpas på tillhandahållande av och rapportering i samband med referensvärden baserade på reglerade uppgifter. Artikel 8.1 a ska inte tillämpas på tillhandahållande av referensvärden baserade på reglerade uppgifter med hänvisning till dataunderlag som inrapporteras fullständigt och direkt i enlighet med artikel 3.1.24.

2.   Artiklarna 24 och 25 eller 26, beroende på vilken som är tillämplig, ska tillämpas på tillhandahållande av och rapportering i samband med referensvärden baserade på reglerade uppgifter som används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos investeringsfonder som har ett totalt värde på högst 500 miljarder EUR, baserat på referensvärdets alla olika slags löptider, i tillämpliga fall.

KAPITEL 2

Referensräntor

Artikel 18

Referensräntor

De särskilda kraven i bilaga I ska, utöver eller som ersättning för kraven i avdelning II, tillämpas på tillhandahållande av och rapportering i samband med referensräntor.

Artiklarna 24, 25 och 26 ska inte tillämpas på tillhandahållande av och rapportering i samband med referensräntor.

KAPITEL 3

Råvaruindex

Artikel 19

Råvaruindex

1.   De särskilda krav som anges i bilaga II ska tillämpas i stället för kraven i avdelning II, med undantag av artikel 10, på tillhandahållande av och rapportering i samband med råvaruindex såvida inte referensvärdet i fråga är ett referensvärde baserat på reglerade uppgifter eller på uppgifter från rapportörer varav majoriteten är enheter under tillsyn.

Artiklarna 24, 25 och 26 ska inte tillämpas på tillhandahållande av och rapportering i samband med råvaruindex.

2.   När ett råvaruindex är ett kritiskt referensvärde och den underliggande tillgången är guld, silver eller platina ska kraven i avdelning II tillämpas i stället för bilaga II.

KAPITEL 4

Kritiska referensvärden

Artikel 20

Kritiska referensvärden

1.   Kommissionen ska anta genomförandeakter i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 50.2 för att upprätta och minst vartannat år se över en förteckning över referensvärden som tillhandahålls av administratörer inom unionen som är kritiska referensvärden, under förutsättning att ett av följande villkor är uppfyllt:

| a) | Referensvärdet används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt värde på minst 500 miljarder EUR, baserat på referensvärdets alla olika slags löptider, i tillämpliga fall. |
| --- | --- |

a)

Referensvärdet används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt värde på minst 500 miljarder EUR, baserat på referensvärdets alla olika slags löptider, i tillämpliga fall.

| b) | Referensvärdet baseras på information från rapportörer som till största delen är etablerade i en enda medlemsstat, och erkänns vara ett kritiskt referensvärde i den medlemsstaten i enlighet med förfarandet i punkterna 2, 3, 4 och 5 i denna artikel. |
| --- | --- |

b)

Referensvärdet baseras på information från rapportörer som till största delen är etablerade i en enda medlemsstat, och erkänns vara ett kritiskt referensvärde i den medlemsstaten i enlighet med förfarandet i punkterna 2, 3, 4 och 5 i denna artikel.

| c) | Referensvärdet uppfyller samtliga nedanstående villkor:






  i) | Referensvärdet används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt värde på minst 400 miljarder EUR, baserat på referensvärdets alla olika slags löptider, i tillämpliga fall, men som inte överskrider det värde som föreskrivs i led a. |
| --- | --- | --- |

c)

Referensvärdet uppfyller samtliga nedanstående villkor:

i)

Referensvärdet används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt värde på minst 400 miljarder EUR, baserat på referensvärdets alla olika slags löptider, i tillämpliga fall, men som inte överskrider det värde som föreskrivs i led a.

| ii) | Referensvärdet har inget eller mycket få lämpliga marknadsledda alternativ. |
| --- | --- |

ii)

Referensvärdet har inget eller mycket få lämpliga marknadsledda alternativ.

| iii) | Om referensvärdet upphör att tillhandahållas eller tillhandahålls på grundval av dataunderlag som inte längre på ett fullgott sätt representerar den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten, eller baseras på otillförlitligt dataunderlag, skulle det allvarligt och negativt påverka marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i en eller flera medlemsstater. |
| --- | --- |

iii)

Om referensvärdet upphör att tillhandahållas eller tillhandahålls på grundval av dataunderlag som inte längre på ett fullgott sätt representerar den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten, eller baseras på otillförlitligt dataunderlag, skulle det allvarligt och negativt påverka marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i en eller flera medlemsstater.

Om ett referensvärde uppfyller villkoren i leden c ii och iii, men inte uppfyller villkoret i led c i, får de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna tillsammans med den behöriga myndigheten i den medlemsstat där administratören är etablerad komma överens om att ett sådant referensvärde bör anses som kritiskt enligt detta stycke. Under alla omständigheter ska administratörens behöriga myndighet rådfråga de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna. I fall av oenighet mellan de behöriga myndigheterna ska administratörens behöriga myndighet besluta om referensvärdet bör anses som kritiskt enligt detta stycke, med beaktande av skälen till oenigheten. De behöriga myndigheterna eller, i fall av oenighet, administratörens behöriga myndighet ska sända sin bedömning till kommissionen. Kommissionen ska, efter att ha mottagit bedömningen, anta en genomförandeakt i enlighet med denna punkt. Dessutom ska administratörens behöriga myndighet, i fall av oenighet, sända sin bedömning till Esma som får offentliggöra ett yttrande.

2.   När den behöriga myndigheten i en medlemsstat som avses i punkt 1 b anser att en administratör under dess tillsyn tillhandahåller ett referensvärde som bör erkännas som kritiskt ska den meddela Esma och översända en skriftlig bedömning till Esma.

3.   Med avseende på punkt 2 ska den behöriga myndigheten bedöma huruvida det, om referensvärdet skulle upphöra eller dess tillhandahållande skulle baseras på dataunderlag eller en panel av rapportörer som inte längre representerar den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten, negativt skulle påverka marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i dess medlemsstat. Vid sin bedömning ska den behöriga myndigheten ta hänsyn till följande:

| a) | Värdet på de finansiella instrument och finansiella avtal som hänvisar till referensvärdet och värdet på investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet för att mäta fondernas resultat inom medlemsstaten samt deras relevans när det gäller det totala värdet på utestående finansiella instrument och finansiella avtal, och det totala värdet av investeringsfonder, i medlemsstaten. |
| --- | --- |

a)

Värdet på de finansiella instrument och finansiella avtal som hänvisar till referensvärdet och värdet på investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet för att mäta fondernas resultat inom medlemsstaten samt deras relevans när det gäller det totala värdet på utestående finansiella instrument och finansiella avtal, och det totala värdet av investeringsfonder, i medlemsstaten.

| b) | Värdet på de finansiella instrument och finansiella avtal som hänvisar till referensvärdet, och värdet på investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet för att mäta fondernas resultat inom medlemsstaten samt deras relevans när det gäller medlemsstatens bruttonationalprodukt. |
| --- | --- |

b)

Värdet på de finansiella instrument och finansiella avtal som hänvisar till referensvärdet, och värdet på investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet för att mäta fondernas resultat inom medlemsstaten samt deras relevans när det gäller medlemsstatens bruttonationalprodukt.

| c) | Andra tillgängliga sifferuppgifter i syfte att objektivt bedöma hur referensvärdets upphörande eller otillförlitlighet potentiellt kan påverka marknadsintegriteten, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i medlemsstaten. |
| --- | --- |

c)

Andra tillgängliga sifferuppgifter i syfte att objektivt bedöma hur referensvärdets upphörande eller otillförlitlighet potentiellt kan påverka marknadsintegriteten, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i medlemsstaten.

Den behöriga myndigheten ska minst vartannat år se över sin bedömning av huruvida referensvärdet är ett kritiskt referensvärde, och ska underrätta och sända Esma sin nya bedömning.

4.   Inom sex veckor efter att ha fått ett sådant meddelande som avses i punkt 2 ska Esma yttra sig över huruvida den behöriga myndighetens bedömning följer kraven i punkt 3, och ska sända detta yttrande till kommissionen tillsammans med den behöriga myndighetens bedömning.

5.   Kommissionen ska, efter att ha fått ett sådant yttrande som avses i punkt 4, anta genomförandeakter i enlighet med punkt 1.

6.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 49 för att

| a) | specificera hur det nominella beloppet för finansiella instrument utom derivat, det nominella beloppet för derivat och fondandelsvärdet för investeringsfonder ska bedömas, inbegripet när det gäller indirekt hänvisning till ett referensvärde inom en kombination av referensvärden, vid jämförelse med de tröskelvärden som avses i punkt 1 i denna artikel och artikel 24.1 a, |
| --- | --- |

a)

specificera hur det nominella beloppet för finansiella instrument utom derivat, det nominella beloppet för derivat och fondandelsvärdet för investeringsfonder ska bedömas, inbegripet när det gäller indirekt hänvisning till ett referensvärde inom en kombination av referensvärden, vid jämförelse med de tröskelvärden som avses i punkt 1 i denna artikel och artikel 24.1 a,

| b) | se över de beräkningsmetoder som används för att fastställa de tröskelvärden som avses i punkt 1 i denna artikel mot bakgrund av marknads-, prissättnings- och regleringsutvecklingen samt hur lämpligt det är att klassificera referensvärden där det totala värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdena ligger nära tröskelvärdet; denna översyn ska äga rum minst vartannat år från och med 1 januari 2018, |
| --- | --- |

b)

se över de beräkningsmetoder som används för att fastställa de tröskelvärden som avses i punkt 1 i denna artikel mot bakgrund av marknads-, prissättnings- och regleringsutvecklingen samt hur lämpligt det är att klassificera referensvärden där det totala värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdena ligger nära tröskelvärdet; denna översyn ska äga rum minst vartannat år från och med 1 januari 2018,

| c) | specificera hur de kriterier som avses i led c iii i punkt 1 i denna artikel ska tillämpas, med beaktande av varje uppgift som är till hjälp vid en objektiv bedömning av hur referensvärdets upphörande eller otillförlitlighet potentiellt kan påverka marknadsintegriteten, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i en eller flera medlemsstater. |
| --- | --- |

c)

specificera hur de kriterier som avses i led c iii i punkt 1 i denna artikel ska tillämpas, med beaktande av varje uppgift som är till hjälp vid en objektiv bedömning av hur referensvärdets upphörande eller otillförlitlighet potentiellt kan påverka marknadsintegriteten, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i en eller flera medlemsstater.

Kommissionen ska i tillämpliga fall ta hänsyn till relevant marknads- eller teknikutveckling.

Artikel 21

Obligatorisk administration av kritiska referensvärden

1.   Om en administratör av ett kritiskt referensvärde avser att upphöra att tillhandahålla detta referensvärde, ska administratören

| a) | omedelbart underrätta sin behöriga myndighet, och |
| --- | --- |

a)

omedelbart underrätta sin behöriga myndighet, och

| b) | inom fyra veckor efter en sådan underrättelse presentera en bedömning av hur referensvärdet






  i) | ska överföras till en ny administratör eller |
| --- | --- | --- |

b)

inom fyra veckor efter en sådan underrättelse presentera en bedömning av hur referensvärdet

i)

ska överföras till en ny administratör eller

| ii) | ska upphöra att tillhandahållas, med beaktande av förfarandet i artikel 28.1. |
| --- | --- |

ii)

ska upphöra att tillhandahållas, med beaktande av förfarandet i artikel 28.1.

Administratören får inte upphöra att tillhandahålla referensvärdet under den period som avses i första stycket b.

2.   När den behöriga myndigheten har mottagit administratörens bedömning enligt punkt 1, ska myndigheten

| a) | informera Esma och, i tillämpliga fall, det kollegium som inrättats enligt artikel 46, och |
| --- | --- |

a)

informera Esma och, i tillämpliga fall, det kollegium som inrättats enligt artikel 46, och

| b) | inom fyra veckor göra en egen bedömning av hur referensvärdet ska överföras till en ny administratör eller upphöra att tillhandahållas, med beaktande av förfarandet i artikel 28.1. |
| --- | --- |

b)

inom fyra veckor göra en egen bedömning av hur referensvärdet ska överföras till en ny administratör eller upphöra att tillhandahållas, med beaktande av förfarandet i artikel 28.1.

Administratören får inte upphöra att tillhandahålla referensvärdet under den period som avses i första stycket b i denna punkt utan skriftligt tillstånd från den behöriga myndigheten.

3.   När bedömningen enligt punkt 2 b har slutförts har den behöriga myndigheten befogenhet att tvinga administratören att fortsätta offentliggöra referensvärdet till dess att

| a) | tillhandahållandet av referensvärdet har överförts till en ny administratör, |
| --- | --- |

a)

tillhandahållandet av referensvärdet har överförts till en ny administratör,

| b) | referensvärdet kan upphöra att tillhandahållas på ett ordnat sätt, eller |
| --- | --- |

b)

referensvärdet kan upphöra att tillhandahållas på ett ordnat sätt, eller

| c) | referensvärdet inte längre är kritiskt. |
| --- | --- |

c)

referensvärdet inte längre är kritiskt.

När det gäller första stycket får den period under vilken den behöriga myndigheten kan tvinga administratören att offentliggöra referensvärdet inte överstiga 12 månader.

Vid slutet av denna period ska den behöriga myndigheten se över sitt beslut att tvinga administratören att fortsätta offentliggöra referensvärdet och får, om så krävs, förlänga perioden i lämplig utsträckning, dock längst med ytterligare 12 månader. Den maximala perioden för obligatorisk administration får inte överskrida totalt 24 månader.

4.   När administratören av ett kritiskt referensvärde ska avvecklas på grund av ett insolvensförfarande, ska den behöriga myndigheten, utan att det påverkar vad som sägs i punkt 1, göra en bedömning av om och i så fall på vilket sätt som det kritiska referensvärdet kan överföras till en ny administratör eller kan upphöra att tillhandahållas på ett ordnat sätt, med beaktande av förfarandet i artikel 28.1.

Artikel 22

Minskning av marknadsinflytande för administratörer av kritiska referensvärden

När en administratör tillhandahåller ett kritiskt referensvärde ska administratören utan att det påverkar tillämpningen av unionens konkurrensrätt, vidta adekvata åtgärder för att se till att licenser och uppgifter som avser referensvärdet tillhandahålls samtliga användare på rättvisa, rimliga, transparenta och icke-diskriminerande villkor.

Artikel 23

Obligatorisk rapportering till kritiska referensvärden

1.   Denna artikel ska tillämpas på kritiska referensvärden som baseras på information från rapportörer varav majoriteten är enheter under tillsyn.

2.   Administratören av ett eller flera kritiska referensvärden ska vartannat år till sin behöriga myndighet lämna en bedömning av förmågan hos varje kritiskt referensvärde som den tillhandahåller att mäta den underliggande marknadssituationen eller ekonomiska verkligheten.

3.   Om en rapportör under tillsyn som rapporterar till ett kritiskt referensvärde har för avsikt att upphöra att rapportera dataunderlag ska den utan dröjsmål skriftligen anmäla detta till administratören av referensvärdet, som utan dröjsmål ska informera sin behöriga myndighet. När rapportören under tillsyn befinner sig i en annan medlemsstat ska administratörens behöriga myndighet utan dröjsmål informera den rapportörens behöriga myndighet. Administratören av referensvärdet ska så snart som möjligt, dock senast 14 dagar efter anmälan från rapportören under tillsyn, till sin behöriga myndighet översända en bedömning av hur referensvärdets förmåga att mäta den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten påverkas.

4.   När administratörens behöriga myndighet har mottagit en sådan bedömning från referensvärdets administratör som avses i punkterna 2 och 3 i denna artikel ska myndigheten, baserat på denna bedömning, utan dröjsmål informera Esma, och i tillämpliga fall det kollegiet som inrättats enligt artikel 46, och göra sin egen bedömning av referensvärdets förmåga att mäta den underliggande marknaden och ekonomiska verkligheten, med beaktande av administratörens förfarande i artikel 28.1 för referensvärden som upphör att gälla.

5.   Från och med den dag då administratörens behöriga myndighet har mottagit anmälan om en rapportörs avsikt att upphöra med att rapportera dataunderlag, och till dess att den bedömning som avses i punkt 4 är slutförd, har myndigheten befogenhet att kräva att de rapportörer som gjorde en anmälan i enlighet med punkt 3 fortsätter att rapportera dataunderlag, i alla händelser under en period av högst fyra veckor, utan att det medför en skyldighet för enheter under tillsyn att vare sig handla eller förbinda sig att handla.

6.   Om den behöriga myndigheten, efter den period som anges i punkt 5 och mot bakgrund av den egna bedömning som avses i punkt 4, anser att representativiteten för ett kritiskt referensvärde äventyras ska den ha följande befogenheter:

| a) | Kräva att enheter under tillsyn som valts ut i enlighet med punkt 7 i denna artikel, inbegripet enheter som inte redan är rapportörer till det relevanta kritiska referensvärdet, rapporterar dataunderlag till administratören i enlighet med administratörens metod, den uppförandekod som avses i artikel 15 och andra regler. Ett sådant krav ska gälla under en lämplig period som dock inte får överstiga 12 månader från den dag då det ursprungliga beslutet om att kräva obligatorisk rapportering fattades enligt punkt 5 eller, för de enheter som ännu inte är rapportörer, från den dag då beslutet om att kräva obligatorisk rapportering fattas enligt detta led. |
| --- | --- |

a)

Kräva att enheter under tillsyn som valts ut i enlighet med punkt 7 i denna artikel, inbegripet enheter som inte redan är rapportörer till det relevanta kritiska referensvärdet, rapporterar dataunderlag till administratören i enlighet med administratörens metod, den uppförandekod som avses i artikel 15 och andra regler. Ett sådant krav ska gälla under en lämplig period som dock inte får överstiga 12 månader från den dag då det ursprungliga beslutet om att kräva obligatorisk rapportering fattades enligt punkt 5 eller, för de enheter som ännu inte är rapportörer, från den dag då beslutet om att kräva obligatorisk rapportering fattas enligt detta led.

| b) | Förlänga perioden för obligatorisk rapportering med en lämplig period som inte får överstiga 12 månader, efter granskningen enligt punkt 9 av åtgärder som antagits enligt led a i den här punkten. |
| --- | --- |

b)

Förlänga perioden för obligatorisk rapportering med en lämplig period som inte får överstiga 12 månader, efter granskningen enligt punkt 9 av åtgärder som antagits enligt led a i den här punkten.

| c) | Fastställa i vilken form, och vid vilken tidpunkt, dataunderlag ska lämnas, utan att det medför en skyldighet för enheter under tillsyn att handla eller åta sig att handla. |
| --- | --- |

c)

Fastställa i vilken form, och vid vilken tidpunkt, dataunderlag ska lämnas, utan att det medför en skyldighet för enheter under tillsyn att handla eller åta sig att handla.

| d) | Kräva att administratören ändrar den metod, den uppförandekod som avses i artikel 15, eller andra regler som avser det kritiska referensvärdet. |
| --- | --- |

d)

Kräva att administratören ändrar den metod, den uppförandekod som avses i artikel 15, eller andra regler som avser det kritiska referensvärdet.

Den maximala perioden för obligatorisk rapportering enligt leden a och b i första stycket får inte överstiga totalt 24 månader.

7.   Vid tillämpning av punkt 6 ska enheter under tillsyn som är skyldiga att rapportera dataunderlag väljas ut av administratörens behöriga myndighet i nära samarbete med de behöriga myndigheterna för enheter under tillsyn, på grundval av omfattningen av enhetens faktiska och potentiella deltagande på den marknad som referensvärdet avser att mäta.

8.   Den behöriga myndigheten för en rapportör under tillsyn som har varit skyldig att rapportera till ett referensvärde genom åtgärder som vidtagits i enlighet med punkt 6 a, b eller c ska samarbeta med administratörens behöriga myndighet vid genomförandet av sådana åtgärder.

9.   Vid slutet av den period som avses i punkt 6 första stycket a, ska administratörens behöriga myndighet granska de åtgärder som vidtagits enligt punkt 6. Den ska upphäva en åtgärd om den bedömer att

| a) | rapportörerna sannolikt skulle fortsätta att rapportera dataunderlag i minst ett år om åtgärden upphävdes, vilket ska styrkas med minst följande:






  i) | Ett skriftligt åtagande från rapportörerna till administratören och den behöriga myndigheten att fortsätta att rapportera dataunderlag till det kritiska referensvärdet under minst ett år om åtgärden upphävs. |
| --- | --- | --- |

a)

rapportörerna sannolikt skulle fortsätta att rapportera dataunderlag i minst ett år om åtgärden upphävdes, vilket ska styrkas med minst följande:

i)

Ett skriftligt åtagande från rapportörerna till administratören och den behöriga myndigheten att fortsätta att rapportera dataunderlag till det kritiska referensvärdet under minst ett år om åtgärden upphävs.

| ii) | En skriftlig rapport från administratören till den behöriga myndigheten med belägg för dess bedömning att det kan säkerställas att det kritiska referensvärdet kommer att fortsätta att fungera när den obligatoriska rapporteringen har upphävts. |
| --- | --- |

ii)

En skriftlig rapport från administratören till den behöriga myndigheten med belägg för dess bedömning att det kan säkerställas att det kritiska referensvärdet kommer att fortsätta att fungera när den obligatoriska rapporteringen har upphävts.

| b) | tillhandahållandet av referensvärdet kan fortsätta att fungera när de rapportörer som anmodats att lämna dataunderlag har upphört med rapporteringen, |
| --- | --- |

b)

tillhandahållandet av referensvärdet kan fortsätta att fungera när de rapportörer som anmodats att lämna dataunderlag har upphört med rapporteringen,

| c) | ett godtagbart alternativt referensvärde finns tillgänglig och användare av det kritiska referensvärdet kan byta till detta alternativ till minimala kostnader, vilket ska framgå av minst en skriftlig rapport från administratören som närmare beskriver metoderna för övergång till ett alternativt referensvärde samt förmågan och kostnaderna för användarna för att gå över till detta referensvärde, eller |
| --- | --- |

c)

ett godtagbart alternativt referensvärde finns tillgänglig och användare av det kritiska referensvärdet kan byta till detta alternativ till minimala kostnader, vilket ska framgå av minst en skriftlig rapport från administratören som närmare beskriver metoderna för övergång till ett alternativt referensvärde samt förmågan och kostnaderna för användarna för att gå över till detta referensvärde, eller

| d) | det inte går att finna några lämpliga alternativa rapportörer och att referensvärdet skulle försvagas i en sådan omfattning att det måste upphöra om rapporteringen från berörda enheter under tillsyn upphörde. |
| --- | --- |

d)

det inte går att finna några lämpliga alternativa rapportörer och att referensvärdet skulle försvagas i en sådan omfattning att det måste upphöra om rapporteringen från berörda enheter under tillsyn upphörde.

10.   När ett kritiskt referensvärde ska upphöra att tillhandahållas, ska varje rapportör under tillsyn som rapporterar till det referensvärdet fortsätta att rapportera dataunderlag under en tidsperiod som ska fastställas av den behöriga myndigheten, men som inte får överstiga den längsta tillåtna period på 24 månader som fastställs i punkt 6 andra stycket.

11.   Administratören ska till den relevanta behöriga myndigheten anmäla om någon rapportör inte uppfyller kraven i punkt 6 så snart det är rimligen möjligt.

12.   Om ett referensvärde är erkänt som ett kritiskt referensvärde i enlighet med förfarandet i artikel 20.2, 20.3, 20.4, och 20.5 ska administratörens behöriga myndighet ha befogenhet att kräva dataunderlag i enlighet med punkterna 5 och 6 a, b och c i den här artikeln endast från rapportörer under tillsyn belägna i den behöriga myndighetens medlemsstat.

KAPITEL 5

Signifikanta referensvärden

Artikel 24

Signifikanta referensvärden

1.   Ett referensvärde som inte uppfyller något av villkoren i artikel 20.1 är signifikant när

| a) | det används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt genomsnittsvärde på minst 50 miljarder EUR, i tillämpliga fall baserat på referensvärdets alla olika slags löptider under sex månader, eller |
| --- | --- |

a)

det används direkt eller indirekt inom en kombination av referensvärden som en referens för finansiella instrument eller finansiella avtal eller för att mäta resultatet hos en investeringsfond som har ett totalt genomsnittsvärde på minst 50 miljarder EUR, i tillämpliga fall baserat på referensvärdets alla olika slags löptider under sex månader, eller

| b) | det inte har något eller mycket få lämpliga marknadsledda alternativ och det – om referensvärdet upphör att tillhandahållas, eller tillhandahålls på grundval av dataunderlag som inte längre på ett fullgott sätt representerar den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten eller som är otillförlitligt – skulle uppstå en allvarlig och negativ påverkan på marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll eller företag i en eller flera medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

det inte har något eller mycket få lämpliga marknadsledda alternativ och det – om referensvärdet upphör att tillhandahållas, eller tillhandahålls på grundval av dataunderlag som inte längre på ett fullgott sätt representerar den underliggande marknaden eller ekonomiska verkligheten eller som är otillförlitligt – skulle uppstå en allvarlig och negativ påverkan på marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll eller företag i en eller flera medlemsstater.

2.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 49 i syfte att se över de beräkningsmetoder som används för att fastställa de tröskelvärden som avses i punkt 1 a i den här artikeln mot bakgrund av marknads-, prissättnings- och regleringsutvecklingen samt hur lämpligt det är att klassificera referensvärden där det totala värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdena ligger nära tröskelvärdet. Denna översyn ska äga rum minst vartannat år från och med den 1 januari 2018.

3.   En administratör ska omgående underrätta sin behöriga myndighet om dess signifikanta referensvärde hamnar under det tröskelvärde som avses i punkt 1 a.

Artikel 25

Undantag från särskilda krav för signifikanta referensvärden

1.   En administratör kan välja att inte tillämpa artikel 4.2, 4.7 c, d och e, 11.3 b eller 15.2 på sitt signifikanta referensvärde om den administratören anser att tillämpningen av en eller flera av dessa bestämmelser skulle vara oproportionerlig med hänsyn till referensvärdets art och effekter eller med hänsyn till administratörens storlek.

2.   Om administratören väljer att inte tillämpa ett eller flera av de bestämmelser som avses i punkt 1 ska denne omedelbart underrätta den behöriga myndigheten och förse den med alla relevanta uppgifter som bekräftar administratörens bedömning att tillämpningen av ett eller flera av dessa krav skulle vara oproportionerlig med hänsyn till referensvärdenas art och effekter eller med hänsyn till administratörens storlek.

3.   En behörig myndighet kan besluta att administratören av ett signifikant referensvärde trots allt ska tillämpa ett eller flera av de krav som föreskrivs i artiklarna 4.2, 4.7 c, d och e, 11.3 b och 15.2 om myndigheten anser att tillämpningen skulle vara lämplig med hänsyn till referensvärdenas art och effekter eller med hänsyn till administratörens storlek. Den behöriga myndigheten ska i sin bedömning, på grundval av uppgifter från administratören, beakta följande kriterier:

| a) | Referensvärdets sårbarhet för manipulation. |
| --- | --- |

a)

Referensvärdets sårbarhet för manipulation.

| b) | Dataunderlagets art. |
| --- | --- |

b)

Dataunderlagets art.

| c) | Intressekonflikternas omfattning. |
| --- | --- |

c)

Intressekonflikternas omfattning.

| d) | I hur stor utsträckning administratören kan göra skönsmässiga bedömningar. |
| --- | --- |

d)

I hur stor utsträckning administratören kan göra skönsmässiga bedömningar.

| e) | Referensvärdets marknadspåverkan. |
| --- | --- |

e)

Referensvärdets marknadspåverkan.

| f) | Den art, omfattning och komplexitet som kännetecknar tillhandahållandet av referensvärdet. |
| --- | --- |

f)

Den art, omfattning och komplexitet som kännetecknar tillhandahållandet av referensvärdet.

| g) | Referensvärdets betydelse för den finansiella stabiliteten. |
| --- | --- |

g)

Referensvärdets betydelse för den finansiella stabiliteten.

| h) | Värdet på de finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet. |
| --- | --- |

h)

Värdet på de finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet.

| i) | Administratörens storlek, organisatoriska form eller struktur. |
| --- | --- |

i)

Administratörens storlek, organisatoriska form eller struktur.

4.   Inom 30 dagar från mottagandet av underrättelsen från en administratör enligt punkt 2, ska den behöriga myndigheten underrätta den administratören om sitt beslut att tillämpa ett ytterligare krav i enlighet med punkt 3. När underrättelsen till den behöriga myndigheten sker inom ramen för ett auktorisations- eller registreringsförfarande ska tidsfristerna i artikel 34 tillämpas.

5.   Vid utövandet av sina tillsynsbefogenheter i enlighet med artikel 41 ska en behörig myndighet regelbundet se över huruvida dess bedömning enligt punkt 3 i den här artikeln fortfarande är giltig.

6.   Om en behörig myndighet av rimliga skäl anser att de uppgifter som överlämnats till den enligt punkt 2 i denna artikel är ofullständiga eller att det krävs kompletterande information, ska den 30-dagars tidsfrist som avses i punkt 4 i denna artikel börja löpa först från och med den dag administratören överlämnar denna kompletterande information, såvida det inte följer av punkt 4 i denna artikel att tidsfristerna i artikel 34 är tillämpliga.

7.   Om en administratör av ett signifikant referensvärde inte uppfyller ett eller flera av de krav som fastställs i artiklarna 4.2, 4.7 c, d och e, 11.3 b och 15.2 ska administratören offentliggöra och upprätthålla en försäkran om efterlevnad där det tydligt anges varför det är lämpligt för administratören att inte följa dessa bestämmelser.

8.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande med avseende på utarbetandet av mallar för den försäkran om efterlevnad som avses i punkt 7.

Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.

9.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn som ytterligare specificerar de kriterier som avses i punkt 3.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

KAPITEL 6

Icke-signifikanta referensvärden

Artikel 26

Icke-signifikanta referensvärden

1.   En administratör kan välja att på sina icke-signifikanta referensvärden inte tillämpa artiklarna 4.2, 4.7 c, d och e, 4.8, 5.2, 5.3, 5.4, 6.1, 6.3, 6.5, 7.2, 11.1 b, 11.2 b och c, 11.3, 13.2, 14.2, 15.2, 16.2 och 16.3.

2.   En administratör ska omgående underrätta sin behöriga myndighet när den administratörens icke-signifikanta referensvärde överstiger det tröskelvärde som avses i punkt 24.1 a. I det fallet ska administratören uppfylla de krav som tillämpas på signifikanta referensvärden inom tre månader.

3.   Om en administratör av ett icke-signifikant referensvärde väljer att inte tillämpa en eller flera av de bestämmelser som avses i punkt 1 ska administratören offentliggöra och upprätthålla en försäkran om efterlevnad där det tydligt anges varför det är lämpligt för administratören att inte följa dessa bestämmelser. Administratören ska överlämna försäkran om efterlevnad till sin behöriga myndighet.

4.   Den relevanta behöriga myndigheten ska granska den försäkran om efterlevnad som avses i punkt 3 i denna artikel. Den behöriga myndigheten kan också be om ytterligare uppgifter av administratören när det gäller dennes icke-signifikanta referensvärden i enlighet med artikel 41 och får kräva ändringar för att säkra efterlevnad av denna förordning.

5.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för genomförande med avseende på utarbetandet av mallar för den försäkran om efterlevnad som avses i punkt 3.

Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.

AVDELNING IV

TRANSPARENS OCH KONSUMENTSKYDD

Artikel 27

Referensvärdesdeklaration

1.   Inom två veckor från införandet av en administratör i det register som avses i artikel 36 ska administratören på ett sätt som säkerställer rättvis och enkel tillgång offentliggöra en referensvärdesdeklaration för varje referensvärde eller, i förekommande fall, för varje familj av referensvärden som får användas inom unionen i enlighet med artikel 29.

När den administratören börjar tillhandahålla ett nytt referensvärde eller en familj av referensvärden som får användas inom unionen i enlighet med artikel 29, ska administratören inom två veckor och på ett sätt som säkerställer rättvis och enkel tillgång, offentliggöra en referensvärdesdeklaration för varje nytt referensvärde eller, i tillämpliga fall, varje ny familj av referensvärden.

Administratören ska se över och när så krävs uppdatera referensvärdesdeklarationen för varje referensvärde eller familj av referensvärden om det sker ändringar av den information som ska lämnas enligt denna artikel, och under alla omständigheter minst vartannat år.

Referensvärdesdeklarationen ska

| a) | klart och tydligt fastställa den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet mäter och under vilka omständigheter det kan bli otillförlitligt som sådant mått, |
| --- | --- |

a)

klart och tydligt fastställa den marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet mäter och under vilka omständigheter det kan bli otillförlitligt som sådant mått,

| b) | innehålla tekniska specifikationer av vilka det klart och tydligt framgår i vilka delar av beräkningen av referensvärdet skönsmässiga bedömningar kan göras, enligt vilka kriterier detta kan ske och vilken position de personer som kan göra skönsmässiga bedömningar har, samt hur sådana bedömningar därefter kan utvärderas, |
| --- | --- |

b)

innehålla tekniska specifikationer av vilka det klart och tydligt framgår i vilka delar av beräkningen av referensvärdet skönsmässiga bedömningar kan göras, enligt vilka kriterier detta kan ske och vilken position de personer som kan göra skönsmässiga bedömningar har, samt hur sådana bedömningar därefter kan utvärderas,

| c) | innehålla varningar för att vissa faktorer, inbegripet externa faktorer som ligger utanför administratörens kontroll, kan göra det nödvändigt att ändra eller upphöra att tillhandahålla referensvärdet, och |
| --- | --- |

c)

innehålla varningar för att vissa faktorer, inbegripet externa faktorer som ligger utanför administratörens kontroll, kan göra det nödvändigt att ändra eller upphöra att tillhandahålla referensvärdet, och

| d) | upplysa användare om att ändringar av referensvärdet eller dess upphörande kan påverka de finansiella avtal och finansiella instrument som hänvisar till referensvärdet eller mätningarna av investeringsfonders resultat. |
| --- | --- |

d)

upplysa användare om att ändringar av referensvärdet eller dess upphörande kan påverka de finansiella avtal och finansiella instrument som hänvisar till referensvärdet eller mätningarna av investeringsfonders resultat.

2.   En referensvärdesdeklaration ska åtminstone innehålla

| a) | definitioner av alla nyckeltermer avseende referensvärdet, |
| --- | --- |

a)

definitioner av alla nyckeltermer avseende referensvärdet,

| b) | skälen till varför referensvärdesmetoden har valts och rutiner för översyn och godkännande av metoden, |
| --- | --- |

b)

skälen till varför referensvärdesmetoden har valts och rutiner för översyn och godkännande av metoden,

| c) | de kriterier och rutiner som används för att fastställa referensvärdet, inbegripet en beskrivning av dataunderlaget, hur olika typer av dataunderlag rangordnas, vilka minimiuppgifter som krävs för att fastställa ett referensvärde, eventuella extrapoleringsmodeller eller extrapoleringsmetoder som används och eventuella rutiner för omviktning av de olika beståndsdelarna av ett referensvärdes index, |
| --- | --- |

c)

de kriterier och rutiner som används för att fastställa referensvärdet, inbegripet en beskrivning av dataunderlaget, hur olika typer av dataunderlag rangordnas, vilka minimiuppgifter som krävs för att fastställa ett referensvärde, eventuella extrapoleringsmodeller eller extrapoleringsmetoder som används och eventuella rutiner för omviktning av de olika beståndsdelarna av ett referensvärdes index,

| d) | de kontroller och regler som styr all användning av avgöranden eller skönsmässiga bedömningar från administratörens eller rapportörernas sida, i syfte att se till att sådana avgöranden eller bedömningar är enhetliga, |
| --- | --- |

d)

de kontroller och regler som styr all användning av avgöranden eller skönsmässiga bedömningar från administratörens eller rapportörernas sida, i syfte att se till att sådana avgöranden eller bedömningar är enhetliga,

| e) | rutinerna för att fastställa referensvärdet under perioder av påfrestningar eller perioder då källorna till uppgifter om transaktioner kan vara otillräckliga, oriktiga eller otillförlitliga, samt vilka begränsningar referensvärdet kan ha under sådana perioder, |
| --- | --- |

e)

rutinerna för att fastställa referensvärdet under perioder av påfrestningar eller perioder då källorna till uppgifter om transaktioner kan vara otillräckliga, oriktiga eller otillförlitliga, samt vilka begränsningar referensvärdet kan ha under sådana perioder,

| f) | rutinerna för att hantera fel i dataunderlaget eller i fastställandet av referensvärdet, inbegripet när referensvärdet måste fastställas på nytt, och |
| --- | --- |

f)

rutinerna för att hantera fel i dataunderlaget eller i fastställandet av referensvärdet, inbegripet när referensvärdet måste fastställas på nytt, och

| g) | uppgifter om eventuella begränsningar för ett referensvärde, inklusive dess användning på illikvida eller fragmenterade marknader och en möjlig koncentration av underlag. |
| --- | --- |

g)

uppgifter om eventuella begränsningar för ett referensvärde, inklusive dess användning på illikvida eller fragmenterade marknader och en möjlig koncentration av underlag.

3.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera innehållet i referensvärdesdeklarationen och i vilka fall det krävs en uppdatering av sådana deklarationer.

Esma ska skilja mellan olika typer av referensvärden och sektorer enligt denna förordning och beakta proportionalitetsprincipen.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 28

Referensvärden som ändras och upphör att tillhandahållas

1.   En administratör ska offentliggöra, tillsammans med den referensvärdesdeklaration som avses i artikel 27, ett förfarande avseende de åtgärder den kommer att vidta vid eventuella ändringar av ett referensvärde som kan användas i unionen i enlighet med artikel 29.1, eller om ett sådant referensvärde upphör att tillhandahållas. Detta förfarande får i tillämpliga fall utarbetas för familjer av referensvärden och ska uppdateras och offentliggöras när någon väsentlig ändring sker.

2.   Enheter under tillsyn, förutom sådana administratörer som avses i punkt 1, som använder ett referensvärde ska sammanställa och upprätthålla väl underbyggda skriftliga planer som beskriver de åtgärder som de skulle vidta om ett referensvärde väsentligt förändrades eller upphörde att tillhandahållas. Om så är möjligt och lämpligt ska planerna ange ett eller flera alternativa referensvärden som kan användas som referens för att ersätta de referensvärden som inte längre tillhandahålls, med en förklaring av varför dessa referensvärden skulle vara lämpliga alternativ. Enheter under tillsyn ska på begäran lämna dessa planer tillsammans med eventuella uppdateringar till den relevanta behöriga myndigheten, och ska låta dem återspeglas i avtalsförhållandet med kunderna.

AVDELNING V

ANVÄNDNING AV REFERENSVÄRDEN I UNIONEN

Artikel 29

Användning av ett referensvärde

1.   En enhet under tillsyn kan använda ett referensvärde eller en kombination av referensvärden i unionen om referensvärdet tillhandahålls av en administratör i unionen och ingår i det register som avses i artikel 36, eller är ett referensvärde som ingår i det register som avses i artikel 36.

2.   Om föremålet för ett prospekt som ska offentliggöras enligt direktiv 2003/71/EG eller direktiv 2009/65/EG utgörs av överlåtbara värdepapper eller andra investeringsprodukter som hänvisar till ett referensvärde ska emittenten, erbjudaren eller den person som ansöker om upptagande till handel på en reglerad marknad se till att prospektet även innehåller tydlig och väl synlig information om huruvida referensvärdet har tillhandahållits av en administratör som ingår i det register som avses i artikel 36 i denna förordning.

Artikel 30

Likvärdighet

1.   För att ett referensvärde eller en kombination av referensvärden som tillhandahålls av en administratör som är belägen i ett tredjeland ska kunna användas i unionen i enlighet med artikel 29.1, ska referensvärdet och administratören införas i det register som avses i artikel 36. Följande villkor ska vara uppfyllda för införande i registret:

| a) | Kommissionen har antagit ett beslut om likvärdighet i enlighet med punkt 2 eller 3 i denna artikel. |
| --- | --- |

a)

Kommissionen har antagit ett beslut om likvärdighet i enlighet med punkt 2 eller 3 i denna artikel.

| b) | Administratören är auktoriserad eller registrerad, samt föremål för tillsyn, i tredjelandet i fråga. |
| --- | --- |

b)

Administratören är auktoriserad eller registrerad, samt föremål för tillsyn, i tredjelandet i fråga.

| c) | Esma har underrättats av administratören om dess samtycke till att dess nuvarande eller framtida referensvärden får användas av enheter under tillsyn i unionen, om förteckningen över de referensvärden med avseende på vilka samtycke har getts för användning i unionen och om den behöriga myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjelandet. |
| --- | --- |

c)

Esma har underrättats av administratören om dess samtycke till att dess nuvarande eller framtida referensvärden får användas av enheter under tillsyn i unionen, om förteckningen över de referensvärden med avseende på vilka samtycke har getts för användning i unionen och om den behöriga myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjelandet.

| d) | De samarbetsarrangemang som avses i punkt 4 i denna artikel tillämpas. |
| --- | --- |

d)

De samarbetsarrangemang som avses i punkt 4 i denna artikel tillämpas.

2.   Kommissionen får anta ett genomförandebeslut om att den rättsliga ramen och tillsynsverksamhet i ett tredjeland ska säkerställa att

| a) | administratörer som är auktoriserade eller registrerade i det tredjelandet uppfyller bindande krav som är likvärdiga med kraven enligt denna förordning, i synnerhet med beaktande av om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscoprinciperna om finansiella referensvärden eller, i tillämpliga fall, Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser, och |
| --- | --- |

a)

administratörer som är auktoriserade eller registrerade i det tredjelandet uppfyller bindande krav som är likvärdiga med kraven enligt denna förordning, i synnerhet med beaktande av om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscoprinciperna om finansiella referensvärden eller, i tillämpliga fall, Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser, och

| b) | de bindande kraven är fortlöpande föremål för effektiv tillsyn och tillämpning i det tredjelandet. |
| --- | --- |

b)

de bindande kraven är fortlöpande föremål för effektiv tillsyn och tillämpning i det tredjelandet.

Sådana genomförandebeslut ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 50.2.

3.   Alternativt kan kommissionen anta ett genomförandebeslut i vilket intygas att

| a) | bindande krav i ett tredjeland med avseende på specifika administratörer eller specifika referensvärden eller familjer av referensvärden är likvärdiga med kraven enligt denna förordning, i synnerhet med hänsyn till om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscoprinciperna om finansiella referensvärden eller, i tillämpliga fall, Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser, |
| --- | --- |

a)

bindande krav i ett tredjeland med avseende på specifika administratörer eller specifika referensvärden eller familjer av referensvärden är likvärdiga med kraven enligt denna förordning, i synnerhet med hänsyn till om den rättsliga ramen och tillsynsverksamheten i ett tredjeland uppfyller Ioscoprinciperna om finansiella referensvärden eller, i tillämpliga fall, Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser,

| b) | sådana specifika administratörer eller specifika referensvärden eller familjer av referensvärden är föremål för fortlöpande effektiv tillsyn och tillämpning i detta tredjeland. |
| --- | --- |

b)

sådana specifika administratörer eller specifika referensvärden eller familjer av referensvärden är föremål för fortlöpande effektiv tillsyn och tillämpning i detta tredjeland.

Sådana genomförandebeslut ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 50.2.

4.   Esma ska upprätta samarbetsarrangemang med behöriga myndigheter i tredjeländer vilkas rättsliga ram och tillsynsverksamhet har erkänts som likvärdiga i enlighet med punkt 2 eller 3. I sådana samarbetsarrangemang ska minst följande anges:

| a) | Mekanismen för informationsutbyte mellan Esma och de berörda tredjeländernas behöriga myndigheter, inbegripet tillgång till alla relevanta uppgifter som Esma begär om den auktoriserade administratören i det tredjelandet. |
| --- | --- |

a)

Mekanismen för informationsutbyte mellan Esma och de berörda tredjeländernas behöriga myndigheter, inbegripet tillgång till alla relevanta uppgifter som Esma begär om den auktoriserade administratören i det tredjelandet.

| b) | Mekanismen för omedelbar underrättelse till Esma när en behörig myndighet i ett tredjeland bedömer att en administratör som är auktoriserad i det tredjelandet och som står under dess tillsyn bryter mot villkoren för dess auktorisation eller mot annan nationell lagstiftning i tredjelandet. |
| --- | --- |

b)

Mekanismen för omedelbar underrättelse till Esma när en behörig myndighet i ett tredjeland bedömer att en administratör som är auktoriserad i det tredjelandet och som står under dess tillsyn bryter mot villkoren för dess auktorisation eller mot annan nationell lagstiftning i tredjelandet.

| c) | Förfarandena för samordning av tillsynsverksamhet, inbegripet inspektioner på plats. |
| --- | --- |

c)

Förfarandena för samordning av tillsynsverksamhet, inbegripet inspektioner på plats.

5.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för att fastställa minimiinnehållet i de samarbetsarrangemang som avses i punkt 4 och därmed se till att de behöriga myndigheterna och Esma kan utöva alla sina tillsynsbefogenheter enligt denna förordning.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 31

Återkallelse av registrering av administratörer i ett tredjeland

1.   Esma ska återkalla registreringen av en administratör i ett tredjeland genom att stryka den administratören ur det register som avses i artikel 36 när Esma har välgrundad anledning, baserade på dokumenterade underlag, att anta att administratören

| a) | agerar på ett sätt som klart strider mot intressena hos användarna av dess referensvärden eller mot marknadernas goda funktion, eller |
| --- | --- |

a)

agerar på ett sätt som klart strider mot intressena hos användarna av dess referensvärden eller mot marknadernas goda funktion, eller

| b) | på ett allvarligt sätt har brutit mot tredjelandets nationella lagstiftning eller andra bestämmelser som är tillämpliga på administratören i tredjelandet och på grundval av vilka kommissionen har antagit genomförandebeslutet i enlighet med artikel 30.2 eller 30.3. |
| --- | --- |

b)

på ett allvarligt sätt har brutit mot tredjelandets nationella lagstiftning eller andra bestämmelser som är tillämpliga på administratören i tredjelandet och på grundval av vilka kommissionen har antagit genomförandebeslutet i enlighet med artikel 30.2 eller 30.3.

2.   Esma ska fatta beslut enligt punkt 1 endast om följande villkor är uppfyllda:

| a) | Esma har hänskjutit frågan till den behöriga myndigheten i tredjelandet och den behöriga myndigheten har inte vidtagit de lämpliga åtgärder som krävs för att skydda investerarna och väl fungerande marknader i unionen, eller har inte kunnat visa att den berörda administratören uppfyller de krav som är tillämpliga på den i tredjelandet. |
| --- | --- |

a)

Esma har hänskjutit frågan till den behöriga myndigheten i tredjelandet och den behöriga myndigheten har inte vidtagit de lämpliga åtgärder som krävs för att skydda investerarna och väl fungerande marknader i unionen, eller har inte kunnat visa att den berörda administratören uppfyller de krav som är tillämpliga på den i tredjelandet.

| b) | Esma har minst trettio dagar före återkallelsen underrättat den behöriga myndigheten i tredjelandet om sin avsikt att återkalla registreringen av administratören. |
| --- | --- |

b)

Esma har minst trettio dagar före återkallelsen underrättat den behöriga myndigheten i tredjelandet om sin avsikt att återkalla registreringen av administratören.

3.   Esma ska utan dröjsmål underrätta övriga behöriga myndigheter om åtgärder som vidtas i enlighet med punkt 1 och offentliggöra beslutet på sin webbplats.

Artikel 32

Erkännande av en administratör belägen i ett tredjeland

1.   Fram till dess att ett beslut om likvärdighet i enlighet med artikel 30.2 eller 30.3 antas, får ett referensvärde som tillhandahålls av en administratör i ett tredjeland användas av enheter under tillsyn i unionen, förutsatt att administratören erhåller förhandserkännande från den behöriga myndigheten i sin referensmedlemstat i enlighet med denna artikel.

2.   En administratör i ett tredjeland som har för avsikt att inhämta ett sådant förhandserkännande som avses i punkt 1 i denna artikel ska uppfylla alla krav i denna förordning, med undantag för artiklarna 11.4, 16, 20, 21 och 23. Administratören får uppfylla det villkoret genom att tillämpa Ioscoprinciperna för finansiella referensvärden eller i förekommande fall Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser, förutsatt att sådan tillämpning är likvärdig med uppfyllandet av kraven i denna förordning, med undantag för artiklarna 11.4, 16, 20, 21 och 23.

För att avgöra huruvida det villkor som avses i första stycket är uppfyllt och för att bedöma huruvida Ioscoprinciperna för finansiella referensvärden eller i förekommande fall Iosco-principerna för organisationer som rapporterar oljepriser efterlevs, får referensmedlemsstatens behöriga myndighet förlita sig på en bedömning från en oberoende extern revisor eller, när administratören i ett tredjeland står under tillsyn, på intyg från den behöriga myndigheten i det tredjeland där administratören är belägen.

Om, och i den mån, administratören kan visa att ett referensvärde som den tillhandahåller är ett referensvärde baserat på reglerade uppgifter eller ett råvaruindex som inte grundar sig på information från rapportörer som till största delen är enheter under tillsyn, ska administratören inte behöva uppfylla de krav som inte är tillämpliga på tillhandahållandet av referensvärden baserade på reglerade uppgifter och råvaruindex i enlighet med artikel 17 respektive 19.1.

3.   En administratör belägen i ett tredjeland som avser att inhämta förhandserkännande enligt punkt 1 ska ha en rättslig företrädare som är etablerad i referensmedlemsstaten. Den rättsliga företrädaren ska vara en fysisk eller juridisk person som har sin hemvist i unionen och ska, efter att uttryckligen utsetts av administratören i tredjelandet, agera på en sådan administratörs vägnar gentemot myndigheter och andra personer i unionen med avseende på administratörens skyldigheter enligt denna förordning. Den rättsliga företrädaren ska utföra övervakningsfunktionen för administratörens tillhandahållande av referensvärde enligt denna förordning tillsammans med administratören och ska i det hänseendet vara ansvarig inför den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten.

4.   Referensmedlemsstaten för en administratör i ett tredjeland ska bestämmas på följande sätt:

| a) | Om administratören ingår i en grupp som innehåller en enhet under tillsyn som är belägen i unionen ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där den enheten under tillsyn är belägen. En sådan enhet under tillsyn ska utses till den rättsliga företrädaren för tillämpningen av punkt 3. |
| --- | --- |

a)

Om administratören ingår i en grupp som innehåller en enhet under tillsyn som är belägen i unionen ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där den enheten under tillsyn är belägen. En sådan enhet under tillsyn ska utses till den rättsliga företrädaren för tillämpningen av punkt 3.

| b) | Om led a inte är tillämpligt, och om administratören ingår i en grupp som innehåller fler än en enhet under tillsyn och är belägen i unionen ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det största antalet enheter under tillsyn är belägna; om det finns lika antal enheter under tillsyn ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst. En av de enheter under tillsyn som är belägna i den referensmedlemsstat som bestäms enligt detta led ska utses till den rättsliga företrädaren för tillämpningen av punkt 3. |
| --- | --- |

b)

Om led a inte är tillämpligt, och om administratören ingår i en grupp som innehåller fler än en enhet under tillsyn och är belägen i unionen ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det största antalet enheter under tillsyn är belägna; om det finns lika antal enheter under tillsyn ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst. En av de enheter under tillsyn som är belägna i den referensmedlemsstat som bestäms enligt detta led ska utses till den rättsliga företrädaren för tillämpningen av punkt 3.

| c) | Om varken led a eller b i denna punkt är tillämpligt, och om en eller flera referensvärden som tillhandahålls av administratören används som referens för finansiella instrument som är upptagna till handel på en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU i en eller flera medlemsstater, ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det finansiella instrument som hänvisar till något av dessa referensvärden upptogs till handel eller handlades på en handelsplats för första gången och fortfarande handlas. Om de relevanta finansiella instrumenten upptogs till handel eller handlades för första gången samtidigt på handelsplatser i olika medlemsstater och fortfarande handlas där, ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst. |
| --- | --- |

c)

Om varken led a eller b i denna punkt är tillämpligt, och om en eller flera referensvärden som tillhandahålls av administratören används som referens för finansiella instrument som är upptagna till handel på en handelsplats enligt definitionen i artikel 4.1.24 i direktiv 2014/65/EU i en eller flera medlemsstater, ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det finansiella instrument som hänvisar till något av dessa referensvärden upptogs till handel eller handlades på en handelsplats för första gången och fortfarande handlas. Om de relevanta finansiella instrumenten upptogs till handel eller handlades för första gången samtidigt på handelsplatser i olika medlemsstater och fortfarande handlas där, ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst.

| d) | Om leden a, b och c inte är tillämpliga, och om ett eller flera referensvärden som tillhandahålls av administratören används i mer än en medlemstat av enheter under tillsyn, ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det största antalet enheter under tillsyn är belägna; om det finns lika stort antal enheter under tillsyn ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst. |
| --- | --- |

d)

Om leden a, b och c inte är tillämpliga, och om ett eller flera referensvärden som tillhandahålls av administratören används i mer än en medlemstat av enheter under tillsyn, ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där det största antalet enheter under tillsyn är belägna; om det finns lika stort antal enheter under tillsyn ska referensmedlemsstaten vara den där värdet av finansiella instrument, finansiella avtal eller investeringsfonder som hänvisar till referensvärdet är högst.

| e) | Om leden a, b, c och d inte är tillämpliga, och om administratören ingår ett avtal med en enhet under tillsyn om att tillåta användningen av det referensvärde som administratören tillhandahåller ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där denna enhet under tillsyn är belägen. |
| --- | --- |

e)

Om leden a, b, c och d inte är tillämpliga, och om administratören ingår ett avtal med en enhet under tillsyn om att tillåta användningen av det referensvärde som administratören tillhandahåller ska referensmedlemsstaten vara den medlemsstat där denna enhet under tillsyn är belägen.

5.   En administratör i ett tredjeland som avser att inhämta förhandserkännande enligt punkt 1 ska ansöka om erkännande hos den behöriga myndigheten i sin referensmedlemsstat. Den ansökande administratören ska tillhandahålla all information som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna fastslå att administratören, vid tidpunkten för erkännandet, har vidtagit de åtgärder som krävs för att uppfylla villkoren i punkt 2 och ska tillhandahålla förteckningen över de av administratörens aktuella eller framtida referensvärden som får användas i unionen och ska i tillämpliga fall ange vilken behörig myndighet som ansvarar för dess tillsyn i tredjelandet.

Den behöriga myndigheten ska inom 90 arbetsdagar efter att ha mottagit den ansökan som avses i första stycket i denna punkt kontrollera att de villkor som fastställs i punkterna 2, 3 och 4 är uppfyllda.

Om den behöriga myndigheten anser att de villkor som föreskrivs i punkterna 2, 3 och 4 inte är uppfyllda ska den avslå ansökan om erkännande och ange skälen till det avslaget. Vidare ska ett erkännande endast beviljas om följande ytterligare villkor är uppfyllda:

| a) | Om en administratör som är belägen i tredjelandet står under tillsyn, ska det finnas det ett lämpligt samarbetsarrangemang mellan den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten och den behöriga myndigheten i det tredjeland där administratören är belägen, i enlighet med de tekniska standarder för tillsyn som antagits i enlighet med artikel 30.5, i syfte att säkerställa ett effektivt informationsutbyte så att den behöriga myndigheten kan utföra sina uppgifter i enlighet med denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Om en administratör som är belägen i tredjelandet står under tillsyn, ska det finnas det ett lämpligt samarbetsarrangemang mellan den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten och den behöriga myndigheten i det tredjeland där administratören är belägen, i enlighet med de tekniska standarder för tillsyn som antagits i enlighet med artikel 30.5, i syfte att säkerställa ett effektivt informationsutbyte så att den behöriga myndigheten kan utföra sina uppgifter i enlighet med denna förordning.

| b) | De behöriga myndigheternas effektiva utövande av sin tillsynsfunktion i enlighet med denna förordning får inte hindras av lagar och andra författningar i det tredjeland där administratören är belägen och får i tillämpliga fall inte begränsas av de tillsyns- och undersökningsbefogenheter som innehas av tredjelandets tillsynsmyndighet. |
| --- | --- |

b)

De behöriga myndigheternas effektiva utövande av sin tillsynsfunktion i enlighet med denna förordning får inte hindras av lagar och andra författningar i det tredjeland där administratören är belägen och får i tillämpliga fall inte begränsas av de tillsyns- och undersökningsbefogenheter som innehas av tredjelandets tillsynsmyndighet.

6.   Om den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten anser att administratören i ett tredjeland tillhandahåller ett referensvärde som uppfyller villkoren för ett signifikant eller ett icke-signifikant referensvärde, vilka anges i artikel 24 respektive 26, ska den utan onödigt dröjsmål underrätta Esma om detta. Den ska underbygga en sådan bedömning med information som administratören lämnat i den relevanta ansökan om erkännande.

Inom en månad från det att den underrättelse som avses i första stycket har mottagits ska Esma utfärda ett råd till den behöriga myndigheten om den berörda typen av referensvärde och de krav som är tillämpliga på dess tillhandahållande enligt artiklarna 24, 25 och 26. Detta råd kan i synnerhet behandla huruvida Esma bedömer att villkoren för en sådan referensvärdestyp förefaller vara uppfyllda på grundval av den information som administratören lämnat i ansökan om erkännande.

Den tidsperiod som avses i punkt 5 ska tillfälligt upphävas från och med den dag då Esma mottar underrättelsen till dess att Esma utfärdar råd i enlighet med detta stycke.

Om den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten föreslår att erkännande ska beviljas, i strid med Esmas råd enligt andra stycket, ska den informera Esma och ange sina skäl. Esma ska offentliggöra att en behörig myndighet inte följer eller avser att följa det rådet. Esma får också, från fall till fall, besluta att offentliggöra de skäl som de behöriga myndigheterna anför för att inte följa det rådet. Den berörda behöriga myndigheten ska få ett förhandsbesked om ett sådant offentliggörande.

7.   Den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten ska underrätta Esma om ett beslut att erkänna en administratör i ett tredjeland inom fem arbetsdagar, tillsammans med förteckningen över de referensvärden som tillhandahålls av administratören och som får användas i unionen och, i tillämpliga fall, den behöriga myndighet som ansvarar för tillsynen i tredjeland.

8.   Den behöriga myndigheten i referensmedlemsstaten ska tillfälligt upphäva eller i förekommande fall återkalla det erkännande som beviljats i enlighet med punkt 5 om den har välgrundade skäl, baserade på dokumenterade underlag, att anse att administratören agerar på ett sätt som klart strider mot intressena hos användarna av dess referensvärden eller mot marknadernas goda funktion eller om administratören allvarligt har överträtt de relevanta kraven enligt denna förordning, eller om administratören lämnat falsk information eller använt andra otillbörliga metoder för att erhålla erkännandet.

9.   Esma får utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att fastställa formen och innehållet i den ansökan som avses i punkt 5 och i synnerhet presentationen av den information som krävs enligt punkt 6.

Om sådana standarder för teknisk tillsyn utarbetas ska Esma överlämna dem till kommissionen.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 33

Godkännande av referensvärden från ett tredjeland

1.   En administratör som är belägen i unionen och auktoriserad eller registrerad i enlighet med artikel 34, eller någon annan enhet under tillsyn i unionen med en klar och väldefinierad roll inom en tredjelandadministratörs regelverk för kontroll eller redovisning som på ett effektivt sätt kan övervaka tillhandahållandet av ett referensvärde, får hos sin relevanta behöriga myndighet ansöka om godkännande av ett referensvärde eller en familj av referensvärden för användning i unionen, förutsatt att följande villkor är uppfyllda:

| a) | Den godkännande administratören eller en annan enhet under tillsyn har verifierat och kan fortlöpande för sin behöriga myndighet visa att tillhandahållandet av det referensvärde eller den familj av referensvärden som är föremål för godkännandet uppfyller, på obligatorisk eller frivillig basis, krav som är minst lika strikta som kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

a)

Den godkännande administratören eller en annan enhet under tillsyn har verifierat och kan fortlöpande för sin behöriga myndighet visa att tillhandahållandet av det referensvärde eller den familj av referensvärden som är föremål för godkännandet uppfyller, på obligatorisk eller frivillig basis, krav som är minst lika strikta som kraven i denna förordning.

| b) | Den godkännande administratören eller en annan enhet under tillsyn har nödvändig expertis för att effektivt övervaka verksamheten med tillhandahållande av ett referensvärde i ett tredjeland och att hantera åtföljande risker. |
| --- | --- |

b)

Den godkännande administratören eller en annan enhet under tillsyn har nödvändig expertis för att effektivt övervaka verksamheten med tillhandahållande av ett referensvärde i ett tredjeland och att hantera åtföljande risker.

| c) | Det finns ett objektivt skäl till att erbjuda referensvärdet eller familjen av referensvärden i ett tredjeland och för nämnda referensvärde eller familjen av referensvärden i ett tredjeland att godkännas för användning i unionen. |
| --- | --- |

c)

Det finns ett objektivt skäl till att erbjuda referensvärdet eller familjen av referensvärden i ett tredjeland och för nämnda referensvärde eller familjen av referensvärden i ett tredjeland att godkännas för användning i unionen.

När det gäller led a och bedömningen av huruvida tillhandahållandet av det referensvärde eller den familj av referensvärden som ska godkännas uppfyller krav som är minst lika strikta som kraven i denna förordning, får den behöriga myndigheten beakta huruvida den omständigheten att tillhandahållandet av referensvärdet eller familjen av referensvärden uppfyller Ioscoprinciperna för finansiella referensvärden eller, i tillämpliga fall, Ioscoprinciperna för organisationer som rapporterar oljepriser, skulle vara jämställbart med att kraven i denna förordning är uppfyllda.

2.   En administratör eller en annan enhet under tillsyn som ansöker om sådant godkännande som avses i punkt 1 ska lämna alla uppgifter som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna fastslå att alla villkor som anges i den punkten är uppfyllda vid tiden för ansökan.

3.   Inom 90 arbetsdagar efter mottagandet av den ansökan om godkännande som avses i punkt 1 ska den relevanta behöriga myndigheten pröva ansökan och fatta ett beslut om att antingen bevilja eller avslå denna. Ett godkänt referensvärde eller en godkänd familj av referensvärden ska anmälas till Esma av den behöriga myndigheten.

4.   Ett godkänt referensvärde eller en godkänd familj av referensvärden ska anses vara ett referensvärde eller en familj av referensvärden som tillhandahållits av den administratör som ansökt om godkännande eller någon annan enhet under tillsyn. Den godkännande administratören eller enheten under tillsyn får inte använda sig av godkännandet i syfte att undvika kraven i denna förordning.

5.   En administratör eller enhet under tillsyn som har godkänt ett referensvärde eller en familj av referensvärden som tillhandahållits i ett tredjeland ska förbli fullt ansvarig för ett sådant referensvärde eller en sådan familj av referensvärden och för efterlevnaden av kraven enligt denna förordning.

6.   När den behöriga myndigheten för den godkännande administratören eller någon annan enhet under tillsyn har välgrundade skäl att anse att villkoren i punkt 1 i denna artikel inte längre är uppfyllda ska den ha befogenhet att begära att den godkännande administratören eller enheten under tillsyn låter godkännandet upphöra och ska informera Esma. Artikel 28 ska tillämpas om godkännandet upphör.

7.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 49 avseende åtgärder för att fastställa de villkor mot bakgrund av vilka de relevanta behöriga myndigheterna får bedöma huruvida det finns ett objektivt skäl för att tillhandahålla ett referensvärde eller en familj av referensvärden i ett tredjeland och för att godkänna dem för användning i unionen. Kommissionen ska beakta sådana faktorer såsom särdragen hos den underliggande marknad eller ekonomiska verklighet som referensvärdet avser att mäta, behovet av att referensvärdet tillhandahålls nära en sådan marknad eller ekonomisk verklighet, behovet av att referensvärdet tillhandahålls nära rapportörerna, den faktiska tillgången till dataunderlag på grund av olika tidszoner och särskilda färdigheter som krävs för tillhandahållandet av referensvärden.

AVDELNING VI

AUKTORISATION, REGISTRERING OCH TILLSYN AV ADMINISTRATÖRER

KAPITEL 1

Auktorisation och registrering

Artikel 34

Auktorisation och registrering av en administratör

1.   En fysisk eller juridisk person belägen i unionen som har för avsikt att agera som administratör för referensvärden ska ansöka hos den behöriga myndighet som utsetts enligt artikel 40 i den medlemsstat där den personen är belägen, i syfte att erhålla

| a) | auktorisation om den tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som används eller är avsedda att användas som referensvärden i den mening som avses i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

auktorisation om den tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som används eller är avsedda att användas som referensvärden i den mening som avses i denna förordning,

| b) | registrering om den är en enhet under tillsyn, som inte är administratör, som tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som används eller är avsedda att användas som referensvärden i den mening som avses i denna förordning, på villkor att tillhandahållandet av ett referensvärde inte hindras av den sektorsdisciplin som gäller för enheten under tillsyn, och att inget av de index som tillhandahålls skulle kunna räknas som ett kritiskt referensvärde, eller |
| --- | --- |

b)

registrering om den är en enhet under tillsyn, som inte är administratör, som tillhandahåller eller avser att tillhandahålla index som används eller är avsedda att användas som referensvärden i den mening som avses i denna förordning, på villkor att tillhandahållandet av ett referensvärde inte hindras av den sektorsdisciplin som gäller för enheten under tillsyn, och att inget av de index som tillhandahålls skulle kunna räknas som ett kritiskt referensvärde, eller

| c) | en registrering om den tillhandahåller eller avser att uteslutande tillhandahålla index som skulle kunna räknas som icke-signifikanta referensvärden. |
| --- | --- |

c)

en registrering om den tillhandahåller eller avser att uteslutande tillhandahålla index som skulle kunna räknas som icke-signifikanta referensvärden.

2.   En auktoriserad eller registrerad administratör måste vid varje tidpunkt uppfylla de krav som fastställs i denna förordning och underrätta den behöriga myndigheten om eventuella väsentliga förändringar därav.

3.   Den ansökan som avses i punkt 1 ska göras inom 30 arbetsdagar från ingåendet av varje avtal med en enhet under tillsyn om att använda ett index som tillhandahålls av den sökande som referens för ett finansiellt instrument eller finansiellt avtal eller för att mäta resultatet i en investeringsfond.

4.   Den sökande ska lämna alla uppgifter som krävs för att den behöriga myndigheten ska kunna fastslå att den sökande vid tidpunkten för auktorisationen eller registreringen har vidtagit de åtgärder som krävs för att uppfylla kraven i denna förordning.

5.   Den relevanta myndigheten ska inom 15 arbetsdagar efter att ha tagit emot ansökan bedöma om ansökan är fullständig och meddela administratören om resultatet av denna bedömning. Om ansökan är ofullständig ska den sökande lämna in de ytterligare uppgifter som krävs av den relevanta behöriga myndigheten. Den tidsfrist som avses i denna punkt ska tillämpas från och med den dag då sådana ytterligare uppgifter lämnats in av den sökande.

6.   Den relevanta behöriga myndigheten ska

| a) | pröva ansökan om auktorisation och fatta ett beslut om att bevilja eller avslå ansökan inom fyra månader efter mottagandet av en fullständig ansökan, |
| --- | --- |

a)

pröva ansökan om auktorisation och fatta ett beslut om att bevilja eller avslå ansökan inom fyra månader efter mottagandet av en fullständig ansökan,

| b) | pröva ansökan om registrering och fatta ett beslut om att registrera eller att neka registrering av sökanden inom 45 arbetsdagar efter mottagandet av en fullständig ansökan. |
| --- | --- |

b)

pröva ansökan om registrering och fatta ett beslut om att registrera eller att neka registrering av sökanden inom 45 arbetsdagar efter mottagandet av en fullständig ansökan.

Inom fem arbetsdagar efter antagandet av ett beslut som avses i första stycket ska den behöriga myndigheten anmäla detta till den sökande. Om den behöriga myndigheten nekar den sökande auktorisation eller registrering ska den lämna en fullständig motivering i sitt beslut.

7.   Den behöriga myndigheten ska meddela eventuella beslut om att bevilja auktorisation eller att registrera en sökande till Esma inom fem arbetsdagar från dagen för antagandet av nämnda beslut.

8.   Esma ska utarbeta förslag till tekniska standarder för tillsyn för att ytterligare specificera den information som ska lämnas i ansökan för auktorisation och i ansökan om registrering, och därvid beakta att auktorisation och registrering är skilda förfaranden där auktorisation kräver en mer ingående bedömning av administratörens ansökan, proportionalitetsprincipen, karaktären hos de enheter under tillsyn som ansöker om registrering enligt punkt 1 b och kostnaderna för sökanden och de behöriga myndigheterna.

Esma ska överlämna dessa förslag till tekniska standarder för tillsyn till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för tillsyn som avses i första stycket i enlighet med förfarandet i artiklarna 10–14 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 35

Återkallelse eller tillfälligt upphävande av tillstånd eller registrering

1.   En behörig myndighete får återkalla eller tillfälligt upphäva en administratörs auktorisation eller registrering om administratören

| a) | uttryckligen avstår från auktorisation eller registrering eller inte har tillhandahållit några referensvärden under de senaste tolv månaderna, |
| --- | --- |

a)

uttryckligen avstår från auktorisation eller registrering eller inte har tillhandahållit några referensvärden under de senaste tolv månaderna,

| b) | beviljades auktorisationen eller registreringen, eller har godkänt ett referensvärde, genom att lämna falska uppgifter eller på annat sätt ha använt otillbörliga metoder, |
| --- | --- |

b)

beviljades auktorisationen eller registreringen, eller har godkänt ett referensvärde, genom att lämna falska uppgifter eller på annat sätt ha använt otillbörliga metoder,

| c) | inte längre uppfyller de villkor som gällde för auktorisationen eller registreringen, eller |
| --- | --- |

c)

inte längre uppfyller de villkor som gällde för auktorisationen eller registreringen, eller

| d) | allvarligt och återkommande har brutit mot bestämmelserna i denna förordning. |
| --- | --- |

d)

allvarligt och återkommande har brutit mot bestämmelserna i denna förordning.

2.   Den behöriga myndigheten ska underrätta Esma om sitt beslut inom fem arbetsdagar från antagandet av nämnda beslut.

Esma ska skyndsamt uppdatera det register som anges i artikel 36.

3.   Efter antagandet av ett beslut om att tillfälligt upphäva en administratörs auktorisation eller registrering och om referensvärdets upphörande skulle ge upphov till force majeure eller motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument eller mot reglerna för en investeringsfond som hänvisar till det referensvärdet, i enlighet med vad som specificeras i den delegerade akten som antagits enligt artikel 51.6, får den relevanta behöriga myndigheten i den medlemsstat där administratören är belägen tillåta att ett sådant referensvärde tillhandahålls tills beslutet om återkallelse har dragits tillbaka. Under den tidsperioden ska enheter under tillsyn endast tillåtas använda sådana referensvärden för finansiella avtal, finansiella instrument och investeringsfonder som redan hänvisar till referensvärdet.

4.   Efter antagandet av ett beslut om att återkalla en administratörs auktorisation eller registrering ska artikel 28.2 tillämpas.

Artikel 36

Register över administratörer och referensvärden

1.   Esma ska upprätta och föra ett offentligt register som innehåller följande information:

| a) | Identiteten på de administratörer som auktoriserats eller registrerats enligt artikel 34 och de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen. |
| --- | --- |

a)

Identiteten på de administratörer som auktoriserats eller registrerats enligt artikel 34 och de behöriga myndigheter som ansvarar för tillsynen.

| b) | Identiteten på de administratörer som uppfyller villkoren i artikel 30.1, den förteckning över referensvärden som avses i artikel 30.1 c och de behöriga myndigheter i tredjeland som ansvarar för tillsynen. |
| --- | --- |

b)

Identiteten på de administratörer som uppfyller villkoren i artikel 30.1, den förteckning över referensvärden som avses i artikel 30.1 c och de behöriga myndigheter i tredjeland som ansvarar för tillsynen.

| c) | Identiteten på de administratörer som erhållit erkännande enligt villkoren i artikel 32, den förteckning över referensvärden som avses i artikel 32.7 och, i tillämpliga fall, de behöriga myndigheter i tredjeland som ansvarar för tillsynen. |
| --- | --- |

c)

Identiteten på de administratörer som erhållit erkännande enligt villkoren i artikel 32, den förteckning över referensvärden som avses i artikel 32.7 och, i tillämpliga fall, de behöriga myndigheter i tredjeland som ansvarar för tillsynen.

| d) | De referensvärden som har godkänts i enlighet med förfarandet i artikel 33, identiteten på deras administratörer och identiteten på de administratörer eller enheter under tillsyn som beviljat godkännandet. |
| --- | --- |

d)

De referensvärden som har godkänts i enlighet med förfarandet i artikel 33, identiteten på deras administratörer och identiteten på de administratörer eller enheter under tillsyn som beviljat godkännandet.

2.   Det register som avses i punkt 1 ska vara offentligt tillgängligt på Esmas webbplats och ska vid behov uppdateras skyndsamt.

KAPITEL 2

Tillsynssamarbete

Artikel 37

Delegering av uppgifter mellan behöriga myndigheter

1.   I enlighet med artikel 28 i förordning (EU) nr 1095/2010 får en behörig myndighet delegera sina uppgifter enligt denna förordning till den behöriga myndigheten i en annan medlemsstat med dess förhandsmedgivande.

De behöriga myndigheterna ska anmäla planerad delegering till Esma 60 dagar innan delegeringen träder i kraft.

2.   En behörig myndighet får delegera en del av eller alla uppgifterna enligt denna förordning till Esma, förutsatt att det sker i samförstånd med Esma.

3.   Esma ska informera medlemsstaterna om en planerad delegering inom sju dagar. Esma ska offentliggöra närmare information om eventuell överenskommen delegering inom fem arbetsdagar från anmälan.

Artikel 38

Utlämnande av information från en annan medlemsstat

En behörig myndighet får bara lämna ut information som den erhållit från en annan behörig myndighet om

| a) | den har erhållit ett skriftligt godkännande från den behöriga myndigheten och informationen bara lämnas ut för de ändamål för vilka myndigheten har gett sitt tillstånd, eller |
| --- | --- |

a)

den har erhållit ett skriftligt godkännande från den behöriga myndigheten och informationen bara lämnas ut för de ändamål för vilka myndigheten har gett sitt tillstånd, eller

| b) | ett sådant utlämnande är nödvändigt i samband med rättsliga förfaranden. |
| --- | --- |

b)

ett sådant utlämnande är nödvändigt i samband med rättsliga förfaranden.

Artikel 39

Samarbete som rör inspektioner på plats och utredningar

1.   En behörig myndighet får begära bistånd från av en annan behörig myndighet när det gäller inspektioner på plats eller utredningar. Den behöriga myndighet som mottar begäran ska samarbeta i den mån det är möjligt och lämpligt.

2.   En behörig myndighet som begär bistånd enligt punkt 1 ska underrätta Esma om detta. Om utredningen eller kontrollen har gränsöverskridande verkningar får de behöriga myndigheterna begära att Esma åtar sig att samordna inspektionen på plats eller utredningen.

3.   Om en behörig myndighet mottar en begäran från en annan behörig myndighet om att utföra en inspektion på plats eller en utredning kan den

| a) | själv utföra inspektionen på plats eller utredningen, |
| --- | --- |

a)

själv utföra inspektionen på plats eller utredningen,

| b) | tillåta att den behöriga myndighet som gjorde framställan deltar i en inspektion på plats eller en utredning, |
| --- | --- |

b)

tillåta att den behöriga myndighet som gjorde framställan deltar i en inspektion på plats eller en utredning,

| c) | utse revisorer eller andra sakkunniga för att stödja eller utföra inspektionen på plats eller utredningen. |
| --- | --- |

c)

utse revisorer eller andra sakkunniga för att stödja eller utföra inspektionen på plats eller utredningen.

KAPITEL 3

Behöriga myndigheters roll

Artikel 40

Behöriga myndigheter

1.   För administratörer och enheter under tillsyn ska varje medlemsstat utse den behöriga myndighet som är ansvarig för att utföra uppgifterna enligt denna förordning och underrätta kommissionen och Esma om detta.

2.   Om en medlemsstat utser mer än en behörig myndighet, ska den klart ange respektive myndighets uppdrag och utse en myndighet som ska ansvara för samordningen av samarbetet och informationsutbytet med kommissionen, Esma och andra medlemsstaters behöriga myndigheter.

3.   Esma ska på sin webbplats offentliggöra en förteckning över de behöriga myndigheter som utsetts enligt punkterna 1 och 2.

Artikel 41

Behöriga myndigheters befogenheter

1.   För att uppfylla sina skyldigheter enligt denna förordning ska behöriga myndigheter i enlighet med nationell rätt ha minst följande tillsyns- och utredningsbefogenheter:

| a) | Tillgång till alla handlingar och annan information, oavsett form, och rätt att få eller göra kopior av dem. |
| --- | --- |

a)

Tillgång till alla handlingar och annan information, oavsett form, och rätt att få eller göra kopior av dem.

| b) | Begära upplysningar av vilken person som helst som deltar i tillhandahållandet av och rapporteringen till ett referensvärde, även eventuella tjänsteleverantörer till vilka funktioner, tjänster eller verksamheter i samband med tillhandahållandet av ett referensmärke har utkontrakterats enligt artikel 10, samt deras huvudmän, och om nödvändigt kalla in och höra personen för att få tillgång till information. |
| --- | --- |

b)

Begära upplysningar av vilken person som helst som deltar i tillhandahållandet av och rapporteringen till ett referensvärde, även eventuella tjänsteleverantörer till vilka funktioner, tjänster eller verksamheter i samband med tillhandahållandet av ett referensmärke har utkontrakterats enligt artikel 10, samt deras huvudmän, och om nödvändigt kalla in och höra personen för att få tillgång till information.

| c) | Begära upplysningar, i förhållande till råvaruindex, från rapportörer på berörda spotmarknader, i förekommande fall i standardiserad form, och rapporter om transaktioner och direkt tillgång till handlarnas system. |
| --- | --- |

c)

Begära upplysningar, i förhållande till råvaruindex, från rapportörer på berörda spotmarknader, i förekommande fall i standardiserad form, och rapporter om transaktioner och direkt tillgång till handlarnas system.

| d) | Utföra inspektioner eller utredningar på plats, förutom i fysiska personers privata bostäder. |
| --- | --- |

d)

Utföra inspektioner eller utredningar på plats, förutom i fysiska personers privata bostäder.

| e) | Beträda juridiska personers lokaler, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EU) nr 596/2014, i syfte att beslagta handlingar och andra uppgifter i någon form, där det finns en rimlig misstanke om att handlingar och andra uppgifter som rör ämnet för inspektionen eller utredningen kan vara relevanta för att bevisa en överträdelse av denna förordning. När förhandsgodkännande krävs från den rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten ska denna befogenhet bara användas, i enlighet med nationell rätt, efter det att förhandstillstånd utfärdats. |
| --- | --- |

e)

Beträda juridiska personers lokaler, utan att det påverkar tillämpningen av förordning (EU) nr 596/2014, i syfte att beslagta handlingar och andra uppgifter i någon form, där det finns en rimlig misstanke om att handlingar och andra uppgifter som rör ämnet för inspektionen eller utredningen kan vara relevanta för att bevisa en överträdelse av denna förordning. När förhandsgodkännande krävs från den rättsliga myndigheten i den berörda medlemsstaten ska denna befogenhet bara användas, i enlighet med nationell rätt, efter det att förhandstillstånd utfärdats.

| f) | Begära befintliga inspelningar av telefonsamtal, uppgifter om elektronisk kommunikation eller annan datatrafik som innehas av en enhet under tillsyn. |
| --- | --- |

f)

Begära befintliga inspelningar av telefonsamtal, uppgifter om elektronisk kommunikation eller annan datatrafik som innehas av en enhet under tillsyn.

| g) | Begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad eller bådadera. |
| --- | --- |

g)

Begära att tillgångar fryses eller beläggs med kvarstad eller bådadera.

| h) | Tillfälligt kräva att ett agerande som den behöriga myndigheten anser strida mot bestämmelserna i denna förordning ska upphöra. |
| --- | --- |

h)

Tillfälligt kräva att ett agerande som den behöriga myndigheten anser strida mot bestämmelserna i denna förordning ska upphöra.

| i) | Tillfälligt införa ett förbud mot utövande av yrkesverksamhet. |
| --- | --- |

i)

Tillfälligt införa ett förbud mot utövande av yrkesverksamhet.

| j) | Vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att allmänheten får korrekt information om tillhandahållandet av ett referensvärde, bl.a. genom att kräva att den relevanta administratören eller personer som har offentliggjort eller spridit referensvärdet eller båda ska offentliggöra en rättelse eller göra en ny beräkning av referensvärdet. |
| --- | --- |

j)

Vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att allmänheten får korrekt information om tillhandahållandet av ett referensvärde, bl.a. genom att kräva att den relevanta administratören eller personer som har offentliggjort eller spridit referensvärdet eller båda ska offentliggöra en rättelse eller göra en ny beräkning av referensvärdet.

2.   Behöriga myndigheter ska utöva de tillsyns- och utredningsbefogenheter som avses i punkt 1 i denna artikel samt befogenheter att påföra de sanktioner som avses i artikel 42 i enlighet med nationell rättsliga ramar och på något av följande sätt:

| a) | Direkt. |
| --- | --- |

a)

Direkt.

| b) | I samarbete med andra myndigheter eller marknadsföretag. |
| --- | --- |

b)

I samarbete med andra myndigheter eller marknadsföretag.

| c) | På eget ansvar genom delegering till sådana myndigheter eller till marknadsföretag. |
| --- | --- |

c)

På eget ansvar genom delegering till sådana myndigheter eller till marknadsföretag.

| d) | Efter ansökan till behöriga rättsliga myndigheter. |
| --- | --- |

d)

Efter ansökan till behöriga rättsliga myndigheter.

För utövandet av dessa befogenheter ska de behöriga myndigheterna ha tillfredsställande och effektiva skyddsbestämmelser vad gäller rätten till försvar och om grundläggande rättigheter.

3.   Medlemsstaterna ska se till att lämpliga åtgärder vidtagits så att behöriga myndigheter förfogar över de tillsyns- och utredningsbefogenheter som behövs för att de ska kunna uppfylla sina skyldigheter.

4.   En administratör eller någon annan enhet under tillsyn som lämnar information till en behörig myndighet i enlighet med punkt 1 ska inte anses bryta mot någon begränsning av möjligheten att lämna ut uppgifter som föreskrivs i avtal, lag eller annan författning.

Artikel 42

Administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder

1.   Utan att det påverkar de behöriga myndigheternas tillsynsbefogenheter i enlighet med artikel 41, eller medlemsstaternas rätt att föreskriva och ålägga straffrättsliga påföljder ska medlemsstaterna, i enlighet med nationell rätt, ge de behöriga myndigheterna befogenhet att påföra lämpliga administrativa sanktioner och vidta andra administrativa åtgärder åtminstone vid följande överträdelser:

| a) | överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, och 34 i tillämpliga fall, och |
| --- | --- |

a)

överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29, och 34 i tillämpliga fall, och

| b) | underlåtenhet att samarbeta eller uppfylla sina skyldigheter i samband med en utredning eller begäran som omfattas av bestämmelserna i artikel 41. |
| --- | --- |

b)

underlåtenhet att samarbeta eller uppfylla sina skyldigheter i samband med en utredning eller begäran som omfattas av bestämmelserna i artikel 41.

Dessa administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

2.   Om det sker en överträdelse av det slag som avses i punkt 1 ska medlemsstaterna i enlighet med sin nationella rätt fastställa att behöriga myndigheter ska ha rätt att påföra respektive vidta åtminstone följande administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder:

| a) | Ett åläggande om att den administratör eller den enhet under tillsyn som är ansvarig för överträdelsen ska upphöra med sitt agerande och inte upprepa det. |
| --- | --- |

a)

Ett åläggande om att den administratör eller den enhet under tillsyn som är ansvarig för överträdelsen ska upphöra med sitt agerande och inte upprepa det.

| b) | Återföring av vinster som har gjorts eller förluster som har undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas. |
| --- | --- |

b)

Återföring av vinster som har gjorts eller förluster som har undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas.

| c) | En offentlig varning som namnger ansvarig administratör eller enhet under tillsyn och typen av överträdelse. |
| --- | --- |

c)

En offentlig varning som namnger ansvarig administratör eller enhet under tillsyn och typen av överträdelse.

| d) | Återkallelse eller indragning av en administratörs auktorisation eller registrering. |
| --- | --- |

d)

Återkallelse eller indragning av en administratörs auktorisation eller registrering.

| e) | Ett tillfälligt förbud mot att varje fysisk person som hålls ansvarig för en sådan överträdelse utövar ledningsfunktioner hos administratören eller en rapportör under tillsyn. |
| --- | --- |

e)

Ett tillfälligt förbud mot att varje fysisk person som hålls ansvarig för en sådan överträdelse utövar ledningsfunktioner hos administratören eller en rapportör under tillsyn.

| f) | Administrativa sanktionsavgifter som är minst tre gånger så höga som den vinst som har gjorts eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas, |
| --- | --- |

f)

Administrativa sanktionsavgifter som är minst tre gånger så höga som den vinst som har gjorts eller de förluster som undvikits genom överträdelsen, om dessa kan fastställas,

| g) | i fråga om en fysisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter på minst:






  i) | 500 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, för överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1 a, b, c och e, 11.2, 11.3, 12, 13, 14,15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 och 34, eller |
| --- | --- | --- |

g)

i fråga om en fysisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter på minst:

i)

500 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, för överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1 a, b, c och e, 11.2, 11.3, 12, 13, 14,15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 och 34, eller

| ii) | 100 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, för överträdelser av artikel 11.1 d eller artikel 11.4, |
| --- | --- |

ii)

100 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, för överträdelser av artikel 11.1 d eller artikel 11.4,

| h) | i fråga om en juridisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter till ett belopp på minst:






  i) | det som är högst av 1 000 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, eller 10 % av dess totala årliga omsättning enligt det senaste bokslut som har godkänts av ledningsorganet, för överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1 a, b, c och e, 11.2, 11.3, 12, 13, 14, 15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 och 34, eller |
| --- | --- | --- |

h)

i fråga om en juridisk person, maximala administrativa sanktionsavgifter till ett belopp på minst:

i)

det som är högst av 1 000 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, eller 10 % av dess totala årliga omsättning enligt det senaste bokslut som har godkänts av ledningsorganet, för överträdelser av artiklarna 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11.1 a, b, c och e, 11.2, 11.3, 12, 13, 14, 15, 16, 21, 23, 24, 25, 26, 27, 28, 29 och 34, eller

| ii) | det som är högst av 250 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, eller 2 % av dess totala årliga omsättning enligt det senaste bokslut som har godkänts av ledningsorganet, för överträdelser av artikel 11.1 d eller artikel 11.4. |
| --- | --- |

ii)

det som är högst av 250 000 EUR eller, i medlemsstater som inte har euron som officiell valuta, motsvarande belopp i den nationella valutan den 30 juni 2016, eller 2 % av dess totala årliga omsättning enligt det senaste bokslut som har godkänts av ledningsorganet, för överträdelser av artikel 11.1 d eller artikel 11.4.

Vid tillämpning av leden h), i) och ii) ska, om den juridiska personen är ett moderföretag, eller ett dotterföretag till ett moderföretag som måste upprätta koncernredovisning enligt definitionen i Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU (26), den relevanta totala årliga omsättningen vara den totala årliga omsättningen eller motsvarande typ av inkomst enligt rådets direktiv 86/635/EEG (27) för banker och rådets direktiv 91/674/EEG (28) för försäkringsföretag enligt den senaste koncernredovisning som har godkänts av ledningsorganet i det yttersta moderföretaget eller om personen är en förening, 10 % av medlemmarnas sammanlagda omsättning.

3.   Senast den 1 januari 2018 ska medlemsstaterna meddela kommissionen och Esma om de bestämmelser som avses i punkterna 1 och 2.

Medlemsstaterna får besluta att inte fastställa några sådana regler om administrativa sanktioner som anges i punkt 1 när överträdelser som avses i den punkten är föremål för straffrättsliga påföljder enligt deras nationella rätt. I sådant fall ska medlemsstaterna meddela kommissionen och Esma om berörda straffrättsliga bestämmelser samtidigt med det meddelande som avses i första stycket i denna punkt.

De ska utan dröjsmål underrätta kommissionen och Esma om eventuella ändringar av bestämmelserna.

4.   Medlemsstaterna får föreskriva att behöriga myndigheter enligt nationell rätt ska ha rätt att påföra sanktioner utöver de som avses i punkt 1 och får föreskriva hårdare sanktioner än dem som fastställs i punkt 2.

Artikel 43

Utövande av tillsynsbefogenheter och påförande av sanktioner

1.   Medlemsstaterna ska se till att de behöriga myndigheterna, vid fastställandet av typ och nivå på de administrativa sanktionerna och andra administrativa påföljder, beaktar alla relevanta omständigheter, inbegripet, i förekommande fall:

| a) | Överträdelsens allvar och varaktighet. |
| --- | --- |

a)

Överträdelsens allvar och varaktighet.

| b) | Hur kritiskt referensvärdet är med avseende på den finansiella stabiliteten och realekonomin. |
| --- | --- |

b)

Hur kritiskt referensvärdet är med avseende på den finansiella stabiliteten och realekonomin.

| c) | Den ansvariga personens befattning. |
| --- | --- |

c)

Den ansvariga personens befattning.

| d) | Den ansvariga personens finansiella ställning, indikerad genom den ansvariga juridiska personens totala årsomsättning eller den ansvariga fysiska personens årsinkomst. |
| --- | --- |

d)

Den ansvariga personens finansiella ställning, indikerad genom den ansvariga juridiska personens totala årsomsättning eller den ansvariga fysiska personens årsinkomst.

| e) | Omfattningen av den vinst som den ansvariga personen har erhållit, eller den förlust som vederbörande har undvikit, i den mån de kan fastställas. |
| --- | --- |

e)

Omfattningen av den vinst som den ansvariga personen har erhållit, eller den förlust som vederbörande har undvikit, i den mån de kan fastställas.

| f) | Den ansvariga personens grad av samarbetsvillighet med den behöriga myndigheten, utan att det påverkar behovet av att säkerställa återföring av de vinster som personen erhållit eller förluster som denne undvikit. |
| --- | --- |

f)

Den ansvariga personens grad av samarbetsvillighet med den behöriga myndigheten, utan att det påverkar behovet av att säkerställa återföring av de vinster som personen erhållit eller förluster som denne undvikit.

| g) | Eventuella tidigare överträdelser som den berörda personen begått. |
| --- | --- |

g)

Eventuella tidigare överträdelser som den berörda personen begått.

| h) | Åtgärder som efter överträdelsen vidtagits av en ansvarig person för att förhindra upprepad överträdelse. |
| --- | --- |

h)

Åtgärder som efter överträdelsen vidtagits av en ansvarig person för att förhindra upprepad överträdelse.

2.   Vid utövandet av sina befogenheter att påföra administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder enligt artikel 42 ska de behöriga myndigheterna samarbeta nära för att se till att tillsyns- och utredningsbefogenheterna och de administrativa sanktionerna och andra administrativa åtgärder leder till de resultat som eftersträvas med denna förordning. De ska också samordna sina insatser för att undvika eventuellt dubbelarbete och överlappningar när de utövar tillsyns- och utredningsbefogenheter och påför administrativa sanktioner, inbegripet sanktionsavgifter och andra administrativa åtgärder i ärenden som är gränsöverskridande.

Artikel 44

Skyldighet att samarbeta

1.   Om en medlemsstat i enlighet med artikel 42 har valt att fastställa straffrättsliga påföljder för de överträdelser av de bestämmelser som avses i den artikeln, ska den se till att lämpliga åtgärder har vidtagits för att ge de behöriga myndigheterna alla befogenheter som är nödvändiga för att hålla kontakter med rättsliga myndigheter inom deras jurisdiktion för att få särskild information om brottsutredningar eller straffrättsliga förfaranden som har inletts på grund av eventuella överträdelser av denna förordning. De behöriga myndigheterna ska vidarebefordra den informationen till andra behöriga myndigheter och Esma, så att de kan uppfylla sin skyldighet att samarbeta med varandra och Esma vid tillämpningen av denna förordning.

2.   Behöriga myndigheter ska bistå andra medlemsstaters behöriga myndigheter. De ska särskilt utbyta information och samarbeta vid all utrednings- eller tillsynsverksamhet. De behöriga myndigheterna får även samarbeta med behöriga myndigheter i andra medlemsstater för att underlätta indrivning av sanktionsavgifter.

Artikel 45

Offentliggörande av beslut

1.   Om inte annat följer av punkt 2, ska en behörig myndighet offentliggöra beslut om att påföra en administrativ sanktion eller annan administrativ åtgärd i förbindelse med överträdelse av denna förordning på sin officiella webbplats omedelbart efter det att den person som är föremål för det beslutet har underrättats om det beslutet. Ett sådant offentliggörande ska innehålla åtminstone information om överträdelsens typ och art och om vilka personer som är föremål för beslutet.

Första stycket tillämpas inte på beslut om åtgärder av utredningskaraktär.

2.   Om en behörig myndighet anser att offentliggörandet av identiteten på de juridiska personer eller av en fysisk persons personuppgifter skulle vara oproportionerligt efter en bedömning från fall till fall av proportionaliteten i offentliggörandet av sådana uppgifter, eller om ett sådant offentliggörande skulle äventyra stabiliteten på de finansiella marknaderna eller en pågående utredning, ska den göra något av följande:

| a) | Skjuta upp offentliggörandet av beslutet tills det att skälen för det inte längre föreligger. |
| --- | --- |

a)

Skjuta upp offentliggörandet av beslutet tills det att skälen för det inte längre föreligger.

| b) | Offentliggöra beslutet på anonym grund i enlighet med nationell rätt, när sådana anonyma offentliggöranden säkerställer ett effektivt skydd av de berörda personuppgifterna. |
| --- | --- |

b)

Offentliggöra beslutet på anonym grund i enlighet med nationell rätt, när sådana anonyma offentliggöranden säkerställer ett effektivt skydd av de berörda personuppgifterna.

| c) | Inte alls offentliggöra beslutet för det fall att den behöriga myndigheten anser att offentliggörande i enlighet med led a eller b kommer att vara otillräckligt för att säkerställa






  i) | att finansmarknadernas stabilitet inte äventyras, eller |
| --- | --- | --- |

c)

Inte alls offentliggöra beslutet för det fall att den behöriga myndigheten anser att offentliggörande i enlighet med led a eller b kommer att vara otillräckligt för att säkerställa

i)

att finansmarknadernas stabilitet inte äventyras, eller

| ii) | att offentliggörandet av sådana beslut inte är oproportionellt vad gäller åtgärder som bedöms vara av lindrigare art. |
| --- | --- |

ii)

att offentliggörandet av sådana beslut inte är oproportionellt vad gäller åtgärder som bedöms vara av lindrigare art.

Om en behörig myndighet beslutar att offentliggöra ett beslut på anonym grund enligt första stycket led b får den skjuta upp offentliggörandet av de relevanta uppgifterna under en rimlig tidsperiod, om det kan förutses att skälen till det anonyma offentliggörandet kommer att upphöra under den tidsperioden.

3.   Vid överklagande av beslutet till en nationell rättslig, administrativ eller annan myndighet ska den behöriga myndigheten på sin officiella webbplats även offentliggöra information om detta och all senare information om resultatet av ett sådant överklagande. Alla beslut om ogiltigförklarande av ett tidigare beslut om att påföra en sanktion eller en åtgärd ska också offentliggöras.

4.   Den behöriga myndigheten ska säkerställa att alla beslut som offentliggörs i enlighet med denna artikel finns kvar på dess officiella webbplats i minst fem år efter offentliggörandet. Personuppgifter som ingår i offentliggörandet ska endast hållas på den behöriga myndighetens officiella webbplats under den period som krävs enligt gällande bestämmelser om uppgiftsskydd.

5.   Medlemsstaterna ska årligen tillhandahålla Esma uppgifter i aggregerad form om alla beslut om administrativa sanktioner och andra administrativa åtgärder enligt artikel 42. Den skyldigheten gäller inte för åtgärder av utredningskaraktär. Esma ska offentliggöra uppgifterna i en årlig rapport.

Om en medlemsstat i enlighet med artikel 42 har valt att föreskriva straffrättsliga påföljder för överträdelser av de bestämmelser som avses i den artikeln, ska dess behöriga myndigheter årligen tillhandahålla Esma anonyma uppgifter i aggregerad form om alla brottsutredningar som inletts och alla straffrättsliga påföljder som ålagts. Esma ska offentliggöra uppgifter om ålagda straffrättsliga påföljder i en årlig rapport.

Artikel 46

Kollegier

1.   Inom 30 arbetsdagar från det att ett referensvärde som avses i artikel 20.1 a och c tas upp i förteckningen över kritiska referensvärden, med undantag för referensvärden där huvuddelen av rapportörerna inte är enheter under tillsyn, ska den behöriga myndigheten inrätta ett kollegium.

2.   Kollegiet ska bestå av administratörens behöriga myndighet, Esma och de behöriga myndigheterna för rapportörer under tillsyn.

3.   Behöriga myndigheter i andra medlemsstater ska ha rätt att vara medlemmar i kollegiet om det skulle ha en betydande negativ inverkan på marknadernas integritet, den finansiella stabiliteten, konsumenterna, realekonomin eller finansieringen av hushåll och företag i dessa medlemsstater om det kritiska referensvärdet i fråga upphörde att tillhandahållas.

Om en behörig myndighet har för avsikt att bli medlem i ett kollegium ska den lämna in en begäran till administratörens behöriga myndighet som innehåller belägg för att kraven i första stycket i denna punkt är uppfyllda. Administratörens relevanta behöriga myndighet ska överväga ansökan och underrätta den ansökande myndigheten inom 20 arbetsdagar efter mottagandet av ansökan om huruvida den anser att dessa krav är uppfyllda. Om den inte anser att dessa krav är uppfyllda, kan den ansökande myndigheten hänskjuta ärendet till Esma i enlighet med punkt 9.

4.   Esma ska bidra till att främja och övervaka effektivitet, ändamålsenlighet och konsekvens i arbetet i de kollegier som avses i denna artikel, i enlighet med artikel 21 i förordning (EU) nr 1095/2010. Esma ska i det syftet delta i lämplig utsträckning och ska för detta ändamål betraktas som en behörig myndighet.

När Esma agerar i enlighet med artikel 17.6 i förordning (EU) nr 1095/2010 avseende ett kritiskt referensvärde ska Esma säkerställa lämpligt informationsutbyte och samarbete med de andra medlemmarna av kollegiet.

5.   Administratörens behöriga myndighet ska vara ordförande för kollegiets möten, samordna dess verksamhet och säkerställa ett effektivt informationsutbyte mellan medlemmarna i kollegiet.

Om en administratör tillhandahåller mer än ett kritiskt referensvärde kan den administratörens behöriga myndighet inrätta ett enda kollegium för alla referensvärden som tillhandahålls av den administratören.

6.   Administratörens behöriga myndighet ska skriftligen fastställa arrangemang inom ramen för kollegiet vad gäller följande frågor:

| a) | Information som ska utbytas mellan de behöriga myndigheterna. |
| --- | --- |

a)

Information som ska utbytas mellan de behöriga myndigheterna.

| b) | Beslutsprocessen mellan de behöriga myndigheterna och de tidsfrister inom vilka varje beslut ska fattas. |
| --- | --- |

b)

Beslutsprocessen mellan de behöriga myndigheterna och de tidsfrister inom vilka varje beslut ska fattas.

| c) | De fall då de behöriga myndigheterna ska samråda med varandra. |
| --- | --- |

c)

De fall då de behöriga myndigheterna ska samråda med varandra.

| d) | Det samarbete som ska idkas i enlighet med artikel 23.7 och 23.8. |
| --- | --- |

d)

Det samarbete som ska idkas i enlighet med artikel 23.7 och 23.8.

7.   En administratörs behöriga myndighet ska på lämpligt sätt beakta eventuella råd från Esma beträffande de skriftliga arrangemangen enligt punkt 6 innan den godkänner deras slutliga utformning. De skriftliga arrangemangen ska redovisas i ett dokument som innehåller fullständiga motiveringar till varje betydande avvikelse från Esmas råd. Administratörens behöriga myndighet ska översända de skriftliga arrangemangen till kollegiets medlemmar och till Esma.

8.   Innan några av de åtgärder som avses i artikel 23.6, 23.7 och 23.9 samt artiklarna 34, 35 och 42 vidtas ska administratörens behöriga myndighet rådfråga medlemmarna i kollegiet. Medlemmarna i kollegiet ska göra allt de kan för att nå en överenskommelse inom den tidsfrist som anges i de skriftliga arrangemang som avses i punkt 6 i den här artikeln.

Beslut som fattats av administratörens behöriga myndighet om att vidta sådana åtgärder ska ta hänsyn till inverkan på de övriga berörda medlemsstaterna, i synnerhet de potentiella effekterna på stabiliteten i deras finansiella system.

Vid ett beslut om återkallelse av en administratörs auktorisation eller registrering i enlighet med artikel 35, om ett referensvärdes upphörande skulle ge upphov till force majeure eller motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument, eller mot reglerna för en investeringsfond, som hänvisar till det referensvärdet i unionen, i den mening som kommissionen specificerar genom delegerade akter antagna enligt artikel 51.6, ska de behöriga myndigheterna inom kollegiet överväga att vidta åtgärder för att mildra de effekter som beskrivs i detta stycke, bland annat följande:

| a) | Ändra den uppförandekoden som avses i artikel 15, metoden eller andra regler som avser referensvärdet. |
| --- | --- |

a)

Ändra den uppförandekoden som avses i artikel 15, metoden eller andra regler som avser referensvärdet.

| b) | Införa en övergångsperiod under vilket förfarandena enligt artikel 28.2 gäller. |
| --- | --- |

b)

Införa en övergångsperiod under vilket förfarandena enligt artikel 28.2 gäller.

9.   I avsaknad av en överenskommelse mellan medlemmarna i ett kollegium får behöriga myndigheter till Esma hänskjuta situationer i vilka

| a) | en behörig myndighet inte har lämnat väsentlig information, |
| --- | --- |

a)

en behörig myndighet inte har lämnat väsentlig information,

| b) | administratörens behöriga myndighet efter en begäran enligt punkt 3 har underrättat den ansökande myndigheten om att villkoren i den punkten inte är uppfyllda, eller administratörens behöriga myndighet inte har fattat något beslut efter en sådan ansökan inom rimlig tid, |
| --- | --- |

b)

administratörens behöriga myndighet efter en begäran enligt punkt 3 har underrättat den ansökande myndigheten om att villkoren i den punkten inte är uppfyllda, eller administratörens behöriga myndighet inte har fattat något beslut efter en sådan ansökan inom rimlig tid,

| c) | de behöriga myndigheterna inte kunnat enas om de förhållanden som anges i punkt 6, |
| --- | --- |

c)

de behöriga myndigheterna inte kunnat enas om de förhållanden som anges i punkt 6,

| d) | det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med artiklarna 34, 35 och 42, |
| --- | --- |

d)

det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med artiklarna 34, 35 och 42,

| e) | det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med artikel 23.6, |
| --- | --- |

e)

det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med artikel 23.6,

| f) | det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med punkt 8 tredje stycket i den här artikeln. |
| --- | --- |

f)

det råder oenighet kring de åtgärder som ska vidtas i enlighet med punkt 8 tredje stycket i den här artikeln.

10.   I de situationer som avses i punkt 9 a, b, c, d och f ska administratörens behöriga myndighet, om ärendet ännu inte avgjorts 30 dagar efter hänskjutandet till Esma, fatta det slutliga beslutet och lämna en utförlig skriftlig motivering av sitt beslut till de behöriga myndigheter som avses i den punkten och till Esma.

Den tidsperiod som avses i artikel 34.6 a ska upphöra att löpa från och med dagen för hänskjutande till Esma till dess att ett beslut fattas i enlighet med första stycket i den här punkten.

Om Esma anser att administratörens behöriga myndighet har vidtagit någon av de åtgärder som avses i punkt 8 i denna artikel som eventuellt inte överensstämmer med unionsrätten ska Esma agera i enlighet med artikel 17 i förordning (EU) nr 1095/2010.

11.   I de situationer som avses i punkt 9 e i denna artikel, och utan att det påverkar tillämpningen av artikel 258 i EUF-fördraget, får Esma agera i enlighet med sina befogenheter enligt artikel 19 i förordning (EU) nr 1095/2010.

De befogenheter som en administratörs behöriga myndighet har enligt artikel 23.6 får utövas till dess att Esma offentliggör sitt beslut.

Artikel 47

Samarbete med Esma

1.   De behöriga myndigheterna ska samarbeta med Esma vid tillämpningen av denna förordning, i enlighet med förordning (EU) nr 1095/2010.

2.   De behöriga myndigheterna ska omgående förse Esma med all information den behöver för att utföra sina uppgifter i enlighet med artikel 35 i förordning (EU) nr 1095/2010.

3.   Esma ska utarbeta förslag på tekniska standarder för genomförande för att fastställa de förfaranden och format för informationsutbyte som avses i punkt 2.

Esma ska överlämna de förslag till tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket till kommissionen senast den 1 april 2017.

Kommissionen ges befogenhet att anta de tekniska standarder för genomförande som avses i första stycket i enlighet med artikel 15 i förordning (EU) nr 1095/2010.

Artikel 48

Tystnadsplikt

1.   All konfidentiell information som är föremål för mottagande, utbyte eller förmedling enligt denna förordning ska omfattas av de villkor för tystnadsplikt som föreskrivs i punkt 2.

2.   Tystnadsplikten ska gälla alla personer som arbetar eller har arbetat för den behöriga myndigheten, eller för en myndighet eller ett marknadsföretag eller en fysisk eller juridisk person som den behöriga myndigheten delegerat sina befogenheter till, inbegripet revisorer och experter som arbetar på den behöriga myndighetens uppdrag.

3.   Information som omfattas av tystnadsplikt får inte lämnas ut till någon annan person eller myndighet utom när detta föreskrivs i unionsrätten eller nationell rätt.

4.   All information som utbyts mellan de behöriga myndigheterna enligt denna förordning och som avser affärs- eller driftsförhållanden och andra ekonomiska eller personliga förhållanden ska anses vara konfidentiell och omfattas av tystnadsplikt, utom när den behöriga myndigheten vid den tidpunkt då informationen lämnas anger att informationen får lämnas ut eller om det är nödvändigt att lämna ut informationen i samband med rättsliga förfaranden.

AVDELNING VII

DELEGERADE AKTER OCH GENOMFÖRANDEAKTER

Artikel 49

Utövandet av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 3.2, 20.6, 24.2, 33.7, 51.6 och 54.3 ska ges till kommissionen tills vidare från och med den 30 juni 2016.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 3.2, 20.6, 24.2, 33.7, 51.6 och 54.3 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med de principer som slagits fast i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 3.2, 20.6, 24.2, 33.7, 51.6 och 54.3 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 50

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av Europeiska värdepapperskommittén. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas, med beaktande av bestämmelserna i artikel 8 i den förordningen.

AVDELNING VIII

ÖVERGÅNGSBESTÄMMELSER OCH SLUTBESTÄMMELSER

Artikel 51

Övergångsbestämmelser

1.   En indexleverantör som tillhandahåller ett referensvärde den 30 juni 2016 ska ansöka om auktorisation eller registrering i enlighet med artikel 34 senast den 1 januari 2020.

2.   Senast den 1 januari 2020 ska den behöriga myndigheten i den medlemstat där en indexleverantör som ansöker om auktorisation i enlighet med artikel 34 är belägen ha befogenhet att besluta att registrera den indexleverantören som administratör, även om denna inte är enhet under tillsyn, på följande villkor:

| a) | Indexleverantören tillhandahåller inte ett kritiskt referensvärde. |
| --- | --- |

a)

Indexleverantören tillhandahåller inte ett kritiskt referensvärde.

| b) | Den behöriga myndigheten är på skälig grund medveten om att det eller de index som indexleverantören tillhandahåller inte är vanligt förekommande, i den mening som avses i denna förordning, vare sig i den medlemsstat där indexleverantören är belägen eller i andra medlemsstater. |
| --- | --- |

b)

Den behöriga myndigheten är på skälig grund medveten om att det eller de index som indexleverantören tillhandahåller inte är vanligt förekommande, i den mening som avses i denna förordning, vare sig i den medlemsstat där indexleverantören är belägen eller i andra medlemsstater.

Den behöriga myndigheten ska till Esma anmäla det beslut som antagits i enlighet med första stycket.

Den behöriga myndigheten ska behålla beläggen för skälen till beslutet som antas i enlighet med första stycket, i en sådan form att det är möjligt att fullt ut begripa den behöriga myndighetens utvärderingar att det eller de index som tillhandahålls av indexleverantören inte är vanligt förekommande, inbegripet eventuell marknadsinformation, uttalanden eller annan information, liksom information från indexleverantören.

3.   En indexleverantör får fortsätta att tillhandahålla ett befintligt referensvärde som får användas av enheter under tillsyn till och med den 1 januari 2020 eller när indexleverantören lämnar in en ansökan om auktorisation eller registrering i enlighet med punkt 1 såvida inte, och i så fall fram till dess, att ansökan om auktorisationen eller registreringen har avslagits.

4.   Om ett befintligt referensvärde inte uppfyller kraven i denna förordning, men då upphörande eller ändringar av referensvärdet i syfte att uppfylla kraven i denna förordning skulle ge upphov till force majeure eller motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument eller reglerna för en investeringsfond, som hänvisar till referensvärdet, får den behöriga myndigheten i den medlemsstat där indexleverantören är belägen tillåta att referensvärdet används. Inga finansiella instrument, finansiella avtal eller mått på en investeringsfonds resultat får lägga till en hänvisning till ett sådant befintligt referensvärde efter den 1 januari 2020.

5.   Såvida inte kommissionen antagit ett beslut om likvärdighet enligt artikel 30.2 eller 30.3 eller en administratör erkänts enligt artikel 32 eller ett referensvärde godkänts enligt artikel 33, får enheter under tillsyn, i unionen använda ett referensvärde som tillhandahålls av en administratör belägen i ett tredjeland när referensvärdet redan används i unionen som en referens för finansiella instrument, finansiella avtal eller för att mäta en investeringsfonds resultat, endast för sådana finansiella instrument, finansiella avtal och mått på en investeringsfonds resultat som redan hänvisar till referensvärdet i unionen den, eller som adderar en referens till ett sådant referensmärke före den 1 januari 2020.

6.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 49 avseende åtgärder för att bestämma de villkor på vilka de relevanta behöriga myndigheterna får bedöma huruvida upphörande eller ändring av ett befintligt referensvärde för att uppfylla kraven i denna förordning rimligtvis skulle kunna ge upphov till force majeure eller motverka eller på annat sätt bryta mot villkoren för ett finansiellt avtal eller finansiellt instrument eller reglerna för en investeringsfond som hänvisar till ett sådant referensvärde.

Artikel 52

Tidsfrist för uppdatering av prospekt och viktiga faktablad

Artikel 29.2 påverkar inte befintliga prospekt som godkänts enligt direktiv 2003/71/EG före den 1 januari 2018. Vad gäller prospekt som godkänts enligt direktiv 2009/65/EG före den 1 januari 2018 ska de underliggande handlingarna uppdateras så snart det är möjligt eller senast inom tolv månader efter den dagen.

Artikel 53

Esmas översyner

1.   Esma ska sträva efter att skapa en gemensam europeisk tillsynskultur och enhetlig tillsynspraxis och se till att de behöriga myndigheterna använder ett enhetligt arbetssätt vid tillämpningen av artiklarna 32 och 33. I det syftet ska erkännanden i enlighet med artikel 32 och godkännanden i enlighet med artikel 33 ses över av Esma vartannat år.

Esma ska utfärda ett yttrande till varje behörig myndighet som har erkänt en tredjelandsadministratör eller godkänt ett tredjelandsreferensvärde med en bedömning av huruvida den behöriga myndigheten tillämpar relevanta krav i artikel 32 respektive 33 och kraven i eventuella delegerade akter och tekniska standarder för tillsyn eller genomförande som grundas på denna förordning.

2.   Esma ska ha befogenhet att begära dokumenterade underlag från en behörig myndighet för beslut som antagits i enlighet med första stycket i artikel 51.2, artikel 24.1 och artikel 25.2.

Artikel 54

Översyn

1.   Senast den 1 januari 2020 ska kommissionen se över denna förordning och till Europaparlamentet och rådet överlämna en rapport om genomförandet av förordningen, med särskild tonvikt på följande:

| a) | Funktionssättet och effektiviteten i det kritiska referensvärdet, ordningen för obligatorisk administration och obligatorisk rapportering enligt artiklarna 20, 21 och 23 samt definitionen av ett kritiskt referensvärde i artikel 3.1.25. |
| --- | --- |

a)

Funktionssättet och effektiviteten i det kritiska referensvärdet, ordningen för obligatorisk administration och obligatorisk rapportering enligt artiklarna 20, 21 och 23 samt definitionen av ett kritiskt referensvärde i artikel 3.1.25.

| b) | Effektiviteten i ordningen för auktorisation, registrering och tillsyn av administratörer enligt avdelning VI och kollegierna enligt artikel 46 och huruvida det är lämpligt att ett unionsorgan utövar tillsyn över vissa referensvärden. |
| --- | --- |

b)

Effektiviteten i ordningen för auktorisation, registrering och tillsyn av administratörer enligt avdelning VI och kollegierna enligt artikel 46 och huruvida det är lämpligt att ett unionsorgan utövar tillsyn över vissa referensvärden.

| c) | Funktionssättet och effektiviteten i artikel 19.2, särskilt dess tillämpningsområde. |
| --- | --- |

c)

Funktionssättet och effektiviteten i artikel 19.2, särskilt dess tillämpningsområde.

2.   Kommissionen ska se över utvecklingen av internationella principer som är tillämpliga för referensvärden samt utvecklingen av rättsliga ramar och tillsynspraxis i tredjeländer när det gäller tillhandahållande av referensvärden, och rapportera till Europaparlamentet och rådet vart femte år efter den 1 januari 2018. Den rapporten ska framför allt analysera huruvida det finns ett behov av att ändra denna förordning och vid behov åtföljas av ett lagstiftningsförslag.

3.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 49 för att förlänga den period på 42 månader som avses i artikel 51.2 med 24 månader, om den rapport som avses i punkt 1 b i den här artikeln styrker att övergångsordningen för registrering enligt artikel 51.2 inte är till nackdel för en gemensam europeisk tillsynsordning och en konsekvent tillsynspraxis och de behöriga myndigheternas arbetssätt.

Artikel 55

Anmälningar rörande använda referensvärden och deras administratörer

När ett finansiellt instrument som omfattas av artikel 4.1 i förordning (EU) nr 596/2014 hänvisar till ett referensvärde ska anmälningar enligt artikel 4.1 i den förordningen innehålla namnet på det referensvärde som det hänvisas till och dess administratör.

Artikel 56

Ändringar av förordning (EU) nr 596/2014

Förordning (EU) nr 596/2014 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Artikel 19 ska ändras på följande sätt:






  a) | Följande punkt ska införas:

  ”1a.   Det anmälningskrav som avses i punkt 1 ska inte tillämpas på transaktioner med finansiella instrument som är kopplade till aktier eller skuldinstrument från den emittent som avses i den punkten när något av följande villkor är uppfyllt vid transaktionstidpunkten:






  a) | Det finansiella instrumentet är en andel i ett företag för kollektiva investeringar i vilket exponeringen mot emittentens aktier eller skuldinstrument inte överstiger 20 % av de tillgångar som innehas av företaget för kollektiva investeringar. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

Artikel 19 ska ändras på följande sätt:

a)

Följande punkt ska införas:

”1a.   Det anmälningskrav som avses i punkt 1 ska inte tillämpas på transaktioner med finansiella instrument som är kopplade till aktier eller skuldinstrument från den emittent som avses i den punkten när något av följande villkor är uppfyllt vid transaktionstidpunkten:

a)

Det finansiella instrumentet är en andel i ett företag för kollektiva investeringar i vilket exponeringen mot emittentens aktier eller skuldinstrument inte överstiger 20 % av de tillgångar som innehas av företaget för kollektiva investeringar.

| b) | Det finansiella instrumentet innebär en exponering mot en tillgångsportfölj där exponeringen mot emittentens aktier eller skuldinstrument inte överstiger 20 % av portföljens tillgångar. |
| --- | --- |

b)

Det finansiella instrumentet innebär en exponering mot en tillgångsportfölj där exponeringen mot emittentens aktier eller skuldinstrument inte överstiger 20 % av portföljens tillgångar.

| c) | Det finansiella instrumentet är en andel i ett företag för kollektiva investeringar eller innebär exponering mot en tillgångsportfölj och personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, inte känner till, och inte heller skulle kunna känna till, investeringssammansättningen eller exponeringen mot ett sådant företag för kollektiva investeringar eller tillgångsportfölj i förhållande till emittentens aktier eller skuldinstrument, och det dessutom inte finns något skäl för den personen att tro att emittentens aktier eller skuldinstrument överstiger tröskelvärdena i led a eller b. |
| --- | --- |

c)

Det finansiella instrumentet är en andel i ett företag för kollektiva investeringar eller innebär exponering mot en tillgångsportfölj och personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, inte känner till, och inte heller skulle kunna känna till, investeringssammansättningen eller exponeringen mot ett sådant företag för kollektiva investeringar eller tillgångsportfölj i förhållande till emittentens aktier eller skuldinstrument, och det dessutom inte finns något skäl för den personen att tro att emittentens aktier eller skuldinstrument överstiger tröskelvärdena i led a eller b.

Om information om investeringssammansättningen i företaget för kollektiva investeringar eller exponeringen mot tillgångsportföljen finns tillgänglig ska personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, göra alla rimliga ansträngningar för att använda sig av denna information.”

| b) | I punkt 7 ska följande stycke införas efter andra stycket:
  ”Vid tillämpningen av led b behöver transaktioner med aktier eller skuldinstrument från en emittent, eller derivat eller andra finansiella instrument som är kopplade till dessa, som utförs av personer i ledande ställning i ett företag för kollektiva investeringar där personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, har investerat, inte anmälas om personen i ledande ställning i företaget för kollektiva investeringar agerar med full handlingsfrihet, vilket utesluter att vederbörande får instruktioner eller råd avseende portföljsammansättningen direkt eller indirekt från investerare i det företaget för kollektiva investeringar.” |
| --- | --- |

b)

I punkt 7 ska följande stycke införas efter andra stycket:

”Vid tillämpningen av led b behöver transaktioner med aktier eller skuldinstrument från en emittent, eller derivat eller andra finansiella instrument som är kopplade till dessa, som utförs av personer i ledande ställning i ett företag för kollektiva investeringar där personen i ledande ställning, eller denne närstående personer, har investerat, inte anmälas om personen i ledande ställning i företaget för kollektiva investeringar agerar med full handlingsfrihet, vilket utesluter att vederbörande får instruktioner eller råd avseende portföljsammansättningen direkt eller indirekt från investerare i det företaget för kollektiva investeringar.”

| 2. | Artikel 35 ska ändras på följande sätt:






  a) | i punkterna 2 och 3 ska frasen ”artiklarna ... 19.13 och 19.14”ersättas med ”artiklarna ... 19.13, 19.14 och 38” |
| --- | --- | --- |

2.

Artikel 35 ska ändras på följande sätt:

a)

i punkterna 2 och 3 ska frasen ”artiklarna ... 19.13 och 19.14”ersättas med ”artiklarna ... 19.13, 19.14 och 38”

| b) | punkt 5 ska ersättas med följande:

  ”5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 6.5 eller 6.6, artikel 12.5, artikel 17.2 tredje stycket, artikel 17.3, 19.13 eller 19.14 eller artikel 38 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.” |
| --- | --- |

b)

punkt 5 ska ersättas med följande:

”5.   En delegerad akt som antas enligt artikel 6.5 eller 6.6, artikel 12.5, artikel 17.2 tredje stycket, artikel 17.3, 19.13 eller 19.14 eller artikel 38 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.”

| 3. | I artikel 38 ska följande stycken läggas till:
  ”Senast den 3 juli 2019 ska kommissionen efter att ha hört Esma lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet om nivån på de tröskelvärden som fastställs i leden a och b i artikel 19.1a avseende transaktioner utförda av personer i ledande ställning där emittentens aktier eller skuldinstrument utgör en del av ett företag för kollektiva investeringar eller innebär exponering mot en tillgångsportfölj, i syfte att bedöma huruvida den nivån är lämplig eller bör justeras.
  Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att justera tröskelvärdena i leden a och b i artikel 19.1a om kommissionen i den rapporten fastställer att de tröskelvärdena bör justeras.” |
| --- | --- |

3.

I artikel 38 ska följande stycken läggas till:

”Senast den 3 juli 2019 ska kommissionen efter att ha hört Esma lägga fram en rapport till Europaparlamentet och rådet om nivån på de tröskelvärden som fastställs i leden a och b i artikel 19.1a avseende transaktioner utförda av personer i ledande ställning där emittentens aktier eller skuldinstrument utgör en del av ett företag för kollektiva investeringar eller innebär exponering mot en tillgångsportfölj, i syfte att bedöma huruvida den nivån är lämplig eller bör justeras.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 35 för att justera tröskelvärdena i leden a och b i artikel 19.1a om kommissionen i den rapporten fastställer att de tröskelvärdena bör justeras.”

Artikel 57

Ändringar av direktiv 2008/48/EG

Direktiv 2008/48/EG ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 5.1 ska följande stycke införas efter andra stycket:
  ”När kreditavtalet hänvisar till ett referensvärde enligt definitionen i artikel 3.1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 (*1) ska namnet på referensvärdet och dess administratör och de möjliga följderna för konsumenterna tillhandahållas konsumenten av kreditgivaren eller i förekommande fall kreditförmedlaren i ett separat dokument som kan bifogas formuläret Standardiserad europeisk konsumentkreditinformation.

  (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (EUT L 171, 29.6.2016, s. 1).”
  " |
| --- | --- |

1.

I artikel 5.1 ska följande stycke införas efter andra stycket:

”När kreditavtalet hänvisar till ett referensvärde enligt definitionen i artikel 3.1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 (*1) ska namnet på referensvärdet och dess administratör och de möjliga följderna för konsumenterna tillhandahållas konsumenten av kreditgivaren eller i förekommande fall kreditförmedlaren i ett separat dokument som kan bifogas formuläret Standardiserad europeisk konsumentkreditinformation.

*1

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (EUT L 171, 29.6.2016, s. 1).”
  "

*1

| 2. | I artikel 27.1 ska följande stycke införas efter andra stycket:
  ”Senast den 1 juli 2018 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 5.1 tredje stycket och översända dem till kommissionen. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med 1 juli 2018.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 27.1 ska följande stycke införas efter andra stycket:

”Senast den 1 juli 2018 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 5.1 tredje stycket och översända dem till kommissionen. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med 1 juli 2018.”

Artikel 58

Ändringar av direktiv 2014/17/EU

Direktiv 2014/17/EU ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 13.1 andra stycket ska följande led införas:






  ”ea) | När avtal som hänvisar till ett referensvärde enligt definitionen i artikel 3.1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 (*2) finns tillgängliga, namnen på referensvärdena och deras administratörer och vad detta kan innebära för konsumenten. |
| --- | --- | --- |

1.

I artikel 13.1 andra stycket ska följande led införas:

”ea)

När avtal som hänvisar till ett referensvärde enligt definitionen i artikel 3.1.3 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 (*2

(*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1011 av den 8 juni 2016 om index som används som referensvärden för finansiella instrument och finansiella avtal eller för att mäta investeringsfonders resultat, och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2014/17/EU och förordning (EU) nr 596/2014 (EUT L 171, 29.6.2016, s. 1).”
  "

*2

| 2. | I artikel 42.2 ska följande stycke införas efter första stycket:
  ”Senast den 1 juli 2018 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 13.1 andra stycket ea och översända dem till kommissionen. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2018.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 42.2 ska följande stycke införas efter första stycket:

”Senast den 1 juli 2018 ska medlemsstaterna anta och offentliggöra de bestämmelser som är nödvändiga för att följa artikel 13.1 andra stycket ea och översända dem till kommissionen. De ska tillämpa dessa bestämmelser från och med den 1 juli 2018.”

| 3. | I artikel 43.1 ska följande stycke läggas till:
  ”Artikel 13.1 andra stycket ea ska inte tillämpas på kreditavtal som existerade före den 1 juli 2018.” |
| --- | --- |

3.

I artikel 43.1 ska följande stycke läggas till:

”Artikel 13.1 andra stycket ea ska inte tillämpas på kreditavtal som existerade före den 1 juli 2018.”

Artikel 59

Ikraftträdande

Denna förordning träder i kraft dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 januari 2018.

Utan hinder av andra stycket i denna artikel ska artiklarna 3.2, 5.5, 11.5, 13.3, 15.6, 16.5, artikel 20 (undantaget punkt 6 b), artiklarna 21 och 23, 25.8, 25.9, 26.5, 27.3, 30.5, 32.9, 33.7, 34.8, 46, 47.3 och 51.6 tillämpas från och med den 30 juni 2016.

Utan hinder av andra stycket i denna artikel ska artikel 56 tillämpas från och med den 3 juli 2016.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 8 juni 2016.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

A.G. KOENDERS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 113, 15.4.2014, s. 1.

1

(2)  
  EUT C 177, 11.6.2014, s. 42.

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 28 april 2016 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 17 maj 2016.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/65/EU av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av direktiv 2002/92/EG och av direktiv 2011/61/EU (EUT L 173, 12.6.2014, s. 349).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/71/EG av den 4 november 2003 om de prospekt som skall offentliggöras när värdepapper erbjuds till allmänheten eller tas upp till handel och om ändring av direktiv 2001/34/EG (EUT L 345, 31.12.2003, s. 64).

5

(6)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/65/EG av den 13 juli 2009 om samordning av lagar och andra författningar som avser företag för kollektiva investeringar i överlåtbara värdepapper (fondföretag) (EUT L 302, 17.11.2009, s. 32).

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1227/2011 av den 25 oktober 2011 om integritet och öppenhet på grossistmarknaderna för energi (EUT L 326, 8.12.2011, s. 1).

7

(8)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2008/48/EG av den 23 april 2008 om konsumentkreditavtal och om upphävande av rådets direktiv 87/102/EEG (EUT L 133, 22.5.2008, s. 66).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2014/17/ЕU av den 4 februari 2014 om konsumentkreditavtal som avser bostadsfastighet och om ändring av direktiven 2008/48/EG och 2013/36/EU och förordning (EU) nr 1093/2010 (EUT L 60, 28.2.2014, s. 34).

9

(10)  Europaparlamentets och rådets förordning(EU) nr 1095/2010 av den 24 november 2010 om inrättande av en europeisk tillsynsmyndighet (Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten), om ändring av beslut nr 716/2009/EG och om upphävande av kommissionens beslut 2009/77/EG (EUT L 331, 15.12.2010, s. 84).

10

(11)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 596/2014 av den 16 april 2014 om marknadsmissbruk (marknadsmissbruksförordning) och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/6/EG och kommissionens direktiv 2003/124/EG, 2003/125/EG och 2004/72/EG (EUT L 173, 12.6.2014, s. 1).

11

(12)  Europaparlamentets och rådets direktiv 95/46/EG av den 24 oktober 1995 om skydd för enskilda personer med avseende på behandling av personuppgifter och om det fria flödet av sådana uppgifter (EGT L 281, 23.11.1995, s. 31).

12

(13)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 45/2001 av den 18 december 2000 om skydd för enskilda då gemenskapsinstitutionerna och gemenskapsorganen behandlar personuppgifter och om den fria rörligheten för sådana uppgifter (EGT L 8, 12.1.2001, s. 1).

13

(14)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

14

(15)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/138/EG av den 25 november 2009 om upptagande och utövande av försäkrings- och återförsäkringsverksamhet (Solvens II) (EUT L 335, 17.12.2009, s. 1).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2011/61/EU av den 8 juni 2011 om förvaltare av alternativa investeringsfonder samt om ändring av direktiv 2003/41/EG och 2009/65/EG och förordningarna (EG) nr 1060/2009 och (EU) nr 1095/2010 (EUT L 174, 1.7.2011, s. 1).

18

(19)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/41/EG av den 3 juni 2003 om verksamhet i och tillsyn över tjänstepensionsinstitut (EUT L 235, 23.9.2003, s. 10).

19

(20)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 av den 4 juli 2012 om OTC-derivat, centrala motparter och transaktionsregister (EUT L 201, 27.7.2012, s. 1).

20

(21)  Kommissionens förordning (EG) nr 1287/2006 av den 10 augusti 2006 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG vad gäller dokumenteringsskyldigheter för värdepappersföretag, transaktionsrapportering, överblickbarhet på marknaden, upptagande av finansiella instrument till handel samt definitioner för tillämpning av det direktivet (EUT L 241, 2.9.2006, s. 1).

21

(22)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 600/2014 av den 15 maj 2014 om marknader för finansiella instrument och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 173, 12.6.2014, s. 84).

22

(23)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/72/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för el och om upphävande av direktiv 2003/54/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 55).

23

(24)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/73/EG av den 13 juli 2009 om gemensamma regler för den inre marknaden för naturgas och om upphävande av direktiv 2003/55/EG (EUT L 211, 14.8.2009, s. 94).

24

(25)  Kommissionens förordning (EU) nr 1031/2010 av den 12 november 2010 om tidsschema, administration och andra aspekter av auktionering av utsläppsrätter för växthusgaser i enlighet med Europaparlamentets och rådets direktiv 2003/87/EG om ett system för handel med utsläppsrätter för växthusgaser inom gemenskapen (EUT L 302, 18.11.2010, s. 1).

25

(26)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2013/34/EU av den 26 juni 2013 om årsbokslut, koncernredovisning och rapporter i vissa typer av företag, om ändring av Europaparlamentets och rådets direktiv 2006/43/EG och om upphävande av rådets direktiv 78/660/EEG och 83/349/EEG (EUT L 182, 29.6.2013, s. 19).

26

(27)  Rådets direktiv 86/635/EEG av den 8 december 1986 om årsbokslut och sammanställd redovisning för banker och andra finansiella institut (EGT L 372, 31.12.1986, s. 1).

27

(28)  Rådets direktiv 91/674/EEG av den 19 december 1991 om årsbokslut och sammanställd redovisning för försäkringsföretag (EGT L 374, 31.12.1991, s. 7).

28

---

BILAGA I

REFERENSRÄNTOR

Rättvisande och tillräckliga uppgifter

| 1. | Vid tillämpningen av artikel 11.1 a och c ska prioriteringsordningen för användning av dataunderlag generellt sett vara:






  a) | En rapportörs transaktioner på den underliggande marknad som ett referensvärde avser att mäta, eller om detta inte räcker, rapportörens transaktioner på relaterade marknader, såsom






  — | depositmarknaden för lån mellan banker utan säkerhet, |
| --- | --- | --- | --- |

1.

a)

En rapportörs transaktioner på den underliggande marknad som ett referensvärde avser att mäta, eller om detta inte räcker, rapportörens transaktioner på relaterade marknader, såsom

—

depositmarknaden för lån mellan banker utan säkerhet,

| — | andra depositmarknader för t.ex. bankcertifikat och företagscertifikat utan säkerhet, och |
| --- | --- |

—

andra depositmarknader för t.ex. bankcertifikat och företagscertifikat utan säkerhet, och

| — | andra marknader såsom OIS-kontrakt (overnight index swaps), repor, valutaterminer, ränteterminer och optioner, förutsatt att dessa transaktioner uppfyller kraven på dataunderlag i uppförandekoden. |
| --- | --- |

—

andra marknader såsom OIS-kontrakt (overnight index swaps), repor, valutaterminer, ränteterminer och optioner, förutsatt att dessa transaktioner uppfyller kraven på dataunderlag i uppförandekoden.

| b) | Rapportörers observationer av tredjeparts transaktioner på de marknader som beskrivs i led a. |
| --- | --- |

b)

Rapportörers observationer av tredjeparts transaktioner på de marknader som beskrivs i led a.

| c) | Bindande anbud. |
| --- | --- |

c)

Bindande anbud.

| d) | Indikativa anbud eller expertutlåtanden. |
| --- | --- |

d)

Indikativa anbud eller expertutlåtanden.

| 2. | Vid tillämpningen av artikel 11.1 a och 11.4 får dataunderlag justeras.
  Dataunderlaget får särskilt anpassas genom tillämpning av följande kriterier:






  a) | Transaktionernas närhet i tiden till lämnandet av dataunderlag och effekten av eventuella marknadshändelser mellan det att transaktionerna ägde rum och dataunderlaget lämnades in. |
| --- | --- | --- |

2.

Dataunderlaget får särskilt anpassas genom tillämpning av följande kriterier:

a)

Transaktionernas närhet i tiden till lämnandet av dataunderlag och effekten av eventuella marknadshändelser mellan det att transaktionerna ägde rum och dataunderlaget lämnades in.

| b) | Interpolering eller extrapolering från transaktionsuppgifter. |
| --- | --- |

b)

Interpolering eller extrapolering från transaktionsuppgifter.

| c) | Justeringar för att ta hänsyn till förändringar som avser rapportörernas och andra marknadsaktörers kreditvärdighet. |
| --- | --- |

c)

Justeringar för att ta hänsyn till förändringar som avser rapportörernas och andra marknadsaktörers kreditvärdighet.

Övervakningsfunktion

| 3. | Följande krav ska tillämpas i stället för kraven i artikel 5.4 och 5.5:






  a) | Administratörer av en referensränta ska ha en oberoende övervakningskommitté. Närmare uppgifter om medlemmarna av den kommittén ska offentliggöras, liksom eventuella deklarationer om intressekonflikter och förfarandena för val eller nominering av dess medlemmar. |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Administratörer av en referensränta ska ha en oberoende övervakningskommitté. Närmare uppgifter om medlemmarna av den kommittén ska offentliggöras, liksom eventuella deklarationer om intressekonflikter och förfarandena för val eller nominering av dess medlemmar.

| b) | Övervakningskommittén ska hålla möten minst var fjärde månad och ska föra protokoll över varje sådant möte. |
| --- | --- |

b)

Övervakningskommittén ska hålla möten minst var fjärde månad och ska föra protokoll över varje sådant möte.

| c) | Övervakningskommittén ska verka fritt från otillbörlig påverkan och ska ha allt det ansvar som föreskrivs i artikel 5.3. |
| --- | --- |

c)

Övervakningskommittén ska verka fritt från otillbörlig påverkan och ska ha allt det ansvar som föreskrivs i artikel 5.3.

Revision

| 4. | Administratören av en referensränta ska utse en oberoende extern revisor som ska granska och rapportera om huruvida administratören följer referensvärdesmetoden och denna förordning. Den externa revisionen av administratören ska genomföras första gången sex månader efter det att uppförandekoden infördes och därefter vartannat år.
  Övervakningskommittén kan kräva en extern revision av en rapportör till en referensränta om den är missnöjd med vederbörandes agerande i något avseende. |
| --- | --- |

4.

Övervakningskommittén kan kräva en extern revision av en rapportör till en referensränta om den är missnöjd med vederbörandes agerande i något avseende.

Rapportörernas system och kontroller

| 5. | Följande krav ska tillämpas på rapportörer till en referensränta, utöver de krav som fastställs i artikel 16. Artikel 16.5 ska inte tillämpas. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Varje rapportörs uppgiftslämnare och de närmaste överordnade till den uppgiftslämnaren ska skriftligen bekräfta att de har läst och ska följa uppförandekoden. |
| --- | --- |

6.

| 7. | Rapportörers system och kontroller ska omfatta följande:






  a) | En allmän beskrivning av ansvarsfördelningen inom varje företag, inbegripet interna rapporteringsvägar och ansvarsområden, var uppgiftslämnare och chefer befinner sig och namn på relevanta personer och deras ställföreträdare. |
| --- | --- | --- |

7.

a)

En allmän beskrivning av ansvarsfördelningen inom varje företag, inbegripet interna rapporteringsvägar och ansvarsområden, var uppgiftslämnare och chefer befinner sig och namn på relevanta personer och deras ställföreträdare.

| b) | Interna rutiner för att godkänna rapportering av dataunderlag. |
| --- | --- |

b)

Interna rutiner för att godkänna rapportering av dataunderlag.

| c) | Disciplinära åtgärder vid försök att manipulera, eller underlåtenhet att rapportera faktisk manipulation eller manipulationsförsök av parter utanför rapporteringsförfarandet. |
| --- | --- |

c)

Disciplinära åtgärder vid försök att manipulera, eller underlåtenhet att rapportera faktisk manipulation eller manipulationsförsök av parter utanför rapporteringsförfarandet.

| d) | Effektiva rutiner för att hantera intressekonflikter och kontrollera kommunikation både hos rapportörer och mellan rapportörer och andra tredje parter för att undvika olämpligt externt inflytande över dem som ansvarar för att lämna uppgifter om räntor. Uppgiftslämnare ska arbeta på platser som är fysiskt åtskilda från personer som handlar med räntederivat. |
| --- | --- |

d)

Effektiva rutiner för att hantera intressekonflikter och kontrollera kommunikation både hos rapportörer och mellan rapportörer och andra tredje parter för att undvika olämpligt externt inflytande över dem som ansvarar för att lämna uppgifter om räntor. Uppgiftslämnare ska arbeta på platser som är fysiskt åtskilda från personer som handlar med räntederivat.

| e) | Effektiva rutiner för att förhindra eller kontrollera utbyte av information mellan personer som är involverade i verksamhet som medför en risk för intressekonflikter, om utbytet av informationen kan påverka den referensvärdesinformation som rapporteras. |
| --- | --- |

e)

Effektiva rutiner för att förhindra eller kontrollera utbyte av information mellan personer som är involverade i verksamhet som medför en risk för intressekonflikter, om utbytet av informationen kan påverka den referensvärdesinformation som rapporteras.

| f) | Regler för att undvika hemlig samverkan mellan rapportörer och mellan rapportörer och administratörer av referensvärden. |
| --- | --- |

f)

Regler för att undvika hemlig samverkan mellan rapportörer och mellan rapportörer och administratörer av referensvärden.

| g) | Åtgärder för att förhindra, eller begränsa möjligheten för, att personer får ett olämpligt inflytande över hur personer som deltar i sammanställningen av dataunderlag utför denna uppgift. |
| --- | --- |

g)

Åtgärder för att förhindra, eller begränsa möjligheten för, att personer får ett olämpligt inflytande över hur personer som deltar i sammanställningen av dataunderlag utför denna uppgift.

| h) | Undanröjande av alla direkta samband mellan ersättningen till medarbetare som arbetar med sammanställningen av dataunderlag och ersättningen till, eller de intäkter som genereras av, personer som arbetar med annan verksamhet, i fall där det kan uppstå en intressekonflikt mellan dessa verksamheter. |
| --- | --- |

h)

Undanröjande av alla direkta samband mellan ersättningen till medarbetare som arbetar med sammanställningen av dataunderlag och ersättningen till, eller de intäkter som genereras av, personer som arbetar med annan verksamhet, i fall där det kan uppstå en intressekonflikt mellan dessa verksamheter.

| i) | Kontroller för att upptäcka eventuella reverserade transaktioner efter det att dataunderlaget har inlämnats. |
| --- | --- |

i)

Kontroller för att upptäcka eventuella reverserade transaktioner efter det att dataunderlaget har inlämnats.

| 8. | Rapportörer till en referensränta ska utförligt dokumentera följande:






  a) | Alla relevanta aspekter när det gäller rapporteringen av dataunderlag. |
| --- | --- | --- |

8.

a)

Alla relevanta aspekter när det gäller rapporteringen av dataunderlag.

| b) | Förfarandet för att fastställa och godkänna dataunderlag. |
| --- | --- |

b)

Förfarandet för att fastställa och godkänna dataunderlag.

| c) | Namn på uppgiftslämnarna och deras ansvarsområden. |
| --- | --- |

c)

Namn på uppgiftslämnarna och deras ansvarsområden.

| d) | All kommunikation mellan uppgiftslämnarna och andra personer, däribland interna och externa handlare och mäklare, som rör fastställandet eller rapporteringen av dataunderlag. |
| --- | --- |

d)

All kommunikation mellan uppgiftslämnarna och andra personer, däribland interna och externa handlare och mäklare, som rör fastställandet eller rapporteringen av dataunderlag.

| e) | Uppgiftslämnarnas kontakter med administratören eller beräkningsombudet. |
| --- | --- |

e)

Uppgiftslämnarnas kontakter med administratören eller beräkningsombudet.

| f) | Eventuella frågor rörande dataunderlaget och resultatet av dessa frågor. |
| --- | --- |

f)

Eventuella frågor rörande dataunderlaget och resultatet av dessa frågor.

| g) | Känslighetsrapporter för ränteswappar och andra derivat i handelslagret när det finns en betydande exponering mot räntesatser avseende dataunderlaget. |
| --- | --- |

g)

Känslighetsrapporter för ränteswappar och andra derivat i handelslagret när det finns en betydande exponering mot räntesatser avseende dataunderlaget.

| 9. | Dokumentationen ska sparas på ett medium som gör den lagrade informationen tillgänglig i framtiden och det ska finnas en dokumenterad verifieringskedja. |
| --- | --- |

9.

| 10. | Funktionen för regelefterlevnad hos en rapportör till en referensränta ska regelbundet rapportera alla undersökningsresultat till ledningen, bl.a. om reverserade transaktioner. |
| --- | --- |

10.

| 11. | Dataunderlag och rutiner ska regelbundet ses över internt. |
| --- | --- |

11.

| 12. | En extern revision av dataunderlaget hos en rapportör till en referensränta, efterlevnad av uppförandekoden och av bestämmelserna i denna förordning ska genomföras första gången sex månader efter det att uppförandekoden infördes och därefter vartannat år. |
| --- | --- |

12.

---

BILAGA II

RÅVARUINDEX

Metod

| 1. | Administratören av ett råvaruindex ska formalisera, dokumentera och offentliggöra alla metoder som administratören använder för beräkning av ett visst referensvärde. En metod ska åtminstone innehålla och beskriva följande:






  a) | Alla kriterier och förfaranden som används för att tillhandahålla referensvärdet, inbegripet hur administratören använder dataunderlaget, inbegripet den specifika volymen, avslutade och rapporterade transaktioner, köp- och säljanbud och annan marknadsinformation, i sin bedömning eller sina bedömningsperioder, varför en viss referensenhet används, hur administratören samlar in sådant dataunderlag, riktlinjerna för bedömarnas skönsmässiga bedömningar och all annan information, såsom antaganden, modeller eller extrapoleringar från insamlade uppgifter som beaktas i bedömningar. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Alla kriterier och förfaranden som används för att tillhandahålla referensvärdet, inbegripet hur administratören använder dataunderlaget, inbegripet den specifika volymen, avslutade och rapporterade transaktioner, köp- och säljanbud och annan marknadsinformation, i sin bedömning eller sina bedömningsperioder, varför en viss referensenhet används, hur administratören samlar in sådant dataunderlag, riktlinjerna för bedömarnas skönsmässiga bedömningar och all annan information, såsom antaganden, modeller eller extrapoleringar från insamlade uppgifter som beaktas i bedömningar.

| b) | Förfaranden och praxis som ska säkerställa att bedömarnas skönsmässiga bedömningar görs på ett enhetligt sätt. |
| --- | --- |

b)

Förfaranden och praxis som ska säkerställa att bedömarnas skönsmässiga bedömningar görs på ett enhetligt sätt.

| c) | Den relativa vikt som ska fästas vid varje kriterium som används vid beräkningen av referensvärdet, i synnerhet den typ av dataunderlag som används och den typ av kriterium som används för att vägleda bedömningen i syfte att säkra kvalitet och skydd mot otillbörlig påverkan vid beräkningen av referensvärdet. |
| --- | --- |

c)

Den relativa vikt som ska fästas vid varje kriterium som används vid beräkningen av referensvärdet, i synnerhet den typ av dataunderlag som används och den typ av kriterium som används för att vägleda bedömningen i syfte att säkra kvalitet och skydd mot otillbörlig påverkan vid beräkningen av referensvärdet.

| d) | Kriterier som anger den minsta mängd transaktionsuppgifter som krävs för att beräkna ett visst referensvärde. Om inget tröskelvärde föreskrivs ska det anges varför en lägsta tröskelvärde inte har fastställts, samt förfaranden som ska användas om det saknas transaktionsuppgifter. |
| --- | --- |

d)

Kriterier som anger den minsta mängd transaktionsuppgifter som krävs för att beräkna ett visst referensvärde. Om inget tröskelvärde föreskrivs ska det anges varför en lägsta tröskelvärde inte har fastställts, samt förfaranden som ska användas om det saknas transaktionsuppgifter.

| e) | Kriterier för bedömningsperioder då de inlämnade uppgifterna understiger metodens rekommenderade minimigräns för transaktionsuppgifter eller administratörens kvalitetsstandarder, inbegripet alternativa bedömningsmetoder såsom teoretiska skattningsmodeller. Dessa kriterier ska klargöra vilka förfaranden som ska användas om det saknas transaktionsuppgifter. |
| --- | --- |

e)

Kriterier för bedömningsperioder då de inlämnade uppgifterna understiger metodens rekommenderade minimigräns för transaktionsuppgifter eller administratörens kvalitetsstandarder, inbegripet alternativa bedömningsmetoder såsom teoretiska skattningsmodeller. Dessa kriterier ska klargöra vilka förfaranden som ska användas om det saknas transaktionsuppgifter.

| f) | Kriterier för att se till att dataunderlag rapporteras i rätt tid och för hur rapporteringen ska ske: elektroniskt, per telefon eller på annat sätt. |
| --- | --- |

f)

Kriterier för att se till att dataunderlag rapporteras i rätt tid och för hur rapporteringen ska ske: elektroniskt, per telefon eller på annat sätt.

| g) | Kriterier och förfaranden för bedömningsperioder när en eller flera rapportörer lämnar dataunderlag som utgör en betydande del av den samlade dataunderlaget för det berörda referensvärdet. Administratören ska i dessa kriterier och förfaranden även fastställa vad som utgör en betydande del för beräkningen av varje referensvärde. |
| --- | --- |

g)

Kriterier och förfaranden för bedömningsperioder när en eller flera rapportörer lämnar dataunderlag som utgör en betydande del av den samlade dataunderlaget för det berörda referensvärdet. Administratören ska i dessa kriterier och förfaranden även fastställa vad som utgör en betydande del för beräkningen av varje referensvärde.

| h) | Kriterier enligt vilka transaktionsuppgifter kan exkluderas från beräkningen av referensvärdet. |
| --- | --- |

h)

Kriterier enligt vilka transaktionsuppgifter kan exkluderas från beräkningen av referensvärdet.

| 2. | Administratören av ett råvaruindex ska offentliggöra eller tillgängliggöra nyckelelementen i den metod som administratören använder för varje tillhandahållet och offentliggjort råvaruindex, eller i förekommande fall för varje tillhandahållen och offentliggjord familj av referensvärden. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Tillsammans med den metod som avses i punkt 2 ska administratören av ett råvaruindex också beskriva och offentliggöra allt följande:






  a) | Skälen till varför en viss metod har valts, inbegripet eventuella prisjusteringsmetoder och en motivering till varför den tidsperiod under vilken dataunderlag godtas är en tillförlitlig indikator för fysiska marknadsvärden. |
| --- | --- | --- |

3.

a)

Skälen till varför en viss metod har valts, inbegripet eventuella prisjusteringsmetoder och en motivering till varför den tidsperiod under vilken dataunderlag godtas är en tillförlitlig indikator för fysiska marknadsvärden.

| b) | Förfarandet för intern översyn och godkännande av en given metod, samt hur ofta denna översyn görs. |
| --- | --- |

b)

Förfarandet för intern översyn och godkännande av en given metod, samt hur ofta denna översyn görs.

| c) | Förfarandet för extern översyn av en given metod, inbegripet förfaranden för att få marknaden att godta metoden genom samråd med användare kring viktiga förändringar av förfaranden för att beräkna referensvärden. |
| --- | --- |

c)

Förfarandet för extern översyn av en given metod, inbegripet förfaranden för att få marknaden att godta metoden genom samråd med användare kring viktiga förändringar av förfaranden för att beräkna referensvärden.

Ändringar av metoden

| 4. | Administratören av ett råvaruindex ska anta och offentliggöra för användarna tydliga rutiner för och skälen till alla planerade väsentliga ändringar av sina metoder. Rutinerna ska vara förenliga med administratörens överordnade mål att säkerställa att dennes referensvärdesberäkningar konsekvent är skyddade mot otillbörlig påverkan och att genomföra förändringar som syftar till att den marknad som ändringarna avser ska fungera väl. Sådana rutiner ska föreskriva följande:






  a) | Att användarna underrättas på förhand inom en tydlig tidsram som ger användarna tillräcklig möjlighet att analysera och lämna synpunkter på effekterna av sådana planerade ändringar, med beaktande av administratörens uppskattning av de allmänna omständigheterna. |
| --- | --- | --- |

4.

a)

Att användarna underrättas på förhand inom en tydlig tidsram som ger användarna tillräcklig möjlighet att analysera och lämna synpunkter på effekterna av sådana planerade ändringar, med beaktande av administratörens uppskattning av de allmänna omständigheterna.

| b) | Att användarnas synpunkter, och administratörens svar på dessa synpunkter, ska göras tillgängliga för alla marknadsaktörer efter en viss samrådsperiod, utom när den som har lämnat synpunkterna har begärt att synpunkterna ska behandlas konfidentiellt. |
| --- | --- |

b)

Att användarnas synpunkter, och administratörens svar på dessa synpunkter, ska göras tillgängliga för alla marknadsaktörer efter en viss samrådsperiod, utom när den som har lämnat synpunkterna har begärt att synpunkterna ska behandlas konfidentiellt.

| 5. | Administratören av ett råvaruindex ska regelbundet granska sina metoder för att se till att de ger en god bild av den fysiska marknad som bedömningen avser och ha ett förfarande för att beakta relevanta användares synpunkter. |
| --- | --- |

5.

Referensvärdesberäkningarnas kvalitet och frihet från otillbörlig påverkan

| 6. | Administratören av ett råvaruindex ska göra följande:






  a) | Fastställa kriterier som definierar den fysiska råvara som en viss metod avser. |
| --- | --- | --- |

6.

a)

Fastställa kriterier som definierar den fysiska råvara som en viss metod avser.

| b) | Prioritera dataunderlag i följande ordning, där detta är förenligt med administratörens metoder:






  i) | Avslutade och rapporterade transaktioner. |
| --- | --- | --- |

b)

Prioritera dataunderlag i följande ordning, där detta är förenligt med administratörens metoder:

i)

Avslutade och rapporterade transaktioner.

| ii) | Köp- och säljanbud. |
| --- | --- |

ii)

Köp- och säljanbud.

| iii) | Annan information. |
| --- | --- |

iii)

Annan information.

Om avslutade och rapporterade transaktioner inte prioriteras ska skälen anges i enlighet med punkt 7 b.

| c) | Använda tillräckliga mått som är avsedda att utgå från det dataunderlag som lämnats in och beaktats vid en referensvärdesberäkning, som ska vara äkta, dvs. de parter som har lämnat dataunderlaget har genomfört, eller är beredda att genomföra, sådana transaktioner som dataunderlaget avser och avslutade transaktioner har genomförts på affärsmässig basis, varvid särskild uppmärksamhet ska ägnas transaktioner mellan närstående aktörer. |
| --- | --- |

c)

Använda tillräckliga mått som är avsedda att utgå från det dataunderlag som lämnats in och beaktats vid en referensvärdesberäkning, som ska vara äkta, dvs. de parter som har lämnat dataunderlaget har genomfört, eller är beredda att genomföra, sådana transaktioner som dataunderlaget avser och avslutade transaktioner har genomförts på affärsmässig basis, varvid särskild uppmärksamhet ska ägnas transaktioner mellan närstående aktörer.

| d) | Fastställa och följa rutiner för att upptäcka avvikande eller misstänkta transaktionsuppgifter och för att dokumentera beslut om att exkludera transaktionsuppgifter från administratörens referensvärdesberäkning. |
| --- | --- |

d)

Fastställa och följa rutiner för att upptäcka avvikande eller misstänkta transaktionsuppgifter och för att dokumentera beslut om att exkludera transaktionsuppgifter från administratörens referensvärdesberäkning.

| e) | Uppmuntra rapportörer att lämna allt dataunderlag som uppfyller administratörens kriterier för den berörda beräkningen. Administratörer ska i den mån de kan och det är rimligt försöka se till att inlämnat dataunderlag är representativt för de transaktioner som rapportörerna faktiskt har avslutat. |
| --- | --- |

e)

Uppmuntra rapportörer att lämna allt dataunderlag som uppfyller administratörens kriterier för den berörda beräkningen. Administratörer ska i den mån de kan och det är rimligt försöka se till att inlämnat dataunderlag är representativt för de transaktioner som rapportörerna faktiskt har avslutat.

| f) | Tillämpa ett system med lämpliga åtgärder för att se till att rapportörer uppfyller administratörens tillämpliga krav på dataunderlagets kvalitet och frihet från otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

f)

Tillämpa ett system med lämpliga åtgärder för att se till att rapportörer uppfyller administratörens tillämpliga krav på dataunderlagets kvalitet och frihet från otillbörlig påverkan.

| 7. | Administratören av ett råvaruindex ska i samband med varje beräkning redogöra för och offentliggöra följande, i den mån det är rimligt och utan att det påverkar det planerade offentliggörandet av referensvärdet:






  a) | En kortfattad förklaring som är tillräcklig för att göra det möjligt för en referensvärdesanvändare eller behörig myndighet att förstå hur beräkningen gjordes och som åtminstone anger storleken och likviditeten avseende den fysiska marknad som ska bedömas (t.ex. transaktionernas antal och volym), volymbredd och genomsnittsvolym, prisintervall och genomsnittspris, indikativa uppgifter om hur stor procentuell andel varje typ av marknadsinformation som ingår i beräkningen utgör. Villkor avseende prissättningsmetoden ska inkluderas, såsom ”transaktionsbaserad”, ”spread-baserad” eller ”interpolerad/extrapolerad”. |
| --- | --- | --- |

7.

a)

En kortfattad förklaring som är tillräcklig för att göra det möjligt för en referensvärdesanvändare eller behörig myndighet att förstå hur beräkningen gjordes och som åtminstone anger storleken och likviditeten avseende den fysiska marknad som ska bedömas (t.ex. transaktionernas antal och volym), volymbredd och genomsnittsvolym, prisintervall och genomsnittspris, indikativa uppgifter om hur stor procentuell andel varje typ av marknadsinformation som ingår i beräkningen utgör. Villkor avseende prissättningsmetoden ska inkluderas, såsom ”transaktionsbaserad”, ”spread-baserad” eller ”interpolerad/extrapolerad”.

| b) | En kortfattad förklaring om i vilken mån, och på vilka grunder, bedömningar gjordes under beräkningen, inbegripet att uppgifter som i övrigt uppfyllde kraven för den relevanta beräkningsmetoden exkluderades, att priser baserades på spreadar eller interpolering/extrapolering, eller att köp- eller säljanbud som översteg de avslutade transaktionerna gavs en högre vikt. |
| --- | --- |

b)

En kortfattad förklaring om i vilken mån, och på vilka grunder, bedömningar gjordes under beräkningen, inbegripet att uppgifter som i övrigt uppfyllde kraven för den relevanta beräkningsmetoden exkluderades, att priser baserades på spreadar eller interpolering/extrapolering, eller att köp- eller säljanbud som översteg de avslutade transaktionerna gavs en högre vikt.

Rapporteringsförfarandets frihet från otillbörlig påverkan

| 8. | Administratören av ett råvaruindex ska göra följande:






  a) | Fastställa kriterier för vem som får lämna dataunderlag till administratören. |
| --- | --- | --- |

8.

a)

Fastställa kriterier för vem som får lämna dataunderlag till administratören.

| b) | Ha rutiner för kvalitetskontroll i syfte att kontrollera identiteten på rapportörer eller uppgiftslämnare som rapporterar dataunderlag och att dessa uppgiftslämnare är behöriga att rapportera dataunderlag för rapportörens räkning. |
| --- | --- |

b)

Ha rutiner för kvalitetskontroll i syfte att kontrollera identiteten på rapportörer eller uppgiftslämnare som rapporterar dataunderlag och att dessa uppgiftslämnare är behöriga att rapportera dataunderlag för rapportörens räkning.

| c) | Fastställa kriterier för vilka medarbetare hos en rapportör som får lämna dataunderlag till en administratör för rapportörens räkning, uppmuntra rapportörer att skicka transaktionsuppgifter från back office-funktioner och försöka hitta uppgifter som styrker dessa från andra källor om transaktionsuppgifterna kommer direkt från en handlare. |
| --- | --- |

c)

Fastställa kriterier för vilka medarbetare hos en rapportör som får lämna dataunderlag till en administratör för rapportörens räkning, uppmuntra rapportörer att skicka transaktionsuppgifter från back office-funktioner och försöka hitta uppgifter som styrker dessa från andra källor om transaktionsuppgifterna kommer direkt från en handlare.

| d) | Införa interna kontroller och skriftliga rutiner för att upptäcka kommunikation mellan rapportörer och bedömare som syftar till att påverka en beräkning till förmån för en viss handelsposition (hos rapportören, dennes anställda eller en tredje part), som syftar till att få bedömaren att bryta mot administratörens regler eller riktlinjer eller att upptäcka rapportörer som lämnar avvikande eller misstänkta transaktionsuppgifter. Dessa rutiner ska i den mån det är möjligt omfatta bestämmelser enligt vilka administratören kan besluta om en mer långtgående utredning inom rapportörens företag. Kontrollerna ska innefatta dubbelkontroller av marknadsindikatorer för att validera inlämnad information. |
| --- | --- |

d)

Införa interna kontroller och skriftliga rutiner för att upptäcka kommunikation mellan rapportörer och bedömare som syftar till att påverka en beräkning till förmån för en viss handelsposition (hos rapportören, dennes anställda eller en tredje part), som syftar till att få bedömaren att bryta mot administratörens regler eller riktlinjer eller att upptäcka rapportörer som lämnar avvikande eller misstänkta transaktionsuppgifter. Dessa rutiner ska i den mån det är möjligt omfatta bestämmelser enligt vilka administratören kan besluta om en mer långtgående utredning inom rapportörens företag. Kontrollerna ska innefatta dubbelkontroller av marknadsindikatorer för att validera inlämnad information.

Bedömare

| 9. | När det gäller funktionen som bedömare ska administratören av ett råvaruindex göra följande:






  a) | Anta och ha tydliga interna regler och riktlinjer för val av bedömare, inbegripet minimikrav på utbildning, erfarenheter och kvalifikationer, samt ett förfarande för regelbunden översyn av deras kompetens. |
| --- | --- | --- |

9.

a)

Anta och ha tydliga interna regler och riktlinjer för val av bedömare, inbegripet minimikrav på utbildning, erfarenheter och kvalifikationer, samt ett förfarande för regelbunden översyn av deras kompetens.

| b) | Ha rutiner för att säkerställa att beräkningarna kan göras på ett enhetligt och regelbundet sätt. |
| --- | --- |

b)

Ha rutiner för att säkerställa att beräkningarna kan göras på ett enhetligt och regelbundet sätt.

| c) | Ha kontinuitets- och successionsplaner för sina bedömare för att se till att beräkningarna görs på ett enhetligt sätt av medarbetare som besitter relevanta kunskaper. |
| --- | --- |

c)

Ha kontinuitets- och successionsplaner för sina bedömare för att se till att beräkningarna görs på ett enhetligt sätt av medarbetare som besitter relevanta kunskaper.

| d) | Upprätta interna kontrollrutiner för att säkra att beräkningarna är fria från otillbörlig påverkan och tillförlitliga. Sådana interna kontroller och rutiner ska åtminstone förutsätta fortlöpande övervakning av bedömare för att se till att metoden tillämpas på rätt sätt och förfaranden för internt godkännande från ledningens sida innan referensvärden släpps ut för att spridas på marknaden. |
| --- | --- |

d)

Upprätta interna kontrollrutiner för att säkra att beräkningarna är fria från otillbörlig påverkan och tillförlitliga. Sådana interna kontroller och rutiner ska åtminstone förutsätta fortlöpande övervakning av bedömare för att se till att metoden tillämpas på rätt sätt och förfaranden för internt godkännande från ledningens sida innan referensvärden släpps ut för att spridas på marknaden.

Verifieringskedjor

| 10. | Administratören av ett råvaruindex ska ha regler och förfaranden för samtidig dokumentation av relevant information, däribland följande:






  a) | Allt dataunderlag. |
| --- | --- | --- |

10.

a)

Allt dataunderlag.

| b) | Bedömningar som bedömare gör i samband med beräkningen av varje referensvärde. |
| --- | --- |

b)

Bedömningar som bedömare gör i samband med beräkningen av varje referensvärde.

| c) | Om en viss transaktion som i övrigt uppfyllde kraven enligt den relevanta metoden har exkluderats från beräkningen, och skälen till detta. |
| --- | --- |

c)

Om en viss transaktion som i övrigt uppfyllde kraven enligt den relevanta metoden har exkluderats från beräkningen, och skälen till detta.

| d) | Identiteten hos varje bedömare och varje annan person som lämnat eller på annat sätt genererat någon av den information som avses i led a, b eller c. |
| --- | --- |

d)

Identiteten hos varje bedömare och varje annan person som lämnat eller på annat sätt genererat någon av den information som avses i led a, b eller c.

| 11. | Administratören av ett råvaruindex ska ha regler och rutiner för att se till att en verifieringskedja för relevant information sparas i minst fem år för att dokumentera hur beräkningarna görs. |
| --- | --- |

11.

Intressekonflikter

| 12. | Administratören av ett råvaruindex ska fastställa lämpliga riktlinjer och förfaranden för att upptäcka, offentliggöra, hantera, minska eller undvika intressekonflikter och för att se till att beräkningarna är oberoende och inte kan utsättas för otillbörlig påverkan. Dessa riktlinjer och förfaranden ska ses över och uppdateras regelbundet och ska tjäna följande syften:






  a) | Se till att beräkningarna av referensvärden inte påverkas av att det föreligger eller kan uppstå kommersiella eller personliga affärsförbindelser eller intressen mellan administratörer eller dem närstående företag, anställda, kunder, marknadsaktörer eller personer som har anknytning till dessa. |
| --- | --- | --- |

12.

a)

Se till att beräkningarna av referensvärden inte påverkas av att det föreligger eller kan uppstå kommersiella eller personliga affärsförbindelser eller intressen mellan administratörer eller dem närstående företag, anställda, kunder, marknadsaktörer eller personer som har anknytning till dessa.

| b) | Se till att administratörens anställdas personliga intressen och affärskontakter inte tillåts skada administratörens funktion, t.ex. uppdrag utanför arbetsplatsen, resor och underhållning, gåvor och bjudningar som administratörens kunder eller andra aktörer på råvarumarknaden erbjuder. |
| --- | --- |

b)

Se till att administratörens anställdas personliga intressen och affärskontakter inte tillåts skada administratörens funktion, t.ex. uppdrag utanför arbetsplatsen, resor och underhållning, gåvor och bjudningar som administratörens kunder eller andra aktörer på råvarumarknaden erbjuder.

| c) | När det gäller konstaterade konflikter se till att funktioner inom administratören skiljs åt på lämpligt sätt genom övervakning, ersättning, systemåtkomst och informationsflöden. |
| --- | --- |

c)

När det gäller konstaterade konflikter se till att funktioner inom administratören skiljs åt på lämpligt sätt genom övervakning, ersättning, systemåtkomst och informationsflöden.

| d) | Skydda konfidentialiteten hos information som rapporteras eller sammanställs av administratören, om inte annat följer av de krav på offentliggörande som administratören måste uppfylla. |
| --- | --- |

d)

Skydda konfidentialiteten hos information som rapporteras eller sammanställs av administratören, om inte annat följer av de krav på offentliggörande som administratören måste uppfylla.

| e) | Se till att det finns ett förbud för chefer, bedömare och övriga anställda hos administratören att påverka beräkningen av ett referensvärde genom att delta i anbud, offerter eller handel, vare sig personligen eller för marknadsaktörers räkning. |
| --- | --- |

e)

Se till att det finns ett förbud för chefer, bedömare och övriga anställda hos administratören att påverka beräkningen av ett referensvärde genom att delta i anbud, offerter eller handel, vare sig personligen eller för marknadsaktörers räkning.

| f) | Effektivt hantera konstaterade intressekonflikter som kan föreligga mellan administratörens tillhandahållande av ett referensvärde (inbegripet alla anställda som utför eller på annat sätt deltar i beräkningen av ett referensvärde) och administratörens övriga verksamhet. |
| --- | --- |

f)

Effektivt hantera konstaterade intressekonflikter som kan föreligga mellan administratörens tillhandahållande av ett referensvärde (inbegripet alla anställda som utför eller på annat sätt deltar i beräkningen av ett referensvärde) och administratörens övriga verksamhet.

| 13. | Administratören av ett råvaruindex ska se till att det finns lämpliga rutiner och mekanismer inom deras övriga affärsverksamhet som minimerar risken för att intressekonflikter påverkar referensvärdesberäkningarnas frihet från otillbörlig påverkan. |
| --- | --- |

13.

| 14. | Administratörer av ett råvaruindex ska se till att de har åtskilda rapporteringsvägar för sina chefer, bedömare och övriga anställda och från chefer till den högsta ledningen och styrelsen för att säkerställa följande:






  a) | Att administratören på ett tillfredsställande sätt uppfyller kraven i denna förordning. |
| --- | --- | --- |

14.

a)

Att administratören på ett tillfredsställande sätt uppfyller kraven i denna förordning.

| b) | Att det finns en tydlig definition av ansvarsområden och att det inte föreligger, eller upplevs föreligga, några motsättningar mellan dem. |
| --- | --- |

b)

Att det finns en tydlig definition av ansvarsområden och att det inte föreligger, eller upplevs föreligga, några motsättningar mellan dem.

| 15. | Administratören av ett råvaruindex ska informera användarna så snart denne får kännedom om en intressekonflikt som är en följd av administratörens ägarförhållanden. |
| --- | --- |

15.

Klagomål

| 16. | Administratörer av ett råvaruindex ska införa och offentliggöra en skriftlig policy för hantering av klagomål som fastställer förfaranden för att ta emot, utreda och dokumentera klagomål som görs avseende en administratörs beräkningsförfarande. Sådana system för hantering av klagomål ska sörja för följande:






  a) | Användare av referensvärdet kan inkomma med klagomål angående frågan huruvida beräkningar av ett visst referensvärde är representativa för marknadsvärdet, planerade ändringar av referensvärdesberäkningen, metoden för att beräkna ett visst referensvärde och andra redaktionella beslut rörande referensvärdesberäkningen. |
| --- | --- | --- |

16.

a)

Användare av referensvärdet kan inkomma med klagomål angående frågan huruvida beräkningar av ett visst referensvärde är representativa för marknadsvärdet, planerade ändringar av referensvärdesberäkningen, metoden för att beräkna ett visst referensvärde och andra redaktionella beslut rörande referensvärdesberäkningen.

| b) | Att det finns en planerad tidsplan för handläggningen av klagomål. |
| --- | --- |

b)

Att det finns en planerad tidsplan för handläggningen av klagomål.

| c) | Formella klagomål som riktas till en administratör och dennes anställda ska utredas av administratören på ett snabbt och rättvist sätt. |
| --- | --- |

c)

Formella klagomål som riktas till en administratör och dennes anställda ska utredas av administratören på ett snabbt och rättvist sätt.

| d) | Utredningen ska inte göras av medarbetare som kan vara berörda av föremålet för klagomålet. |
| --- | --- |

d)

Utredningen ska inte göras av medarbetare som kan vara berörda av föremålet för klagomålet.

| e) | Administratörer ska ha som mål att genomföra utredningen omedelbart. |
| --- | --- |

e)

Administratörer ska ha som mål att genomföra utredningen omedelbart.

| f) | Administratörer ska skriftligen och inom rimlig tid informera klaganden och andra relevanta parter om resultatet av utredningen. |
| --- | --- |

f)

Administratörer ska skriftligen och inom rimlig tid informera klaganden och andra relevanta parter om resultatet av utredningen.

| g) | En oberoende tredje part som utses av administratören kan anlitas om klaganden är missnöjd med hur ett klagomål har handlagts av den relevanta administratören eller med administratörens beslut, senast sex månader efter det att det ursprungliga klagomålet inkom. |
| --- | --- |

g)

En oberoende tredje part som utses av administratören kan anlitas om klaganden är missnöjd med hur ett klagomål har handlagts av den relevanta administratören eller med administratörens beslut, senast sex månader efter det att det ursprungliga klagomålet inkom.

| h) | Alla handlingar som rör ett klagomål, däribland uppgifter som lämnats in av klaganden samt administratörens egen dokumentation, ska sparas i minst fem år. |
| --- | --- |

h)

Alla handlingar som rör ett klagomål, däribland uppgifter som lämnats in av klaganden samt administratörens egen dokumentation, ska sparas i minst fem år.

| 17. | Tvister om fastställda dagspriser som inte är formella klagomål ska lösas av administratören av ett råvaruindex med hjälp av lämpliga standardförfaranden. Om ett klagomål leder till en prisförändring ska detaljerna om den prisändringen meddelas marknaden så fort som möjligt. |
| --- | --- |

17.

Extern revision

| 18. | Administratören av ett råvaruindex ska utse en oberoende, extern revisor med lämpliga erfarenheter och färdigheter för att granska och rapportera om hur administratören håller fast vid de egna metodkriterierna och hur kraven i denna förordning uppfylls. Revisioner ska äga rum varje år och publiceras tre månader efter varje revision är slutförd och ytterligare mellanliggande revisioner ska utföras vid behov. |
| --- | --- |

18.

---

| 29.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/66 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/66

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/1012

av den 8 juni 2016

om avelstekniska och genealogiska villkor för avel, handel med och införsel till unionen av renrasiga avelsdjur, hybridavelssvin och avelsmaterial från dem och om ändring av förordning (EU) nr 652/2014, rådets direktiv 89/608/EEG och 90/425/EEG och om upphävande av vissa akter med avseende på djuravel (förordningen om djuravel)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artiklarna 42 och 43.2,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

efter att ha hört Regionkommittén,

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Avel med nötkreatur, svin, får, getter och hästdjur utgör en ekonomiskt och socialt strategisk del av unionens jordbruk och bidrar till unionens kulturella arv. Denna jordbruksverksamhet, som bidrar till att trygga unionens livsmedelsförsörjning, är en inkomstkälla för lantbrukarna. Avel med dessa djurarter främjas bäst genom att uppmuntra till användning av renrasiga avelsdjur eller hybridavelssvin med dokumenterat högt avelsvärde. |
| --- | --- |

(1)

Avel med nötkreatur, svin, får, getter och hästdjur utgör en ekonomiskt och socialt strategisk del av unionens jordbruk och bidrar till unionens kulturella arv. Denna jordbruksverksamhet, som bidrar till att trygga unionens livsmedelsförsörjning, är en inkomstkälla för lantbrukarna. Avel med dessa djurarter främjas bäst genom att uppmuntra till användning av renrasiga avelsdjur eller hybridavelssvin med dokumenterat högt avelsvärde.

| (2) | Således har medlemsstaterna som ett led i sin jordbrukspolitik konsekvent strävat efter att, bl.a. genom offentliga investeringar, stödja produktionen av husdjur med särskilda genetiska egenskaper genom att fastställa normer. Skillnader mellan dessa normer kan skapa tekniska hinder för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem, samt tekniska hinder för deras införsel till unionen. |
| --- | --- |

(2)

Således har medlemsstaterna som ett led i sin jordbrukspolitik konsekvent strävat efter att, bl.a. genom offentliga investeringar, stödja produktionen av husdjur med särskilda genetiska egenskaper genom att fastställa normer. Skillnader mellan dessa normer kan skapa tekniska hinder för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem, samt tekniska hinder för deras införsel till unionen.

| (3) | Den rättsliga ramen för unionsrätten på området avel med renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur samt hybridavelssvin utgörs av rådets direktiv 88/661/EEG (3), 89/361/EEG (4), 90/427/EEG (5), 91/174/EEG (6), 94/28/EG (7) och 2009/157/EG (8). Dessa direktiv syftade till att utveckla boskapsaveln i unionen, samtidigt som de reglerade handeln med avelsdjur och avelsmaterial från dessa och införseln av dem till unionen, och därmed bevarade de unionens djuravelssektors konkurrenskraft. |
| --- | --- |

(3)

Den rättsliga ramen för unionsrätten på området avel med renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur samt hybridavelssvin utgörs av rådets direktiv 88/661/EEG (3), 89/361/EEG (4), 90/427/EEG (5), 91/174/EEG (6), 94/28/EG (7) och 2009/157/EG (8). Dessa direktiv syftade till att utveckla boskapsaveln i unionen, samtidigt som de reglerade handeln med avelsdjur och avelsmaterial från dessa och införseln av dem till unionen, och därmed bevarade de unionens djuravelssektors konkurrenskraft.

| (4) | Rådets direktiv 87/328/EEG (9), 90/118/EEG (10) och 90/119/EEG (11) antogs för att förhindra att medlemsstaterna bibehåller eller antar nationella bestämmelser om godkännande för avelsändamål av avelsdjur av nötkreatur och svin och om produktion och användning av sädesvätska, oocyter och embryon som skulle kunna innebära förbud, begränsningar eller hinder för handel, oavsett om det gäller naturlig betäckning, artificiell insemination eller insamling av sädesvätska, oocyter eller embryon. |
| --- | --- |

(4)

Rådets direktiv 87/328/EEG (9), 90/118/EEG (10) och 90/119/EEG (11) antogs för att förhindra att medlemsstaterna bibehåller eller antar nationella bestämmelser om godkännande för avelsändamål av avelsdjur av nötkreatur och svin och om produktion och användning av sädesvätska, oocyter och embryon som skulle kunna innebära förbud, begränsningar eller hinder för handel, oavsett om det gäller naturlig betäckning, artificiell insemination eller insamling av sädesvätska, oocyter eller embryon.

| (5) | På grundval av direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG antog kommissionen, efter samråd med medlemsstaterna genom ständiga kommittén för husdjursavel, som inrättades genom rådets beslut 77/505/EEG (12), ett antal beslut som fastställer artspecifika kriterier för godkännande eller erkännande av avelsorganisationer och föreningar för uppfödare, för införande av avelsdjur i stamböcker, för godkännande av renrasiga avelsfår och avelsgetter för avel och artificiell insemination, för individprövning och avelsvärdering av avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get samt för fastställande av härstamningsbevis för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

(5)

På grundval av direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG antog kommissionen, efter samråd med medlemsstaterna genom ständiga kommittén för husdjursavel, som inrättades genom rådets beslut 77/505/EEG (12), ett antal beslut som fastställer artspecifika kriterier för godkännande eller erkännande av avelsorganisationer och föreningar för uppfödare, för införande av avelsdjur i stamböcker, för godkännande av renrasiga avelsfår och avelsgetter för avel och artificiell insemination, för individprövning och avelsvärdering av avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get samt för fastställande av härstamningsbevis för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem.

| (6) | Kommissionen upprättade även en förteckning över avelsorgan i tredjeländer och förlagor till härstamningsbevis för införsel till unionen av avelsdjur och av sädesvätska, oocyter och embryon från dem. |
| --- | --- |

(6)

Kommissionen upprättade även en förteckning över avelsorgan i tredjeländer och förlagor till härstamningsbevis för införsel till unionen av avelsdjur och av sädesvätska, oocyter och embryon från dem.

| (7) | Direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG liknar till stor del varandra i fråga om struktur och innehåll. Flera av dessa direktiv har ändrats över tiden. I syfte att skapa enkelhet och enhetlighet i unionsrätten bör de unionsbestämmelser som fastställts i dessa direktiv förenklas. |
| --- | --- |

(7)

Direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG liknar till stor del varandra i fråga om struktur och innehåll. Flera av dessa direktiv har ändrats över tiden. I syfte att skapa enkelhet och enhetlighet i unionsrätten bör de unionsbestämmelser som fastställts i dessa direktiv förenklas.

| (8) | Under de senaste tjugo åren har kommissionen tvingats behandla ett stort antal klagomål från uppfödare och aktörer som bedriver avelsprogram beträffande införlivandet och tolkningen på nationell nivå av unionsrättsakter om djuravel i olika medlemsstater. För att se till att unionsbestämmelserna om djuravel tillämpas enhetligt och för att undvika hinder för handeln med avelsdjur och avelsmaterial från dem på grund av skillnader i det nationella införlivandet av dessa direktiv, bör de avelstekniska och genealogiska villkoren för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem och införsel av dem till unionen fastställas i en förordning. |
| --- | --- |

(8)

Under de senaste tjugo åren har kommissionen tvingats behandla ett stort antal klagomål från uppfödare och aktörer som bedriver avelsprogram beträffande införlivandet och tolkningen på nationell nivå av unionsrättsakter om djuravel i olika medlemsstater. För att se till att unionsbestämmelserna om djuravel tillämpas enhetligt och för att undvika hinder för handeln med avelsdjur och avelsmaterial från dem på grund av skillnader i det nationella införlivandet av dessa direktiv, bör de avelstekniska och genealogiska villkoren för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem och införsel av dem till unionen fastställas i en förordning.

| (9) | Erfarenheter har också visat att för att underlätta tillämpningen av bestämmelserna i direktiven behöver ett antal bestämmelser ha en mer exakt ordalydelse och en enhetlig terminologi som är standard i alla medlemsstater. För att skapa klarhet och enhetlighet i unionsrätten bör även fler definitioner fastställas, inklusive en definition av ras. |
| --- | --- |

(9)

Erfarenheter har också visat att för att underlätta tillämpningen av bestämmelserna i direktiven behöver ett antal bestämmelser ha en mer exakt ordalydelse och en enhetlig terminologi som är standard i alla medlemsstater. För att skapa klarhet och enhetlighet i unionsrätten bör även fler definitioner fastställas, inklusive en definition av ras.

| (10) | Strävan efter konkurrenskraft i djuravelssektorn bör inte leda till att vissa raser, vars egenskaper är anpassade till specifika biofysiska kontexter, försvinner. Om storleken på populationen av lokala raser är för liten, kan detta leda till förlust av deras genetiska mångfald. Eftersom husdjursgenetiska resurser är en mycket viktig del av den biologiska mångfalden inom jordbruket är de avgörande som grund för en hållbar utveckling av boskapssektorn samt ger möjligheter att anpassa djur till föränderliga miljöer, produktionsvillkor och marknads- och konsumentefterfrågan. Unionsrättsakter om djuravel bör således bidra till bevarandet av husdjursgenetiska resurser, till skyddet av biologisk mångfald och till produktionen av typiska regionala kvalitetsprodukter som är beroende av de särskilda ärftliga egenskaperna hos lokala husdjursraser. Unionsrättsakterna bör även främja hållbara avelsprogram som syftar till att förbättra raser och, i synnerhet för raser som är utrotningshotade eller lokala raser som är ovanliga i unionen, bevara raser och den genetiska mångfalden inom och mellan raser. |
| --- | --- |

(10)

Strävan efter konkurrenskraft i djuravelssektorn bör inte leda till att vissa raser, vars egenskaper är anpassade till specifika biofysiska kontexter, försvinner. Om storleken på populationen av lokala raser är för liten, kan detta leda till förlust av deras genetiska mångfald. Eftersom husdjursgenetiska resurser är en mycket viktig del av den biologiska mångfalden inom jordbruket är de avgörande som grund för en hållbar utveckling av boskapssektorn samt ger möjligheter att anpassa djur till föränderliga miljöer, produktionsvillkor och marknads- och konsumentefterfrågan. Unionsrättsakter om djuravel bör således bidra till bevarandet av husdjursgenetiska resurser, till skyddet av biologisk mångfald och till produktionen av typiska regionala kvalitetsprodukter som är beroende av de särskilda ärftliga egenskaperna hos lokala husdjursraser. Unionsrättsakterna bör även främja hållbara avelsprogram som syftar till att förbättra raser och, i synnerhet för raser som är utrotningshotade eller lokala raser som är ovanliga i unionen, bevara raser och den genetiska mångfalden inom och mellan raser.

| (11) | Genom urval och avel har man gjort avsevärda framsteg när det gäller utvecklingen av egenskaper som är relaterade till produktiviteten hos produktionsdjur, vilket har lett till minskade produktionskostnader för jordbruken. I vissa fall har dock oönskade bieffekter uppstått, vilket har gett upphov till oro bland allmänheten över djurens välfärd och miljön. Tillämpningen av genomik och avancerad informationsteknik som exempelvis precisionsdjurhållning, som gör det möjligt att registrera stora datamängder om alternativa egenskaper som är direkt eller indirekt relaterade till djurens välfärd och hållbarhetsfrågor, har en väsentlig potential när det gäller möjligheten att bemöta allmänhetens oro och uppnå målen för hållbar djurhållning i fråga om större resurseffektivitet och mer motståndskraftiga och härdiga djur. Insamlingen av uppgifter om dessa alternativa egenskaper bör ges större betydelse inom ramen för avelsprogram och bör ges en mer framträdande roll vid fastställandet av urvalsmål. I detta sammanhang bör de genetiska resurser som utrotningshotade raser utgör ses som en genreservoar som eventuellt kan bidra till att uppnå dessa djurvälfärds- och hållbarhetsmål. |
| --- | --- |

(11)

Genom urval och avel har man gjort avsevärda framsteg när det gäller utvecklingen av egenskaper som är relaterade till produktiviteten hos produktionsdjur, vilket har lett till minskade produktionskostnader för jordbruken. I vissa fall har dock oönskade bieffekter uppstått, vilket har gett upphov till oro bland allmänheten över djurens välfärd och miljön. Tillämpningen av genomik och avancerad informationsteknik som exempelvis precisionsdjurhållning, som gör det möjligt att registrera stora datamängder om alternativa egenskaper som är direkt eller indirekt relaterade till djurens välfärd och hållbarhetsfrågor, har en väsentlig potential när det gäller möjligheten att bemöta allmänhetens oro och uppnå målen för hållbar djurhållning i fråga om större resurseffektivitet och mer motståndskraftiga och härdiga djur. Insamlingen av uppgifter om dessa alternativa egenskaper bör ges större betydelse inom ramen för avelsprogram och bör ges en mer framträdande roll vid fastställandet av urvalsmål. I detta sammanhang bör de genetiska resurser som utrotningshotade raser utgör ses som en genreservoar som eventuellt kan bidra till att uppnå dessa djurvälfärds- och hållbarhetsmål.

| (12) | Denna förordning bör gälla för avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur och avelsmaterial från dem om dessa djur eller avkommor från detta avelsmaterial är avsedda att införas som renrasigt avelsdjur i en stambok eller som hybridavelssvin i ett register, särskilt för handel inom unionen, inklusive inom en medlemsstat, eller för införsel till unionen av dessa avelsdjur och avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

(12)

Denna förordning bör gälla för avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur och avelsmaterial från dem om dessa djur eller avkommor från detta avelsmaterial är avsedda att införas som renrasigt avelsdjur i en stambok eller som hybridavelssvin i ett register, särskilt för handel inom unionen, inklusive inom en medlemsstat, eller för införsel till unionen av dessa avelsdjur och avelsmaterial från dem.

| (13) | Begreppet avelsdjur eller renrasigt avelsdjur bör inte tolkas som att det endast omfattar djur som fortfarande är fertila. Kastrerade djur kan nämligen med sina genealogiska och avelstekniska uppgifter bidra till bedömningen av populationens genetiska kvalitet och på så sätt göra rangordningen av avelsdjur på grundval av dessa resultat mer tillförlitlig. Beroende på målen för avelsprogrammet skulle bristen på eller förlusten av uppgifter till följd av ett uttryckligt uteslutande av kastrerade djur från en stambok eller ett register troligen påverka resultatet av bedömningen av den genetiska kvaliteten hos sådana avelsdjur som är genetiskt besläktade med dessa kastrerade djur. |
| --- | --- |

(13)

Begreppet avelsdjur eller renrasigt avelsdjur bör inte tolkas som att det endast omfattar djur som fortfarande är fertila. Kastrerade djur kan nämligen med sina genealogiska och avelstekniska uppgifter bidra till bedömningen av populationens genetiska kvalitet och på så sätt göra rangordningen av avelsdjur på grundval av dessa resultat mer tillförlitlig. Beroende på målen för avelsprogrammet skulle bristen på eller förlusten av uppgifter till följd av ett uttryckligt uteslutande av kastrerade djur från en stambok eller ett register troligen påverka resultatet av bedömningen av den genetiska kvaliteten hos sådana avelsdjur som är genetiskt besläktade med dessa kastrerade djur.

| (14) | Syftet med de bestämmelser om renrasiga avelsdjur som fastställs i denna förordning bör vara att möjliggöra handel på grundval av överenskomna principer för erkännandet av avelsorganisationer som förvaltar raser och för godkännandet av deras avelsprogram. I denna förordning bör det också fastställas bestämmelser för införande av renrasiga avelsdjur i huvudavsnittet i stamböckerna och, när sådana förekommer, i olika förtjänstklasser i huvudavsnittet. Förordningen bör även innehålla bestämmelser om individprövning och avelsvärdering, bestämmelser för godkännande av avelsdjur för avel och bestämmelser om innehållet i härstamningsbevis. |
| --- | --- |

(14)

Syftet med de bestämmelser om renrasiga avelsdjur som fastställs i denna förordning bör vara att möjliggöra handel på grundval av överenskomna principer för erkännandet av avelsorganisationer som förvaltar raser och för godkännandet av deras avelsprogram. I denna förordning bör det också fastställas bestämmelser för införande av renrasiga avelsdjur i huvudavsnittet i stamböckerna och, när sådana förekommer, i olika förtjänstklasser i huvudavsnittet. Förordningen bör även innehålla bestämmelser om individprövning och avelsvärdering, bestämmelser för godkännande av avelsdjur för avel och bestämmelser om innehållet i härstamningsbevis.

| (15) | På liknande sätt bör syftet med de bestämmelser om hybridavelssvin som fastställs i denna förordning vara att möjliggöra handel på grundval av överenskomna principer för erkännande av avelsverksamheter som förvaltar olika raser, linjer eller korsningar av svin och godkännande av deras avelsprogram. I denna förordning bör det också fastställas bestämmelser för införande av hybridavelssvin i register. Förordningen bör även innehålla bestämmelser om individprövning och avelsvärdering, bestämmelser för godkännande av hybridavelssvin för avel och bestämmelser om innehållet i härstamningsbevis. |
| --- | --- |

(15)

På liknande sätt bör syftet med de bestämmelser om hybridavelssvin som fastställs i denna förordning vara att möjliggöra handel på grundval av överenskomna principer för erkännande av avelsverksamheter som förvaltar olika raser, linjer eller korsningar av svin och godkännande av deras avelsprogram. I denna förordning bör det också fastställas bestämmelser för införande av hybridavelssvin i register. Förordningen bör även innehålla bestämmelser om individprövning och avelsvärdering, bestämmelser för godkännande av hybridavelssvin för avel och bestämmelser om innehållet i härstamningsbevis.

| (16) | Det är inte lämpligt att frågor som rör kloning tas upp i denna förordning. |
| --- | --- |

(16)

Det är inte lämpligt att frågor som rör kloning tas upp i denna förordning.

| (17) | Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem samt införsel av dem till unionen, och för den offentliga kontroll som måste genomföras avseende de avelsprogram som avelsorganisationer och avelsverksamheter genomför, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av sin verkan, komplexitet samt gränsöverskridande och internationella karaktär, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål. |
| --- | --- |

(17)

Eftersom målet för denna förordning, nämligen att säkerställa ett enhetligt tillvägagångssätt för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem samt införsel av dem till unionen, och för den offentliga kontroll som måste genomföras avseende de avelsprogram som avelsorganisationer och avelsverksamheter genomför, inte i tillräcklig utsträckning kan uppnås av medlemsstaterna utan snarare, på grund av sin verkan, komplexitet samt gränsöverskridande och internationella karaktär, kan uppnås bättre på unionsnivå, kan unionen vidta åtgärder i enlighet med subsidiaritetsprincipen i artikel 5 i fördraget om Europeiska unionen. I enlighet med proportionalitetsprincipen i samma artikel går denna förordning inte utöver vad som är nödvändigt för att uppnå detta mål.

| (18) | Kvaliteten på de tjänster som avelsorganisationer och avelsverksamheter tillhandahåller och det sätt på vilket de bedömer och klassificerar avelsdjur är avgörande för kvaliteten och korrektheten i den avelstekniska och genealogiska information som samlas in eller fastställs med avseende på dessa djur och deras värde på marknaden. Följaktligen bör det fastställas bestämmelser om erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter och om godkännande av deras avelsprogram enligt harmoniserade unionskriterier. Dessa bestämmelser bör även omfatta den tillsyn av dem som medlemsstaternas behöriga myndigheter utför i syfte att säkerställa att de regler som fastställs av avelsorganisationer och avelsverksamheter inte ger upphov till skillnader mellan avelsprogram och därigenom skapar tekniska hinder för handeln inom unionen. |
| --- | --- |

(18)

Kvaliteten på de tjänster som avelsorganisationer och avelsverksamheter tillhandahåller och det sätt på vilket de bedömer och klassificerar avelsdjur är avgörande för kvaliteten och korrektheten i den avelstekniska och genealogiska information som samlas in eller fastställs med avseende på dessa djur och deras värde på marknaden. Följaktligen bör det fastställas bestämmelser om erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter och om godkännande av deras avelsprogram enligt harmoniserade unionskriterier. Dessa bestämmelser bör även omfatta den tillsyn av dem som medlemsstaternas behöriga myndigheter utför i syfte att säkerställa att de regler som fastställs av avelsorganisationer och avelsverksamheter inte ger upphov till skillnader mellan avelsprogram och därigenom skapar tekniska hinder för handeln inom unionen.

| (19) | Denna förordning bör fastställa förfaranden som liknar de som föreskrivs i direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG för upptagande av erkända rasföreningar och avelsverksamheter i förteckningar, inklusive uppdatering, överföring och offentliggörande av förteckningarna. |
| --- | --- |

(19)

Denna förordning bör fastställa förfaranden som liknar de som föreskrivs i direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG för upptagande av erkända rasföreningar och avelsverksamheter i förteckningar, inklusive uppdatering, överföring och offentliggörande av förteckningarna.

| (20) | Avelsprogram för renrasiga avelsdjur genomförs med det övergripande syftet att på ett hållbart sätt förbättra egenskaper som är relaterade till produktion och andra egenskaper hos djur av en viss ras eller att bevara en ras. Dessa avelsprogram bör omfatta ett tillräckligt stort antal renrasiga avelsdjur som hålls av uppfödare som genom avel och urval främjar och utvecklar önskvärda egenskaper hos dessa djur eller säkerställer rasens bevarande, i enlighet med de mål som de deltagande uppfödarna gemensamt har godkänt. På samma sätt genomförs avelsprogram för hybridavelssvin i syfte att få fram önskvärda egenskaper genom avsiktlig korsning mellan olika raser, linjer eller korsningar av svin. Avelsdjur (renrasiga eller hybrider) som ingår i ett avelsprogram införs i en stambok eller ett register, inklusive uppgifter om deras härstamning och, beroende på de avelsmål som har fastställts i avelsprogrammet, genomgår individprövning eller andra bedömningar som utmynnar i registrering av uppgifter om egenskaper i relation till målen för avelsprogrammet. Om så anges i avelsprogrammet utförs en avelsvärdering för att bedöma djurens avelsvärde, så att de kan rankas efter resultatet. Dessa avelsvärden och resultaten av individprövningar samt den genealogiska informationen ligger till grund för avel och urval. |
| --- | --- |

(20)

Avelsprogram för renrasiga avelsdjur genomförs med det övergripande syftet att på ett hållbart sätt förbättra egenskaper som är relaterade till produktion och andra egenskaper hos djur av en viss ras eller att bevara en ras. Dessa avelsprogram bör omfatta ett tillräckligt stort antal renrasiga avelsdjur som hålls av uppfödare som genom avel och urval främjar och utvecklar önskvärda egenskaper hos dessa djur eller säkerställer rasens bevarande, i enlighet med de mål som de deltagande uppfödarna gemensamt har godkänt. På samma sätt genomförs avelsprogram för hybridavelssvin i syfte att få fram önskvärda egenskaper genom avsiktlig korsning mellan olika raser, linjer eller korsningar av svin. Avelsdjur (renrasiga eller hybrider) som ingår i ett avelsprogram införs i en stambok eller ett register, inklusive uppgifter om deras härstamning och, beroende på de avelsmål som har fastställts i avelsprogrammet, genomgår individprövning eller andra bedömningar som utmynnar i registrering av uppgifter om egenskaper i relation till målen för avelsprogrammet. Om så anges i avelsprogrammet utförs en avelsvärdering för att bedöma djurens avelsvärde, så att de kan rankas efter resultatet. Dessa avelsvärden och resultaten av individprövningar samt den genealogiska informationen ligger till grund för avel och urval.

| (21) | Rätten till erkännande för en avelsorganisation eller avelsverksamhet som uppfyller de fastställda kriterierna bör vara en grundläggande princip i unionsrätten om djuravel och den inre marknaden. Skyddet av en befintlig erkänd avelsorganisations ekonomiska verksamhet bör inte vara ett giltigt skäl för den behöriga myndigheten att besluta att inte erkänna ytterligare en avelsorganisation för samma ras eller att överträda de principer som styr den inre marknaden. Detsamma gäller för godkännandet av ytterligare ett avelsprogram eller av en geografisk utvidgning av ett avelsprogram som genomförs med samma ras eller med avelsdjur av samma ras som kan värvas från populationen i en avelsorganisation som redan genomför ett avelsprogram med den rasen. Om en eller flera erkända avelsorganisationer redan genomför ett godkänt avelsprogram med en viss ras i en medlemsstat bör den behöriga myndigheten i den medlemsstaten dock i vissa specifika fall kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram för samma ras, även om det avelsprogrammet uppfyller samtliga krav för godkännande. Ett skäl till att inte godkänna kan vara att godkännandet av ytterligare ett avelsprogram för samma ras skulle äventyra bevarandet av denna ras eller den genetiska mångfalden inom denna ras i den medlemsstaten. Bevarandet av rasen skulle särskilt kunna äventyras av en fragmentering av populationen som skulle kunna leda till högre inavel, ökad förekomst av observerade genetiska defekter, mindre urvalsmöjligheter och minskad tillgång för uppfödare till renrasiga avelsdjur och avelsmaterial från dem. Ett annat skäl till att inte godkänna kan vara om de fastställda särdragen för rasen eller huvudmålen för avelsprogrammen är inkonsekventa. Oberoende av syftet med avelsprogrammet, nämligen bevarande av rasen eller förbättring av rasen, bör den behöriga myndigheten kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram med avseende på samma ras om skillnader mellan de två avelsprogrammens huvudmål eller mellan väsentliga rasegenskaper fastställda i avelsprogrammen skulle leda till effektivitetsförluster avseende genetiska framsteg för dessa mål eller egenskaper eller andra därmed förbundna egenskaper, eller om ett utbyte av djur mellan de båda populationerna skulle medföra en risk för att de väsentliga egenskaperna hos den ursprungliga populationen väljs eller avlas bort. Avslutningsvis bör en behörig myndighet, när det handlar om en utrotningshotad ras eller en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier, också kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram för samma ras om det ytterligare avelsprogrammet skulle hindra ett effektivt genomförande av det befintliga avelsprogrammet, särskilt på grund av bristande samordning eller bristande utbyte av genealogisk och avelsteknisk information som medför att de fördelar som en gemensam utvärdering av insamlade uppgifter om rasen skulle kunna ge uteblir. Om ett avelsprogram inte godkänns bör den behöriga myndigheten alltid ge de ansökande en motiverad förklaring och ge dem rätt att överklaga beslutet. |
| --- | --- |

(21)

Rätten till erkännande för en avelsorganisation eller avelsverksamhet som uppfyller de fastställda kriterierna bör vara en grundläggande princip i unionsrätten om djuravel och den inre marknaden. Skyddet av en befintlig erkänd avelsorganisations ekonomiska verksamhet bör inte vara ett giltigt skäl för den behöriga myndigheten att besluta att inte erkänna ytterligare en avelsorganisation för samma ras eller att överträda de principer som styr den inre marknaden. Detsamma gäller för godkännandet av ytterligare ett avelsprogram eller av en geografisk utvidgning av ett avelsprogram som genomförs med samma ras eller med avelsdjur av samma ras som kan värvas från populationen i en avelsorganisation som redan genomför ett avelsprogram med den rasen. Om en eller flera erkända avelsorganisationer redan genomför ett godkänt avelsprogram med en viss ras i en medlemsstat bör den behöriga myndigheten i den medlemsstaten dock i vissa specifika fall kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram för samma ras, även om det avelsprogrammet uppfyller samtliga krav för godkännande. Ett skäl till att inte godkänna kan vara att godkännandet av ytterligare ett avelsprogram för samma ras skulle äventyra bevarandet av denna ras eller den genetiska mångfalden inom denna ras i den medlemsstaten. Bevarandet av rasen skulle särskilt kunna äventyras av en fragmentering av populationen som skulle kunna leda till högre inavel, ökad förekomst av observerade genetiska defekter, mindre urvalsmöjligheter och minskad tillgång för uppfödare till renrasiga avelsdjur och avelsmaterial från dem. Ett annat skäl till att inte godkänna kan vara om de fastställda särdragen för rasen eller huvudmålen för avelsprogrammen är inkonsekventa. Oberoende av syftet med avelsprogrammet, nämligen bevarande av rasen eller förbättring av rasen, bör den behöriga myndigheten kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram med avseende på samma ras om skillnader mellan de två avelsprogrammens huvudmål eller mellan väsentliga rasegenskaper fastställda i avelsprogrammen skulle leda till effektivitetsförluster avseende genetiska framsteg för dessa mål eller egenskaper eller andra därmed förbundna egenskaper, eller om ett utbyte av djur mellan de båda populationerna skulle medföra en risk för att de väsentliga egenskaperna hos den ursprungliga populationen väljs eller avlas bort. Avslutningsvis bör en behörig myndighet, när det handlar om en utrotningshotad ras eller en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier, också kunna besluta att inte godkänna ytterligare ett avelsprogram för samma ras om det ytterligare avelsprogrammet skulle hindra ett effektivt genomförande av det befintliga avelsprogrammet, särskilt på grund av bristande samordning eller bristande utbyte av genealogisk och avelsteknisk information som medför att de fördelar som en gemensam utvärdering av insamlade uppgifter om rasen skulle kunna ge uteblir. Om ett avelsprogram inte godkänns bör den behöriga myndigheten alltid ge de ansökande en motiverad förklaring och ge dem rätt att överklaga beslutet.

| (22) | Uppfödare bör ha rätt att utforma och genomföra ett avelsprogram för eget bruk, utan att avelsprogrammet måste godkännas av de behöriga myndigheterna. Medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter bör emellertid fortfarande ha möjlighet att reglera dessa verksamheter, särskilt så snart ett sådant avelsprogram leder till affärstransaktioner med avelsdjur eller avelsmaterial från dem, eller när det äventyrar ett redan befintligt godkänt avelsprogram för samma ras. |
| --- | --- |

(22)

Uppfödare bör ha rätt att utforma och genomföra ett avelsprogram för eget bruk, utan att avelsprogrammet måste godkännas av de behöriga myndigheterna. Medlemsstaterna och deras behöriga myndigheter bör emellertid fortfarande ha möjlighet att reglera dessa verksamheter, särskilt så snart ett sådant avelsprogram leder till affärstransaktioner med avelsdjur eller avelsmaterial från dem, eller när det äventyrar ett redan befintligt godkänt avelsprogram för samma ras.

| (23) | Om avelsprogrammet syftar till att bevara en ras skulle kraven för avelsprogrammet kunna kompletteras med åtgärder för ex situ- och in situ-bevarande eller andra verktyg för att kontrollera tillståndet för rasen, vilket skulle säkerställa ett långsiktigt, hållbart bevarande av rasen. Det bör vara möjligt att fastställa dessa åtgärder i avelsprogrammet. |
| --- | --- |

(23)

Om avelsprogrammet syftar till att bevara en ras skulle kraven för avelsprogrammet kunna kompletteras med åtgärder för ex situ- och in situ-bevarande eller andra verktyg för att kontrollera tillståndet för rasen, vilket skulle säkerställa ett långsiktigt, hållbart bevarande av rasen. Det bör vara möjligt att fastställa dessa åtgärder i avelsprogrammet.

| (24) | Organisationer eller föreningar för uppfödare, avelsorganisationer, inklusive organisationer som är privata företag, rasföreningar och offentliga organ bör erkännas som avelsorganisationer endast om de har uppfödare som deltar i sina avelsprogram och när de ser till att uppfödarna har möjlighet att välja fritt vad gäller urval och avel av deras renrasiga avelsdjur, har rätt att få avkommor från dessa djur införda i deras stamböcker och har möjlighet att vara ägare till djuren. |
| --- | --- |

(24)

Organisationer eller föreningar för uppfödare, avelsorganisationer, inklusive organisationer som är privata företag, rasföreningar och offentliga organ bör erkännas som avelsorganisationer endast om de har uppfödare som deltar i sina avelsprogram och när de ser till att uppfödarna har möjlighet att välja fritt vad gäller urval och avel av deras renrasiga avelsdjur, har rätt att få avkommor från dessa djur införda i deras stamböcker och har möjlighet att vara ägare till djuren.

| (25) | Innan ändringar genomförs i det godkända avelsprogrammet bör en avelsorganisation eller en avelsverksamhet anmäla dessa ändringar till den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten. I syfte att undvika onödiga administrativa bördor för den behöriga myndigheten och avelsorganisationen eller avelsverksamheten bör avelsorganisationen eller avelsverksamheten till den behöriga myndigheten endast anmäla de ändringar som sannolikt kommer att påverka avelsprogrammet på ett väsentligt sätt. Det gäller i första hand utvidgningar av det geografiska området, ändringar av syftet eller av urvals- och avelsmålen för avelsprogrammet, ändringar i beskrivningen av rasens särdrag eller i delegeringen av uppgifter till tredje part, viktiga ändringar i systemet för registrering av härstamning eller i de metoder som används för individprövning och avelsvärdering samt alla andra ändringar som den behöriga myndigheten anser vara en väsentlig ändring av avelsprogrammet. Förutom den obligatoriska anmälningen av väsentliga ändringar till den behöriga myndigheten bör avelsorganisationen eller avelsverksamheten på begäran tillhandahålla en aktuell version av avelsprogrammet till den behöriga myndigheten. |
| --- | --- |

(25)

Innan ändringar genomförs i det godkända avelsprogrammet bör en avelsorganisation eller en avelsverksamhet anmäla dessa ändringar till den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten. I syfte att undvika onödiga administrativa bördor för den behöriga myndigheten och avelsorganisationen eller avelsverksamheten bör avelsorganisationen eller avelsverksamheten till den behöriga myndigheten endast anmäla de ändringar som sannolikt kommer att påverka avelsprogrammet på ett väsentligt sätt. Det gäller i första hand utvidgningar av det geografiska området, ändringar av syftet eller av urvals- och avelsmålen för avelsprogrammet, ändringar i beskrivningen av rasens särdrag eller i delegeringen av uppgifter till tredje part, viktiga ändringar i systemet för registrering av härstamning eller i de metoder som används för individprövning och avelsvärdering samt alla andra ändringar som den behöriga myndigheten anser vara en väsentlig ändring av avelsprogrammet. Förutom den obligatoriska anmälningen av väsentliga ändringar till den behöriga myndigheten bör avelsorganisationen eller avelsverksamheten på begäran tillhandahålla en aktuell version av avelsprogrammet till den behöriga myndigheten.

| (26) | När det finns ett erkänt behov av att bevara en ras eller att främja utvecklingen av en ras inom ett visst område, eller när det rör sig om en utrotningshotad ras, bör den behöriga myndigheten själv tillfälligt kunna utföra ett avelsprogram för den rasen, förutsatt att det inte redan finns ett effektivt fungerande avelsprogram för rasen i fråga. En behörig myndighet som genomför ett sådant avelsprogram bör emellertid inte längre ha denna möjlighet om det är möjligt att överlämna avelsprogrammet till en aktör som uppfyller kraven för ett korrekt genomförande av avelsprogrammet. |
| --- | --- |

(26)

När det finns ett erkänt behov av att bevara en ras eller att främja utvecklingen av en ras inom ett visst område, eller när det rör sig om en utrotningshotad ras, bör den behöriga myndigheten själv tillfälligt kunna utföra ett avelsprogram för den rasen, förutsatt att det inte redan finns ett effektivt fungerande avelsprogram för rasen i fråga. En behörig myndighet som genomför ett sådant avelsprogram bör emellertid inte längre ha denna möjlighet om det är möjligt att överlämna avelsprogrammet till en aktör som uppfyller kraven för ett korrekt genomförande av avelsprogrammet.

| (27) | Bevarandet av utrotningshotade raser kräver att även avelsorganisationer med ett begränsat antal avelsdjur i sina avelsprogram inrättas och erkänns, och därför bör i allmänhet inte storleken på populationen anses vara ett avgörande villkor för erkännande av avelsorganisationer som arbetar med utrotningshotade raser och för godkännande av deras avelsprogram, särskilt eftersom erkännandet sker på nationell nivå. |
| --- | --- |

(27)

Bevarandet av utrotningshotade raser kräver att även avelsorganisationer med ett begränsat antal avelsdjur i sina avelsprogram inrättas och erkänns, och därför bör i allmänhet inte storleken på populationen anses vara ett avgörande villkor för erkännande av avelsorganisationer som arbetar med utrotningshotade raser och för godkännande av deras avelsprogram, särskilt eftersom erkännandet sker på nationell nivå.

| (28) | Särskilda bestämmelser, framför allt om uppgraderingar från bilagan till huvudavsnittet och om undantag för individprövning och avelsvärdering, bör fastställas i denna förordning för att beakta utrotningshotade rasers särskilda status. |
| --- | --- |

(28)

Särskilda bestämmelser, framför allt om uppgraderingar från bilagan till huvudavsnittet och om undantag för individprövning och avelsvärdering, bör fastställas i denna förordning för att beakta utrotningshotade rasers särskilda status.

| (29) | Unionen är fördragsslutande part i konventionen om biologisk mångfald, som godkändes genom rådets beslut 93/626/EEG (13), vars mål framför allt är bevarandet av biologisk mångfald, ett hållbart utnyttjande av dess beståndsdelar samt rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid användningen av genetiska resurser. I konventionen fastställs att de fördragsslutande parterna har suverän rätt till sina biologiska resurser och att de är ansvariga för bevarandet av sin biologiska mångfald och det hållbara utnyttjandet av sina biologiska resurser. Unionen är också part i Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser och rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid användningen av dem, vilket är fogat till konventionen om biologisk mångfald, som godkändes genom rådets beslut 2014/283/EU (14). Denna förordning bör därför i tillämpliga fall beakta konventionen om biologisk mångfald samt Nagoyaprotokollet, och bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 511/2014 (15). |
| --- | --- |

(29)

Unionen är fördragsslutande part i konventionen om biologisk mångfald, som godkändes genom rådets beslut 93/626/EEG (13), vars mål framför allt är bevarandet av biologisk mångfald, ett hållbart utnyttjande av dess beståndsdelar samt rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid användningen av genetiska resurser. I konventionen fastställs att de fördragsslutande parterna har suverän rätt till sina biologiska resurser och att de är ansvariga för bevarandet av sin biologiska mångfald och det hållbara utnyttjandet av sina biologiska resurser. Unionen är också part i Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser och rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid användningen av dem, vilket är fogat till konventionen om biologisk mångfald, som godkändes genom rådets beslut 2014/283/EU (14). Denna förordning bör därför i tillämpliga fall beakta konventionen om biologisk mångfald samt Nagoyaprotokollet, och bör tillämpas utan att det påverkar tillämpningen av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 511/2014 (15).

| (30) | Avelsorganisationer och avelsverksamheter som erkänts i en medlemsstat bör ha möjlighet att genomföra sina godkända avelsprogram i en eller flera andra medlemsstater för att säkerställa bästa möjliga användning inom unionen av avelsdjur med högt avelsvärde. I detta syfte bör ett förenklat anmälningsförfarande införas för att se till att den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten är medveten om avsikten att bedriva av gränsöverskridande verksamhet. Säsongsbetingade förflyttningar av avelsdjur inom en medlemsstats gränser eller mellan flera medlemsstater bör dock inte medföra en obligatorisk utvidgning av det geografiska området. |
| --- | --- |

(30)

Avelsorganisationer och avelsverksamheter som erkänts i en medlemsstat bör ha möjlighet att genomföra sina godkända avelsprogram i en eller flera andra medlemsstater för att säkerställa bästa möjliga användning inom unionen av avelsdjur med högt avelsvärde. I detta syfte bör ett förenklat anmälningsförfarande införas för att se till att den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten är medveten om avsikten att bedriva av gränsöverskridande verksamhet. Säsongsbetingade förflyttningar av avelsdjur inom en medlemsstats gränser eller mellan flera medlemsstater bör dock inte medföra en obligatorisk utvidgning av det geografiska området.

| (31) | Gränsöverskridande samarbete mellan avelsorganisationer och avelsverksamheter som vill ingå ett sådant samarbete bör underlättas, samtidigt som man bör säkerställa näringsfriheten och avskaffandet av hinder för den fria rörligheten för avelsdjur och avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

(31)

Gränsöverskridande samarbete mellan avelsorganisationer och avelsverksamheter som vill ingå ett sådant samarbete bör underlättas, samtidigt som man bör säkerställa näringsfriheten och avskaffandet av hinder för den fria rörligheten för avelsdjur och avelsmaterial från dem.

| (32) | Eftersom en behörig myndighet kan behöva godkänna flera avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet som den har erkänt, och eftersom den kan behöva godkänna utvidgningar av områden för avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet som har erkänts i en annan medlemsstat, bör erkännandet av avelsorganisationen eller avelsverksamheten ske separat från godkännandet av dess avelsprogram. Vid behandlingen av en ansökan om erkännande för en avelsorganisation eller avelsverksamhet bör emellertid den behöriga myndigheten också få en ansökan om godkännande av minst ett avelsprogram. |
| --- | --- |

(32)

Eftersom en behörig myndighet kan behöva godkänna flera avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet som den har erkänt, och eftersom den kan behöva godkänna utvidgningar av områden för avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet som har erkänts i en annan medlemsstat, bör erkännandet av avelsorganisationen eller avelsverksamheten ske separat från godkännandet av dess avelsprogram. Vid behandlingen av en ansökan om erkännande för en avelsorganisation eller avelsverksamhet bör emellertid den behöriga myndigheten också få en ansökan om godkännande av minst ett avelsprogram.

| (33) | Mot bakgrund av de olika klagomål som kommissionen har tvingats behandla under tidigare år bör det i denna förordning fastställas tydliga bestämmelser om förhållandet mellan avelsorganisationer som upprättar en dotterstambok för en viss ras av renrasiga avelsdjur av hästdjur och den avelsorganisation som gör anspråk på att ha upprättat den ursprungliga stamboken för den rasen. |
| --- | --- |

(33)

Mot bakgrund av de olika klagomål som kommissionen har tvingats behandla under tidigare år bör det i denna förordning fastställas tydliga bestämmelser om förhållandet mellan avelsorganisationer som upprättar en dotterstambok för en viss ras av renrasiga avelsdjur av hästdjur och den avelsorganisation som gör anspråk på att ha upprättat den ursprungliga stamboken för den rasen.

| (34) | Förhållandet mellan uppfödare och avelsorganisationer måste klargöras, särskilt för att säkerställa deras rätt att delta i avelsprogrammet inom det geografiska territorium som det har godkänts för och, om medlemskap är en möjlighet, för att säkerställa uppfödarnas rätt till medlemskap. Avelsorganisationer bör ha regler för att lösa tvister med uppfödare som deltar i deras avelsprogram och för att säkerställa att dessa uppfödare behandlas lika. De bör också fastställa sina egna rättigheter och skyldigheter samt rättigheterna och skyldigheterna för de uppfödare som deltar i deras avelsprogram. |
| --- | --- |

(34)

Förhållandet mellan uppfödare och avelsorganisationer måste klargöras, särskilt för att säkerställa deras rätt att delta i avelsprogrammet inom det geografiska territorium som det har godkänts för och, om medlemskap är en möjlighet, för att säkerställa uppfödarnas rätt till medlemskap. Avelsorganisationer bör ha regler för att lösa tvister med uppfödare som deltar i deras avelsprogram och för att säkerställa att dessa uppfödare behandlas lika. De bör också fastställa sina egna rättigheter och skyldigheter samt rättigheterna och skyldigheterna för de uppfödare som deltar i deras avelsprogram.

| (35) | Uppfödare vars avelsdjur flyttas säsongsmässigt inom en medlemsstats gränser eller inom ett område som överskrider nationella gränser bör ha rätt att fortsätta delta i avelsprogrammet så länge huvuddelen av deras anläggning är belägen inom avelsprogrammets geografiska område. |
| --- | --- |

(35)

Uppfödare vars avelsdjur flyttas säsongsmässigt inom en medlemsstats gränser eller inom ett område som överskrider nationella gränser bör ha rätt att fortsätta delta i avelsprogrammet så länge huvuddelen av deras anläggning är belägen inom avelsprogrammets geografiska område.

| (36) | Den särskilda situationen i sektorn för hybridavelssvin bör beaktas i denna förordning. De flesta privata företag inom sektorn för hybridavelssvin har slutna produktionssystem och arbetar med sin egen avelsdjursbesättning. Det bör därför föreskrivas ett antal undantag för dessa företag, särskilt när det gäller uppfödares deltagande i avelsprogram och rätten att föra in hybridavelssvin i register. |
| --- | --- |

(36)

Den särskilda situationen i sektorn för hybridavelssvin bör beaktas i denna förordning. De flesta privata företag inom sektorn för hybridavelssvin har slutna produktionssystem och arbetar med sin egen avelsdjursbesättning. Det bör därför föreskrivas ett antal undantag för dessa företag, särskilt när det gäller uppfödares deltagande i avelsprogram och rätten att föra in hybridavelssvin i register.

| (37) | Definitionen av hybridavelssvin omfattar djur från alla nivåer i den avels- och urvalspyramid som används för att optimera korsning genom att kombinera de specifika egenskaperna hos olika genotyper och utnyttja heterosiseffekter. Beroende på nivån på avels- och urvalspyramiden omfattar hybridavelssvin raser, linjer eller korsningar. Detta innebär att inte alla djur nödvändigtvis är hybrider i ordets traditionella bemärkelse. |
| --- | --- |

(37)

Definitionen av hybridavelssvin omfattar djur från alla nivåer i den avels- och urvalspyramid som används för att optimera korsning genom att kombinera de specifika egenskaperna hos olika genotyper och utnyttja heterosiseffekter. Beroende på nivån på avels- och urvalspyramiden omfattar hybridavelssvin raser, linjer eller korsningar. Detta innebär att inte alla djur nödvändigtvis är hybrider i ordets traditionella bemärkelse.

| (38) | De erfarenheter som gjorts, särskilt vid tillämpningen av direktiv 90/427/EEG och i mindre utsträckning direktiven 89/361/EEG och 2009/157/EG, visar att det krävs mer ingående bestämmelser för att effektivt lösa tvister mellan uppfödare och rasföreningar med utgångspunkt i klart fastställda förfaranderegler och tydliga beskrivningar av uppfödares rättigheter och skyldigheter. Detta kan bäst uppnås om tvisterna löses inom rättssystemet i den medlemsstat där de uppstått. |
| --- | --- |

(38)

De erfarenheter som gjorts, särskilt vid tillämpningen av direktiv 90/427/EEG och i mindre utsträckning direktiven 89/361/EEG och 2009/157/EG, visar att det krävs mer ingående bestämmelser för att effektivt lösa tvister mellan uppfödare och rasföreningar med utgångspunkt i klart fastställda förfaranderegler och tydliga beskrivningar av uppfödares rättigheter och skyldigheter. Detta kan bäst uppnås om tvisterna löses inom rättssystemet i den medlemsstat där de uppstått.

| (39) | Avelsorganisationer som upprättar och för stamböcker för renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur, samt andra avelsverksamheter än privata företag som bedriver verksamhet i slutna produktionssystem, som upprättar och för register för hybridavelssvin bör föra in avelsdjur i sina stamböcker eller registrera dem i sina register utan diskriminering på grund av djurens eller deras ägares ursprungsmedlemsstat och, om detta föreskrivs i avelsprogrammet, klassificera dessa djur utifrån deras förtjänster. |
| --- | --- |

(39)

Avelsorganisationer som upprättar och för stamböcker för renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur, samt andra avelsverksamheter än privata företag som bedriver verksamhet i slutna produktionssystem, som upprättar och för register för hybridavelssvin bör föra in avelsdjur i sina stamböcker eller registrera dem i sina register utan diskriminering på grund av djurens eller deras ägares ursprungsmedlemsstat och, om detta föreskrivs i avelsprogrammet, klassificera dessa djur utifrån deras förtjänster.

| (40) | Avelsorganisationer bör också ha rätt att upprätta bilagor för att registrera djur som inte uppfyller kriterierna för föräldrahärstamning men som av avelsorganisationerna anses ha de särskilda rasegenskaper som har fastställts i avelsprogrammet för den berörda rasen, i syfte att därefter avla dessa djur med renrasiga avelsdjur som tillhör den ras som omfattas av avelsprogrammet så att deras avkomma kan uppgraderas till huvudavsnittet i stamboken. De särskilda bestämmelserna för uppgradering av dessa djurs avkomma till huvudavsnittet i en stambok bör fastställas på unionsnivå. |
| --- | --- |

(40)

Avelsorganisationer bör också ha rätt att upprätta bilagor för att registrera djur som inte uppfyller kriterierna för föräldrahärstamning men som av avelsorganisationerna anses ha de särskilda rasegenskaper som har fastställts i avelsprogrammet för den berörda rasen, i syfte att därefter avla dessa djur med renrasiga avelsdjur som tillhör den ras som omfattas av avelsprogrammet så att deras avkomma kan uppgraderas till huvudavsnittet i stamboken. De särskilda bestämmelserna för uppgradering av dessa djurs avkomma till huvudavsnittet i en stambok bör fastställas på unionsnivå.

| (41) | Uppgraderingen av avkommor till huvudavsnittet i stamböcker bör endast tillåtas via moderslinjen, utom när det gäller hästdjur. För utrotningshotade raser av nötkreatur, svin, får eller get och för lantraser av får där det inte finns tillräckligt många renrasiga avelsdjur av hankön bör medlemsstaterna ha möjlighet att godkänna att avelsorganisationerna tillämpar mindre strikta regler för uppgradering av avkommor från de djur som är registrerade i bilagorna till huvudavsnittet i stamboken i syfte att undvika att dessa rasers genetiska mångfald försämras ytterligare. På samma sätt bör särskilda bestämmelser fastställas för återskapande av raser som har försvunnit eller som löper allvarlig risk för att försvinna eller som har försvunnit. De medlemsstater som utnyttjar sådana undantag bör noggrant utvärdera riskstatusen för dessa populationer och säkerställa en säker förvaltning av de genetiska resurserna. |
| --- | --- |

(41)

Uppgraderingen av avkommor till huvudavsnittet i stamböcker bör endast tillåtas via moderslinjen, utom när det gäller hästdjur. För utrotningshotade raser av nötkreatur, svin, får eller get och för lantraser av får där det inte finns tillräckligt många renrasiga avelsdjur av hankön bör medlemsstaterna ha möjlighet att godkänna att avelsorganisationerna tillämpar mindre strikta regler för uppgradering av avkommor från de djur som är registrerade i bilagorna till huvudavsnittet i stamboken i syfte att undvika att dessa rasers genetiska mångfald försämras ytterligare. På samma sätt bör särskilda bestämmelser fastställas för återskapande av raser som har försvunnit eller som löper allvarlig risk för att försvinna eller som har försvunnit. De medlemsstater som utnyttjar sådana undantag bör noggrant utvärdera riskstatusen för dessa populationer och säkerställa en säker förvaltning av de genetiska resurserna.

| (42) | Om det finns ett behov av att skapa en ny ras genom att förena egenskaper från renrasiga avelsdjur av olika raser eller genom att samla djur som fysiskt liknar varandra i tillräckligt hög grad och som redan reproducerar med tillräcklig genetisk stabilitet för att anses ha utvecklats till en ny ras, bör avelsorganisationer ges möjlighet att upprätta stamböcker och genomföra avelsprogram för dessa nya raser. |
| --- | --- |

(42)

Om det finns ett behov av att skapa en ny ras genom att förena egenskaper från renrasiga avelsdjur av olika raser eller genom att samla djur som fysiskt liknar varandra i tillräckligt hög grad och som redan reproducerar med tillräcklig genetisk stabilitet för att anses ha utvecklats till en ny ras, bör avelsorganisationer ges möjlighet att upprätta stamböcker och genomföra avelsprogram för dessa nya raser.

| (43) | Inget i denna förordning bör hindra att djur som registreras i bilagan till en stambok för en särskild ras omfattas av åtagandena som hör till åtgärden för miljö- och klimatvänligt jordbruk som avses i artikel 28 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (16), och därmed är berättigade till stöd från de nationella eller regionala myndigheterna inom ramen för deras landsbygdsutvecklingsprogram. |
| --- | --- |

(43)

Inget i denna förordning bör hindra att djur som registreras i bilagan till en stambok för en särskild ras omfattas av åtagandena som hör till åtgärden för miljö- och klimatvänligt jordbruk som avses i artikel 28 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 (16), och därmed är berättigade till stöd från de nationella eller regionala myndigheterna inom ramen för deras landsbygdsutvecklingsprogram.

| (44) | För renrasiga avelsdjur av hästdjur bör avelsorganisationer kunna fastställa bestämmelser i sina avelsprogram som förbjuder eller begränsar användningen av vissa reproduktionstekniker och vissa renrasiga avelsdjur, inklusive användningen av avelsmaterial från dem. Avelsorganisationerna bör till exempel kunna begära att avkomman är ett resultat av naturlig betäckning. Avelsorganisationer som utnyttjar förbudet eller begränsningen bör fastställa dessa bestämmelser i sitt avelsprogram i överensstämmelse med de bestämmelser som är fastställda av den avelsorganisation som för den ursprungliga stamboken. |
| --- | --- |

(44)

För renrasiga avelsdjur av hästdjur bör avelsorganisationer kunna fastställa bestämmelser i sina avelsprogram som förbjuder eller begränsar användningen av vissa reproduktionstekniker och vissa renrasiga avelsdjur, inklusive användningen av avelsmaterial från dem. Avelsorganisationerna bör till exempel kunna begära att avkomman är ett resultat av naturlig betäckning. Avelsorganisationer som utnyttjar förbudet eller begränsningen bör fastställa dessa bestämmelser i sitt avelsprogram i överensstämmelse med de bestämmelser som är fastställda av den avelsorganisation som för den ursprungliga stamboken.

| (45) | Renrasiga avelsdjur som förs in i stamböcker bör identifieras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 (17). |
| --- | --- |

(45)

Renrasiga avelsdjur som förs in i stamböcker bör identifieras i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 (17).

| (46) | När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur föreskriver förordning (EU) 2016/429 att de myndigheter som är behöriga på djurhälsoområdet ska utfärda en identitetshandling för hästdjur som gäller under hästdjurets hela livstid, vilken identitetshandlingar ska anges närmare av kommissionen genom delegerade akter. För att härstamningsbeviset ska överensstämma med denna identitetshandling i så hög grad som möjligt vad gäller innehåll och administrativt förfarande, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-förordningen) delegeras till kommissionen med avseende på formatet för och innehållet i en identitetshandling för hästdjur som gäller under djurets hela livstid. |
| --- | --- |

(46)

När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur föreskriver förordning (EU) 2016/429 att de myndigheter som är behöriga på djurhälsoområdet ska utfärda en identitetshandling för hästdjur som gäller under hästdjurets hela livstid, vilken identitetshandlingar ska anges närmare av kommissionen genom delegerade akter. För att härstamningsbeviset ska överensstämma med denna identitetshandling i så hög grad som möjligt vad gäller innehåll och administrativt förfarande, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-förordningen) delegeras till kommissionen med avseende på formatet för och innehållet i en identitetshandling för hästdjur som gäller under djurets hela livstid.

| (47) | Rätten för renrasiga avelsdjur av hästdjur att delta i internationella tävlingar regleras av internationella privata avtal. Med tanke på hästsektorns internationella dimension bör kommissionen, när den förbereder och utarbetar relevanta delegerade akter och genomförandeakter, beakta dessa avtal för att bibehålla rätten för dessa renrasiga hästdjur att tävla på internationell nivå. |
| --- | --- |

(47)

Rätten för renrasiga avelsdjur av hästdjur att delta i internationella tävlingar regleras av internationella privata avtal. Med tanke på hästsektorns internationella dimension bör kommissionen, när den förbereder och utarbetar relevanta delegerade akter och genomförandeakter, beakta dessa avtal för att bibehålla rätten för dessa renrasiga hästdjur att tävla på internationell nivå.

| (48) | Godkännande av avelsdjur för avelsändamål, och i synnerhet för naturlig betäckning eller assisterad befruktning, bör regleras på unionsnivå för att förebygga hinder för handel, i synnerhet om sådana avelsdjur har genomgått individprövning eller avelsvärdering som genomförts i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, särskilt i bilaga III. |
| --- | --- |

(48)

Godkännande av avelsdjur för avelsändamål, och i synnerhet för naturlig betäckning eller assisterad befruktning, bör regleras på unionsnivå för att förebygga hinder för handel, i synnerhet om sådana avelsdjur har genomgått individprövning eller avelsvärdering som genomförts i enlighet med bestämmelserna i denna förordning, särskilt i bilaga III.

| (49) | Det är underförstått att medlemsstaterna eller deras behöriga myndigheter inte bör använda denna förordning för att förbjuda, begränsa eller hindra användningen av renrasiga avelsdjur eller avelsmaterial från dem för produktion av djur som inte är avsedda att föras in som avelsdjur i en stambok eller ett register. |
| --- | --- |

(49)

Det är underförstått att medlemsstaterna eller deras behöriga myndigheter inte bör använda denna förordning för att förbjuda, begränsa eller hindra användningen av renrasiga avelsdjur eller avelsmaterial från dem för produktion av djur som inte är avsedda att föras in som avelsdjur i en stambok eller ett register.

| (50) | Det har på unionsnivå fastställts bestämmelser om individprövning och avelsvärdering för avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get som prövas för ett visst antal egenskaper, men när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur har det stora antalet krav för olika raser, användningsområden och urval hittills förhindrat en harmonisering av dessa bestämmelser. I stället finns det för närvarande rasspecifika bestämmelser för individprövning och avelsvärdering i stamboken för den ursprungliga rasen. |
| --- | --- |

(50)

Det har på unionsnivå fastställts bestämmelser om individprövning och avelsvärdering för avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get som prövas för ett visst antal egenskaper, men när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur har det stora antalet krav för olika raser, användningsområden och urval hittills förhindrat en harmonisering av dessa bestämmelser. I stället finns det för närvarande rasspecifika bestämmelser för individprövning och avelsvärdering i stamboken för den ursprungliga rasen.

| (51) | I syfte att beakta den tekniska utvecklingen, de vetenskapliga framstegen eller behovet att bevara värdefulla genetiska resurser, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen för att ändra bilaga III till denna förordning. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen även tilldelas genomförandebefogenheter för att den ska kunna fastställa enhetliga och mer detaljerade bestämmelser för individprövning och för avelsvärderingen av renrasiga avelsdjur av nötkreatur, får och get. |
| --- | --- |

(51)

I syfte att beakta den tekniska utvecklingen, de vetenskapliga framstegen eller behovet att bevara värdefulla genetiska resurser, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen för att ändra bilaga III till denna förordning. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen även tilldelas genomförandebefogenheter för att den ska kunna fastställa enhetliga och mer detaljerade bestämmelser för individprövning och för avelsvärderingen av renrasiga avelsdjur av nötkreatur, får och get.

| (52) | Individprövning eller avelsvärdering bör kunna genomföras av en tredje part som har utsetts av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller ett offentligt organ inklusive en myndighet som utför denna uppgift som en självständig uppgift. Den tredje parten skulle kunna godkännas och utvärderas av den behöriga myndigheten i samband med godkännandet av avelsprogrammet. En avelsorganisation eller avelsverksamhet som utkontrakterar individprövningar eller avelsvärderingar bör, om inget annat har bestämts av den berörda medlemsstaten eller dess behöriga myndigheter, fortfarande vara ansvarig för att säkerställa att kraven för dessa verksamheter är uppfyllda och bör ange den utsedda tredje parten i sitt avelsprogram. |
| --- | --- |

(52)

Individprövning eller avelsvärdering bör kunna genomföras av en tredje part som har utsetts av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller ett offentligt organ inklusive en myndighet som utför denna uppgift som en självständig uppgift. Den tredje parten skulle kunna godkännas och utvärderas av den behöriga myndigheten i samband med godkännandet av avelsprogrammet. En avelsorganisation eller avelsverksamhet som utkontrakterar individprövningar eller avelsvärderingar bör, om inget annat har bestämts av den berörda medlemsstaten eller dess behöriga myndigheter, fortfarande vara ansvarig för att säkerställa att kraven för dessa verksamheter är uppfyllda och bör ange den utsedda tredje parten i sitt avelsprogram.

| (53) | Beroende bland annat på vilken art eller ras det rör sig om, kan det finnas ett behov av att harmonisera eller förbättra metoderna för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som används av rasföreningar eller av de tredje parter som har utsetts av dem. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att den ska kunna utse referenscentrum i Europeiska unionen. I syfte att vid behov ändra dessa referenscentrums uppgifter, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Dessa EU-referenscentrum bör ha rätt till finansiellt stöd i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 (18). När det gäller renrasiga avelsdjur av nötkreatur utförs dessa uppgifter av Interbull Centre, en permanent underkommitté till Internationella kommittén för djurregistrering (ICAR), som är det referenscentrum i Europeiska unionen som har utsetts genom rådets beslut 96/463/EG (19). |
| --- | --- |

(53)

Beroende bland annat på vilken art eller ras det rör sig om, kan det finnas ett behov av att harmonisera eller förbättra metoderna för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som används av rasföreningar eller av de tredje parter som har utsetts av dem. För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att den ska kunna utse referenscentrum i Europeiska unionen. I syfte att vid behov ändra dessa referenscentrums uppgifter, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. Dessa EU-referenscentrum bör ha rätt till finansiellt stöd i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 (18). När det gäller renrasiga avelsdjur av nötkreatur utförs dessa uppgifter av Interbull Centre, en permanent underkommitté till Internationella kommittén för djurregistrering (ICAR), som är det referenscentrum i Europeiska unionen som har utsetts genom rådets beslut 96/463/EG (19).

| (54) | I syfte att stödja avelsorganisationer som arbetar med utrotningshotade raser, i de fall då det finns ett erkänt behov, bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenheter för att utse referenscentrum i Europeiska unionen som har till särskild uppgift att främja införandet och harmoniseringen av metoder som används av dessa avelsorganisationer. I syfte att vid behov ändra dessa referenscentrums uppgifter, bör dessutom befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. När kommissionen utser dessa centrum och beskriver deras uppgifter bör den noggrant beakta verksamheten vid Europeiska regionala kontaktpunkten för nationella samordnare för förvaltning av genetiska resurser för husdjur (ERFP), som har inrättats inom ramen för den globala handlingsplan för djurs genetiska resurser i Europa som FN:s livsmedels och jordbruksorganisation (FAO) har fastställt. De metoder som införs av dessa centrum bör inte vara bindande. |
| --- | --- |

(54)

I syfte att stödja avelsorganisationer som arbetar med utrotningshotade raser, i de fall då det finns ett erkänt behov, bör kommissionen dessutom tilldelas genomförandebefogenheter för att utse referenscentrum i Europeiska unionen som har till särskild uppgift att främja införandet och harmoniseringen av metoder som används av dessa avelsorganisationer. I syfte att vid behov ändra dessa referenscentrums uppgifter, bör dessutom befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen. När kommissionen utser dessa centrum och beskriver deras uppgifter bör den noggrant beakta verksamheten vid Europeiska regionala kontaktpunkten för nationella samordnare för förvaltning av genetiska resurser för husdjur (ERFP), som har inrättats inom ramen för den globala handlingsplan för djurs genetiska resurser i Europa som FN:s livsmedels och jordbruksorganisation (FAO) har fastställt. De metoder som införs av dessa centrum bör inte vara bindande.

| (55) | Uppfödare som deltar i ett avelsprogram bör ha rätt att få härstamningsbevis för sina avelsdjur som omfattas av avelsprogrammet och för avelsmaterialet från dessa djur. Härstamningsbevis bör åtfölja avelsdjur eller avelsmaterial från dem om de handlas med eller förs in till unionen i syfte att föra in dessa djur eller avkomman från avelsmaterial från dem i andra stamböcker eller register. Härstamningsbevis bör ge uppfödaren information om det förvärvade djurets avelsvärde och härstamning. Sådana intyg bör till exempel vid behov utfärdas för att åtfölja avelsdjur i utställningssyfte eller när de placeras i teststationer eller i centrum för artificiell insemination. |
| --- | --- |

(55)

Uppfödare som deltar i ett avelsprogram bör ha rätt att få härstamningsbevis för sina avelsdjur som omfattas av avelsprogrammet och för avelsmaterialet från dessa djur. Härstamningsbevis bör åtfölja avelsdjur eller avelsmaterial från dem om de handlas med eller förs in till unionen i syfte att föra in dessa djur eller avkomman från avelsmaterial från dem i andra stamböcker eller register. Härstamningsbevis bör ge uppfödaren information om det förvärvade djurets avelsvärde och härstamning. Sådana intyg bör till exempel vid behov utfärdas för att åtfölja avelsdjur i utställningssyfte eller när de placeras i teststationer eller i centrum för artificiell insemination.

| (56) | Det bör vara underförstått att denna förordning inte förbjuder att medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna kräver att sädesvätska från renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur som är avsedd för artificiell insemination i syfte att producera djur som inte är avsedda att bli renrasiga avelsdjur, vid handel åtföljs av information om djurets kvalitet och härstamning. I allmänhet skulle unionens djuravelssektors konkurrenskraft kunna stärkas genom att man gör avelsmaterial från avelsdjur, och särskilt deras sädesvätska, och tillhörande information på härstamningsbevisen tillgängliga även för aktörer som reproducerar djur utan avsikt att få deras avkomma införd i en stambok. |
| --- | --- |

(56)

Det bör vara underförstått att denna förordning inte förbjuder att medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna kräver att sädesvätska från renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur som är avsedd för artificiell insemination i syfte att producera djur som inte är avsedda att bli renrasiga avelsdjur, vid handel åtföljs av information om djurets kvalitet och härstamning. I allmänhet skulle unionens djuravelssektors konkurrenskraft kunna stärkas genom att man gör avelsmaterial från avelsdjur, och särskilt deras sädesvätska, och tillhörande information på härstamningsbevisen tillgängliga även för aktörer som reproducerar djur utan avsikt att få deras avkomma införd i en stambok.

| (57) | Införsel till unionen och export till tredjeländer av avelsdjur och avelsmaterial från dem är viktigt för unionens jordbruk. Införseln till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem bör därför ske på villkor som nära överensstämmer med de bestämmelser som gäller för handeln i unionen. Avelsdjur och avelsmaterial från dem bör emellertid endast vara berättigade att föras in i huvudavsnittet i en stambok eller ett register i unionen om kontrollen i det exporterande tredjelandet kan garantera samma grad av säkerhet vad gäller uppgifter om härstamning och resultat av individprövning och avelsvärdering som i unionen, och om de avelsorgan som tillhandahåller dessa uppgifter och resultat finns med på en förteckning som förs av kommissionen. Dessutom bör avelsorgan i tredjeländer på motsvarande sätt godta avelsdjur och avelsmaterial från dem från de rasföreningar eller avelsverksamheter som erkänts i unionen. |
| --- | --- |

(57)

Införsel till unionen och export till tredjeländer av avelsdjur och avelsmaterial från dem är viktigt för unionens jordbruk. Införseln till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem bör därför ske på villkor som nära överensstämmer med de bestämmelser som gäller för handeln i unionen. Avelsdjur och avelsmaterial från dem bör emellertid endast vara berättigade att föras in i huvudavsnittet i en stambok eller ett register i unionen om kontrollen i det exporterande tredjelandet kan garantera samma grad av säkerhet vad gäller uppgifter om härstamning och resultat av individprövning och avelsvärdering som i unionen, och om de avelsorgan som tillhandahåller dessa uppgifter och resultat finns med på en förteckning som förs av kommissionen. Dessutom bör avelsorgan i tredjeländer på motsvarande sätt godta avelsdjur och avelsmaterial från dem från de rasföreningar eller avelsverksamheter som erkänts i unionen.

| (58) | I rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (20) föreskrivs att en varunomenklatur, nämligen den ”Kombinerade nomenklaturen”, eller förkortat ”KN”, ska upprättas av kommissionen för att uppfylla kraven i Gemensamma tulltaxan, statistiken över unionens yttre handel och annan unionspolitik om import och export av varor. I bilaga I till den förordningen förtecknas KN-numren för renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur samt för sädesvätska från nötkreatur, och där anges även att dessa är undantagna från den konventionella tullsatsen. Dessa djur och avelsmaterial från dem bör i sådana fall åtföljas av lämpliga härstamningsbevis som visar att de klassificeras som renrasiga avelsdjur eller avelsmaterial från dem. Vad gäller renrasiga avelsdjur bör dessa även åtföljas av ett dokument som visar att de ska föras in i en avelsorganisations stambok eller en avelsverksamhets register. |
| --- | --- |

(58)

I rådets förordning (EEG) nr 2658/87 (20) föreskrivs att en varunomenklatur, nämligen den ”Kombinerade nomenklaturen”, eller förkortat ”KN”, ska upprättas av kommissionen för att uppfylla kraven i Gemensamma tulltaxan, statistiken över unionens yttre handel och annan unionspolitik om import och export av varor. I bilaga I till den förordningen förtecknas KN-numren för renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur samt för sädesvätska från nötkreatur, och där anges även att dessa är undantagna från den konventionella tullsatsen. Dessa djur och avelsmaterial från dem bör i sådana fall åtföljas av lämpliga härstamningsbevis som visar att de klassificeras som renrasiga avelsdjur eller avelsmaterial från dem. Vad gäller renrasiga avelsdjur bör dessa även åtföljas av ett dokument som visar att de ska föras in i en avelsorganisations stambok eller en avelsverksamhets register.

| (59) | När avelsdjur och avelsmaterial från dem förs in till unionen bör de genomgå veterinärkontroller i enlighet med rådets direktiv 91/496/EEG (21) och 97/78/EG (22). När det gäller renrasiga avelsdjur bör de även genomgå de kontroller som behövs för tillämpningen av undantaget från den konventionella tullsatsen för renrasiga avelsdjur. |
| --- | --- |

(59)

När avelsdjur och avelsmaterial från dem förs in till unionen bör de genomgå veterinärkontroller i enlighet med rådets direktiv 91/496/EEG (21) och 97/78/EG (22). När det gäller renrasiga avelsdjur bör de även genomgå de kontroller som behövs för tillämpningen av undantaget från den konventionella tullsatsen för renrasiga avelsdjur.

| (60) | Det är nödvändigt att fastställa bestämmelser om offentlig kontroll som utförs med avseende på efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och annan offentlig verksamhet som utförs av de behöriga myndigheterna i enlighet med denna förordning och som är anpassade till djuravelssektorn. De behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att utföra offentliga kontroller av alla aktörer som omfattas av denna förordning, särskilt av avelsorganisationer, avelsverksamheter, tredje parter som genomför individprövning eller avelsvärdering och uppfödare samt, om de utfärdar härstamningsbevis, semin- och spermastationer, embryostationer och embryosamlings- och embryoproduktionsgrupper. |
| --- | --- |

(60)

Det är nödvändigt att fastställa bestämmelser om offentlig kontroll som utförs med avseende på efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och annan offentlig verksamhet som utförs av de behöriga myndigheterna i enlighet med denna förordning och som är anpassade till djuravelssektorn. De behöriga myndigheterna bör ha möjlighet att utföra offentliga kontroller av alla aktörer som omfattas av denna förordning, särskilt av avelsorganisationer, avelsverksamheter, tredje parter som genomför individprövning eller avelsvärdering och uppfödare samt, om de utfärdar härstamningsbevis, semin- och spermastationer, embryostationer och embryosamlings- och embryoproduktionsgrupper.

| (61) | Behöriga myndigheter bör genomföra offentliga kontroller för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och kraven i det godkända avelsprogrammet. Dessa kontroller kan bestå av inspektioner av utrustning som används för individprövning eller kontroll av förfarandena för att registrera avelstekniska och genealogiska uppgifter, eller granskning av dokument eller system som används för att lagra och behandla sådana uppgifter som samlas in om avelsdjur. Granskningen kan beakta kvalitetskontroller eller kontrollsystem för att säkerställa att de registrerade uppgifterna är korrekta, till exempel härstamningskontroller som genomförs för att bekräfta ett djurs härstamning. De behöriga myndigheterna kan utföra offentliga kontroller i anläggningar och kontor och av utrustning som tillhör uppfödare, avelsorganisationer eller avelsverksamheter samt på avelsdjuren eller avelsmaterialet som har samlats in från de avelsdjur som ingår i avelsprogrammet. |
| --- | --- |

(61)

Behöriga myndigheter bör genomföra offentliga kontroller för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning och kraven i det godkända avelsprogrammet. Dessa kontroller kan bestå av inspektioner av utrustning som används för individprövning eller kontroll av förfarandena för att registrera avelstekniska och genealogiska uppgifter, eller granskning av dokument eller system som används för att lagra och behandla sådana uppgifter som samlas in om avelsdjur. Granskningen kan beakta kvalitetskontroller eller kontrollsystem för att säkerställa att de registrerade uppgifterna är korrekta, till exempel härstamningskontroller som genomförs för att bekräfta ett djurs härstamning. De behöriga myndigheterna kan utföra offentliga kontroller i anläggningar och kontor och av utrustning som tillhör uppfödare, avelsorganisationer eller avelsverksamheter samt på avelsdjuren eller avelsmaterialet som har samlats in från de avelsdjur som ingår i avelsprogrammet.

| (62) | När det i denna förordning hänvisas till ”annan offentlig verksamhet” bör detta, beroende på sammanhanget, anses omfatta erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter, godkännande av avelsprogram och stöd till andra medlemsstater och tredjeländer. |
| --- | --- |

(62)

När det i denna förordning hänvisas till ”annan offentlig verksamhet” bör detta, beroende på sammanhanget, anses omfatta erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter, godkännande av avelsprogram och stöd till andra medlemsstater och tredjeländer.

| (63) | För att de unionsbestämmelser om avelsdjur, och avelsmaterial från dem, som fastställs i denna förordning ska tillämpas effektivt måste medlemsstaternas behöriga myndigheter samarbeta och vid behov ge varandra administrativt stöd. Följaktligen bör allmänna bestämmelser om administrativt stöd och samarbete som liknar de som för närvarande anges i avdelning IV i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (23) fastställas i den här förordningen, med nödvändiga anpassningar. |
| --- | --- |

(63)

För att de unionsbestämmelser om avelsdjur, och avelsmaterial från dem, som fastställs i denna förordning ska tillämpas effektivt måste medlemsstaternas behöriga myndigheter samarbeta och vid behov ge varandra administrativt stöd. Följaktligen bör allmänna bestämmelser om administrativt stöd och samarbete som liknar de som för närvarande anges i avdelning IV i Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 882/2004 (23) fastställas i den här förordningen, med nödvändiga anpassningar.

| (64) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att, om det finns belägg för att det i ett tredjeland förekommer omfattande och allvarlig bristande efterlevnad av unionsrätten om djuravel, anta särskilda åtgärder för att begränsa konsekvenserna av denna bristande efterlevnad. |
| --- | --- |

(64)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att, om det finns belägg för att det i ett tredjeland förekommer omfattande och allvarlig bristande efterlevnad av unionsrätten om djuravel, anta särskilda åtgärder för att begränsa konsekvenserna av denna bristande efterlevnad.

| (65) | De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör också ha de befogenheter som krävs för att se till att avelstekniska och genealogiska bestämmelser om avelsdjur i denna förordning efterlevs, inklusive att tillfälligt upphäva godkännandet av ett avelsprogram eller återkalla ett erkännande av en avelsorganisation eller avelsverksamhet vid bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning. |
| --- | --- |

(65)

De behöriga myndigheterna i medlemsstaterna bör också ha de befogenheter som krävs för att se till att avelstekniska och genealogiska bestämmelser om avelsdjur i denna förordning efterlevs, inklusive att tillfälligt upphäva godkännandet av ett avelsprogram eller återkalla ett erkännande av en avelsorganisation eller avelsverksamhet vid bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning.

| (66) | Kommissionen bör vid behov utföra kontroller i medlemsstaterna, bland annat mot bakgrund av resultaten av den offentliga kontroll som medlemsstaterna genomför, för att säkerställa tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning i alla medlemsstater. |
| --- | --- |

(66)

Kommissionen bör vid behov utföra kontroller i medlemsstaterna, bland annat mot bakgrund av resultaten av den offentliga kontroll som medlemsstaterna genomför, för att säkerställa tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning i alla medlemsstater.

| (67) | Kommissionen bör vid behov utföra kontroller i tredjeländer i syfte att upprätta förteckningen över avelsorgan i tredjeländer från vilka det är tillåtet att till unionen föra in avelsdjur och sädesvätska, oocyter och embryon från dem, i syfte att utarbeta villkoren för införseln av dem till unionen och att få avelstekniska och genealogiska uppgifter om likvärdighetsavtalens funktionssätt. Kommissionen bör även utföra kontroller i tredjeländer när så krävs till följd av återkommande eller nya problem i samband med avelsdjur eller avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

(67)

Kommissionen bör vid behov utföra kontroller i tredjeländer i syfte att upprätta förteckningen över avelsorgan i tredjeländer från vilka det är tillåtet att till unionen föra in avelsdjur och sädesvätska, oocyter och embryon från dem, i syfte att utarbeta villkoren för införseln av dem till unionen och att få avelstekniska och genealogiska uppgifter om likvärdighetsavtalens funktionssätt. Kommissionen bör även utföra kontroller i tredjeländer när så krävs till följd av återkommande eller nya problem i samband med avelsdjur eller avelsmaterial från dem.

| (68) | Att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning med hjälp av offentliga kontroller är av avgörande betydelse för att säkerställa att förordningens mål verkligen uppnås i hela unionen. Brister i en medlemsstats kontrollsystem kan i vissa fall vara ett avsevärt hinder för uppnående av dessa mål och kan leda till omfattande bristande efterlevnad av dessa bestämmelser. Kommissionen bör därför kunna reagera på allvarliga brister i en medlemsstats kontrollsystem genom att anta åtgärder som tillämpas fram till den tidpunkt då den berörda medlemsstaten vidtar nödvändiga åtgärder för att avhjälpa störningen. Sådana åtgärder inbegriper förbud mot handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem, tillämpning av särskilda villkor för denna handel eller andra åtgärder som kommissionen anser vara lämpliga för att åtgärda den omfattande bristen på efterlevnad. |
| --- | --- |

(68)

Att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning med hjälp av offentliga kontroller är av avgörande betydelse för att säkerställa att förordningens mål verkligen uppnås i hela unionen. Brister i en medlemsstats kontrollsystem kan i vissa fall vara ett avsevärt hinder för uppnående av dessa mål och kan leda till omfattande bristande efterlevnad av dessa bestämmelser. Kommissionen bör därför kunna reagera på allvarliga brister i en medlemsstats kontrollsystem genom att anta åtgärder som tillämpas fram till den tidpunkt då den berörda medlemsstaten vidtar nödvändiga åtgärder för att avhjälpa störningen. Sådana åtgärder inbegriper förbud mot handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem, tillämpning av särskilda villkor för denna handel eller andra åtgärder som kommissionen anser vara lämpliga för att åtgärda den omfattande bristen på efterlevnad.

| (69) | Eftersom direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG ska upphävas och ersättas av den här förordningen, måste också de kommissionsrättsakter som antagits enligt dessa direktiv upphävas och, vid behov, ersättas med antingen delegerade akter eller genomförandeakter som antas i enlighet med de befogenheter som ges i den här förordningen. Dessa kommissionsrättsakter bör därför upphävas och, vid behov, ersättas. |
| --- | --- |

(69)

Eftersom direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG ska upphävas och ersättas av den här förordningen, måste också de kommissionsrättsakter som antagits enligt dessa direktiv upphävas och, vid behov, ersättas med antingen delegerade akter eller genomförandeakter som antas i enlighet med de befogenheter som ges i den här förordningen. Dessa kommissionsrättsakter bör därför upphävas och, vid behov, ersättas.

| (70) | I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av denna förordning och komplettera den eller ändra bilagorna till förordningen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa kraven för individprövning och avelsvärdering, uppgifterna och kraven för referenscentrumen i Europeiska unionen samt innehåll i och format för härstamningsbevis. |
| --- | --- |

(70)

I syfte att säkerställa en korrekt tillämpning av denna förordning och komplettera den eller ändra bilagorna till förordningen, bör befogenheten att anta akter i enlighet med artikel 290 i EUF-fördraget delegeras till kommissionen med avseende på att fastställa kraven för individprövning och avelsvärdering, uppgifterna och kraven för referenscentrumen i Europeiska unionen samt innehåll i och format för härstamningsbevis.

| (71) | När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter är det särskilt viktigt att den genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016 (24). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(71)

När kommissionen förbereder och utarbetar delegerade akter är det särskilt viktigt att den genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016 (24). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (72) | För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller förlagor till den information som medlemsstaterna ska offentliggöra från förteckningen över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter, metoder för att kontrollera renrasiga avelsdjurs identitet, individprövning och avelsvärdering, utseendet av referenscentrum i Europeiska unionen, förlagor till de identitetshandlingar för hästdjur som gäller under hästdjurens hela livstid, förlagor till de härstamningsbevis som åtföljer avelsdjur och avelsmaterial från dem, erkännande av likvärdighet av åtgärder som tillämpas i tredjeländer, allvarliga störningar i en medlemsstats kontrollsystem och fastställandet av särskilda åtgärder när det gäller införsel till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (25). Om den ständiga kommittén för husdjursavel inte avger något yttrande bör kommissionen inte anta genomförandeakten. |
| --- | --- |

(72)

För att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av denna förordning vad gäller förlagor till den information som medlemsstaterna ska offentliggöra från förteckningen över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter, metoder för att kontrollera renrasiga avelsdjurs identitet, individprövning och avelsvärdering, utseendet av referenscentrum i Europeiska unionen, förlagor till de identitetshandlingar för hästdjur som gäller under hästdjurens hela livstid, förlagor till de härstamningsbevis som åtföljer avelsdjur och avelsmaterial från dem, erkännande av likvärdighet av åtgärder som tillämpas i tredjeländer, allvarliga störningar i en medlemsstats kontrollsystem och fastställandet av särskilda åtgärder när det gäller införsel till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem, bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (25). Om den ständiga kommittén för husdjursavel inte avger något yttrande bör kommissionen inte anta genomförandeakten.

| (73) | De bestämmelser som fastställs i direktiven 87/328/EEG, 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/118/EEG, 90/119/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG samt i beslut 96/463/EG ska ersättas av de bestämmelser som fastställs i denna förordning och i de delegerade akter och genomförandeakter som kommissionen antar i enlighet med de befogenheter som ges i denna förordning. Följaktligen bör dessa rättsakter upphävas. |
| --- | --- |

(73)

De bestämmelser som fastställs i direktiven 87/328/EEG, 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/118/EEG, 90/119/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG samt i beslut 96/463/EG ska ersättas av de bestämmelser som fastställs i denna förordning och i de delegerade akter och genomförandeakter som kommissionen antar i enlighet med de befogenheter som ges i denna förordning. Följaktligen bör dessa rättsakter upphävas.

| (74) | Följande kommissionsbeslut beträffande bland annat artspecifika kriterier för godkännande eller erkännande av rasföreningar och avelsverksamheter, införande av avelsdjur i stamböcker, godkännande för avel och artificiell insemination samt individprövning och avelsvärdering antogs i enlighet med direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG: Kommissionens beslut 84/247/EEG (26), 84/419/EEG (27), 89/501/EEG (28), 89/502/EEG (29), 89/504/EEG (30), 89/505/EEG (31), 89/507/EEG (32), 90/254/EEG (33), 90/255/EEG (34), 90/256/EEG (35), 90/257/EEG (36), 92/353/EEG (37), 96/78/EG (38) och 2006/427/EG (39). Denna förordning bör fastställa bestämmelser som ersätter bestämmelserna i de kommissionsbesluten. |
| --- | --- |

(74)

Följande kommissionsbeslut beträffande bland annat artspecifika kriterier för godkännande eller erkännande av rasföreningar och avelsverksamheter, införande av avelsdjur i stamböcker, godkännande för avel och artificiell insemination samt individprövning och avelsvärdering antogs i enlighet med direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG: Kommissionens beslut 84/247/EEG (26), 84/419/EEG (27), 89/501/EEG (28), 89/502/EEG (29), 89/504/EEG (30), 89/505/EEG (31), 89/507/EEG (32), 90/254/EEG (33), 90/255/EEG (34), 90/256/EEG (35), 90/257/EEG (36), 92/353/EEG (37), 96/78/EG (38) och 2006/427/EG (39). Denna förordning bör fastställa bestämmelser som ersätter bestämmelserna i de kommissionsbesluten.

| (75) | Denna förordning bör fastställa liknande bestämmelser som de som fastställs i kommissionens beslut 92/354/EEG (40). |
| --- | --- |

(75)

Denna förordning bör fastställa liknande bestämmelser som de som fastställs i kommissionens beslut 92/354/EEG (40).

| (76) | Följande kommissionsrättsakter antogs i enlighet med direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG: Kommissionens beslut 89/503/EEG (41), 89/506/EEG (42), 90/258/EEG (43), 96/79/EG (44), 96/509/EG (45), 96/510/EG (46), 2005/379/EG (47), och kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/262 (48). Denna förordning bör fastställa bestämmelser som ersätter bestämmelserna i de kommissionsrättsakterna. |
| --- | --- |

(76)

Följande kommissionsrättsakter antogs i enlighet med direktiven 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/427/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG: Kommissionens beslut 89/503/EEG (41), 89/506/EEG (42), 90/258/EEG (43), 96/79/EG (44), 96/509/EG (45), 96/510/EG (46), 2005/379/EG (47), och kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/262 (48). Denna förordning bör fastställa bestämmelser som ersätter bestämmelserna i de kommissionsrättsakterna.

| (77) | För att säkerställa rättslig tydlighet och undvika överlappningar bör de kommissionsrättsakter som avses i skälen 74, 75 och 76 upphöra att gälla från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas. Dessutom bör kommissionen minst 18 månader före den dag då denna förordning börjar tillämpas anta genomförandeakter som fastställer förlagorna för presentationen av den information som ska ingå i den förteckning över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter som medlemsstaterna ska offentliggöra, samt förlagorna till härstamningsbevisen för avelsdjur och avelsmaterial från dem. Dessa genomförandeakter bör vara tillämpliga från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas. |
| --- | --- |

(77)

För att säkerställa rättslig tydlighet och undvika överlappningar bör de kommissionsrättsakter som avses i skälen 74, 75 och 76 upphöra att gälla från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas. Dessutom bör kommissionen minst 18 månader före den dag då denna förordning börjar tillämpas anta genomförandeakter som fastställer förlagorna för presentationen av den information som ska ingå i den förteckning över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter som medlemsstaterna ska offentliggöra, samt förlagorna till härstamningsbevisen för avelsdjur och avelsmaterial från dem. Dessa genomförandeakter bör vara tillämpliga från och med den dag då denna förordning börjar tillämpas.

| (78) | I syfte att säkerställa en smidig övergång för uppfödarorganisationer, avelsorganisationer, föreningar för uppfödare, privata företag eller andra organisationer eller föreningar som har godkänts eller erkänts med eller utan tidsbegränsning enligt de akter som upphävs genom denna förordning och för de avelsprogram som genomförs av dessa aktörer, bör de aktörerna och deras avelsprogram anses vara erkända eller godkända i enlighet med denna förordning. Dessa aktörer bör således inte vara föremål för de förfaranden för erkännande, godkännande och anmälan avseende utvidgningen av det geografiska området till andra medlemsstater i enlighet med denna förordning, även om övriga bestämmelser i denna förordning bör tillämpas på dem. Medlemsstaterna bör säkerställa att dessa aktörer följer alla bestämmelser i denna förordning, särskilt genom att genomföra riskbaserad offentlig kontroll av dem. Vid bristande efterlevnad bör de behöriga myndigheterna säkerställa att dessa aktörer vidtar nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med bristen på efterlevnad och, vid behov, tillfälligt eller slutgiltigt återkalla erkännandet av de aktörerna eller tillfälligt eller slutgiltigt upphäva godkännandet av deras avelsprogram. |
| --- | --- |

(78)

I syfte att säkerställa en smidig övergång för uppfödarorganisationer, avelsorganisationer, föreningar för uppfödare, privata företag eller andra organisationer eller föreningar som har godkänts eller erkänts med eller utan tidsbegränsning enligt de akter som upphävs genom denna förordning och för de avelsprogram som genomförs av dessa aktörer, bör de aktörerna och deras avelsprogram anses vara erkända eller godkända i enlighet med denna förordning. Dessa aktörer bör således inte vara föremål för de förfaranden för erkännande, godkännande och anmälan avseende utvidgningen av det geografiska området till andra medlemsstater i enlighet med denna förordning, även om övriga bestämmelser i denna förordning bör tillämpas på dem. Medlemsstaterna bör säkerställa att dessa aktörer följer alla bestämmelser i denna förordning, särskilt genom att genomföra riskbaserad offentlig kontroll av dem. Vid bristande efterlevnad bör de behöriga myndigheterna säkerställa att dessa aktörer vidtar nödvändiga åtgärder för att komma till rätta med bristen på efterlevnad och, vid behov, tillfälligt eller slutgiltigt återkalla erkännandet av de aktörerna eller tillfälligt eller slutgiltigt upphäva godkännandet av deras avelsprogram.

| (79) | Kommissionen antog nyligen ett förslag till ny förordning om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. Den nya förordningen är avsedd att upphäva förordning (EG) nr 882/2004, rådets direktiv 89/608/EEG (49), rådets direktiv 90/425/EEG (50) och direktiven 91/496/EEG och 97/78/EG. Den är också avsedd att införliva vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 882/2004 och i dessa direktiv, efter nödvändiga anpassningar. Däremot är inte avsikten att djuravel ska omfattas av tillämpningsområdet för den förordningen. För att säkerställa rättslig klarhet och rättslig förutsebarhet och i avvaktan på att direktiven 89/608/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG och 97/78/EG ska upphävas genom den nya förordningen är det nödvändigt att stryka hänvisningarna till ”avelsteknisk” i direktiven 89/608/EEG och 90/425/EEG, medan direktiv 91/496/EEG och 97/78/EG inte kräver någon sådan ändring. Direktiven 89/608/EEG och 90/425/EEG bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(79)

Kommissionen antog nyligen ett förslag till ny förordning om offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet. Den nya förordningen är avsedd att upphäva förordning (EG) nr 882/2004, rådets direktiv 89/608/EEG (49), rådets direktiv 90/425/EEG (50) och direktiven 91/496/EEG och 97/78/EG. Den är också avsedd att införliva vissa bestämmelser i förordning (EG) nr 882/2004 och i dessa direktiv, efter nödvändiga anpassningar. Däremot är inte avsikten att djuravel ska omfattas av tillämpningsområdet för den förordningen. För att säkerställa rättslig klarhet och rättslig förutsebarhet och i avvaktan på att direktiven 89/608/EEG, 90/425/EEG, 91/496/EEG och 97/78/EG ska upphävas genom den nya förordningen är det nödvändigt att stryka hänvisningarna till ”avelsteknisk” i direktiven 89/608/EEG och 90/425/EEG, medan direktiv 91/496/EEG och 97/78/EG inte kräver någon sådan ändring. Direktiven 89/608/EEG och 90/425/EEG bör därför ändras i enlighet med detta.

| (80) | Fram till och med den dag då artikel 110 i förordning (EU) 2016/429 börjar tillämpas bör avelsorganisationer som genomför godkända avelsprogram med renrasiga avelsdjur av hästdjur kunna fortsätta att utfärda identitetshandlingar för dessa renrasiga avelsdjur i enlighet med artikel 8.1 i direktiv 90/427/EEG. |
| --- | --- |

(80)

Fram till och med den dag då artikel 110 i förordning (EU) 2016/429 börjar tillämpas bör avelsorganisationer som genomför godkända avelsprogram med renrasiga avelsdjur av hästdjur kunna fortsätta att utfärda identitetshandlingar för dessa renrasiga avelsdjur i enlighet med artikel 8.1 i direktiv 90/427/EEG.

| (81) | Denna förordning bör börja tillämpas från och med den första dagen i den tjugoåttonde månaden efter det att den har trätt i kraft. |
| --- | --- |

(81)

Denna förordning bör börja tillämpas från och med den första dagen i den tjugoåttonde månaden efter det att den har trätt i kraft.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

KAPITEL I

Allmänna bestämmelser

Artikel 1

Syfte och tillämpningsområde

1.   I denna förordning fastställs följande:

| a) | Avelstekniska och genealogiska bestämmelser om handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem samt införsel av dem till unionen. |
| --- | --- |

a)

Avelstekniska och genealogiska bestämmelser om handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem samt införsel av dem till unionen.

| b) | Bestämmelser om erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter samt om godkännande av deras avelsprogram. |
| --- | --- |

b)

Bestämmelser om erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter samt om godkännande av deras avelsprogram.

| c) | Rättigheter och skyldigheter för uppfödare, avelsorganisationer och avelsverksamheter. |
| --- | --- |

c)

Rättigheter och skyldigheter för uppfödare, avelsorganisationer och avelsverksamheter.

| d) | Bestämmelser om införande av avelsdjur i stamböcker och register och om godkännande av avelsdjur för avel och avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

d)

Bestämmelser om införande av avelsdjur i stamböcker och register och om godkännande av avelsdjur för avel och avelsmaterial från dem.

| e) | Bestämmelser om individprövning och avelsvärdering av avelsdjur. |
| --- | --- |

e)

Bestämmelser om individprövning och avelsvärdering av avelsdjur.

| f) | Bestämmelser om utfärdande av härstamningsbevis för avelsdjur och avelsmaterial från dem. |
| --- | --- |

f)

Bestämmelser om utfärdande av härstamningsbevis för avelsdjur och avelsmaterial från dem.

| g) | Bestämmelser om offentlig kontroll, i synnerhet kontroll av avelsorganisationer och avelsverksamheter, och bestämmelser om annan offentlig verksamhet. |
| --- | --- |

g)

Bestämmelser om offentlig kontroll, i synnerhet kontroll av avelsorganisationer och avelsverksamheter, och bestämmelser om annan offentlig verksamhet.

| h) | Bestämmelser om administrativt stöd och samarbete och om verkställighet i medlemsstaterna. |
| --- | --- |

h)

Bestämmelser om administrativt stöd och samarbete och om verkställighet i medlemsstaterna.

| i) | Bestämmelser om kommissionens kontroller i medlemsstaterna och tredjeländer. |
| --- | --- |

i)

Bestämmelser om kommissionens kontroller i medlemsstaterna och tredjeländer.

2.   Denna förordning gäller för avelsdjur och avelsmaterial från dem om dessa djur eller avkommor från dessa avelsmaterial är avsedda att föras in som renrasiga avelsdjur i en stambok eller som hybridavelssvin i ett avelsregister.

3.   Denna förordning gäller inte för avelsdjur och avelsmaterial från dem om dessa djur och avelsmaterial är avsedda för tekniska eller vetenskapliga försök som utförs under de behöriga myndigheternas överinseende.

4.   Artiklarna 9.4, 13, 14.3, 14.4, 23, 24, 28.2 och 36.1 gäller inte för privata företag som är erkända som avelsverksamheter och som bedriver verksamhet i slutna produktionssystem.

5.   Denna förordning påverkar inte medlemsstaternas rätt att vidta nationella åtgärder för att reglera genomförandet av avelsprogram som inte har godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i tillämpliga fall, artikel 12.

Artikel 2

Definitioner

I denna förordning avses med

1.   
  djur
  : ett husdjur av

djur

| a) | nötkreatur (Bos taurus, Bos indicus och Bubalus bubalis), |
| --- | --- |

a)

nötkreatur (Bos taurus, Bos indicus och Bubalus bubalis),

Bos taurus

Bos indicus

Bubalus bubalis

| b) | svin (Sus scrofa), |
| --- | --- |

b)

svin (Sus scrofa),

Sus scrofa

| c) | får (Ovis aries), |
| --- | --- |

c)

får (Ovis aries),

Ovis aries

| d) | get (Capra hircus), eller |
| --- | --- |

d)

get (Capra hircus), eller

Capra hircus

| e) | hästdjur (Equus caballus och Equus asinus), |
| --- | --- |

e)

hästdjur (Equus caballus och Equus asinus),

Equus caballus

Equus asinus

2.   
  ras
  : en population av djur som är tillräckligt enhetlig för att kunna anses vara åtskild från andra djur av samma art utav en eller flera grupper av uppfödare som har enats om att föra in dessa djur i stamböcker med uppgift om deras kända härstamning i syfte att reproducera deras ärvda egenskaper genom reproduktion, utbyte och urval inom ramen för ett avelsprogram,

ras

3.   
  avelsdjur
  : ett renrasigt avelsdjur eller ett hybridavelssvin,

avelsdjur

4.   
  avelsmaterial
  : sädesvätska, oocyter och embryon som samlas in från eller produceras av avelsdjur för assisterad befruktning,

avelsmaterial

5.   
  avelsorganisation
  : organisation eller förening för uppfödare, rasförening eller offentligt organ, med undantag av behöriga myndigheter, som erkänns av den behöriga myndigheten i en medlemsstat i enlighet med artikel 4.3 för genomförande av ett avelsprogram med renrasiga avelsdjur som är införda i den stambok eller de stamböcker som den eller det för eller upprättar,

avelsorganisation

6.   
  avelsverksamhet
  : organisation eller förening för uppfödare, privat företag som bedriver verksamhet i ett slutet produktionssystem eller offentligt organ, med undantag av behöriga myndigheter, som erkänns av den behöriga myndigheten i en medlemsstat i enlighet med artikel 4.3 för genomförande av ett avelsprogram på hybridavelssvin som är registrerade i det eller de register som den eller det för eller upprättar,

avelsverksamhet

7.   
  avelsorgan
  : organisation eller förening för avelsuppfödare, rasförening, privat företag, boskapsuppfödningsorganisation eller offentligt organ i ett tredjeland som har godkänts av det tredjelandet i samband med införsel till unionen av renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get eller hästdjur eller av hybridavelssvin för avel,

avelsorgan

8.   
  behöriga myndigheter
  : de myndigheter i en medlemsstat som i enlighet med denna förordning ansvarar för

behöriga myndigheter

| a) | erkännandet av avelsorganisationer och avelsverksamheter samt godkännandet av de avelsprogram som de genomför på avelsdjur, |
| --- | --- |

a)

erkännandet av avelsorganisationer och avelsverksamheter samt godkännandet av de avelsprogram som de genomför på avelsdjur,

| b) | offentlig kontroll av aktörer, |
| --- | --- |

b)

offentlig kontroll av aktörer,

| c) | tillhandahållandet av stöd till andra medlemsstater och tredjeländer om bristande efterlevnad konstateras, |
| --- | --- |

c)

tillhandahållandet av stöd till andra medlemsstater och tredjeländer om bristande efterlevnad konstateras,

| d) | annan offentlig verksamhet än den som avses i leden a och c, |
| --- | --- |

d)

annan offentlig verksamhet än den som avses i leden a och c,

9.   
  renrasigt avelsdjur
  : ett djur som är infört eller registrerat som möjligt att föra in i huvudavsnittet i en stambok,

renrasigt avelsdjur

10.   
  hybridavelssvin
  : ett svin som är infört i ett register och som tagits fram genom avsiktlig korsning eller som används för avsiktlig korsning mellan

hybridavelssvin

| a) | renrasiga avelssvin av olika raser eller linjer, |
| --- | --- |

a)

renrasiga avelssvin av olika raser eller linjer,

| b) | avelssvin som själva är resultatet av en korsning (hybrid) mellan olika raser eller linjer, |
| --- | --- |

b)

avelssvin som själva är resultatet av en korsning (hybrid) mellan olika raser eller linjer,

| c) | avelssvin som tillhör en av de kategorier som avses i leden a och b, |
| --- | --- |

c)

avelssvin som tillhör en av de kategorier som avses i leden a och b,

11.   
  linje
  : en genetiskt stabil och enhetlig delpopulation av renrasiga avelsdjur av en viss ras,

linje

12.   
  stambok
  :

stambok

| a) | varje typ av stambok, förteckning eller dataregister som förs av en avelsorganisation och som består av ett huvudavsnitt och, om rasföreningen beslutar detta, en eller fler bilagor för djur av samma art som inte är berättigade att föras in i huvudavsnittet, |
| --- | --- |

a)

varje typ av stambok, förteckning eller dataregister som förs av en avelsorganisation och som består av ett huvudavsnitt och, om rasföreningen beslutar detta, en eller fler bilagor för djur av samma art som inte är berättigade att föras in i huvudavsnittet,

| b) | i förekommande fall, varje typ av motsvarande bok som förs av ett avelsorgan, |
| --- | --- |

b)

i förekommande fall, varje typ av motsvarande bok som förs av ett avelsorgan,

13.   
  huvudavsnitt
  : det avsnitt i en stambok där renrasiga avelsdjur är införda eller registrerade och berättigade att föras in med uppgift om deras härstamning och, i tillämpliga fall, deras förtjänster,

huvudavsnitt

14.   
  klass
  : en horisontell indelning av huvudavsnittet i vilken renrasiga avelsdjur förs in utifrån sina förtjänster,

klass

15.   
  förtjänst
  : en kvantifierbar ärftlig egenskap eller genetiskt särdrag hos ett avelsdjur.

förtjänst

16.   
  avelsvärde
  : bedömning av hur ett avelsdjurs genotyp förväntas påverka en viss egenskap hos dess avkomma,

avelsvärde

17.   
  register
  :

register

| a) | förteckning eller dataregister som förs av en avelsverksamhet där hybridavelssvin är införda med uppgift om deras härstamning, |
| --- | --- |

a)

förteckning eller dataregister som förs av en avelsverksamhet där hybridavelssvin är införda med uppgift om deras härstamning,

| b) | i förekommande fall, varje typ av motsvarande register som förs av ett avelsorgan, |
| --- | --- |

b)

i förekommande fall, varje typ av motsvarande register som förs av ett avelsorgan,

18.   
  offentlig kontroll
  : varje form av kontroll som behöriga myndigheter utför i syfte att kontrollera efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning,

offentlig kontroll

19.   
  annan offentlig verksamhet
  : all annan verksamhet än offentlig kontroll som behöriga myndigheter utför i enlighet med denna förordning i syfte att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning tillämpas,

annan offentlig verksamhet

20.   
  härstamningsbevis
  : härstamningsbevis, attesteringar eller handelsdokument som utfärdas i pappersformat eller elektroniskt format för avelsdjur och avelsmaterial från dem och som ger information om härstamning, identitet och, i förekommande fall, resultatet av individprövning eller avelsvärdering,

härstamningsbevis

21.   
  föras in till unionen eller införsel till unionen
  : varje handling varigenom avelsdjur och avelsmaterial från dem förs in utifrån, med undantag för transitering, till ett av de territorier som tagits upp på förteckningen i bilaga VI,

föras in till unionen

införsel till unionen

22.   
  handel
  : varje handling varigenom djur eller avelsmaterial från dem köps, säljs, utbyts eller på annat sätt förvärvas eller släpps ut inom unionen, inklusive inom en medlemsstat,

handel

23.   
  aktör
  : varje fysisk eller juridisk person som omfattas av bestämmelserna i denna förordning, såsom avelsorganisationer, avelsverksamheter, tredjepartsorgan som har utsetts av avelsorganisationer eller avelsverksamheter i enlighet med artikel 27.1 b, semin- och spermastationer, embryosamlings- och embryoproduktionsgrupper och uppfödare,

aktör

24.   
  utrotningshotad ras
  : en lokal ras som av en medlemsstat erkänts som utrotningshotad, som är genetiskt anpassad till ett eller flera traditionella produktionssystem eller till en eller fler miljöer i den medlemsstaten, och som av ett organ med rätt kompetens och rätta kunskaper på området för utrotningshotade raser på vetenskapliga grunder har fastställts vara utrotningshotad,

utrotningshotad ras

25.   
  privat företag som bedriver verksamhet i ett slutet produktionssystem
  : ett privat företag som har ett avelsprogram i vilket inga uppfödare deltar eller i vilket ett begränsat antal uppfödare deltar som är bundna till det privata företaget genom att de har accepterat att leverera hybridavelssvin till företaget eller att få hybridavelssvin levererade från företaget,

privat företag som bedriver verksamhet i ett slutet produktionssystem

26.   
  avelsprogram
  : de systematiska förfaranden, inklusive registrering, urval, avel och utbyte av avelsdjur och avelsmaterial från dem, som utformas och genomförs för att bevara eller förstärka önskade fenotypiska och/eller genetiska egenskaper hos den avsedda populationen.

avelsprogram

Artikel 3

Allmänna avelstekniska och genealogiska bestämmelser om handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem och om införsel av dem till unionen.

1.   Handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem och införsel till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem får inte förbjudas, begränsas eller hindras på andra avelstekniska eller genealogiska grunder än de som följer av bestämmelserna i denna förordning.

2.   Det är förbjudet att diskriminera uppfödare av avelsdjur, avelsorganisationer, avelsverksamheter eller avelsorgan på grund av deras ursprungsland eller på grund av ursprungslandet för deras avelsdjur eller avelsmaterialet från dem.

KAPITEL II

Erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter i medlemsstaterna samt godkännande av avelsprogram

Avsnitt 1

Erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter

Artikel 4

Erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter

1.   Vad gäller renrasiga avelsdjur, får organisationer eller föreningar för uppfödare, avelsorganisationer eller offentliga organ till de behöriga myndigheterna ansöka om erkännande som avelsorganisation.

Vad gäller hybridavelssvin, får organisationer eller föreningar för uppfödare, privata företag som bedriver verksamhet i ett slutet produktionssystem eller offentliga organ till de behöriga myndigheterna ansöka om erkännande som avelsverksamhet.

2.   De ansökningar som avses i punkt 1 ska göras skriftligen, antingen i pappersformat eller i elektroniskt format.

3.   De behöriga myndigheterna ska bedöma de ansökningar som avses i punkt 1. De ska erkänna som avelsorganisation varje sökande som avses i punkt 1 första stycket och som avelsverksamhet varje sökande som avses i punkt 1 andra stycket, förutsatt att följande krav är uppfyllda:

| a) | Sökandens huvudkontor finns i den medlemsstat där den behöriga myndigheten är belägen. |
| --- | --- |

a)

Sökandens huvudkontor finns i den medlemsstat där den behöriga myndigheten är belägen.

| b) | Sökanden visar i sin ansökan att den uppfyller kraven i del 1 i bilaga I för de avelsprogram för vilka den avser att ansöka om godkännande i enlighet med artikel 8.3 och, i tillämpliga fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

Sökanden visar i sin ansökan att den uppfyller kraven i del 1 i bilaga I för de avelsprogram för vilka den avser att ansöka om godkännande i enlighet med artikel 8.3 och, i tillämpliga fall, artikel 12.

| c) | Ansökan innehåller, för varje sådant planerat avelsprogram, ett utkast till avelsprogrammet som ska innehålla den information som föreskrivs i del 2 i bilaga I och dessutom, när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, i del 3 i bilaga I. |
| --- | --- |

c)

Ansökan innehåller, för varje sådant planerat avelsprogram, ett utkast till avelsprogrammet som ska innehålla den information som föreskrivs i del 2 i bilaga I och dessutom, när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, i del 3 i bilaga I.

| d) | När sökanden lämnar in en ansökan som avses i punkt 1 i den här artikeln, lämnar den in en ansökan om godkännande i enlighet med artikel 8.2 för minst ett av de planerade avelsprogrammen. |
| --- | --- |

d)

När sökanden lämnar in en ansökan som avses i punkt 1 i den här artikeln, lämnar den in en ansökan om godkännande i enlighet med artikel 8.2 för minst ett av de planerade avelsprogrammen.

Artikel 5

Beslut om att inte erkänna avelsorganisationer och avelsverksamheter

1.   Om den behöriga myndigheten enligt artikel 4.1 inte avser att erkänna en sökande som avelsorganisation eller avelsverksamhet ska den ge den sökanden en motiverad förklaring till detta. Den sökanden ska ha rätt att begära att den behöriga myndigheten omprövar det beslutet att inte bevilja erkännande inom 60 dagar från dagen för mottagandet av den motiverade förklaringen, eller tidigare om nationella bestämmelser föreskriver kortare tidsfrister.

2.   Om den behöriga myndigheten efter att ha fått den begäran som avses i punkt 1 vidhåller sitt beslut att inte bevilja erkännande, ska den ge sökanden en motiverad förklaring till sitt beslut inom 90 dagar från den dagen då sökanden mottog en begäran om omprövning, eller tidigare om nationella bestämmelser föreskriver kortare tidsfrister. Den behöriga myndigheten ska samtidigt underrätta kommissionen om sitt beslut att inte erkänna avelsorganisationen eller avelsverksamheten och om skälen till detta.

Artikel 6

Inlämnande av ändrade avelsprogram vid avslag på ansökan, och återkallande av erkännandet av avelsorganisationer eller avelsverksamheter vid avsaknad av godkända avelsprogram

1.   Om den behöriga myndighet som har erkänt en avelsorganisation eller avelsverksamhet i enlighet med artikel 4.3 beslutar att inte godkänna ett avelsprogram som har lämnats in av den avelsorganisationen eller en avelsverksamhet i enlighet med artikel 8, ska denna avelsorganisation eller avelsverksamhet ha möjlighet att lämna in en ändrad version av det avelsprogrammet inom sex månader efter att beslutet om avslag fattades.

2.   Den behöriga myndigheten ska återkalla erkännandet av avelsorganisationen eller avelsverksamheten om ingen ändrad version av avelsprogrammet har lämnats in inom den period som avses i punkt 1 i denna artikel och om avelsorganisationen eller avelsverksamheten inte har något annat avelsprogram som är godkänt i enlighet med artikel 8.3 och, i tillämpliga fall, artikel 12.

Artikel 7

Förteckning över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter

1.   Medlemsstaterna ska upprätta och uppdatera en förteckning över de avelsorganisationer och avelsverksamheter som deras behöriga myndigheter har erkänt i enlighet med artikel 4.3 och som har minst ett avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3. Medlemsstaterna ska offentliggöra denna förteckning.

2.   Den förteckning som föreskrivs i punkt 1 ska omfatta följande uppgifter:

| a) | Namn på samt kontaktuppgifter och, om sådan föreligger, webbadress till avelsorganisationen eller avelsverksamheten. |
| --- | --- |

a)

Namn på samt kontaktuppgifter och, om sådan föreligger, webbadress till avelsorganisationen eller avelsverksamheten.

| b) | För varje avelsorganisation eller avelsverksamhet i denna förteckning:






  i) | När det gäller renrasiga avelsdjur, den ras eller, när det gäller hybridavelssvin, den ras, linje eller korsning som omfattas av varje avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3, och, om avelsorganisationen utnyttjar de undantag som anges i artikel 19 eller i del 1 kapitel III punkt 2 i bilaga II, en hänvisning till dessa undantag. |
| --- | --- | --- |

b)

För varje avelsorganisation eller avelsverksamhet i denna förteckning:

i)

När det gäller renrasiga avelsdjur, den ras eller, när det gäller hybridavelssvin, den ras, linje eller korsning som omfattas av varje avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3, och, om avelsorganisationen utnyttjar de undantag som anges i artikel 19 eller i del 1 kapitel III punkt 2 i bilaga II, en hänvisning till dessa undantag.

| ii) | Det geografiska område där vart och ett av dess avelsprogram genomförs. |
| --- | --- |

ii)

Det geografiska område där vart och ett av dess avelsprogram genomförs.

| iii) | När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, namn på och kontaktuppgifter till den avelsorganisation som för stamboken över rasens ursprung, i förekommande fall. |
| --- | --- |

iii)

När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, namn på och kontaktuppgifter till den avelsorganisation som för stamboken över rasens ursprung, i förekommande fall.

| iv) | För varje avelsprogram, om sådan föreligger, en hänvisning till en webbplats där uppgifter om dessa avelsprogram kan tillgås. |
| --- | --- |

iv)

För varje avelsprogram, om sådan föreligger, en hänvisning till en webbplats där uppgifter om dessa avelsprogram kan tillgås.

3.   Medlemsstaterna ska i den förteckning som föreskrivs i punkt 2 i denna artikel dessutom ange alla behöriga myndigheter som genomför avelsprogram i enlighet med artikel 38.

4.   Om erkännandet av en avelsorganisation eller avelsverksamhet har återkallats i enlighet med artikel 47.1 tredje stycket e eller om godkännandet av avelsprogrammet har upphävts tillfälligt eller återkallats i enlighet med artikel 47.1 tredje stycket d, ska medlemsstaterna utan onödigt dröjsmål ange detta tillfälliga upphävande eller denna återkallelse i den förteckning som föreskrivs i punkt 1 i den här artikeln.

Om erkännandet fortfarande är återkallat eller godkännandet fortfarande är upphävt eller återkallatunder en period av 24 månader, ska medlemsstaterna slutgiltigt stryka avelsorganisationen, avelsverksamheten eller avelsprogrammet från den förteckning som föreskrivs i punkt 1.

5.   Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa förlagor för hur de uppgifter som ska ingå i den förteckning som föreskrivs i punkt 1 över erkända avelsorganisationer och avelsverksamheter ska presenteras. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Avsnitt 2

Godkännande av avelsprogram

Artikel 8

Godkännande av avelsprogram som genomförs av avelsorganisationer och avelsverksamheter

1.   En avelsorganisation eller avelsverksamhet ska lämna in ansökan om godkännande av avelsprogrammet till den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3.

2.   De ansökningar som avses i punkt 1 ska göras skriftligen, antingen i pappersformat eller i elektroniskt format.

3.   Den behöriga myndighet som avses i punkt 1 ska utvärdera avelsprogrammen och godkänna dem förutsatt att

| a) | de har ett eller flera av följande syften:






  i) | när det gäller renrasiga avelsdjur:






  — | förbättra rasen, |
| --- | --- | --- | --- |

a)

de har ett eller flera av följande syften:

i)

när det gäller renrasiga avelsdjur:

—

förbättra rasen,

| — | bevara rasen, |
| --- | --- |

—

bevara rasen,

| — | skapa en ny ras, |
| --- | --- |

—

skapa en ny ras,

| — | återskapa en ras, |
| --- | --- |

—

återskapa en ras,

| ii) | när det gäller hybridavelssvin:






  — | förbättra rasen, linjen eller korsningen, |
| --- | --- | --- |

ii)

när det gäller hybridavelssvin:

—

förbättra rasen, linjen eller korsningen,

| — | skapa en ny ras, linje eller korsning, |
| --- | --- |

—

skapa en ny ras, linje eller korsning,

| b) | de noggrant beskriver urvals- och avelsmålen, |
| --- | --- |

b)

de noggrant beskriver urvals- och avelsmålen,

| c) | de uppfyller kraven i del 2 i bilaga I och dessutom, när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, kraven i del 3 i bilaga I. |
| --- | --- |

c)

de uppfyller kraven i del 2 i bilaga I och dessutom, när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, kraven i del 3 i bilaga I.

4.   Avelsorganisationer eller avelsverksamheter får utkontraktera specifika tekniska verksamheter i samband med förvaltningen av avelsprogrammen, inklusive individprövning och avelsvärdering, till en tredje part förutsatt att

| a) | avelsorganisationerna och avelsverksamheterna förblir ansvariga gentemot den behöriga myndigheten när det gäller att säkerställa efterlevnaden av kraven i delarna 2 och 3 i bilaga I, |
| --- | --- |

a)

avelsorganisationerna och avelsverksamheterna förblir ansvariga gentemot den behöriga myndigheten när det gäller att säkerställa efterlevnaden av kraven i delarna 2 och 3 i bilaga I,

| b) | det inte föreligger någon intressekonflikt mellan den tredje parten och den ekonomiska verksamheten hos de uppfödare som deltar i avelsprogrammet. |
| --- | --- |

b)

det inte föreligger någon intressekonflikt mellan den tredje parten och den ekonomiska verksamheten hos de uppfödare som deltar i avelsprogrammet.

| c) | den tredje parten uppfyller alla nödvändiga krav för att utföra dessa verksamheter, |
| --- | --- |

c)

den tredje parten uppfyller alla nödvändiga krav för att utföra dessa verksamheter,

| d) | dessa avelsorganisationer och avelsverksamheter närmare anger vilka verksamheter de avser att utkontraktera och namnet på och kontaktuppgifterna för dessa tredje parter i den ansökan som avses i punkt 2. |
| --- | --- |

d)

dessa avelsorganisationer och avelsverksamheter närmare anger vilka verksamheter de avser att utkontraktera och namnet på och kontaktuppgifterna för dessa tredje parter i den ansökan som avses i punkt 2.

5.   Om det under minst 24 månader inte finns några uppfödare vars anläggningar, på vilka de håller sina avelsdjur, är belägna i en viss del av det geografiska område som deltar i ett avelsprogram som har godkänts i enlighet med punkt 3, får den behöriga myndighet som avses i punkt 1 kräva att den berörda avelsorganisationen eller avelsverksamheten ska anpassa avelsprogrammets geografiska område så att det inte omfattar denna del.

Artikel 9

Ändringar av ett godkänt avelsprogram

1.   Innan viktiga ändringar som rör de krav som avses i artikel 8.3 genomförs i dess avelsprogram som har godkänts i enlighet med den bestämmelsen, ska avelsorganisationen eller avelsverksamheten anmäla dessa ändringar till den behöriga myndighet som har erkänt den avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3.

2.   Anmälan ska göras skriftligen, antingen i pappersformat eller i elektroniskt format.

3.   Om inte den behöriga myndigheten anger något annat inom en period av 90 dagar från dagen för anmälan, ska dessa ändringar anses vara godkända.

4.   Avelsorganisationer och avelsverksamheter ska i god tid och på ett öppet sätt informera de uppfödare som deltar i deras avelsprogram om sådana ändringar i avelsprogrammet som har godkänts i enlighet med punkt 3.

Artikel 10

Undantag från artikel 8.3 vad gäller godkännande av avelsprogram

1.   Genom undantag från artikel 8.3 får den behöriga myndighet som har erkänt en avelsorganisation i enlighet med artikel 4.3 besluta att inte godkänna ett avelsprogram som genomförs av den avelsorganisationen som uppfyller de krav som anges i del 2 i bilaga I och dessutom, när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur, i del 3 i bilaga I, om detta avelsprogram äventyrar ett avelsprogram som genomförs av en annan avelsorganisation för samma ras och som redan har godkänts i den medlemsstaten med avseende på åtminstone ett av följande:

| a) | De väsentliga egenskaperna eller särdragen hos rassärdragen eller huvudmålen för avelsprogrammet, |
| --- | --- |

a)

De väsentliga egenskaperna eller särdragen hos rassärdragen eller huvudmålen för avelsprogrammet,

| b) | bevarandet av denna ras eller av den genetiska mångfalden inom rasen, eller, |
| --- | --- |

b)

bevarandet av denna ras eller av den genetiska mångfalden inom rasen, eller,

| c) | om det avelsprogrammet syftar till att bevara rasen, ett effektivt genomförande av det avelsprogrammet






  i) | när det handlar om en utrotningshotad ras, eller, |
| --- | --- | --- |

c)

om det avelsprogrammet syftar till att bevara rasen, ett effektivt genomförande av det avelsprogrammet

i)

när det handlar om en utrotningshotad ras, eller,

| ii) | när det handlar om en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier. |
| --- | --- |

ii)

när det handlar om en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier.

2.   Vid tillämpning av punkt 1 ska den behöriga myndigheten ta vederbörlig hänsyn till följande kriterier:

| a) | Antalet avelsprogram som redan har godkänts för den rasen i den medlemsstaten, |
| --- | --- |

a)

Antalet avelsprogram som redan har godkänts för den rasen i den medlemsstaten,

| b) | storleken på den population som omfattas av dessa avelsprogram, |
| --- | --- |

b)

storleken på den population som omfattas av dessa avelsprogram,

| c) | det eventuella genetiska bidraget från avelsprogram som genomförs av andra avelsorganisationer för samma ras i andra medlemsstater eller av avelsorgan i tredjeländer. |
| --- | --- |

c)

det eventuella genetiska bidraget från avelsprogram som genomförs av andra avelsorganisationer för samma ras i andra medlemsstater eller av avelsorgan i tredjeländer.

Artikel 11

Beslut om att inte godkänna avelsprogram

Om den behöriga myndighet som har erkänt en avelsorganisation eller avelsverksamhet i enlighet med artikel 4.3 beslutar att inte godkänna ett avelsprogram som lämnats in av en sådan avelsorganisation eller avelsverksamhet i enlighet med artikel 8.1 eller beslutar att inte godkänna ändringar av ett avelsprogram som anmälts i enlighet med artikel 9.1, ska den ge avelsorganisationen eller avelsverksamheten en motiverad förklaring till sitt beslut.

Artikel 12

Anmälan och godkännande av avelsprogram som genomförs i andra medlemsstater än den medlemsstat där avelsorganisationen eller avelsverksamheten är erkänd

1.   Om en avelsorganisation eller avelsverksamhet avser att genomföra ett avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3 även på avelsdjur som hålls i en annan medlemsstat än den medlemsstat där avelsorganisationen eller avelsverksamheten är erkänd i enlighet med artikel 4.3 (med avseende på tillämpningen av denna artikel nedan kallad den andra medlemsstaten) ska avelsorganisationen eller avelsverksamheten anmäla den planerade utvidgningen av det geografiska området till den behöriga myndighet som har erkänt den avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3.

2.   Den behöriga myndighet som har erkänt den avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3 ska

| a) | lämna en anmälan till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten minst 90 dagar före det planerade startdatumet för avelsprogrammet i den andra medlemsstaten och, på begäran av den myndighet som har tagit emot anmälan, tillhandahålla en översättning av anmälan till ett av den andra medlemsstatens officiella språk, |
| --- | --- |

a)

lämna en anmälan till den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten minst 90 dagar före det planerade startdatumet för avelsprogrammet i den andra medlemsstaten och, på begäran av den myndighet som har tagit emot anmälan, tillhandahålla en översättning av anmälan till ett av den andra medlemsstatens officiella språk,

| b) | på begäran av den myndighet som har tagit emot anmälan minst 60 dagar före det planerade startdatumet för avelsprogrammet i den andra medlemsstaten tillhandahålla en kopia av det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 tillsammans med, på begäran av den myndigheten, en översättning till ett av den andra medlemsstatens officiella språk som ska tillhandahållas av den ansökande avelsorganisationen eller avelsverksamheten. |
| --- | --- |

b)

på begäran av den myndighet som har tagit emot anmälan minst 60 dagar före det planerade startdatumet för avelsprogrammet i den andra medlemsstaten tillhandahålla en kopia av det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 tillsammans med, på begäran av den myndigheten, en översättning till ett av den andra medlemsstatens officiella språk som ska tillhandahållas av den ansökande avelsorganisationen eller avelsverksamheten.

3.   Den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten får inom 90 dagar från mottagandet av den anmälan som avses i punkt 2 a besluta att inte godkänna att avelsprogrammet genomförs på dess territorium om

| a) | ett godkänt avelsprogram redan genomförs i den andra medlemsstaten på renrasiga avelsdjur av samma ras, och |
| --- | --- |

a)

ett godkänt avelsprogram redan genomförs i den andra medlemsstaten på renrasiga avelsdjur av samma ras, och

| b) | godkännandet av ytterligare ett avelsprogram skulle äventyra det avelsprogram som genomförs av en annan avelsorganisation för samma ras och som redan har godkänts i den andra medlemsstaten med avseende på minst ett av följande alternativ:






  i) | de väsentliga egenskaperna hos rassärdragen eller huvudmålen för avelsprogrammet, |
| --- | --- | --- |

b)

godkännandet av ytterligare ett avelsprogram skulle äventyra det avelsprogram som genomförs av en annan avelsorganisation för samma ras och som redan har godkänts i den andra medlemsstaten med avseende på minst ett av följande alternativ:

i)

de väsentliga egenskaperna hos rassärdragen eller huvudmålen för avelsprogrammet,

| ii) | bevarandet av denna ras eller av den genetiska mångfalden inom rasen, |
| --- | --- |

ii)

bevarandet av denna ras eller av den genetiska mångfalden inom rasen,

| iii) | om det avelsprogrammet syftar till att bevara rasen, ett effektivt genomförande av det avelsprogrammet






  — | när det handlar om en utrotningshotad ras, eller, |
| --- | --- | --- |

iii)

om det avelsprogrammet syftar till att bevara rasen, ett effektivt genomförande av det avelsprogrammet

—

när det handlar om en utrotningshotad ras, eller,

| — | när det handlar om en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier. |
| --- | --- |

—

när det handlar om en lokal ras som är ovanlig i ett eller flera av unionens territorier.

4.   Den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten ska informera den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3 om resultatet av den anmälan som avses i punkt 1 i den här artikeln och, om myndigheten beslutar att inte godkänna att avelsprogrammet genomförs på dess territorium, ge en motiverad förklaring till detta beslut.

5.   Om den behöriga myndighet i den andra medlemsstaten inte svarar på den anmälan som avses i punkt 2 a inom 90 dagar från dagen för mottagandet av den anmälan ska det utgöra ett godkännande.

6.   Den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3 ska utan onödigt dröjsmål informera avelsorganisationen eller avelsverksamheten om resultatet av den anmälan som avses i punkt 2 a i den här artikeln, och, om den beslutar att inte ge sitt godkännande, ge avelsorganisationen eller avelsverksamheten den motiverade förklaring till beslutet som avses i punkt 4 i den här artikeln.

7.   Om den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten beslutar att inte godkänna avelsprogrammet i enlighet med punkt 3 ska den informera kommissionen om sitt beslut och ange skälen till det beslutet.

8.   Om den behöriga myndighet i den andra medlemsstaten beslutar att inte godkänna avelsprogrammet i enlighet med punkt 3 i denna artikel och om den avelsorganisation eller avelsverksamhet som avser att genomföra avelsprogrammet i den andra medlemsstaten begär en omprövning av beslutet ska den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten och den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3 samarbeta avseende begäran om omprövning.

9.   Den behöriga myndighet som har erkänt avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 4.3 ska informera den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten om ändringarna i avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 9.3.

10.   På begäran av den behöriga myndighet i den andra medlemsstaten ska den avelsorganisation eller avelsverksamhet som bedriver verksamhet i enlighet med denna artikel i den andra medlemsstaten tillhandahålla aktuell information till den behöriga myndigheten, särskilt om antalet uppfödare som deltar och avelsdjur som omfattas vid genomförandet av avelsprogrammet på det territoriet. En sådan begäran ska göras på samma sätt som begäranden till avelsorganisationer eller avelsverksamheter som är erkända i den andra medlemsstaten.

11.   Den behöriga myndigheten i den andra medlemsstaten får upphäva det godkännande av avelsprogrammet som föreskrivs i denna artikel om det under minst 12 månader inte finns några uppfödare som deltar i det avelsprogrammet på den andra medlemsstatens territorium.

KAPITEL III

Rättigheter och skyldigheter för uppfödare, avelsorganisationer och avelsverksamheter

Artikel 13

Rättigheter för uppfödare som deltar i avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12

1.   Uppfödare ska ha rätt att delta i ett avelsprogram som är godkänt i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 förutsatt att

| a) | deras avelsdjur hålls på anläggningar som är belägna inom avelsprogrammets geografiska område, |
| --- | --- |

a)

deras avelsdjur hålls på anläggningar som är belägna inom avelsprogrammets geografiska område,

| b) | deras avelsdjur hör till den ras, när det gäller renrasiga avelsdjur, eller den ras, linje eller korsning, när det gäller hybridavelssvin, som omfattas av avelsprogrammet. |
| --- | --- |

b)

deras avelsdjur hör till den ras, när det gäller renrasiga avelsdjur, eller den ras, linje eller korsning, när det gäller hybridavelssvin, som omfattas av avelsprogrammet.

2.   Uppfödare som deltar i ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 ska ha rätt att

| a) | i enlighet med artiklarna 18 och 20 få sina renrasiga avelsdjur införda i huvudavsnittet i den stambok som avelsorganisationen upprättat för rasen, |
| --- | --- |

a)

i enlighet med artiklarna 18 och 20 få sina renrasiga avelsdjur införda i huvudavsnittet i den stambok som avelsorganisationen upprättat för rasen,

| b) | i enlighet med artikel 20 få sina djur registrerade i en bilaga till den stambok som avelsorganisationen upprättat för rasen, |
| --- | --- |

b)

i enlighet med artikel 20 få sina djur registrerade i en bilaga till den stambok som avelsorganisationen upprättat för rasen,

| c) | i enlighet med artikel 23 få sina hybridavelssvin införda i ett register som en avelsverksamhet upprättat för rasen, linjen eller korsningen, |
| --- | --- |

c)

i enlighet med artikel 23 få sina hybridavelssvin införda i ett register som en avelsverksamhet upprättat för rasen, linjen eller korsningen,

| d) | delta i individprövning och avelsvärdering i enlighet med artikel 25, |
| --- | --- |

d)

delta i individprövning och avelsvärdering i enlighet med artikel 25,

| e) | få ett härstamningsbevis i enlighet med artikel 30.1 och 30.4. |
| --- | --- |

e)

få ett härstamningsbevis i enlighet med artikel 30.1 och 30.4.

| f) | på begäran få aktuella resultat av individprövningar och avelsvärderingar för sina avelsdjur, när sådana resultat finns tillgängliga, |
| --- | --- |

f)

på begäran få aktuella resultat av individprövningar och avelsvärderingar för sina avelsdjur, när sådana resultat finns tillgängliga,

| g) | få tillgång till alla andra tjänster som den avelsorganisation eller avelsverksamhet som genomför avelsprogrammet erbjuder deltagande uppfödare inom ramen för avelsprogrammet. |
| --- | --- |

g)

få tillgång till alla andra tjänster som den avelsorganisation eller avelsverksamhet som genomför avelsprogrammet erbjuder deltagande uppfödare inom ramen för avelsprogrammet.

3.   Om reglerna för en avelsorganisation eller avelsverksamhet ger möjlighet till medlemskap ska de uppfödare som avses i punkt 1, utöver de rättigheter som anges i punkterna 1 och 2, också ha rätt att

| a) | bli medlem i avelsorganisationen eller avelsverksamheten, |
| --- | --- |

a)

bli medlem i avelsorganisationen eller avelsverksamheten,

| b) | delta i fastställandet och utvecklingen av avelsprogrammet i enlighet med de förfaranderegler som avses i del 1 punkt B.1 b i bilaga I, |
| --- | --- |

b)

delta i fastställandet och utvecklingen av avelsprogrammet i enlighet med de förfaranderegler som avses i del 1 punkt B.1 b i bilaga I,

Artikel 14

Rättigheter och skyldigheter för avelsorganisationer och avelsverksamheter

1.   Avelsorganisationer och avelsverksamheter ska, med avseende på deras avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, ha rätt att självständigt utforma och genomföra avelsprogram, under förutsättning att de efterlever denna förordning och alla villkor för genomförandet av dem.

2.   Avelsorganisationer eller avelsverksamheter ska ha rätt att utesluta uppfödare från att delta i ett avelsprogram om de inte följer reglerna i avelsprogrammet eller fullgör de skyldigheter som anges i de förfarandebestämmelser som avses i del 1 punkt B.1 b i bilaga I.

3.   Utöver de rättigheter som avses punkt 2 ska avelsorganisationer och avelsverksamheter som har bestämmelser om medlemskap ha rätt att utesluta uppfödare från medlemskap om de inte fullgör de skyldigheter som anges i de förfarandebestämmelser som avses i del 1 punkt B.1 b i bilaga I.

4.   Avelsorganisationer och avelsverksamheter ska, utan att det påverkar den roll som domstolar har, ansvara för att lösa tvister som kan uppstå mellan uppfödare och mellan uppfödare och avelsorganisationen eller avelsverksamheten vid genomförandet av de avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, i enlighet med de förfarandebestämmelser som avses i del 1 punkt B.1 b i bilaga I.

KAPITEL IV

Införande av avelsdjur i stamböcker och register samt godkännande för avel

Avsnitt 1

Införande av renrasiga avelsdjur i stamböcker samt godkännande för avel

Artikel 15

Stamböckers uppbyggnad

Stamböcker ska bestå av ett huvudavsnitt och, där så anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, en eller flera bilagor.

Artikel 16

Stamböckers huvudavsnitt

1.   Om avelsorganisationer fastställer olika kriterier eller förfaranden för införande av renrasiga avelsdjur i olika klasser får dessa avelsorganisationer dela in stamböckernas huvudavsnitt i klasser

| a) | utifrån dessa djurs förtjänster, och dela in dessa klasser utifrån deras ålder eller kön, eller |
| --- | --- |

a)

utifrån dessa djurs förtjänster, och dela in dessa klasser utifrån deras ålder eller kön, eller

| b) | utifrån dessa djurs ålder eller kön, förutsatt att dessa klasser också delas in utifrån deras förtjänster. |
| --- | --- |

b)

utifrån dessa djurs ålder eller kön, förutsatt att dessa klasser också delas in utifrån deras förtjänster.

Före införandet i en särskild klass i huvudavsnittet kan det enligt dessa kriterier och förfaranden krävas att renrasiga avelsdjur genomgår den individprövning eller avelsvärdering som anges i artikel 25 eller någon annan bedömning som beskrivs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

2.   Om avelsprogrammet fastställer villkor för införande i huvudavsnittet i stamboken utöver dem som fastställs i del 1 kapitel I i bilaga II, ska den avelsorganisation som genomför det avelsprogrammet i det huvudavsnittet fastställa minst en klass för renrasiga avelsdjur som endast uppfyller villkoren i del 1 kapitel I i bilaga II och artikel 21 som ska föras in efter ansökan från uppfödaren.

Artikel 17

Stamböckers bilagor

Avelsorganisationer får fastställa en eller flera bilagor till stamboken för djur av samma art som inte är berättigade att föras in i huvudavsnittet, förutsatt att de regler som fastställs i avelsprogrammet tillåter att djurens avkommor förs in i huvudavsnittet i enlighet med reglerna i

| a) | del 1 kapitel III punkt 1 a i bilaga II vad gäller hondjur av nötkreatur, svin, får och get, |
| --- | --- |

a)

del 1 kapitel III punkt 1 a i bilaga II vad gäller hondjur av nötkreatur, svin, får och get,

| b) | del 1 kapitel III punkt 2 i bilaga II vad gäller djur av utrotningshotade raser av nötkreatur, svin, får och get eller av lantraser av får, eller |
| --- | --- |

b)

del 1 kapitel III punkt 2 i bilaga II vad gäller djur av utrotningshotade raser av nötkreatur, svin, får och get eller av lantraser av får, eller

| c) | del 1 kapitel III punkt 1 b i bilaga II vad gäller handjur och hondjur av hästdjur. |
| --- | --- |

c)

del 1 kapitel III punkt 1 b i bilaga II vad gäller handjur och hondjur av hästdjur.

Artikel 18

Införande av renrasiga avelsdjur i huvudavsnittet i stamboken

1.   På begäran av uppfödaren ska avelsorganisationen i stambokens huvudavsnitt föra in eller registrera för införande alla renrasiga avelsdjur av den ras som omfattas av avelsprogrammet, förutsatt att djuren uppfyller kraven i del 1 kapitel I i bilaga II och att de, i förekommande fall, är avkommor av avelsdjur eller resultatet av avelsmaterial från dessa, i enlighet med bestämmelserna i artikel 21.

2.   Avelsorganisationer får inte neka att föra in ett renrasigt avelsdjur i huvudavsnittet i sina stamböcker på grund av att djuret redan är infört i huvudavsnittet i en annan stambok för samma ras eller, när det gäller ett korsningsprogram som genomförs på renrasiga avelsdjur av hästdjur, en stambok för en annan ras som upprättats av en annan avelsorganisation som erkänts i enlighet med artikel 4.3 eller av ett avelsorgan i ett tredjeland som ingår i den förteckning som avses i artikel 34.

3.   När huvudavsnittet i stamboken är indelat i klasser ska avelsorganisationen föra in de renrasiga avelsdjur som uppfyller kriterierna för införande i huvudavsnittet i den klass som motsvarar de renrasiga avelsdjurens förtjänster.

Artikel 19

Undantag från kraven för införande av djur i stamböckers huvudavsnitt då en ny ras skapas eller en ras återskapas

1.   Genom undantag från artikel 18.1 får en avelsorganisation som genomför ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 för en ras för vilken det inte finns någon stambok i någon medlemsstat eller något tredjeland som ingår i den förteckning som avses i artikel 34, i huvudavsnittet i denna nyligen upprättade stambok föra in renrasiga avelsdjur eller avkommor från renrasiga avelsdjur av olika raser eller djur som avelsorganisationen bedömer innehar särdragen för denna nya ras och, i förekommande fall, uppfyller de minimikrav för individprövning som fastställs i avelsprogrammet.

Avelsorganisationer som utnyttjar detta undantag ska

| a) | i sitt avelsprogram ange en period för upprättande av den nya stamboken som är lämplig med beaktande av den berörda artens eller rasens generationsintervall, |
| --- | --- |

a)

i sitt avelsprogram ange en period för upprättande av den nya stamboken som är lämplig med beaktande av den berörda artens eller rasens generationsintervall,

| b) | hänvisa till varje befintlig stambok i vilken de renrasiga avelsdjuren eller deras föräldrar infördes för första gången efter födseln och till det ursprungliga registreringsnumret i den stamboken, |
| --- | --- |

b)

hänvisa till varje befintlig stambok i vilken de renrasiga avelsdjuren eller deras föräldrar infördes för första gången efter födseln och till det ursprungliga registreringsnumret i den stamboken,

| c) | i sitt system för registrering av härstamningen identifiera de djur som de anser vara rasens founders. |
| --- | --- |

c)

i sitt system för registrering av härstamningen identifiera de djur som de anser vara rasens founders.

2.   Om en avelsorganisation har för avsikt att återskapa en ras som har försvunnit eller som löper stor risk att försvinna får en medlemsstat eller, om den så beslutar, den behöriga myndigheten ge avelsorganisationen tillstånd att i stambokens huvudavsnitt föra in avkommor från renrasiga avelsdjur av den ras som ska återskapas eller renrasiga avelsdjur eller avkommor från renrasiga avelsdjur av andra raser som ingår i återskapandet av denna ras, eller djur som avelsorganisationen bedömer innehar särdragen för den ras som ska återskapas och, i tillämpliga fall, uppfyller de minimikrav för individprövning som fastställs i avelsprogrammet, förutsatt att

| a) | en period för upprättande eller återupprättande av stamboken, som är lämplig med beaktande av den berörda rasen, anges i avelsprogrammet, |
| --- | --- |

a)

en period för upprättande eller återupprättande av stamboken, som är lämplig med beaktande av den berörda rasen, anges i avelsprogrammet,

| b) | det i förekommande fall hänvisas till varje stambok i vilken de renrasiga avelsdjuren eller uppgift om deras härstamning har införts och till det ursprungliga registreringsnumret i den stamboken, |
| --- | --- |

b)

det i förekommande fall hänvisas till varje stambok i vilken de renrasiga avelsdjuren eller uppgift om deras härstamning har införts och till det ursprungliga registreringsnumret i den stamboken,

| c) | de djur som avelsorganisationen anser utgöra grunden för rasens återskapande identifieras i systemet för registrering av härstamningen. |
| --- | --- |

c)

de djur som avelsorganisationen anser utgöra grunden för rasens återskapande identifieras i systemet för registrering av härstamningen.

3.   En avelsorganisation som utnyttjar undantaget i punkt 1 i denna artikel eller undantaget i punkt 2 i denna artikel ska fastställa en detaljerad plan för skapandet eller återskapandet av rasen i det avelsprogram som avses i artikel 8.1.

4.   I slutet av den period som avses i punkterna 1 a och 2 a i denna artikel ska den behöriga myndigheten genomföra en offentlig kontroll i enlighet med artikel 43.

5.   Om en ras skapas eller återskapas i enlighet med den här artikeln, ska medlemsstaterna offentliggöra den informationen genom att ange detta i den förteckning som föreskrivs i artikel 7.

Artikel 20

Registrering av djur i bilagor och uppgradering av deras avkommor i huvudavsnittet

1.   Om en avelsorganisation upprättar bilagor i enlighet med artikel 17 ska avelsorganisationen, efter ansökan från uppfödaren, i berörda bilagor enligt artikel 17 registrera djur av den art som omfattas av deras avelsprogram men som inte är berättigade att föras in i huvudavsnittet, förutsatt att djuren uppfyller villkoren i del 1 kapitel II i bilaga II.

2.   Efter ansökan från uppfödaren ska avelsorganisationen föra in avkommorna från de djur som avses i punkt 1 i denna artikel i det huvudavsnitt som föreskrivs i artikel 16 och betrakta dessa avkommor som renrasiga avelsdjur, förutsatt att avkommorna uppfyller villkoren i del 1 kapitel III i bilaga II.

Artikel 21

Godkännande av renrasiga avelsdjur och avelsmaterial från dem för avel

1.   En avelsorganisation som genomför ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 för en ras ska godkänna följande:

| a) | För naturlig betäckning, alla renrasiga avelsdjur av den rasen. |
| --- | --- |

a)

För naturlig betäckning, alla renrasiga avelsdjur av den rasen.

| b) | För artificiell insemination, sädesvätska som samlats in från renrasiga avelsdjur av nötkreatur som har genomgått avelsvärdering i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

b)

För artificiell insemination, sädesvätska som samlats in från renrasiga avelsdjur av nötkreatur som har genomgått avelsvärdering i enlighet med artikel 25.

| c) | För artificiell insemination, sädesvätska som samlats in från renrasiga avelsdjur av svin, får eller get som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

c)

För artificiell insemination, sädesvätska som samlats in från renrasiga avelsdjur av svin, får eller get som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25.

| d) | För artificiell insemination, sädesvätska som har samlats in från renrasiga avelsdjur av hästdjur som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

d)

För artificiell insemination, sädesvätska som har samlats in från renrasiga avelsdjur av hästdjur som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| e) | För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led b eller c i denna punkt, under förutsättning att dessa oocyter och embryon samlats in från renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får eller get som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

e)

För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led b eller c i denna punkt, under förutsättning att dessa oocyter och embryon samlats in från renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får eller get som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25.

| f) | För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led d i denna punkt, under förutsättning att dessa oocyter och embryon samlats in från renrasiga avelsdjur av hästdjur som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

f)

För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led d i denna punkt, under förutsättning att dessa oocyter och embryon samlats in från renrasiga avelsdjur av hästdjur som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| g) | För prövning av renrasiga avelsdjur av hankön av nötkreatur, svin, får och get, sädesvätska som har samlats in från renrasiga avelsdjur som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering, under förutsättning att sädesvätskan endast används i syfte att pröva dessa renrasiga avelsdjur av hankön inom gränsen för de mängder som avelsorganisationen behöver för att genomföra sådan prövning i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

g)

För prövning av renrasiga avelsdjur av hankön av nötkreatur, svin, får och get, sädesvätska som har samlats in från renrasiga avelsdjur som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering, under förutsättning att sädesvätskan endast används i syfte att pröva dessa renrasiga avelsdjur av hankön inom gränsen för de mängder som avelsorganisationen behöver för att genomföra sådan prövning i enlighet med artikel 25.

2.   När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur får en avelsorganisation, genom undantag från punkt 1 i denna artikel, förbjuda eller begränsa användningen av en eller flera av de reproduktionstekniker som avses i den punkten eller användningen av renrasiga avelsdjur för en eller flera av de reproduktionsteknikerna, inbegripet användningen av avelsmaterial från dem, förutsatt att förbudet eller begränsningen anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

Varje sådant förbud eller sådan begränsning som närmare anges i avelsprogrammet för den avelsorganisation som har upprättat den ursprungliga stamboken för rasen i enlighet med del 3 punkt 3 a i bilaga I, ska vara bindande för avelsprogrammen för de avelsorganisationer som upprättar dotterstamböcker för samma ras i enlighet med del 3 punkt 3 b i bilaga I.

3.   När det gäller en utrotningshotad ras får en avelsorganisation förbjuda eller begränsa användningen av renrasiga avelsdjur av denna ras, inbegripet användningen av avelsmaterial från dem, om en sådan användning skulle äventyra bevarandet eller den genetiska mångfalden av denna ras.

4.   Sådan sädesvätska som avses i punkt 1 g och som samlats in från renrasiga avelsdjur av hankön som är införda i huvudavsnittet i en stambok som har upprättats av en avelsorganisation som genomför ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 ska godkännas av en annan avelsorganisation som genomför ett godkänt avelsprogram på samma ras i samma eller i en annan medlemsstat på samma villkor och med samma kvantitativa begränsningar för individprövning och, i förekommande fall, avelsvärdering som gäller för dess egna renrasiga avelsdjur av hankön.

5.   Vid tillämpning av punkterna 1 och 4 ska avelsmaterialet från de renrasiga avelsdjur som avses i dessa punkter samlas in, produceras, behandlas och lagras vid en seminstation eller spermastation eller av en embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp som godkänts för handel inom unionen med dessa varor i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa.

6.   Genom undantag från punkt 5 får en medlemsstat godkänna insamling, produktion, behandling och lagring för användning inom medlemsstaten av avelsmaterial från renrasiga avelsdjur vid en seminstation eller spermastation, vid en embryostation, eller av en embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp eller av särskilt kvalificerad personal som godkänts i enlighet med medlemsstatens lagstiftning.

7.   Genom undantag från punkt 1 b, c och e ska individprövning eller avelsvärdering, om syftet med ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i tillämpliga fall, artikel 12 är att bevara rasen eller den genetiska mångfalden inom rasen, endast genomföras om avelsprogrammet kräver sådan individprövning eller avelsvärdering.

Artikel 22

Metoder för verifiering av identitet

1.   Om renrasiga avelsdjur av nötkreatur, får, get och hästdjur används för insamling av sädesvätska för artificiell insemination, ska avelsorganisationer kräva att dessa renrasiga avelsdjur identifieras genom blodgruppsanalys eller genom en annan lämplig metod med minst samma grad av säkerhet, exempelvis DNA-analys.

2.   Om avelsdjur av nötkreatur, svin, får, get och hästdjur används för insamling av oocyter och embryon, och om avelsdjur av svin används för insamling av sädesvätska för artificiell insemination, får avelsorganisationer och avelsverksamheter kräva att dessa avelsdjur identifieras genom en av de metoder som avses i punkt 1.

3.   På begäran av en medlemsstat eller en europeisk sammanslutning för avelsdjur av den berörda arten, får kommissionen anta genomförandeakter för att godkänna metoder för verifiering av identiteten hos avelsdjur under förutsättning att de erbjuder minst samma grad av säkerhet som blodgruppsanalyser av avelsdjuren, med beaktande av tekniska framsteg och rekommendationer från de referenscentrum i Europeiska unionen som avses i artikel 29, ICAR eller Internationella sällskapet för djurgenetik (ISAG). Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Avsnitt 2

Införande av hybridavelssvin i register samt godkännande för avel

Artikel 23

Införande av hybridavelssvin i register

1.   Avelsverksamheter ska, på begäran av sina uppfödare, i sina register föra in alla de hybridavelssvin av samma ras, linje eller korsning som uppfyller kraven i del 2 i bilaga II.

2.   Avelsverksamheter får inte neka att i sina register föra in sådana hybridavelssvin som har registrerats i enlighet med del 2 i bilaga II i ett register som upprättats för samma ras, linje eller korsning av en avelsverksamhet som erkänts i enlighet med artikel 4.3 i samma eller i en annan medlemsstat.

Artikel 24

Godkännande av hybridavelssvin och avelsmaterial från dem för avel

1.   En avelsverksamhet som genomför ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 för hybridavelssvin av en ras, linje eller korsning ska godkänna följande:

| a) | För naturlig betäckning, hybridavelssvin av samma ras, linje eller korsning som definierats i det avelsprogrammet. |
| --- | --- |

a)

För naturlig betäckning, hybridavelssvin av samma ras, linje eller korsning som definierats i det avelsprogrammet.

| b) | För artificiell insemination, sädesvätska som har samlats in från hybridavelssvin som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

För artificiell insemination, sädesvätska som har samlats in från hybridavelssvin som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| c) | För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led b, under förutsättning att dessa oocyter och embryon har samlats in från hybridavelssvin som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

c)

För överföring av embryon, oocyter som samlats in och används för in vitro-produktion av embryon och in vivo-producerade embryon som befruktats med sådan sädesvätska som avses i led b, under förutsättning att dessa oocyter och embryon har samlats in från hybridavelssvin som har genomgått individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25, om detta krävs enligt det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| d) | För prövning av hybridavelssvin av hankön, sädesvätska som har samlats in från hybridavelssvin som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering, under förutsättning att sädesvätskan endast används i syfte att pröva dessa hybridavelssvin inom gränsen för de mängder som avelsverksamheten behöver för att genomföra sådan prövning i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

d)

För prövning av hybridavelssvin av hankön, sädesvätska som har samlats in från hybridavelssvin som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering, under förutsättning att sädesvätskan endast används i syfte att pröva dessa hybridavelssvin inom gränsen för de mängder som avelsverksamheten behöver för att genomföra sådan prövning i enlighet med artikel 25.

2.   Hybridavelssvin av hankön som är införda i ett register som upprättats av en avelsverksamhet som genomför ett avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 och avelsmaterial från dem ska godkännas för individprövning, och i förekommande fall avelsvärdering, av en annan avelsverksamhet som genomför ett avelsprogram på samma ras, linje eller korsning i samma eller i en annan medlemsstat, och detta godkännande ska ske på samma villkor och med samma kvantitetsbegränsningar som för dess egna hybridavelssvin.

3.   Vid tillämpning av punkterna 1 och 2 ska avelsmaterialet från de hybridavelssvin som avses i dessa punkter samlas in, produceras, behandlas och lagras vid en seminstation eller spermastation, eller av en embryosamlingsgrupp eller en embryoproduktionsgrupp som godkänts för handel inom unionen med dessa varor i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa.

4.   Genom undantag från punkt 3 får en medlemsstat godkänna insamling, produktion, behandling och lagring för användning inom medlemsstaten av avelsmaterial från hybridavelssvin vid en seminstation eller spermastation, vid en embryostation, av en embryosamlingsgrupp eller en embryoproduktionsgrupp eller av särskilt kvalificerad personal som godkänts i enlighet med medlemsstatens lagstiftning.

KAPITEL V

Individprövning och avelsvärdering

Artikel 25

Metoder för individprövning och avelsvärdering

Om en avelsorganisation eller en avelsverksamhet, eller en tredje part som utsetts i enlighet med artikel 27.1 b, genomför individprövning eller avelsvärdering av avelsdjur ska denna avelsorganisation, avelsverksamhet eller tredje part se till att sådan individprövning eller avelsvärdering genomförs i enlighet med de bestämmelser som anges i

| a) | bilaga III när det gäller renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get samt hybridavelssvin, |
| --- | --- |

a)

bilaga III när det gäller renrasiga avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get samt hybridavelssvin,

| b) | det avelsprogram som genomförs av denna avelsorganisation och som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur. |
| --- | --- |

b)

det avelsprogram som genomförs av denna avelsorganisation och som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur.

Artikel 26

Delegerade befogenheter och genomförandebefogenheter avseende kraven för individprövning och avelsvärdering

1.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 61 med avseende på ändringar av bilaga III vad gäller individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur av nötkreatur, får och get som är nödvändiga för att beakta

| a) | vetenskapliga framsteg, |
| --- | --- |

a)

vetenskapliga framsteg,

| b) | teknisk utveckling, eller |
| --- | --- |

b)

teknisk utveckling, eller

| c) | behovet av att bevara värdefulla genetiska resurser. |
| --- | --- |

c)

behovet av att bevara värdefulla genetiska resurser.

2.   Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa enhetliga bestämmelser för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur av nötkreatur, får och get som avses i denna artikel samt för tolkningen av resultaten från dessa. Kommissionen ska därvid beakta tekniska och vetenskapliga framsteg eller rekommendationer från relevanta referenscentrum i Europeiska unionen i enlighet med artikel 29.1 eller, i avsaknad av sådana, de principer som ICAR kommit överens om. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Artikel 27

Genomförande av individprövning och avelsvärdering

1.   Om individprövning eller avelsvärdering ska genomföras enligt det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 ska avelsorganisationer och avelsverksamheter

| a) | själva genomföra denna individprövning eller avelsvärdering, eller |
| --- | --- |

a)

själva genomföra denna individprövning eller avelsvärdering, eller

| b) | utse de tredje parter till vilka denna individprövning eller avelsvärdering ska utkontrakteras. |
| --- | --- |

b)

utse de tredje parter till vilka denna individprövning eller avelsvärdering ska utkontrakteras.

2.   En medlemsstat eller, om medlemsstaten så beslutar, dess behöriga myndigheter får kräva att tredje parter, för att utses i enlighet med punkt 1 b, måste vara godkända för att genomföra individprövning eller avelsvärdering av avelsdjur av den medlemsstaten eller dess behöriga myndigheter, förutom då den tredje parten i fråga är ett offentligt organ som är föremål för den medlemsstatens eller dess behöriga myndigheters kontroll.

3.   En medlemsstat eller, om medlemsstaten så beslutar, dess behöriga myndigheter som utnyttjar den bestämmelse som avses i punkt 2 ska se till att tillstånd beviljas de tredje parter som avses i den punkten och som har

| a) | de lokaler och den utrustning som behövs för att genomföra denna individprövning eller avelsvärdering, |
| --- | --- |

a)

de lokaler och den utrustning som behövs för att genomföra denna individprövning eller avelsvärdering,

| b) | lämpligt kvalificerad personal, och |
| --- | --- |

b)

lämpligt kvalificerad personal, och

| c) | kapacitet att genomföra sådan individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

c)

kapacitet att genomföra sådan individprövning eller avelsvärdering i enlighet med artikel 25.

4.   Genom undantag från artikel 8.4 a får en medlemsstat eller dess behöriga myndighet besluta att en tredje part som godkänts i enlighet med punkt 2 i den här artikeln, eller det utsedda offentliga organet som är föremål för medlemsstatens eller dess behöriga myndigheters kontroll som avses i punkt 2 i den här artikeln, ska vara ansvariga gentemot denna behöriga myndighet för säkerställande av efterlevnad av de krav i denna förordning som gäller för sådan utkontrakterad individprövning eller avelsvärdering.

5.   Avelsorganisationer eller avelsverksamheter som själva genomför individprövning eller avelsvärdering, eller sådana tredje parter som har utsetts av en avelsorganisation eller avelsverksamhet i enlighet med punkt 1 b i denna artikel eller som har godkänts av en medlemsstat eller dess behöriga myndigheter i enlighet med punkt 2 i denna artikel, får åta sig att följa regler och standarder som fastställts av ICAR eller delta i verksamhet som anordnas av de referenscentrum i Europeiska unionen som avses i artikel 29.

De behöriga myndigheterna får beakta resultaten av sådana åtaganden eller deltagandet i sådan verksamhet när de erkänner dessa avelsorganisationer eller avelsverksamheter, godkänner deras avelsprogram, godkänner dessa tredje parter eller genomför offentlig kontroll av dessa aktörer.

6.   Avelsorganisationer och avelsverksamheter ska offentliggöra närmare uppgifter om de som genomför individprövningen eller avelsvärderingen.

Artikel 28

Skyldigheter för avelsorganisationer, avelsverksamheter och tredje parter som genomför individprövning och avelsvärdering

1.   Om en avelsorganisation eller en avelsverksamhet genomför individprövning eller avelsvärdering av avelsdjur eller utkontrakterar dessa uppgifter till en tredje part i enlighet med artikel 27.1 b, ska denna avelsorganisation eller avelsverksamhet lämna följande uppgifter på begäran av den behöriga myndighet som avses i artikel 8.3 eller, i förekommande fall, artikel 12.5:

| a) | Journaler med alla data från individprövningar och avelsvärderingar avseende avelsdjur från anläggningar som är belägna i det område där den behöriga myndigheten är verksam. |
| --- | --- |

a)

Journaler med alla data från individprövningar och avelsvärderingar avseende avelsdjur från anläggningar som är belägna i det område där den behöriga myndigheten är verksam.

| b) | Uppgifter om de metoder som används för registrering av egenskaper. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter om de metoder som används för registrering av egenskaper.

| c) | Uppgifter om den modell för individprövning som används för analys av resultaten av individprövningen. |
| --- | --- |

c)

Uppgifter om den modell för individprövning som används för analys av resultaten av individprövningen.

| d) | Uppgifter om de statistiska metoder som används för analys av resultaten av individprövningen för varje utvärderad egenskap. |
| --- | --- |

d)

Uppgifter om de statistiska metoder som används för analys av resultaten av individprövningen för varje utvärderad egenskap.

| e) | Uppgifter om de genetiska parametrar som används för varje utvärderad egenskap, inbegripet, i förekommande fall, uppgifter om den genomiska avelsvärderingen. |
| --- | --- |

e)

Uppgifter om de genetiska parametrar som används för varje utvärderad egenskap, inbegripet, i förekommande fall, uppgifter om den genomiska avelsvärderingen.

2.   Den avelsorganisation eller avelsverksamhet eller, på begäran av denna avelsorganisation eller avelsverksamhet, den tredje part som utsetts av denna avelsorganisation eller avelsverksamhet i enlighet med artikel 27.1 b ska offentliggöra och uppdatera resultaten av avelsvärderingen av avelsdjur vars sädesvätska används för artificiell insemination i enlighet med artikel 21.1 b, c och d och artikel 24.1 b.

KAPITEL VI

Referenscentrum i Europeiska unionen

Artikel 29

Referenscentrum i Europeiska unionen

1.   Om det finns ett erkänt behov av att främja harmoniseringen eller förbättringen av metoderna för individprövning eller avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som används av avelsorganisationer eller av tredje parter som utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, får kommissionen anta genomförandeakter för att utse de referenscentrum i Europeiska unionen som ansvarar för det vetenskapliga och tekniska bidraget till harmoniseringen eller förbättringen av dessa metoder.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

2.   Om det finns ett erkänt behov av att främja fastställandet eller harmoniseringen av de metoder som avelsorganisationer, tredje parter som utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter eller andra myndigheter i medlemsstaterna använder för att bevara utrotningshotade arter eller den genetiska mångfalden inom dessa arter, får kommissionen anta genomförandeakter för att utse de referenscentrum i Europeiska unionen som ansvarar för det vetenskapliga och tekniska bidraget till fastställandet eller harmoniseringen av dessa metoder. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

3.   De utseenden som avses i punkterna 1 och 2 ska följa ett offentligt urvalsförfarande och vara tidsbegränsade eller ses över regelbundet.

4.   De referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1 eller 2 i denna artikel ska

| a) | uppfylla de krav som anges i punkt 1 i bilaga IV, |
| --- | --- |

a)

uppfylla de krav som anges i punkt 1 i bilaga IV,

| b) | ansvara för de uppgifter som fastställs i






  i) | punkt 2 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1 i denna artikel, |
| --- | --- | --- |

b)

ansvara för de uppgifter som fastställs i

i)

punkt 2 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1 i denna artikel,

| ii) | punkt 3 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 2 i denna artikel, |
| --- | --- |

ii)

punkt 3 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 2 i denna artikel,

om dessa uppgifter ingår i referenscentrumens årliga eller fleråriga verksamhetsprogram som fastställts i överensstämmelse med målen och prioriteringarna i de relevanta verksamhetsprogram som antagits av kommissionen i enlighet med artikel 36 i förordning (EU) nr 652/2014.

5.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 61 för att ändra

| a) | de krav på referenscentrum i Europeiska unionen som anges i punkt 1 i bilaga IV, |
| --- | --- |

a)

de krav på referenscentrum i Europeiska unionen som anges i punkt 1 i bilaga IV,

| b) | de uppgifter för referenscentrum i Europeiska unionen som anges i punkterna 2 och 3 i bilaga IV. |
| --- | --- |

b)

de uppgifter för referenscentrum i Europeiska unionen som anges i punkterna 2 och 3 i bilaga IV.

De delegerade akter som föreskrivs i denna punkt ska ta vederbörlig hänsyn till

| a) | de arter av renrasiga avelsdjur för vilka metoderna för individprövning och avelsvärdering ska harmoniseras eller förbättras och till de vetenskapliga och tekniska framstegen inom individprövning eller avelsvärdering, eller |
| --- | --- |

a)

de arter av renrasiga avelsdjur för vilka metoderna för individprövning och avelsvärdering ska harmoniseras eller förbättras och till de vetenskapliga och tekniska framstegen inom individprövning eller avelsvärdering, eller

| b) | de utrotningshotade raser för vilka metoder för bevarande av dessa raser eller den genetiska mångfalden inom dessa raser ska fastställas eller harmoniseras och till de vetenskapliga och tekniska framstegen inom dessa områden. |
| --- | --- |

b)

de utrotningshotade raser för vilka metoder för bevarande av dessa raser eller den genetiska mångfalden inom dessa raser ska fastställas eller harmoniseras och till de vetenskapliga och tekniska framstegen inom dessa områden.

6.   De referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1 eller 2 ska vara föremål för kommissionens kontroller för att kontrollera att

| a) | de uppfyller de krav som fastställs i punkt 1 i bilaga IV, |
| --- | --- |

a)

de uppfyller de krav som fastställs i punkt 1 i bilaga IV,

| b) | de utför de uppgifter som fastställs i






  i) | punkt 2 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1, |
| --- | --- | --- |

b)

de utför de uppgifter som fastställs i

i)

punkt 2 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 1,

| ii) | punkt 3 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 2. |
| --- | --- |

ii)

punkt 3 i bilaga IV när det gäller referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med punkt 2.

Om resultaten av sådana kontroller visar att ett referenscentrum i Europeiska unionen inte uppfyller de krav som fastställs i punkt 1 i bilaga IV eller inte utför de uppgifter som fastställs i punkt 2 eller 3 i bilaga IV, får kommissionen anta genomförandeakter för att minska det finansiella stöd från unionen som beviljats i enlighet med artikel 30 i förordning (EU) nr 652/2014 eller för att återkalla utseendet till referenscentrum i Europeiska unionen. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

KAPITEL VII

Härstamningsbevis

Artikel 30

Utfärdande av samt innehåll i och format för härstamningsbevis som åtföljer avelsdjur och avelsmaterial från dem

1.   Om uppfödare som deltar i ett avelsprogram som har godkänts i enlighet med artikel 8 och, i förekommande fall, artikel 12 begär härstamningsbevis för sina avelsdjur eller avelsmaterial från dem, ska den avelsorganisation eller avelsverksamhet som genomför det avelsprogrammet utfärda de intygen.

2.   Härstamningsbevis som åtföljer avelsdjur eller avelsmaterial från dem ska endast utfärdas av

| a) | avelsorganisationer eller avelsverksamheter som på de avelsdjuren genomför avelsprogram som är godkända i enlighet med artikel 8 och, i förekommande fall, artikel 12, |
| --- | --- |

a)

avelsorganisationer eller avelsverksamheter som på de avelsdjuren genomför avelsprogram som är godkända i enlighet med artikel 8 och, i förekommande fall, artikel 12,

| b) | de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.3 eller, i förekommande fall, artikel 12.2 a om de behöriga myndigheterna fattar ett sådant beslut, eller |
| --- | --- |

b)

de behöriga myndigheter som avses i artikel 8.3 eller, i förekommande fall, artikel 12.2 a om de behöriga myndigheterna fattar ett sådant beslut, eller

| c) | avelsorgan som är upptagna i den förteckning som avses i artikel 34 och som genomför avelsprogram på dessa avelsdjur. |
| --- | --- |

c)

avelsorgan som är upptagna i den förteckning som avses i artikel 34 och som genomför avelsprogram på dessa avelsdjur.

3.   Avelsorganisationer eller avelsverksamheter ska se till att härstamningsbevis översänds i god tid.

4.   Om det förekommer handel med avelsdjur som har införts i en stambok som förs av en avelsorganisation eller i ett register som förs av en avelsverksamhet, eller avelsmaterial från dem, och om dessa avelsdjur eller avkomman från detta avelsmaterial är avsedda att införas i en annan stambok eller ett annat register ska dessa avelsdjur eller detta avelsmaterial åtföljas av ett härstamningsbevis.

Den avelsorganisation eller avelsverksamhet som avsänder avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem och som för den stambok eller det register i vilka dessa djur är införda ska utfärda detta härstamningsbevis.

5.   Om avelsdjur som har förts in i en stambok eller i ett register som förs av ett avelsorgan som är upptaget i den förteckning som anges i artikel 34 eller avelsmaterial från dem förs in till unionen, och om dessa avelsdjur eller avkomman från detta avelsmaterial är avsedda att införas i en stambok som förs av en avelsorganisation eller i ett register som förs av ett avelsorgan ska dessa avelsdjur eller avelsmaterialet från dem åtföljas av ett härstamningsbevis.

Härstamningsbeviset ska utfärdas av det avelsorgan enligt artikel 34 som för den stambok eller det register i vilka dessa avelsdjur är införda eller av det offentliga organet i det avsändande tredjelandet.

6.   De härstamningsbevis som avses i punkterna 4 och 5 ska

| a) | innehålla de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V, |
| --- | --- |

a)

innehålla de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V,

| b) | följa motsvarande förlagor till härstamningsbevis som föreskrivs i de genomförandeakter som antagits enligt punkt 10. |
| --- | --- |

b)

följa motsvarande förlagor till härstamningsbevis som föreskrivs i de genomförandeakter som antagits enligt punkt 10.

7.   En avelsorganisation eller ett avelsorgan som genomför individprövning eller avelsvärdering, eller både och, i enlighet med sina avelsprogram eller som utkontrakterar denna verksamhet till tredje parter, i fråga om en avelsorganisation, i enlighet med artikel 27.1 b ska ange följande i det härstamningsbevis som de utfärdar för ett renrasigt avelsdjur eller avelsmaterial från det:

| a) | Resultaten av denna individprövning. |
| --- | --- |

a)

Resultaten av denna individprövning.

| b) | Aktuella resultat av denna avelsvärdering. |
| --- | --- |

b)

Aktuella resultat av denna avelsvärdering.

| c) | Genetiska defekter och särdrag i samband med detta avelsprogram som berör avelsdjuret eller donatorerna till detta avelsmaterial. |
| --- | --- |

c)

Genetiska defekter och särdrag i samband med detta avelsprogram som berör avelsdjuret eller donatorerna till detta avelsmaterial.

8.   En avelsverksamhet eller ett avelsorgan som genomför individprövning eller avelsvärdering, eller både och, i enlighet med sitt avelsprogram eller som utkontrakterar denna verksamhet till tredje parter, i fråga om en avelsorganisation, i enlighet med artikel 27.1 b ska, om detta är ett krav enligt avelsprogrammet i fråga, ange följande i det härstamningsbevis som det utfärdar för ett hybridavelssvin eller avelsmaterial från det:

| a) | Resultaten av denna individprövning. |
| --- | --- |

a)

Resultaten av denna individprövning.

| b) | Aktuella resultat av denna avelsvärdering. |
| --- | --- |

b)

Aktuella resultat av denna avelsvärdering.

| c) | Genetiska defekter och särdrag i samband med detta avelsprogram som berör avelsdjuret eller donatorerna till detta avelsmaterial. |
| --- | --- |

c)

Genetiska defekter och särdrag i samband med detta avelsprogram som berör avelsdjuret eller donatorerna till detta avelsmaterial.

9.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 61 för att ändra innehållet i de härstamningsbevis som föreskrivs i bilaga V, i syfte att uppdatera dem för att beakta

| a) | vetenskapliga framsteg, |
| --- | --- |

a)

vetenskapliga framsteg,

| b) | teknisk utveckling, |
| --- | --- |

b)

teknisk utveckling,

| c) | hur den inre marknaden fungerar, eller |
| --- | --- |

c)

hur den inre marknaden fungerar, eller

| d) | behovet av att bevara värdefulla genetiska resurser. |
| --- | --- |

d)

behovet av att bevara värdefulla genetiska resurser.

10.   Kommissionen ska anta genomförandeakter för att fastställa förlagor till härstamningsbevis för avelsdjur och avelsmaterial från dem. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Artikel 31

Undantag från krav avseende utfärdande av samt innehåll i och format på härstamningsbevis för handel med avelsdjur och avelsmaterial från dem

1.   Genom undantag från artikel 30.2 a får den behöriga myndigheten tillåta att avelsmaterial åtföljs av ett härstamningsbevis som utfärdats på grundval av uppgifter från avelsorganisationen eller avelsverksamheten, av en seminstation, spermastation, embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp som godkänts för handel inom unionen med sådant avelsmaterial i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa.

2.   Genom undantag från artikel 30.6 b får den behöriga myndigheten tillåta att de förlagor som avses i artikel 30.6 b inte används, förutsatt att

| a) | när det gäller avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get, de uppgifter som fastställs i del 2 kapitel I i bilaga V eller del 3 kapitel I i bilaga V ingår i andra dokument som åtföljer dessa avelsdjur och som utfärdats av avelsorganisationen eller avelsverksamheten, |
| --- | --- |

a)

när det gäller avelsdjur av nötkreatur, svin, får och get, de uppgifter som fastställs i del 2 kapitel I i bilaga V eller del 3 kapitel I i bilaga V ingår i andra dokument som åtföljer dessa avelsdjur och som utfärdats av avelsorganisationen eller avelsverksamheten,

| b) | när det gäller avelsmaterial från nötkreatur, svin, får, get och hästdjur,






  i) | de uppgifter som avser donatorerna till detta avelsmaterial ingår i andra dokument eller i kopior av originalet av det härstamningsbevis som åtföljer detta avelsmaterial eller, före eller efter att detta avelsmaterial har avsänts, på begäran har gjorts tillgängliga av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller de andra aktörer som aves i punkt 1, |
| --- | --- | --- |

b)

när det gäller avelsmaterial från nötkreatur, svin, får, get och hästdjur,

i)

de uppgifter som avser donatorerna till detta avelsmaterial ingår i andra dokument eller i kopior av originalet av det härstamningsbevis som åtföljer detta avelsmaterial eller, före eller efter att detta avelsmaterial har avsänts, på begäran har gjorts tillgängliga av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller de andra aktörer som aves i punkt 1,

| ii) | de uppgifter som avser sädesvätska, oocyter eller embryon ingår i andra dokument som åtföljer denna sädesvätska, dessa oocyter eller dessa embryon och som har utfärdats av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller de andra aktörer som avses i punkt 1. |
| --- | --- |

ii)

de uppgifter som avser sädesvätska, oocyter eller embryon ingår i andra dokument som åtföljer denna sädesvätska, dessa oocyter eller dessa embryon och som har utfärdats av avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller de andra aktörer som avses i punkt 1.

3.   Genom undantag från artikel 30.7 a och b och 30.8 a och b får avelsorganisationer, avelsverksamheter eller de andra aktörer som avses i punkt 1 i den här artikeln i härstamningsbeviset eller i de dokument som avses i punkt 2 a i den här artikeln hänvisa till den webbplats där resultaten finns tillgängliga, om resultaten av individprövningen eller avelsvärderingen är offentliggjorda på en webbplats.

Artikel 32

Undantag från krav avseende format på härstamningsbevis som utfärdats för renrasiga avelsdjur av hästdjur

1.   När det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur ska, genom undantag från artikel 30.6, de uppgifter som fastställs i del 2 kapitel I i bilaga V ingå i en identitetshandling för hästdjur som gäller under hästdjurets hela livstid. Kommissionen ska anta delegerade akter i enlighet med artikel 61 med avseende på innehållet i och formatet på sådana identitetshandlingar.

2.   Kommissionen får anta genomförandeakter för att fastställa förlagor till identitetshandlingar för hästdjur som gäller under hästdjurets hela livstid. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

3.   Genom undantag från punkt 1 får de behöriga myndigheterna tillåta att de uppgifter som fastställs i del 2 kapitel I led 1 m i bilaga V inte ingår i den handling som avses i punkt 1, om aktuella resultat av individprövning eller avelsvärdering är offentliggjorda på en webbplats, förutsatt att avelsorganisationen hänvisar till denna webbplats i denna handling.

4.   Genom undantag från punkt 1 får de behöriga myndigheterna tillåta att de uppgifter som fastställs i del 2 kapitel I leden 1 m och n i bilaga V ingår i andra dokument som utfärdats av avelsorganisationen för de renrasiga avelsdjur som förts in i en stambok som förs av denna avelsorganisation.

Artikel 33

Undantag från krav avseende utfärdande av samt innehåll i och format på härstamningsbevis för införsel till union av avelsdjur och avelsmaterial från dem

1.   Genom undantag från artikel 30.2 c och 30.5 får avelsmaterial åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats på avelsorganets vägnar på grundval av de uppgifter som erhållits från detta avelsorgan, av en seminstation, spermastation, embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp som fått tillstånd att föra in detta avelsmaterial till unionen i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa.

2.   Genom undantag från artikel 30.6 b behöver de förlagor som avses i artikel 30.6 b inte användas om

| a) | de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V ingår i andra dokument som åtföljer avelsdjuret eller avelsmaterialet från det, |
| --- | --- |

a)

de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V ingår i andra dokument som åtföljer avelsdjuret eller avelsmaterialet från det,

| b) | det avelsorgan som genomför avelsprogrammet eller en annan aktör som avses i punkt 1 tillhandahåller en uttömmande förteckning över dessa dokument, deklarerar att de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V ingår i dessa dokument och intygar innehållet i dessa dokument. |
| --- | --- |

b)

det avelsorgan som genomför avelsprogrammet eller en annan aktör som avses i punkt 1 tillhandahåller en uttömmande förteckning över dessa dokument, deklarerar att de uppgifter som fastställs i relevanta delar och kapitel i bilaga V ingår i dessa dokument och intygar innehållet i dessa dokument.

3.   Genom undantag från artikel 30.7 a och b och 30.8 a och b får avelsorganisationer eller de andra aktörer som avses i punkt 1 i den här artikeln i härstamningsbeviset eller i de andra dokument som avses i punkt 2 a i den här artikeln hänvisa till den webbplats där resultaten finns tillgängliga, om resultaten av individprövningen eller avelsvärderingen är offentliggjorda på en webbplats.

KAPITEL VIII

Införsel till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem

Artikel 34

Upptagande av avelsorgan på förteckningen

1.   Kommissionen ska upprätta, uppdatera och offentliggöra en förteckning över avelsorgan.

2.   Kommissionen ska i den förteckning som anges i punkt 1 endast ta upp ett sådant avelsorgan för vilket ett offentligt organ i tredjelandet tillhandahållit dokumentation som visar att avelsorganet uppfyller följande krav:

| a) | Det genomför avelsprogram som är likvärdiga med de avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och som genomförs på samma ras av avelsorganisationer eller på samma ras, linje eller korsning av avelsverksamheter vad gäller följande:






  i) | Införande av avelsdjur i stamböcker eller i register. |
| --- | --- | --- |

a)

Det genomför avelsprogram som är likvärdiga med de avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och som genomförs på samma ras av avelsorganisationer eller på samma ras, linje eller korsning av avelsverksamheter vad gäller följande:

i)

Införande av avelsdjur i stamböcker eller i register.

| ii) | Godkännande av avelsdjur för avel. |
| --- | --- |

ii)

Godkännande av avelsdjur för avel.

| iii) | Användning av avelsmaterial från avelsdjur för prövning och avel. |
| --- | --- |

iii)

Användning av avelsmaterial från avelsdjur för prövning och avel.

| iv) | Metoder för individprövning och avelsvärdering. |
| --- | --- |

iv)

Metoder för individprövning och avelsvärdering.

| b) | Ett offentligt organ i tredjelandet utövar tillsyn och kontroll av det. |
| --- | --- |

b)

Ett offentligt organ i tredjelandet utövar tillsyn och kontroll av det.

| c) | Det har antagit förfarandebestämmelser för att säkerställa att renrasiga avelsdjur som avelsorganisationer för in i stamböcker eller som avelsverksamheter för in i register och avkommor från avelsmaterial från sådana avelsdjur redan är införda eller berättigade att föras in, utan diskriminering på grund av ursprungsland, i den stambok eller det register för samma ras, när det gäller renrasiga avelsdjur, eller samma ras, linje eller korsning när det gäller hybridavelssvin, som förs av de avelsorganen. |
| --- | --- |

c)

Det har antagit förfarandebestämmelser för att säkerställa att renrasiga avelsdjur som avelsorganisationer för in i stamböcker eller som avelsverksamheter för in i register och avkommor från avelsmaterial från sådana avelsdjur redan är införda eller berättigade att föras in, utan diskriminering på grund av ursprungsland, i den stambok eller det register för samma ras, när det gäller renrasiga avelsdjur, eller samma ras, linje eller korsning när det gäller hybridavelssvin, som förs av de avelsorganen.

3.   Kommissionen ska i den förteckning som anges i punkt 1 i denna artikel också ta upp en hänvisning till de tredjeländer som har infört åtgärder som anses vara likvärdiga i enlighet med artikel 35, inbegripet en hänvisning till alla avelsorgan i de tredjeländerna.

4.   Kommissionen ska utan onödigt dröjsmål från förteckningen stryka avelsorgan som inte längre uppfyller åtminstone ett av de krav som avses i punkt 2.

Artikel 35

Likvärdighet för de åtgärder som tillämpas för djuravel i tredjeländer

1.   Kommissionen får anta genomförandeakter för att erkänna att åtgärder som tillämpas i ett tredjeland är likvärdiga med de som krävs enligt denna förordning vad gäller följande:

| a) | Erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter enligt artikel 4. |
| --- | --- |

a)

Erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter enligt artikel 4.

| b) | Godkännande av avelsorganisationers och avelsverksamheters avelsprogram enligt artikel 8. |
| --- | --- |

b)

Godkännande av avelsorganisationers och avelsverksamheters avelsprogram enligt artikel 8.

| c) | Införande av renrasiga avelsdjur i stamböcker och av hybridavelssvin i registren enligt artiklarna 18, 20 och 23. |
| --- | --- |

c)

Införande av renrasiga avelsdjur i stamböcker och av hybridavelssvin i registren enligt artiklarna 18, 20 och 23.

| d) | Godkännande av avelsdjur för avel enligt artiklarna 21, 22 och 24. |
| --- | --- |

d)

Godkännande av avelsdjur för avel enligt artiklarna 21, 22 och 24.

| e) | Användning av avelsmaterial från avelsdjur för prövning och avel enligt artiklarna 21 och 24. |
| --- | --- |

e)

Användning av avelsmaterial från avelsdjur för prövning och avel enligt artiklarna 21 och 24.

| f) | Individprövning och avelsvärdering enligt artikel 25. |
| --- | --- |

f)

Individprövning och avelsvärdering enligt artikel 25.

| g) | Offentlig kontroll av aktörer enligt artikel 43. |
| --- | --- |

g)

Offentlig kontroll av aktörer enligt artikel 43.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

2.   De genomförandeakter som avses i punkt 1 ska antas på grundval av följande:

| a) | En grundlig undersökning av de uppgifter och data som har lämnats av det tredjeland som vill få sina åtgärder erkända såsom likvärdiga med de åtgärder som krävs enligt denna förordning. |
| --- | --- |

a)

En grundlig undersökning av de uppgifter och data som har lämnats av det tredjeland som vill få sina åtgärder erkända såsom likvärdiga med de åtgärder som krävs enligt denna förordning.

| b) | I förekommande fall, ett tillfredsställande resultat av en kontroll som utförts av kommissionen i enlighet med artikel 57. |
| --- | --- |

b)

I förekommande fall, ett tillfredsställande resultat av en kontroll som utförts av kommissionen i enlighet med artikel 57.

3.   De genomförandeakter som avses i punkt 1 får innehålla närmare bestämmelser om införseln av avelsdjur och avelsmaterial från dem till unionen från det berörda tredjelandet och får omfatta följande:

| a) | Formatet på det härstamningsbevis som åtföljer avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem samt vad intyget ska innehålla. |
| --- | --- |

a)

Formatet på det härstamningsbevis som åtföljer avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem samt vad intyget ska innehålla.

| b) | Särskilda krav som gäller för införsel till unionen av avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem och den offentliga kontroll som ska genomföras vid införseln till unionen av avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem. |
| --- | --- |

b)

Särskilda krav som gäller för införsel till unionen av avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem och den offentliga kontroll som ska genomföras vid införseln till unionen av avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem.

| c) | Om nödvändigt, rutiner för att upprätta och göra ändringar i förteckningar över avelsorgan i det berörda tredjeland från vilket det är tillåtet att föra in avelsdjur och avelsmaterial från dem till unionen. |
| --- | --- |

c)

Om nödvändigt, rutiner för att upprätta och göra ändringar i förteckningar över avelsorgan i det berörda tredjeland från vilket det är tillåtet att föra in avelsdjur och avelsmaterial från dem till unionen.

4.   Kommissionen ska utan onödigt dröjsmål anta genomförandeakter för att upphäva de genomförandeakter som avses i punkt 1 om något av de villkor för erkännande av likvärdighet av åtgärder som gällde vid tidpunkten för deras antagande inte längre uppfylls. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Artikel 36

Införande i stamböcker eller register av avelsdjur och avkomman från avelsmaterial som har förts in till unionen

1.   Efter ansökan från en uppfödare ska en avelsorganisation eller avelsverksamhet föra in i huvudavsnittet i stamboken eller registret alla avelsdjur som har förts in till unionen liksom avkomman från avelsmaterial som har förts in till unionen, om

| a) | avelsdjuren eller donatorerna till avelsmaterialet är införda i en stambok eller i ett register som förs av ett avelsorgan i avsändartredjelandet, |
| --- | --- |

a)

avelsdjuren eller donatorerna till avelsmaterialet är införda i en stambok eller i ett register som förs av ett avelsorgan i avsändartredjelandet,

| b) | avelsmaterialet uppfyller de villkor som fastställs i artikel 21.1 eller 21.2, om så krävs enligt det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen eller avelsverksamheten, |
| --- | --- |

b)

avelsmaterialet uppfyller de villkor som fastställs i artikel 21.1 eller 21.2, om så krävs enligt det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen eller avelsverksamheten,

| c) | avelsdjuren innehar rasens särdrag eller, när det gäller hybridavelssvin, rasens, linjens eller korsningens särdrag i enlighet med vad som fastställs i det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen eller avelsverksamheten, |
| --- | --- |

c)

avelsdjuren innehar rasens särdrag eller, när det gäller hybridavelssvin, rasens, linjens eller korsningens särdrag i enlighet med vad som fastställs i det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen eller avelsverksamheten,

| d) | det avelsorgan som avses i led a är upptaget i den förteckning över avelsorgan som avses i artikel 34. |
| --- | --- |

d)

det avelsorgan som avses i led a är upptaget i den förteckning över avelsorgan som avses i artikel 34.

2.   Medlemsstaterna eller de behöriga myndigheterna får inte av avelstekniska eller genealogiska skäl förbjuda, inskränka eller förhindra införseln till unionen av avelsdjur eller avelsmaterial från dem och användningen därefter av sådana avelsdjur eller sådant avelsmaterial från dem, om avelsdjuren eller donatorerna till avelsmaterialet är införda i en stambok eller i ett register som förs av ett avelsorgan som är upptaget i den förteckning över avelsorgan som fastställts i enlighet med artikel 34.

Artikel 37

Kontroller avseende rätten till den konventionella tullsatsen för renrasiga avelsdjur som förs in till unionen

1.   Om den aktör som ansvarar för en sändning av renrasiga avelsdjur begär att den konventionella tullsats för renrasiga avelsdjur som avses i förordning (EEG) nr 2658/87 ska tillämpas på de djur som ingår i sändningen gäller följande:

| a) | Dessa djur ska åtföljas av följande:






  i) | Det härstamningsbevis som avses i artikel 30.5 eller artikel 32. |
| --- | --- | --- |

a)

Dessa djur ska åtföljas av följande:

i)

Det härstamningsbevis som avses i artikel 30.5 eller artikel 32.

| ii) | Ett dokument som visar att de ska föras in i en avelsorganisations stambok eller i en avelsverksamhets register. |
| --- | --- |

ii)

Ett dokument som visar att de ska föras in i en avelsorganisations stambok eller i en avelsverksamhets register.

| b) | Sändningen ska kontrolleras vid den gränskontrollstation där dokument- och identitetskontroller samt fysiska kontroller utförs i enlighet med artikel 4 i direktiv 91/496/EEG. |
| --- | --- |

b)

Sändningen ska kontrolleras vid den gränskontrollstation där dokument- och identitetskontroller samt fysiska kontroller utförs i enlighet med artikel 4 i direktiv 91/496/EEG.

2.   Syftet med de kontroller som föreskrivs i punkt 1 b är att kontrollera att

| a) | sändningen åtföljs av de dokument som avses i punkt 1 a, |
| --- | --- |

a)

sändningen åtföljs av de dokument som avses i punkt 1 a,

| b) | sändningens innehåll och märkning motsvarar de uppgifter som anges i de dokument som avses i punkt 1 a. |
| --- | --- |

b)

sändningens innehåll och märkning motsvarar de uppgifter som anges i de dokument som avses i punkt 1 a.

KAPITEL IX

Behöriga myndigheter som genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur

Artikel 38

Behöriga myndigheter som genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur

1.   Om det i en medlemsstat eller på det område inom vilket en behörig myndighet verkar inte finns någon organisation eller förening för uppfödare, rasförening eller offentligt organ som genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur av en ras av nötkreatur, svin, får, get eller hästdjur får denna behöriga myndighet besluta att genomföra ett avelsprogram för denna ras, under förutsättning att

| a) | det finns ett behov av att upprätthålla eller etablera den rasen i medlemsstaten eller på det område inom vilket den behöriga myndigheten verkar, eller |
| --- | --- |

a)

det finns ett behov av att upprätthålla eller etablera den rasen i medlemsstaten eller på det område inom vilket den behöriga myndigheten verkar, eller

| b) | rasen är en utrotningshotad ras. |
| --- | --- |

b)

rasen är en utrotningshotad ras.

2.   En behörig myndighet som genomför ett avelsprogram i enlighet med denna artikel ska vidta de åtgärder som behövs för att säkerställa att detta inte inverkar negativt på möjligheten

| a) | för organisationer eller föreningar för uppfödare, rasföreningar eller offentliga organ att erkännas som avelsorganisationer i enlighet med artikel 4.3, |
| --- | --- |

a)

för organisationer eller föreningar för uppfödare, rasföreningar eller offentliga organ att erkännas som avelsorganisationer i enlighet med artikel 4.3,

| b) | för avelsorganisationer att få sina avelsprogram godkända i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

för avelsorganisationer att få sina avelsprogram godkända i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

3.   Om en behörig myndighet genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur ska denna behöriga myndighet

| a) | förfoga över tillräckligt med kvalificerad personal och lämpliga lokaler och lämplig utrustning för att effektivt kunna genomföra avelsprogrammet, |
| --- | --- |

a)

förfoga över tillräckligt med kvalificerad personal och lämpliga lokaler och lämplig utrustning för att effektivt kunna genomföra avelsprogrammet,

| b) | kunna utföra de kontroller som krävs för att registrera härstamningen för de renrasiga avelsdjur som omfattas av avelsprogrammet, |
| --- | --- |

b)

kunna utföra de kontroller som krävs för att registrera härstamningen för de renrasiga avelsdjur som omfattas av avelsprogrammet,

| c) | ha en tillräckligt stor population av renrasiga avelsdjur och tillräckligt många uppfödare inom det geografiska område som avelsprogrammet omfattar, |
| --- | --- |

c)

ha en tillräckligt stor population av renrasiga avelsdjur och tillräckligt många uppfödare inom det geografiska område som avelsprogrammet omfattar,

| d) | kunna generera, eller låta generera för dess räkning, och kunna använda uppgifter om renrasiga avelsdjur som behövs för genomförandet av avelsprogrammet, |
| --- | --- |

d)

kunna generera, eller låta generera för dess räkning, och kunna använda uppgifter om renrasiga avelsdjur som behövs för genomförandet av avelsprogrammet,

| e) | ha antagit förfarandebestämmelser






  i) | som reglerar lösningen av tvister med uppfödare som deltar i avelsprogrammet, |
| --- | --- | --- |

e)

ha antagit förfarandebestämmelser

i)

som reglerar lösningen av tvister med uppfödare som deltar i avelsprogrammet,

| ii) | som säkerställer lika behandling av uppfödare som deltar i avelsprogrammet, |
| --- | --- |

ii)

som säkerställer lika behandling av uppfödare som deltar i avelsprogrammet,

| iii) | som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som deltar i avelsprogrammet. |
| --- | --- |

iii)

som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som deltar i avelsprogrammet.

4.   Det avelsprogram som avses i punkt 1 ska innehålla följande:

| a) | Uppgifter om dess syfte, som är att bevara rasen, förbättra rasen, skapa en ny ras, återskapa en ras eller kombinationer av flera av dessa syften. |
| --- | --- |

a)

Uppgifter om dess syfte, som är att bevara rasen, förbättra rasen, skapa en ny ras, återskapa en ras eller kombinationer av flera av dessa syften.

| b) | Namnet på den ras som omfattas av avelsprogrammet för att förhindra sammanblandning med liknande renrasiga avelsdjur av andra raser som är införda i andra stamböcker. |
| --- | --- |

b)

Namnet på den ras som omfattas av avelsprogrammet för att förhindra sammanblandning med liknande renrasiga avelsdjur av andra raser som är införda i andra stamböcker.

| c) | En detaljerad beskrivning av rasens särdrag, inklusive uppgifter om de väsentliga särdrag som omfattas av avelsprogrammet i fråga. |
| --- | --- |

c)

En detaljerad beskrivning av rasens särdrag, inklusive uppgifter om de väsentliga särdrag som omfattas av avelsprogrammet i fråga.

| d) | Uppgifter om det geografiska område där programmet genomförs. |
| --- | --- |

d)

Uppgifter om det geografiska område där programmet genomförs.

| e) | Uppgifter om det system för identifiering av renrasiga avelsdjur som ska säkerställa att renrasiga avelsdjur förs in i stamboken först efter att de har identifierats individuellt och i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten. |
| --- | --- |

e)

Uppgifter om det system för identifiering av renrasiga avelsdjur som ska säkerställa att renrasiga avelsdjur förs in i stamboken först efter att de har identifierats individuellt och i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten.

| f) | Uppgifter om systemet för registrering av härstamningen för de renrasiga avelsdjur som är införda eller registrerade och berättigade att föras in i stamböcker. |
| --- | --- |

f)

Uppgifter om systemet för registrering av härstamningen för de renrasiga avelsdjur som är införda eller registrerade och berättigade att föras in i stamböcker.

| g) | Avelsprogrammets urvals- och avelsmål, inklusive uppgifter om vilka som är de huvudsakliga målen för det avelsprogrammet, och i förekommande fall, de detaljerade urvalskriterierna med avseende på dessa mål beträffande urvalet av renrasiga avelsdjur. |
| --- | --- |

g)

Avelsprogrammets urvals- och avelsmål, inklusive uppgifter om vilka som är de huvudsakliga målen för det avelsprogrammet, och i förekommande fall, de detaljerade urvalskriterierna med avseende på dessa mål beträffande urvalet av renrasiga avelsdjur.

| h) | Om avelsprogrammet kräver individprövning eller avelsvärdering:






  i) | Uppgifter om systemen för att generera, registrera, meddela och använda resultaten av individprövningen. |
| --- | --- | --- |

h)

Om avelsprogrammet kräver individprövning eller avelsvärdering:

i)

Uppgifter om systemen för att generera, registrera, meddela och använda resultaten av individprövningen.

| ii) | Uppgifter om systemet för avelsvärderingen och, i förekommande fall, genomisk avelsvärdering av renrasiga avelsdjur. |
| --- | --- |

ii)

Uppgifter om systemet för avelsvärderingen och, i förekommande fall, genomisk avelsvärdering av renrasiga avelsdjur.

| i) | Om bilagor upprättas i enlighet med artikel 17 eller om huvudavsnittet delas in i klasser i enlighet med artikel 16, uppgifter om bestämmelserna för indelning av stamboken och de kriterier eller förfaranden som används för att registrera djur i de bilagorna eller klassificera dem i de klasserna. |
| --- | --- |

i)

Om bilagor upprättas i enlighet med artikel 17 eller om huvudavsnittet delas in i klasser i enlighet med artikel 16, uppgifter om bestämmelserna för indelning av stamboken och de kriterier eller förfaranden som används för att registrera djur i de bilagorna eller klassificera dem i de klasserna.

| j) | Om avelsprogrammet när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur förbjuder eller begränsar användningen av en eller flera reproduktionstekniker eller användningen av renrasiga avelsdjur för en eller flera reproduktionstekniker som avses i artikel 21.2, uppgifter om sådana förbud eller begränsningar. |
| --- | --- |

j)

Om avelsprogrammet när det gäller renrasiga avelsdjur av hästdjur förbjuder eller begränsar användningen av en eller flera reproduktionstekniker eller användningen av renrasiga avelsdjur för en eller flera reproduktionstekniker som avses i artikel 21.2, uppgifter om sådana förbud eller begränsningar.

| k) | Om den behöriga myndigheten utkontrakterar specifik teknisk verksamhet knuten till förvaltningen av avelsprogrammet till tredje parter, uppgifter om den verksamheten liksom de utsedda tredje parternas namn och kontaktuppgifter. |
| --- | --- |

k)

Om den behöriga myndigheten utkontrakterar specifik teknisk verksamhet knuten till förvaltningen av avelsprogrammet till tredje parter, uppgifter om den verksamheten liksom de utsedda tredje parternas namn och kontaktuppgifter.

5.   Om en behörig myndighet genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur av hästdjur ska de krav som anges i del 3 punkterna 1, 2, 3, 4 a och c i bilaga I tillämpas utöver de krav som anges i punkterna 3 och 4.

6.   Om en behörig myndighet genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur ska denna myndighet snabbt och på ett transparent sätt informera de uppfödare som deltar i avelsprogrammet om eventuella ändringar i det.

7.   Om en behörig myndighet genomför ett avelsprogram på renrasiga avelsdjur ska artiklarna 3, 13–22, 25, 27, 28.2, 30, 31, 32 och 36.1 gälla i tillämpliga delar.

KAPITEL X

Offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet, administrativt stöd, samarbete och verkställighet i medlemsstaterna

Artikel 39

Utseende av behöriga myndigheter

1.   Medlemsstaterna ska utse de behöriga myndigheter som ska ha i uppgift att utföra offentlig kontroll för att verifiera att aktörerna följer bestämmelserna i denna förordning, och att utföra annan offentlig verksamhet för att säkerställa att dessa bestämmelser tillämpas.

2.   Varje medlemsstat ska

| a) | upprätta och hålla uppdaterad en förteckning över de behöriga myndigheter den har utsett i enlighet med punkt 1, inklusive deras kontaktuppgifter, |
| --- | --- |

a)

upprätta och hålla uppdaterad en förteckning över de behöriga myndigheter den har utsett i enlighet med punkt 1, inklusive deras kontaktuppgifter,

| b) | i den förteckning som avses i led a ange den adress dit följande ska skickas:






  i) | de anmälningar som avses i artikel 12, eller |
| --- | --- | --- |

b)

i den förteckning som avses i led a ange den adress dit följande ska skickas:

i)

de anmälningar som avses i artikel 12, eller

| ii) | de uppgifter, begäranden och anmälningar som avses i artiklarna 48 och 49, |
| --- | --- |

ii)

de uppgifter, begäranden och anmälningar som avses i artiklarna 48 och 49,

| c) | offentliggöra den förteckning som avses i led a på en webbplats och underrätta kommissionen om denna webbplats. |
| --- | --- |

c)

offentliggöra den förteckning som avses i led a på en webbplats och underrätta kommissionen om denna webbplats.

3.   Kommissionen ska upprätta och hålla uppdaterad en förteckning över de webbplatser som avses i punkt 2 c och offentliggöra denna förteckning.

Artikel 40

Efterlevnad med avseende på behöriga myndigheter som genomför avelsprogram

Genom undantag från detta kapitel ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att kontrollera att de behöriga myndigheter som genomför avelsprogram i enlighet med artikel 38 följer bestämmelserna i den artikeln.

Artikel 41

Behöriga myndigheters allmänna skyldigheter

Behöriga myndigheter ska

| a) | ha förfaranden och/eller bestämmelser för att säkerställa och verifiera att den offentliga kontroll och annan offentlig verksamhet som de utför är effektiv, lämpad för sitt syfte och opartisk samt att den håller hög kvalitet och är konsekvent, |
| --- | --- |

a)

ha förfaranden och/eller bestämmelser för att säkerställa och verifiera att den offentliga kontroll och annan offentlig verksamhet som de utför är effektiv, lämpad för sitt syfte och opartisk samt att den håller hög kvalitet och är konsekvent,

| b) | ha förfaranden och/eller bestämmelser för att säkerställa att den personal hos dem som utför offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet inte står i intressekonflikt med de aktörer som är föremål för sådan offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet, |
| --- | --- |

b)

ha förfaranden och/eller bestämmelser för att säkerställa att den personal hos dem som utför offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet inte står i intressekonflikt med de aktörer som är föremål för sådan offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet,

| c) | förfoga över eller ha tillgång till tillräckligt med personal med de kvalifikationer, den utbildning och de erfarenheter som krävs för att offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska kunna utföras effektivt och ändamålsenligt, |
| --- | --- |

c)

förfoga över eller ha tillgång till tillräckligt med personal med de kvalifikationer, den utbildning och de erfarenheter som krävs för att offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska kunna utföras effektivt och ändamålsenligt,

| d) | förfoga över lokaler och utrustning som är lämpade för ändamålet och väl underhållna för att säkerställa att personalen kan utföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet effektivt och ändamålsenligt, |
| --- | --- |

d)

förfoga över lokaler och utrustning som är lämpade för ändamålet och väl underhållna för att säkerställa att personalen kan utföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet effektivt och ändamålsenligt,

| e) | ha de rättsliga befogenheter som krävs för att utföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet och för att vidta de åtgärder som föreskrivs i denna förordning, |
| --- | --- |

e)

ha de rättsliga befogenheter som krävs för att utföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet och för att vidta de åtgärder som föreskrivs i denna förordning,

| f) | ha antagit de rättsliga förfaranden som krävs för att personalen ska få tillträde till aktörernas lokaler och tillgång till aktörernas dokument och elektroniska informationshanteringssystem för att i god ordning kunna fullgöra sina uppgifter. |
| --- | --- |

f)

ha antagit de rättsliga förfaranden som krävs för att personalen ska få tillträde till aktörernas lokaler och tillgång till aktörernas dokument och elektroniska informationshanteringssystem för att i god ordning kunna fullgöra sina uppgifter.

Artikel 42

Behöriga myndigheters sekretess

1.   Utan att det påverkar situationer då utlämnande av uppgifter krävs enligt unionsrätten eller nationell rätt, ska de behöriga myndigheterna ålägga sin personal att åta sig att inte lämna ut sådana uppgifter till tredje parter som de erhållit i sin ämbetsutövning i samband med offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet som till sin natur omfattas av sekretess, om inte tvingande hänsyn till allmänintresset motiverar att uppgifterna lämnas ut.

2.   Uppgifter som omfattas av sekretess ska omfatta uppgifter vars utlämnande skulle undergräva

| a) | syftet med offentlig kontroll eller undersökningar, |
| --- | --- |

a)

syftet med offentlig kontroll eller undersökningar,

| b) | skyddet för en aktörs eller annan fysisk eller juridisk persons affärsintressen, |
| --- | --- |

b)

skyddet för en aktörs eller annan fysisk eller juridisk persons affärsintressen,

| c) | skyddet av domstolsförhandlingar och juridisk rådgivning. |
| --- | --- |

c)

skyddet av domstolsförhandlingar och juridisk rådgivning.

Artikel 43

Bestämmelser om offentlig kontroll

1.   De behöriga myndigheterna ska med lämplig frekvens genomföra offentlig kontroll av aktörer med beaktande av

| a) | risken för att bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs, |
| --- | --- |

a)

risken för att bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs,

| b) | resultatet av tidigare offentlig kontroll av aktörer och deras efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning, |
| --- | --- |

b)

resultatet av tidigare offentlig kontroll av aktörer och deras efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning,

| c) | tillförlitligheten hos och resultaten av de egenkontroller som aktörerna genomfört, eller som tredje part genomfört på deras begäran, för att kontrollera att bestämmelserna i denna förordning efterlevs, |
| --- | --- |

c)

tillförlitligheten hos och resultaten av de egenkontroller som aktörerna genomfört, eller som tredje part genomfört på deras begäran, för att kontrollera att bestämmelserna i denna förordning efterlevs,

| d) | information som skulle kunna tyda på att bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs. |
| --- | --- |

d)

information som skulle kunna tyda på att bestämmelserna i denna förordning inte efterlevs.

2.   De behöriga myndigheterna ska genomföra offentlig kontroll i enlighet med dokumenterade rutiner, vilka ska innehålla instruktioner till den personal som genomför offentlig kontroll.

3.   Offentlig kontrollen ska genomföras efter förhandsanmälan till aktören, om det inte finns något skäl för att genomföra den offentliga kontrollen utan förhandsanmälan.

4.   Den offentliga kontrollen ska så långt det är möjligt genomföras på ett sätt som minimerar bördan för aktörerna, utan att detta inverkar negativt på den offentliga kontrollens kvalitet.

5.   De behöriga myndigheterna ska genomföra den offentliga kontrollen på samma sätt oavsett om avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem

| a) | har sitt ursprung i den medlemsstat där den offentliga kontrollen genomförs eller i en annan medlemsstat, eller |
| --- | --- |

a)

har sitt ursprung i den medlemsstat där den offentliga kontrollen genomförs eller i en annan medlemsstat, eller

| b) | förs in till unionen. |
| --- | --- |

b)

förs in till unionen.

Artikel 44

Öppenhet i den offentliga kontrollen

Den behöriga myndigheten ska genomföra den offentliga kontrollen med så stor öppenhet som möjligt och ska offentliggöra relevant information om hur den offentliga kontrollen är organiserad och hur den genomförs.

Artikel 45

Skriftlig dokumentation om offentlig kontroll

1.   De behöriga myndigheterna ska upprätta skriftlig dokumentation om varje offentlig kontroll som de genomför.

Denna skriftliga dokumentation ska innehålla följande:

| a) | En beskrivning av syftet med den offentliga kontrollen. |
| --- | --- |

a)

En beskrivning av syftet med den offentliga kontrollen.

| b) | De kontrollmetoder som tillämpats. |
| --- | --- |

b)

De kontrollmetoder som tillämpats.

| c) | Resultaten av den offentliga kontrollen. |
| --- | --- |

c)

Resultaten av den offentliga kontrollen.

| d) | I förekommande fall de åtgärder som de behöriga myndigheterna kräver att aktörerna ska vidta till följd av den offentliga kontrollen. |
| --- | --- |

d)

I förekommande fall de åtgärder som de behöriga myndigheterna kräver att aktörerna ska vidta till följd av den offentliga kontrollen.

2.   Såvida inte syftet med rättsliga utredningar eller skyddet av domstolsförhandlingar omöjliggör det ska de behöriga myndigheterna lämna en kopia av den skriftliga dokumentation som avses i punkt 1 till de aktörer som är föremål för offentlig kontroll.

Artikel 46

Skyldigheter för aktörer som är föremål för offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet

1.   I den utsträckning detta är nödvändigt för genomförandet av offentlig kontroll eller annan offentlig verksamhet ska aktörer, om de behöriga myndigheterna så kräver, ge personalen vid de behöriga myndigheterna

| a) | nödvändigt tillträde till sin utrustning, sina lokaler och andra platser som de ansvarar för, |
| --- | --- |

a)

nödvändigt tillträde till sin utrustning, sina lokaler och andra platser som de ansvarar för,

| b) | nödvändig tillgång till sina elektroniska informationshanteringssystem, |
| --- | --- |

b)

nödvändig tillgång till sina elektroniska informationshanteringssystem,

| c) | nödvändigt tillträde till sina avelsdjur och det avelsmaterial från dem som de ansvarar för, |
| --- | --- |

c)

nödvändigt tillträde till sina avelsdjur och det avelsmaterial från dem som de ansvarar för,

| d) | nödvändig tillgång till sina dokument och andra relevanta uppgifter. |
| --- | --- |

d)

nödvändig tillgång till sina dokument och andra relevanta uppgifter.

2.   Under offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet ska aktörer bistå och samarbeta med de behöriga myndigheternas personal när den utför sina uppgifter.

Artikel 47

Åtgärder vid konstaterade fall av bristande efterlevnad

1.   Om bristande efterlevnad konstateras ska de behöriga myndigheterna

| a) | vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att fastställa orsaken till och omfattningen av den bristande efterlevnaden samt fastställa de berörda aktörernas ansvar, |
| --- | --- |

a)

vidta alla åtgärder som är nödvändiga för att fastställa orsaken till och omfattningen av den bristande efterlevnaden samt fastställa de berörda aktörernas ansvar,

| b) | vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de berörda aktörerna åtgärdar den bristande efterlevnaden och ser till att den inte upprepas. |
| --- | --- |

b)

vidta lämpliga åtgärder för att säkerställa att de berörda aktörerna åtgärdar den bristande efterlevnaden och ser till att den inte upprepas.

När de behöriga myndigheterna beslutar vilka åtgärder som ska vidtas ska de ta hänsyn till den bristande efterlevnadens art och till om de berörda aktörerna tidigare har följt bestämmelserna.

De behöriga myndigheterna ska i synnerhet, beroende på vad som är lämpligt,

| a) | beordra att avelsorganisationen skjuter upp införandet i stamböcker av renrasiga avelsdjur eller att avelsverksamheten skjuter upp införandet i register av hybridavelssvin, |
| --- | --- |

a)

beordra att avelsorganisationen skjuter upp införandet i stamböcker av renrasiga avelsdjur eller att avelsverksamheten skjuter upp införandet i register av hybridavelssvin,

| b) | beordra att avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem inte används för avel i enlighet med denna förordning, |
| --- | --- |

b)

beordra att avelsdjuren eller avelsmaterialet från dem inte används för avel i enlighet med denna förordning,

| c) | tillfälligt upphäva avelsorganisationens eller avelsverksamhetens utfärdande av härstamningsbevis, |
| --- | --- |

c)

tillfälligt upphäva avelsorganisationens eller avelsverksamhetens utfärdande av härstamningsbevis,

| d) | tillfälligt upphäva eller återkalla godkännandet av ett avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet, om avelsorganisationen eller avelsverksamheten i sin verksamhet upprepade gånger, kontinuerligt eller i allmänhet brustit i efterlevnaden av kraven i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 eller, i förekommande fall, artikel 12, |
| --- | --- |

d)

tillfälligt upphäva eller återkalla godkännandet av ett avelsprogram som genomförs av en avelsorganisation eller avelsverksamhet, om avelsorganisationen eller avelsverksamheten i sin verksamhet upprepade gånger, kontinuerligt eller i allmänhet brustit i efterlevnaden av kraven i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 eller, i förekommande fall, artikel 12,

| e) | återkalla det erkännande av avelsorganisationen eller avelsverksamheten som beviljats i enlighet med artikel 4.3, om avelsorganisationen eller avelsverksamheten upprepade gånger, kontinuerligt eller i allmänhet brustit i efterlevnaden av kraven i artikel 4.3, |
| --- | --- |

e)

återkalla det erkännande av avelsorganisationen eller avelsverksamheten som beviljats i enlighet med artikel 4.3, om avelsorganisationen eller avelsverksamheten upprepade gånger, kontinuerligt eller i allmänhet brustit i efterlevnaden av kraven i artikel 4.3,

| f) | vidta andra åtgärder som de anser vara lämpliga för att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning följs. |
| --- | --- |

f)

vidta andra åtgärder som de anser vara lämpliga för att säkerställa att bestämmelserna i denna förordning följs.

2.   De behöriga myndigheterna ska till de berörda aktörerna eller till deras företrädare överlämna

| a) | en skriftlig underrättelse om sitt beslut om vilka åtgärder som ska vidtas i enlighet med punkt 1 och om skälen till beslutet, och |
| --- | --- |

a)

en skriftlig underrättelse om sitt beslut om vilka åtgärder som ska vidtas i enlighet med punkt 1 och om skälen till beslutet, och

| b) | information om rätten att överklaga sådana beslut och om de förfaranden och tidsfrister som gäller för detta. |
| --- | --- |

b)

information om rätten att överklaga sådana beslut och om de förfaranden och tidsfrister som gäller för detta.

3.   De behöriga myndigheterna ska övervaka situationen och ska ändra, tillfälligt upphäva eller återkalla de åtgärder de vidtagit i enlighet med denna artikel, beroende på hur allvarlig den bristande efterlevnaden är och med beaktande av förekomsten av tydliga bevis på att bristande efterlevnad inte längre föreligger.

4.   Medlemsstaterna får besluta att de berörda aktörerna ska bära samtliga eller en del av de kostnader som uppstått för de behöriga myndigheterna till följd av tillämpningen av denna artikel.

Artikel 48

Samarbete och administrativt stöd

1.   Om den bristande efterlevnaden härrör från, sprids till eller påverkar mer än en medlemsstat ska de behöriga myndigheterna i de medlemsstaterna samarbeta med varandra och ge varandra administrativt stöd för att se till att bestämmelserna i denna förordning tillämpas på ett korrekt sätt.

2.   Det samarbete och administrativa stöd som anges i punkt 1 får bestå i

| a) | en motiverad begäran från en behörig myndighet i en medlemsstat (nedan kallad begärande behörig myndighet) om information från en behörig myndighet i en annan medlemsstat (nedan kallad anmodad behörig myndighet) som behövs för utförandet eller uppföljningen av offentlig kontroll, |
| --- | --- |

a)

en motiverad begäran från en behörig myndighet i en medlemsstat (nedan kallad begärande behörig myndighet) om information från en behörig myndighet i en annan medlemsstat (nedan kallad anmodad behörig myndighet) som behövs för utförandet eller uppföljningen av offentlig kontroll,

| b) | om den bristande efterlevnaden kan få återverkningar i andra medlemsstater, en anmälan till de behöriga myndigheterna i dessa andra medlemsstater från den behöriga myndighet som är medveten om denna bristande efterlevnad, |
| --- | --- |

b)

om den bristande efterlevnaden kan få återverkningar i andra medlemsstater, en anmälan till de behöriga myndigheterna i dessa andra medlemsstater från den behöriga myndighet som är medveten om denna bristande efterlevnad,

| c) | den anmodade behöriga myndighetens tillhandahållande av nödvändiga uppgifter och dokument till den begärande behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål så snart uppgifterna och dokumenten i fråga finns tillgängliga, |
| --- | --- |

c)

den anmodade behöriga myndighetens tillhandahållande av nödvändiga uppgifter och dokument till den begärande behöriga myndigheten utan onödigt dröjsmål så snart uppgifterna och dokumenten i fråga finns tillgängliga,

| d) | undersökningar eller offentlig kontroll som utförs av den anmodade behöriga myndigheten och som krävs för att






  i) | förse den begärande behöriga myndigheten med alla nödvändiga uppgifter och dokument, inklusive uppgifter om resultaten av sådana undersökningar eller sådan offentlig kontroll och, i förekommande fall, de åtgärder som vidtagits, |
| --- | --- | --- |

d)

undersökningar eller offentlig kontroll som utförs av den anmodade behöriga myndigheten och som krävs för att

i)

förse den begärande behöriga myndigheten med alla nödvändiga uppgifter och dokument, inklusive uppgifter om resultaten av sådana undersökningar eller sådan offentlig kontroll och, i förekommande fall, de åtgärder som vidtagits,

| ii) | verifiera, vid behov på plats, att bestämmelserna i denna förordning följs inom deras jurisdiktion, |
| --- | --- |

ii)

verifiera, vid behov på plats, att bestämmelserna i denna förordning följs inom deras jurisdiktion,

| e) | genom överenskommelse mellan berörda behöriga myndigheter, deltagande av en medlemsstats behöriga myndighet i offentlig kontroll på plats som genomförs av en annan medlemsstats behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

e)

genom överenskommelse mellan berörda behöriga myndigheter, deltagande av en medlemsstats behöriga myndighet i offentlig kontroll på plats som genomförs av en annan medlemsstats behöriga myndigheter.

3.   Om den offentliga kontrollen av avelsdjur med ursprung i en annan medlemsstat eller avelsmaterial från dem vid upprepade tillfällen visar på bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning ska den behöriga myndigheten i den medlemsstat som har utfört denna offentliga kontroll utan onödigt dröjsmål underrätta kommissionen och de behöriga myndigheterna i de övriga medlemsstaterna om detta.

4.   Denna artikel ska gälla utan att det påverkar tillämpningen av nationella bestämmelser om följande:

| a) | Tillgång till dokument som är föremål för eller har anknytning till ett rättsligt förfarande. |
| --- | --- |

a)

Tillgång till dokument som är föremål för eller har anknytning till ett rättsligt förfarande.

| b) | Skyddet för fysiska eller juridiska personers affärsintressen. |
| --- | --- |

b)

Skyddet för fysiska eller juridiska personers affärsintressen.

5.   Alla meddelanden mellan behöriga myndigheter i enlighet med denna artikel ska vara skriftliga, antingen i pappersformat eller i elektroniskt format.

Artikel 49

Anmälan till kommissionen och medlemsstater på grundval av information som tillhandahålls av tredjeländer

1.   Om behöriga myndigheter mottar information från ett tredjeland om bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning ska de utan onödigt dröjsmål

| a) | anmäla detta till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstater som berörs av denna bristande efterlevnad, |
| --- | --- |

a)

anmäla detta till de behöriga myndigheterna i de andra medlemsstater som berörs av denna bristande efterlevnad,

| b) | meddela denna information till kommissionen, om informationen är eller kan tänkas vara relevant på unionsnivå. |
| --- | --- |

b)

meddela denna information till kommissionen, om informationen är eller kan tänkas vara relevant på unionsnivå.

2.   Information som erhållits vid offentlig kontroll eller undersökningar som har genomförts i enlighet med denna förordning får vidarebefordras till det tredjeland som avses i punkt 1, förutsatt att

| a) | de behöriga myndigheter som har lämnat informationen har gett sitt samtycke, |
| --- | --- |

a)

de behöriga myndigheter som har lämnat informationen har gett sitt samtycke,

| b) | relevanta unionsbestämmelser och nationella bestämmelser om överföring av personuppgifter till tredjeländer följs. |
| --- | --- |

b)

relevanta unionsbestämmelser och nationella bestämmelser om överföring av personuppgifter till tredjeländer följs.

Artikel 50

Samordnat stöd och uppföljning från kommissionens sida

1.   Kommissionen ska utan dröjsmål samordna de åtgärder och insatser som de behöriga myndigheterna vidtar i enlighet med detta kapitel om

| a) | den information som kommissionen har tillgång till visar att det förekommer verksamhet som inte följer eller som förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning, och denna verksamhet berör mer än en medlemsstat, |
| --- | --- |

a)

den information som kommissionen har tillgång till visar att det förekommer verksamhet som inte följer eller som förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning, och denna verksamhet berör mer än en medlemsstat,

| b) | de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna inte kan enas om lämpliga åtgärder för att åtgärda den bristande efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning. |
| --- | --- |

b)

de behöriga myndigheterna i de berörda medlemsstaterna inte kan enas om lämpliga åtgärder för att åtgärda den bristande efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning.

2.   I de fall som avses i punkt 1 får kommissionen

| a) | begära att de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som berörs av den verksamhet som inte följer eller förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning underrättar den om de åtgärder de vidtagit, |
| --- | --- |

a)

begära att de behöriga myndigheterna i de medlemsstater som berörs av den verksamhet som inte följer eller förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning underrättar den om de åtgärder de vidtagit,

| b) | i samarbete med de medlemsstater som berörs av den verksamhet som inte följer eller förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning sända ut en grupp inspektörer för kommissionskontroll på plats, |
| --- | --- |

b)

i samarbete med de medlemsstater som berörs av den verksamhet som inte följer eller förefaller att inte följa bestämmelserna i denna förordning sända ut en grupp inspektörer för kommissionskontroll på plats,

| c) | begära att de behöriga myndigheterna i den avsändande medlemsstaten och, i förekommande fall, i andra berörda medlemsstater, på lämpligt sätt skärper den offentliga kontrollen och rapporterar till kommissionen om vilka åtgärder de vidtagit, |
| --- | --- |

c)

begära att de behöriga myndigheterna i den avsändande medlemsstaten och, i förekommande fall, i andra berörda medlemsstater, på lämpligt sätt skärper den offentliga kontrollen och rapporterar till kommissionen om vilka åtgärder de vidtagit,

| d) | lämna information om sådana fall till den kommitté som avses i artikel 62.1, tillsammans med ett förslag på åtgärder för att åtgärda den bristande efterlevnad som avses i punkt 1 a i den här artikeln, |
| --- | --- |

d)

lämna information om sådana fall till den kommitté som avses i artikel 62.1, tillsammans med ett förslag på åtgärder för att åtgärda den bristande efterlevnad som avses i punkt 1 a i den här artikeln,

| e) | vidta andra relevanta åtgärder. |
| --- | --- |

e)

vidta andra relevanta åtgärder.

Artikel 51

Allmän princip för finansiering av offentlig kontroll

Medlemsstaterna ska se till att tillräckliga finansiella resurser finns tillgängliga för att säkerställa att de behöriga myndigheterna har den personal och andra resurser som krävs för att genomföra offentlig kontroll och annan offentlig verksamhet.

Artikel 52

Sanktioner

Medlemsstaterna ska fastställa sanktioner för överträdelse av denna förordning och vidta alla nödvändiga åtgärder för att se till att de tillämpas. Sanktionerna ska vara effektiva, proportionella och avskräckande.

Medlemsstaterna ska till kommissionen anmäla dessa regler och åtgärder senast den 1 november 2018, samt utan dröjsmål eventuella ändringar som berör dem.

KAPITEL XI

Kommissionens kontroller

Avsnitt 1

Kommissionens kontroller i medlemsstaterna

Artikel 53

Kommissionens kontroller i medlemsstaterna

1.   Kommissionens experter får, inom ramen för denna förordnings tillämpningsområde, utföra kontroller i medlemsstaterna för att i förekommande fall

| a) | kontrollera tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

kontrollera tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning,

| b) | kontrollera rutinerna för att säkerställa efterlevnad samt kontrollera att de offentliga kontrollsystemen fungerar och att de behöriga myndigheter som förvaltar dem sköter sina uppgifter, |
| --- | --- |

b)

kontrollera rutinerna för att säkerställa efterlevnad samt kontrollera att de offentliga kontrollsystemen fungerar och att de behöriga myndigheter som förvaltar dem sköter sina uppgifter,

| c) | undersöka och samla in information om






  i) | betydande eller återkommande problem när det gäller tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning eller när det gäller kontrollen av att de följs, |
| --- | --- | --- |

c)

undersöka och samla in information om

i)

betydande eller återkommande problem när det gäller tillämpningen av bestämmelserna i denna förordning eller när det gäller kontrollen av att de följs,

| ii) | uppkomna problem eller ny utveckling vad gäller vissa av de rutiner som aktörerna använder sig av. |
| --- | --- |

ii)

uppkomna problem eller ny utveckling vad gäller vissa av de rutiner som aktörerna använder sig av.

2.   Kontrollerna enligt punkt 1 ska organiseras i samarbete med de behöriga myndigheterna i medlemsstaterna.

3.   Kontrollerna enligt punkt 1 får omfatta kontroller på plats som genomförs i samarbete med de behöriga myndigheter som genomför offentlig kontroll.

4.   Medlemsstaternas experter får bistå kommissionens experter. Medlemsstaternas experter som åtföljer kommissionens experter ska ges samma rätt till tillträde som kommissionens egna experter.

Artikel 54

Kommissionens rapporter om de kontroller som dess experter utför i medlemsstaterna

1.   Kommissionen ska

| a) | utarbeta ett utkast till rapport om resultaten och om rekommendationerna rörande de brister som dess experter identifierat i samband med de kontroller som avses i artikel 53.1, |
| --- | --- |

a)

utarbeta ett utkast till rapport om resultaten och om rekommendationerna rörande de brister som dess experter identifierat i samband med de kontroller som avses i artikel 53.1,

| b) | för kommentarer skicka en kopia av det utkast till rapport som avses i led a till den medlemsstat där kontrollerna har utförts, |
| --- | --- |

b)

för kommentarer skicka en kopia av det utkast till rapport som avses i led a till den medlemsstat där kontrollerna har utförts,

| c) | beakta kommentarerna från den medlemsstat som avses i led b i denna punkt vid utarbetandet av den slutliga rapporten om resultaten av de kontroller som föreskrivs i artikel 53.1 som har utförts av dess experter i den medlemsstaten, |
| --- | --- |

c)

beakta kommentarerna från den medlemsstat som avses i led b i denna punkt vid utarbetandet av den slutliga rapporten om resultaten av de kontroller som föreskrivs i artikel 53.1 som har utförts av dess experter i den medlemsstaten,

| d) | offentliggöra den slutliga rapport som avses i led c och kommentarerna från den medlemsstat som avses i led b. |
| --- | --- |

d)

offentliggöra den slutliga rapport som avses i led c och kommentarerna från den medlemsstat som avses i led b.

2.   I förekommande fall får kommissionen i den slutliga rapport som avses i punkt 1 c i denna artikel rekommendera korrigerande eller förebyggande åtgärder som medlemsstaterna ska vidta för att åtgärda de specifika eller systematiska brister som konstaterats i samband med de kontroller som kommissionen utfört i enlighet med artikel 53.1.

Artikel 55

Medlemsstaternas skyldigheter när det gäller kommissionens kontroller

1.   Medlemsstaterna ska

| a) | på begäran av kommissionens experter tillhandahålla nödvändigt tekniskt stöd samt tillgänglig dokumentation och annat tekniskt stöd för att dessa experter ska kunna utföra de kontroller som avses i artikel 53.1 på ett effektivt och ändamålsenligt sätt, |
| --- | --- |

a)

på begäran av kommissionens experter tillhandahålla nödvändigt tekniskt stöd samt tillgänglig dokumentation och annat tekniskt stöd för att dessa experter ska kunna utföra de kontroller som avses i artikel 53.1 på ett effektivt och ändamålsenligt sätt,

| b) | tillhandahålla nödvändigt stöd för att se till att kommissionens experter får tillträde till alla lokaler, eller delar av lokaler, och andra platser samt tillgång till utrustning, information, inklusive elektroniska informationshanteringssystem, och, i förekommande fall, avelsdjur och avelsmaterial från dem som är nödvändiga för utförandet av de kontroller som avses i artikel 53.1. |
| --- | --- |

b)

tillhandahålla nödvändigt stöd för att se till att kommissionens experter får tillträde till alla lokaler, eller delar av lokaler, och andra platser samt tillgång till utrustning, information, inklusive elektroniska informationshanteringssystem, och, i förekommande fall, avelsdjur och avelsmaterial från dem som är nödvändiga för utförandet av de kontroller som avses i artikel 53.1.

2.   Medlemsstaterna ska vidta lämpliga uppföljningsåtgärder mot bakgrund av rekommendationerna i den slutliga rapport som avses i artikel 54.1 c för att säkerställa efterlevnaden av bestämmelserna i denna förordning.

Artikel 56

Allvarliga störningar i en medlemsstats kontrollsystem

1.   Om kommissionen har belägg för att det finns en allvarlig störning i en medlemsstats kontrollsystem och om denna störning kan resultera i omfattande överträdelser av bestämmelserna i denna förordning, ska kommissionen anta genomförandeakter för att fastställa en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Särskilda villkor för eller förbud mot handel med de avelsdjur eller det avelsmaterial från dem som berörs av störningarna i det offentliga kontrollsystemet. |
| --- | --- |

a)

Särskilda villkor för eller förbud mot handel med de avelsdjur eller det avelsmaterial från dem som berörs av störningarna i det offentliga kontrollsystemet.

| b) | Andra lämpliga tillfälliga åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Andra lämpliga tillfälliga åtgärder.

Dessa genomförandeakter ska upphöra att gälla när störningen inte längre föreligger.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

2.   De åtgärder som anges i punkt 1 ska vidtas endast om kommissionen har begärt att den berörda medlemsstaten ska åtgärda situationen inom en lämplig tidsfrist och medlemsstaten har underlåtit att göra detta.

3.   Kommissionen ska bevaka den situation som avses i punkt 1 och ska anta genomförandeakter för att ändra eller upphäva de åtgärder som vidtagits beroende på hur situationen utvecklas. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Avsnitt 2

Kommissionens kontroller i tredjeländer

Artikel 57

Kommissionens kontroller i tredjeländer

1.   Kommissionens experter får utföra kontroller i ett tredjeland för att, i förekommande fall,

| a) | kontrollera att tredjelandets lagstiftning och system är förenliga eller likvärdiga med kraven i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

kontrollera att tredjelandets lagstiftning och system är förenliga eller likvärdiga med kraven i denna förordning,

| b) | kontrollera att det kontrollsystem som finns i det berörda tredjelandet har kapacitet att säkerställa att sändningar av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen uppfyller relevanta krav i kapitel VIII i denna förordning, |
| --- | --- |

b)

kontrollera att det kontrollsystem som finns i det berörda tredjelandet har kapacitet att säkerställa att sändningar av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen uppfyller relevanta krav i kapitel VIII i denna förordning,

| c) | samla in information och uppgifter för att kartlägga orsakerna till återkommande eller nya fall av problem med avseende på avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in från tredjelandet till unionen. |
| --- | --- |

c)

samla in information och uppgifter för att kartlägga orsakerna till återkommande eller nya fall av problem med avseende på avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in från tredjelandet till unionen.

2.   Kommissionens kontroller enligt punkt 1 ska särskilt avse

| a) | tredjelandets avelstekniska och genealogiska lagstiftning om avelsdjur och avelsmaterial från dem, |
| --- | --- |

a)

tredjelandets avelstekniska och genealogiska lagstiftning om avelsdjur och avelsmaterial från dem,

| b) | hur tredjelandets behöriga myndigheter är organiserade, deras befogenheter och oberoende, vilken tillsyn de är föremål för och vilka befogenheter de har för att effektivt kunna säkerställa att den tillämpliga lagstiftningen följs, |
| --- | --- |

b)

hur tredjelandets behöriga myndigheter är organiserade, deras befogenheter och oberoende, vilken tillsyn de är föremål för och vilka befogenheter de har för att effektivt kunna säkerställa att den tillämpliga lagstiftningen följs,

| c) | utbildningen av den personal i tredjelandet som ansvarar för genomförandet av kontrollerna eller tillsynen av avelsorgan, |
| --- | --- |

c)

utbildningen av den personal i tredjelandet som ansvarar för genomförandet av kontrollerna eller tillsynen av avelsorgan,

| d) | de resurser som står till förfogande för de behöriga myndigheterna i tredjelandet, |
| --- | --- |

d)

de resurser som står till förfogande för de behöriga myndigheterna i tredjelandet,

| e) | förekomsten av dokumenterade, prioritetsbaserade kontrollrutiner och kontrollsystem och hur dessa fungerar, |
| --- | --- |

e)

förekomsten av dokumenterade, prioritetsbaserade kontrollrutiner och kontrollsystem och hur dessa fungerar,

| f) | omfattningen och genomförandet av kontroller som genomförs av behöriga myndigheter i tredjelandet när det gäller avelsdjur och avelsmaterial från dem som kommer från andra tredjeländer, |
| --- | --- |

f)

omfattningen och genomförandet av kontroller som genomförs av behöriga myndigheter i tredjelandet när det gäller avelsdjur och avelsmaterial från dem som kommer från andra tredjeländer,

| g) | de försäkringar som tredjelandet kan ge att dess lagstiftning överensstämmer eller är likvärdig med kraven i denna förordning. |
| --- | --- |

g)

de försäkringar som tredjelandet kan ge att dess lagstiftning överensstämmer eller är likvärdig med kraven i denna förordning.

Artikel 58

Frekvensen för och organisationen av kommissionens kontroller i tredjeländer

1.   Frekvensen för de kontroller i ett tredjeland som avses i artikel 57.1 ska bestämmas på grundval av

| a) | principerna och målen i bestämmelserna i denna förordning, |
| --- | --- |

a)

principerna och målen i bestämmelserna i denna förordning,

| b) | volym och typ av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen från det tredjelandet, |
| --- | --- |

b)

volym och typ av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen från det tredjelandet,

| c) | resultaten av kontroller i enlighet med artikel 57.1 som redan utförts, |
| --- | --- |

c)

resultaten av kontroller i enlighet med artikel 57.1 som redan utförts,

| d) | resultaten av offentlig kontroll av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen från tredjelandet och av annan offentlig kontroll som genomförts av behöriga myndigheter i medlemsstaterna, |
| --- | --- |

d)

resultaten av offentlig kontroll av avelsdjur och avelsmaterial från dem som förs in till unionen från tredjelandet och av annan offentlig kontroll som genomförts av behöriga myndigheter i medlemsstaterna,

| e) | all annan information som kommissionen anser relevant. |
| --- | --- |

e)

all annan information som kommissionen anser relevant.

2.   För att kontrollerna enligt artikel 57.1 ska kunna utföras på ett effektivt och ändamålsenligt sätt får kommissionen, innan den utför sådana kontroller, begära att det berörda tredjelandet tillhandahåller

| a) | de uppgifter som avses i artikel 34.2 eller artikel 35.2 a, |
| --- | --- |

a)

de uppgifter som avses i artikel 34.2 eller artikel 35.2 a,

| b) | när så är lämpligt och nödvändigt, skriftlig dokumentation om de kontroller som genomförts av tredjelandets behöriga myndigheter. |
| --- | --- |

b)

när så är lämpligt och nödvändigt, skriftlig dokumentation om de kontroller som genomförts av tredjelandets behöriga myndigheter.

3.   Kommissionen får utse experter från medlemsstaterna som ska bistå dess egna experter vid de kontroller som avses i artikel 57.1.

Artikel 59

Rapporter från kommissionen om de kontroller som dess experter utfört i tredjeländer

Kommissionen ska rapportera om resultaten från alla kontroller som utförts i enlighet med artiklarna 57 och58.

Rapporterna ska, när så är lämpligt, innehålla rekommendationer. Kommissionen ska offentliggöra rapporterna.

Artikel 60

Fastställande av särskilda åtgärder när det gäller införsel till unionen av avelsdjur och avelsmaterial från dem

1.   Om det finns belägg för att det i ett tredjeland förekommer omfattande och allvarlig bristande efterlevnad av bestämmelserna i denna förordning, ska kommissionen anta genomförandeakter med avseende på en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Förbud mot införsel i unionen, som avelsdjur eller avelsmaterial från dem, av djur eller sädesvätska, oocyter och embryon från dem med ursprung i det berörda tredjelandet. |
| --- | --- |

a)

Förbud mot införsel i unionen, som avelsdjur eller avelsmaterial från dem, av djur eller sädesvätska, oocyter och embryon från dem med ursprung i det berörda tredjelandet.

| b) | Förbud mot att avelsdjur och avkommor som producerats från avelsmaterial från dem, med ursprung i det berörda tredjelandet, förs in i stamböcker som förs av avelsorganisationer eller i register som förs av avelsverksamheter. |
| --- | --- |

b)

Förbud mot att avelsdjur och avkommor som producerats från avelsmaterial från dem, med ursprung i det berörda tredjelandet, förs in i stamböcker som förs av avelsorganisationer eller i register som förs av avelsverksamheter.

Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 62.2.

Utöver eller i stället för dessa genomförandeakter får kommissionen vidta en eller flera av följande åtgärder:

| a) | Stryka det berörda tredjelandet eller de berörda avelsorganen från tredjelandet från den förteckning som avses i artikel 34.1. |
| --- | --- |

a)

Stryka det berörda tredjelandet eller de berörda avelsorganen från tredjelandet från den förteckning som avses i artikel 34.1.

| b) | Vidta alla andra relevanta åtgärder. |
| --- | --- |

b)

Vidta alla andra relevanta åtgärder.

2.   De genomförandeakter och andra åtgärder som avses i punkt 1 ska identifiera avelsdjur och deras avelsmaterial genom deras KN-nummer (Kombinerade nomenklaturen).

3.   När den antar de genomförandeakter och andra åtgärder som avses i punkt 1 ska kommissionen beakta

| a) | den information som samlats in i enlighet med artikel 58.2, |
| --- | --- |

a)

den information som samlats in i enlighet med artikel 58.2,

| b) | all annan information som lämnats av det tredjeland som berörs av den bristande efterlevnad som avses i punkt 1, |
| --- | --- |

b)

all annan information som lämnats av det tredjeland som berörs av den bristande efterlevnad som avses i punkt 1,

| c) | vid behov, resultaten av de kontroller som avses i artikel 57.1. |
| --- | --- |

c)

vid behov, resultaten av de kontroller som avses i artikel 57.1.

4.   Kommissionen ska bevaka den bristande efterlevnad som avses i punkt 1 och ska, i enlighet med samma förfarande som används när åtgärderna vidtas, ändra eller upphäva de åtgärder som vidtagits beroende på hur situationen utvecklas.

KAPITEL XII

Delegering och genomförande

Artikel 61

Delegeringens utövande

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 26.1, 29.5, 30.9 och 32.1 ska ges till kommissionen för en period på fem år från och med den 19 juli 2016. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden på fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 26.1, 29.5, 30.9 och 32.1 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet om bättre lagstiftning av den 13 april 2016.

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 26.1, 29.5, 30.9 och 32.1 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period på två månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med två månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

Artikel 62

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av ständiga kommittén för husdjursavel, som inrättats genom beslut 77/505/EEG. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i förordning (EU) nr 182/2011.

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

Om kommittén inte avger något yttrande ska kommissionen inte anta förslaget till genomförandeakt, och artikel 5.4 tredje stycket i förordning (EU) nr 182/2011 ska tillämpas.

3.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 8 i förordning (EU) nr 182/2011 jämförd med artikel 5 i den förordningen tillämpas.

Artikel 63

Övergångsbestämmelser om datum för antagande av vissa genomförandeakter

Kommissionen ska anta genomförandeakter i enlighet med artiklarna 7.5 och 30.10 senast den 1 maj 2017. I enlighet med artikel 69 ska dessa genomförandeakter gälla från och med den 1 november 2018.

KAPITEL XIII

Slutbestämmelser

Artikel 64

Upphävanden och övergångsbestämmelser

1.   Direktiven 87/328/EEG, 88/661/EEG, 89/361/EEG, 90/118/EEG, 90/119/EEG, 90/427/EEG, 91/174/EEG, 94/28/EG och 2009/157/EG samt beslut 96/463/EG ska upphöra att gälla.

2.   Hänvisningar till de upphävda direktiven och till det upphävda beslutet ska anses som hänvisningar till den här förordningen och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga VII i den här förordningen.

3.   Artikel 8.1 i direktiv 90/427/EEG ska fortsätta att gälla till den 21 april 2021.

4.   Uppfödarorganisationer, rasföreningar, organisationer eller föreningar för uppfödare, privata företag, andra organisationer eller föreningar som har godkänts eller erkänts i enlighet med de upphävda akterna i punkt 1 ska betraktas som erkända i enlighet med den här förordningen och ska i alla andra avseenden omfattas av bestämmelserna i den här förordningen.

5.   Avelsprogram som genomförs av de aktörer som avses i punkt 4 ska betraktas som godkända i enlighet med den här förordningen och ska i alla andra avseenden omfattas av bestämmelserna i den här förordningen.

6.   Om sådana aktörer som avses i punkt 4 redan genomför avelsprogram i en annan medlemsstat än den medlemsstat där de har fått sitt godkännande eller erkännande enligt de upphävda akterna i punkt 1, ska dessa aktörer underrätta den behöriga myndighet som har utfärdat godkännandet eller erkännandet om dessa verksamheter.

Den behöriga myndighet som avses i första stycket ska underrätta relevant behörig myndighet i den andra medlemsstaten om de aktuella verksamheterna.

7.   Om en aktör som avses i punkt 4, före den 19 juli 2016 för stambok, i enlighet med de upphävda akter som avses i punkt 1, med ett särskilt avsnitt för renrasiga avelsdjur av en svinras som kommer från en annan medlemsstat eller ett tredjeland och som har särdrag som skiljer dem från den raspopulation som omfattas av aktörens avelsprogram, kan den aktören fortsätta att föra det specifika avsnittet.

Artikel 65

Ändring av förordning (EU) nr 652/2014

Artikel 30 i förordning (EU) nr 652/2014 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Rubriken ska ersättas med följande:
  ”Referenslaboratorier och referenscentrum i Europeiska unionen”. |
| --- | --- |

1.

Rubriken ska ersättas med följande:

”Referenslaboratorier och referenscentrum i Europeiska unionen”.

| 2. | Punkt 1 ska ersättas med följande:

  ”1.   Stöd får beviljas de referenslaboratorier i Europeiska unionen som avses i artikel 32 i förordning (EG) nr 882/2004 och de referenscentrum i Europeiska unionen som avses i artikel 29 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 (*1) för de kostnader de ådrar sig vid genomförandet av de arbetsprogram som godkänns av kommissionen.


  (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 av den 8 juni 2016 om avelstekniska och genealogiska villkor för avel, handel med och införsel till unionen av renrasiga avelsdjur, hybridavelssvin och avelsmaterial från dem och om ändring av förordning (EU) nr 652/2014, rådets direktiv 89/608/EEG och 90/425/EEG och upphävande av vissa akter med avseende på djuravel (förordningen om djuravel) (EUT L 171, 29.6.2016, s. 66).”
  " |
| --- | --- |

2.

Punkt 1 ska ersättas med följande:

”1.   Stöd får beviljas de referenslaboratorier i Europeiska unionen som avses i artikel 32 i förordning (EG) nr 882/2004 och de referenscentrum i Europeiska unionen som avses i artikel 29 i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 (*1) för de kostnader de ådrar sig vid genomförandet av de arbetsprogram som godkänns av kommissionen.

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/1012 av den 8 juni 2016 om avelstekniska och genealogiska villkor för avel, handel med och införsel till unionen av renrasiga avelsdjur, hybridavelssvin och avelsmaterial från dem och om ändring av förordning (EU) nr 652/2014, rådets direktiv 89/608/EEG och 90/425/EEG och upphävande av vissa akter med avseende på djuravel (förordningen om djuravel) (EUT L 171, 29.6.2016, s. 66).”
  "

*1

| 3. | I punkt 2 ska led a ersättas med följande:






  ”a) | Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i den verksamhet som laboratorierna eller centrumen utför i egenskap av Europeiska unionens referenslaboratorium respektive referenscentrum.” |
| --- | --- | --- |

3.

I punkt 2 ska led a ersättas med följande:

”a)

Kostnader för personal, oavsett kategori, som är direkt engagerad i den verksamhet som laboratorierna eller centrumen utför i egenskap av Europeiska unionens referenslaboratorium respektive referenscentrum.”

Artikel 66

Ändring av direktiv 89/608/EEG

Direktiv 89/608/EEG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Titeln ska ersättas med följande:

  ”Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor”. |
| --- | --- |

1.

Titeln ska ersättas med följande:

”Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor”.

| 2. | Artikel 1 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 1
  I direktivet fastställs hur de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som bevakar lagstiftningen i veterinärfrågor skall samarbeta med motsvarande myndigheter i andra medlemsstater och med vederbörande avdelningar inom kommissionen för att säkerställa att denna lagstiftning följs.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 1 ska ersättas med följande:

”Artikel 1

I direktivet fastställs hur de behöriga myndigheter i medlemsstaterna som bevakar lagstiftningen i veterinärfrågor skall samarbeta med motsvarande myndigheter i andra medlemsstater och med vederbörande avdelningar inom kommissionen för att säkerställa att denna lagstiftning följs.”

| 3. | I artikel 2.1 ska den andra strecksatsen utgå. |
| --- | --- |

3.

I artikel 2.1 ska den andra strecksatsen utgå.

| 4. | I artikel 4.1 ska första strecksatsen ersättas med följande:






  ”— | till den ansökande myndigheten översända alla upplysningar, intyg, handlingar eller vidimerade kopior av dessa som den är i besittning av eller som den kan skaffa fram enligt punkt 2 och som är av sådan beskaffenhet att det går att kontrollera att de bestämmelser har följts som antagits i lagstiftning om veterinärfrågor,”. |
| --- | --- | --- |

4.

I artikel 4.1 ska första strecksatsen ersättas med följande:

”—

till den ansökande myndigheten översända alla upplysningar, intyg, handlingar eller vidimerade kopior av dessa som den är i besittning av eller som den kan skaffa fram enligt punkt 2 och som är av sådan beskaffenhet att det går att kontrollera att de bestämmelser har följts som antagits i lagstiftning om veterinärfrågor,”.

| 5. | Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

  ”1.   På begäran av den ansökande myndigheten ska den tillfrågade myndigheten underrätta eller låta underrätta den ansökande myndigheten om alla dokument eller beslut som utgått från de behöriga myndigheterna och som rör tillämpningen av lagstiftningen i veterinärfrågor och därvid följa de regler som gäller i den medlemsstat där den ansökande myndigheten hör hemma.” |
| --- | --- |

5.

Artikel 5.1 ska ersättas med följande:

”1.   På begäran av den ansökande myndigheten ska den tillfrågade myndigheten underrätta eller låta underrätta den ansökande myndigheten om alla dokument eller beslut som utgått från de behöriga myndigheterna och som rör tillämpningen av lagstiftningen i veterinärfrågor och därvid följa de regler som gäller i den medlemsstat där den ansökande myndigheten hör hemma.”

| 6. | Artikel 7 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 7
  På den ansökande myndighetens begäran skall den tillfrågade myndigheten tillhandahålla alla relevanta uppgifter i dess besittning eller som den kan skaffa fram i enlighet med artikel 4.2, särskilt i form av rapporter och andra handlingar eller vidimerade kopior av eller utdrag från dessa vad gäller verksamhet som har uppdagats som enligt den ansökande myndigheten förefaller strida mot lagstiftningen i veterinärfrågor.” |
| --- | --- |

6.

Artikel 7 ska ersättas med följande:

”Artikel 7

På den ansökande myndighetens begäran skall den tillfrågade myndigheten tillhandahålla alla relevanta uppgifter i dess besittning eller som den kan skaffa fram i enlighet med artikel 4.2, särskilt i form av rapporter och andra handlingar eller vidimerade kopior av eller utdrag från dessa vad gäller verksamhet som har uppdagats som enligt den ansökande myndigheten förefaller strida mot lagstiftningen i veterinärfrågor.”

| 7. | Artikel 8.2 ska ersättas med följande:

  ”2.   Om de anser det lämpligt i samband med överensstämmelse med lagstiftningen i veterinärfrågor skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat






  a) | så långt möjligt upprätthålla den bevakning som avses i artikel 6 eller se till att sådan bevakning sker, |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 8.2 ska ersättas med följande:

”2.   Om de anser det lämpligt i samband med överensstämmelse med lagstiftningen i veterinärfrågor skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat

a)

så långt möjligt upprätthålla den bevakning som avses i artikel 6 eller se till att sådan bevakning sker,

| b) | till de behöriga myndigheterna i de andra berörda medlemsstaterna så snart som möjligt översända all tillgänglig information, särskilt i form av rapporter och andra handlingar eller kopior av eller utdrag ur dessa, vad gäller verksamheter som står eller förefaller stå i strid mot lagstiftningen i veterinärfrågor, särskilt i fråga om de medel och metoder som används vid sådan verksamhet.” |
| --- | --- |

b)

till de behöriga myndigheterna i de andra berörda medlemsstaterna så snart som möjligt översända all tillgänglig information, särskilt i form av rapporter och andra handlingar eller kopior av eller utdrag ur dessa, vad gäller verksamheter som står eller förefaller stå i strid mot lagstiftningen i veterinärfrågor, särskilt i fråga om de medel och metoder som används vid sådan verksamhet.”

| 8. | Artikel 9 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 9

  1.   Så snart den finns tillgänglig skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat till kommissionen översända






  a) | all information de anser lämplig om






  — | varor som har varit eller är misstänkta för att ha varit föremål för transaktioner som strider mot lagstiftningen i veterinärfrågor, |
| --- | --- | --- | --- |

8.

Artikel 9 ska ersättas med följande:

”Artikel 9

1.   Så snart den finns tillgänglig skall de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat till kommissionen översända

a)

all information de anser lämplig om

—

varor som har varit eller är misstänkta för att ha varit föremål för transaktioner som strider mot lagstiftningen i veterinärfrågor,

| — | metoder eller förfaranden som har använts eller som misstänks ha använts för att överträda sådan lagstiftning, |
| --- | --- |

—

metoder eller förfaranden som har använts eller som misstänks ha använts för att överträda sådan lagstiftning,

| b) | all information om brister eller luckor i ovannämnda lagstiftning som har framkommit eller antytts i den praktiska tillämpningen. |
| --- | --- |

b)

all information om brister eller luckor i ovannämnda lagstiftning som har framkommit eller antytts i den praktiska tillämpningen.

2.   Kommissionen skall sända de behöriga myndigheterna i varje medlemsstat all information som kan göra det möjligt att hävda lagstiftningen i veterinärfrågor så snart sådan information finns tillgänglig.”

| 9. | Artikel 10 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska inledningsfrasen ersättas med följande:

  ”1.   Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat får vetskap om verksamheter som står eller förefaller stå i strid mot reglerna i veterinärfrågor och som är av särskilt intresse inom unionen, särskilt”. |
| --- | --- | --- |

9.

Artikel 10 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska inledningsfrasen ersättas med följande:

”1.   Om de behöriga myndigheterna i en medlemsstat får vetskap om verksamheter som står eller förefaller stå i strid mot reglerna i veterinärfrågor och som är av särskilt intresse inom unionen, särskilt”.

| b) | Punkt 3 ska ersättas med följande:

  ”3.   Uppgifter som rör fysiska eller juridiska personer skall översändas enligt punkt 1 endast i sådan utsträckning detta är strängt nödvändigt för att det skall vara möjligt att fastställa förekomsten av verksamheter som står i strid mot veterinärfrågor.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   Uppgifter som rör fysiska eller juridiska personer skall översändas enligt punkt 1 endast i sådan utsträckning detta är strängt nödvändigt för att det skall vara möjligt att fastställa förekomsten av verksamheter som står i strid mot veterinärfrågor.”

| 10. | I artikel 11 ska inledningsfrasen ersättas med följande:

  ”Vid sina möten i Ständiga veterinärkommittén skall kommissionen och medlemsstaterna”. |
| --- | --- |

10.

I artikel 11 ska inledningsfrasen ersättas med följande:

”Vid sina möten i Ständiga veterinärkommittén skall kommissionen och medlemsstaterna”.

| 11. | I artikel 15.2 ska första stycket ersättas med följande:

  ”2.   Om lagstiftningen i veterinärfrågor har överträtts skall punkt 1 inte hindra att uppgifter som erhållits enligt detta direktiv används i rättegångar eller rättsliga förfaranden som har föranletts av att man vill förhindra och avslöja oriktigheter som är till skada för unionens fonder.” |
| --- | --- |

11.

I artikel 15.2 ska första stycket ersättas med följande:

”2.   Om lagstiftningen i veterinärfrågor har överträtts skall punkt 1 inte hindra att uppgifter som erhållits enligt detta direktiv används i rättegångar eller rättsliga förfaranden som har föranletts av att man vill förhindra och avslöja oriktigheter som är till skada för unionens fonder.”

Artikel 67

Ändring av direktiv 90/425/EEG

Direktiv 90/425/EEG ska ändras på följande sätt:

| 1. | Titeln ska ersättas med följande:

  ”Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom unionen med sikte på att förverkliga den inre marknaden”. |
| --- | --- |

1.

Titeln ska ersättas med följande:

”Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom unionen med sikte på att förverkliga den inre marknaden”.

| 2. | I artikel 1 ska andra stycket utgå. |
| --- | --- |

2.

I artikel 1 ska andra stycket utgå.

| 3. | Artikel 2 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 2 ska utgå. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 2 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 2 ska utgå.

| b) | Punkt 6 ska ersättas med följande:
  ”6.   
  behörig myndighet
  : den centrala myndigheten i en medlemsstat med behörighet att utföra veterinärkontroller eller varje myndighet till vilken denna behörighet har delegerats.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 6 ska ersättas med följande:

”6.   
  behörig myndighet
  : den centrala myndigheten i en medlemsstat med behörighet att utföra veterinärkontroller eller varje myndighet till vilken denna behörighet har delegerats.”

behörig myndighet

| 4. | Artikel 3.1 led d andra stycket ska ersättas med följande:

  ”De certifikat eller handlingar som utfärdas av den officiella veterinären för den anläggning, central eller organisation som djuren ursprungligen kommer ifrån måste medfölja djur och varor till deras bestämmelseort.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 3.1 led d andra stycket ska ersättas med följande:

”De certifikat eller handlingar som utfärdas av den officiella veterinären för den anläggning, central eller organisation som djuren ursprungligen kommer ifrån måste medfölja djur och varor till deras bestämmelseort.”

| 5. | Artikel 4 ska ändras på följande sätt:






  a) | Punkt 1 a ska ersättas med följande:






  ”a) | ägarna till boskap och varor enligt artikel 1 på alla stadier i produktion och saluföring uppfyller de hälsokrav som ställs nationellt eller inom unionen och som avses i detta direktiv,”. |
| --- | --- | --- | --- |

5.

Artikel 4 ska ändras på följande sätt:

a)

Punkt 1 a ska ersättas med följande:

”a)

ägarna till boskap och varor enligt artikel 1 på alla stadier i produktion och saluföring uppfyller de hälsokrav som ställs nationellt eller inom unionen och som avses i detta direktiv,”.

| b) | Punkt 3 ska ersättas med följande:

  ”3.   De avsändande medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att beivra varje överträdelse av veterinärlagstiftningen från fysiska eller juridiska personer om man finner att unionens regler har överträtts, särskilt om det kommer fram att intyg, handlingar eller igenkänningsmärken inte motsvarar djurens tillstånd eller ursprungsanläggningar eller varornas verkliga egenskaper.” |
| --- | --- |

b)

Punkt 3 ska ersättas med följande:

”3.   De avsändande medlemsstaterna skall vidta lämpliga åtgärder för att beivra varje överträdelse av veterinärlagstiftningen från fysiska eller juridiska personer om man finner att unionens regler har överträtts, särskilt om det kommer fram att intyg, handlingar eller igenkänningsmärken inte motsvarar djurens tillstånd eller ursprungsanläggningar eller varornas verkliga egenskaper.”

| 6. | Artikel 19 ska utgå. |
| --- | --- |

6.

Artikel 19 ska utgå.

| 7. | Kapitel II i bilaga A ska utgå. |
| --- | --- |

7.

Kapitel II i bilaga A ska utgå.

Artikel 68

Införlivande

Medlemsstaterna ska senast den 1 november 2018 sätta i kraft de bestämmelser i lagar och andra författningar som är nödvändiga för att följa artiklarna 66 och 67. De ska genast överlämna texten till dessa bestämmelser till kommissionen.

När en medlemsstat antar dessa bestämmelser ska de innehålla en hänvisning till denna förordning eller åtföljas av en sådan hänvisning när de offentliggörs. De ska även innehålla en uppgift om att hänvisningar i befintliga lagar och andra författningar till de direktiv som upphävs genom denna förordning ska anses som hänvisningar till den här förordningen. Närmare föreskrifter om hur hänvisningen ska göras och om hur uppgiften ska formuleras ska varje medlemsstat själv utfärda.

Artikel 69

Ikraftträdande och tillämplighet

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Europeiska unionens officiella tidning

Den ska tillämpas från och med den 1 november 2018.

Artikel 65 ska tillämpas från och med den 19 juli 2016.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 8 juni 2016.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

A.G. KOENDERS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 226, 16.7.2014, s. 70.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 12 april 2016 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 17 maj 2016.

2

(3)  Rådets direktiv 88/661/EEG av den 19 december 1988 om avelsmässiga normer för avelssvin (EGT L 382, 31.12.1988, s. 36).

3

(4)  Rådets direktiv 89/361/EEG av den 30 maj 1989 om renrasiga avelsfår och avelsgetter (EGT L 153, 6.6.1989, s. 30).

4

(5)  Rådets direktiv 90/427/EEG av den 26 juni 1990 om avelsmässiga och genealogiska villkor för handeln med hästdjur inom gemenskapen (EGT L 224, 18.8.1990, s. 55).

5

(6)  Rådets direktiv 91/174/EEG av den 25 mars 1991 om krav beträffande avel och härstamning vid saluföring av renrasiga djur samt om ändring av direktiv 77/504/EEG och 90/425/EEG (EGT L 85, 5.4.1991, s. 37).

6

(7)  Rådets direktiv 94/28/EG av den 23 juni 1994 om principer för zootekniska och genealogiska villkor för import från tredje land av djur, sperma, ägg och embryon och om ändring av direktiv 77/504/EEG om renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 178, 12.7.1994, s. 66).

7

(8)  Rådets direktiv 2009/157/EG av den 30 november 2009 om renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EUT L 323, 10.12.2009, s. 1).

8

(9)  Rådets direktiv 87/328/EEG av den 18 juni 1987 om godkännande för avel av renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 167, 26.6.1987, s. 54).

9

(10)  Rådets direktiv 90/118/EEG av den 5 mars 1990 om godkännande av renrasiga avelssvin för avel (EGT L 71, 17.3.1990, s. 34).

10

(11)  Rådets direktiv 90/119/EEG av den 5 mars 1990 om godkännande av hybridavelssvin för avel (EGT L 71, 17.3.1990, s. 36).

11

(12)  Rådets beslut 77/505/EEG av den 25 juli 1977 om inrättande av en ständig kommitté för husdjursavel (EGT L 206, 12.8.1977, s. 11).

12

(13)  Rådets beslut 93/626/EEG av den 25 oktober 1993 om ingående av konventionen om biologisk mångfald (EGT L 309, 13.12.1993, s. 1).

13

(14)  Rådets beslut 2014/283/EU av den 14 april 2014 om ingående, på Europeiska unionens vägnar, av Nagoyaprotokollet om tillträde till genetiska resurser samt rimlig och rättvis fördelning av den nytta som uppstår vid deras användning, vilket är fogat till konventionen om biologisk mångfald (EUT L 150, 20.5.2014, s. 231).

14

(15)  Rådets förordning (EU) nr 511/2014 av den 16 april 2014 om åtgärder för användarnas efterlevnad i Nagoyaprotokollet om tillträde till och rimlig och rättvis fördelning av vinster från utnyttjande av genetiska resurser i unionen (EUT L 150, 20.5.2014, s. 59).

15

(16)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 1305/2013 av den 17 december 2013 om stöd för landsbygdsutveckling från Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (Ejflu) och om upphävande av rådets förordning (EG) nr 1698/2005 (EUT L 347, 20.12.2013, s. 487).

16

(17)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) 2016/429 av den 9 mars 2016 om överförbara djursjukdomar och om ändring och upphävande av vissa akter med avseende på djurhälsa (”djurhälsolag”) (EUT L 84, 31.3.2016, s. 1).

17

(18)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 652/2014 av den 15 maj 2014 om fastställande av bestämmelser för förvaltningen av utgifter för livsmedelskedjan, djurhälsa, djurskydd, växtskydd och växtförökningsmaterial, och om ändring av rådets direktiv 98/56/EG, 2000/29/EG och 2008/90/EG, Europaparlamentets och rådets förordningar (EG) nr 178/2002, (EG) nr 882/2004 och (EG) nr 396/2005, Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/128/EG samt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1107/2009, och om upphävande av rådets beslut 66/399/EEG, 76/894/EEG och 2009/470/EG (EUT L 189, 27.6.2014, s. 1).

18

(19)  Rådets beslut 96/463/EG av den 23 juli 1996 om att utse ett referensorgan som skall ansvara för samarbetet vid harmoniseringen av provningsmetoderna och bedömningen av resultaten hos renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 192, 2.8.1996, s. 19).

19

(20)  Rådets förordning (EEG) nr 2658/87 av den 23 juli 1987 om tulltaxe- och statistiknomenklaturen och om Gemensamma tulltaxan (EGT L 256, 7.9.1987, s. 1).

20

(21)  Rådets direktiv 91/496/EEG av den 15 juli 1991 om fastställande av regler för hur veterinärkontroller skall organiseras för djur som importeras till gemenskapen från tredje land och om ändring av direktiven 89/662/EEG, 90/425/EEG och 90/675/EEG (EGT L 268, 24.9.1991, s. 56).

21

(22)  Rådets direktiv 97/78/EG av den 18 december 1997 om principerna för organisering av veterinärkontroller av produkter från tredje land som förs in i gemenskapen (EGT L 24, 30.1.1998, s. 9).

22

(23)  Rådets förordning (EG) nr 882/2004 av den 29 april 2004 om offentlig kontroll för att säkerställa kontrollen av efterlevnaden av foder- och livsmedelslagstiftningen samt bestämmelserna om djurhälsa och djurskydd (EUT L 165, 30.4.2004, s. 1).

23

(24)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

24

(25)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

25

(26)  Kommissionens beslut 84/247/EEG av den 27 april 1984 om villkor för godkännande av avelsorganisationer och avelsföreningar som upprättar eller för stamböcker för renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EGT L 125, 12.5.1984, s. 58).

26

(27)  Kommissionens beslut 84/419/EEG av den 19 juli 1984 om villkor för stambokföring av nötkreatur (EGT L 237, 5.9.1984, s. 11).

27

(28)  Kommissionens beslut 89/501/EEG av den 18 juli 1989 om villkor för godkännande och tillsyn av avelsföreningar och avelsorganisationer som upprättar eller för stamböcker för renrasiga avelssvin (EGT L 247, 23.8.1989, s. 19).

28

(29)  Kommissionens beslut 89/502/EEG av den 18 juli 1989 om villkor för stambokföring av renrasiga avelssvin (EGT L 247, 23.8.1989, s. 21).

29

(30)  Kommissionens beslut 89/504/EEG av den 18 juli 1989 om villkor för godkännande och tillsyn av avelsföreningar, avelsorganisationer och privata företag som upprättar eller för register för hybridavelssvin (EGT L 247, 23.8.1989, s. 31).

30

(31)  Kommissionens beslut 89/505/EEG av den 18 juli 1989 om villkor för registrering av hybridavelssvin (EGT L 247, 23.8.1989, s. 33).

31

(32)  Kommissionens beslut 89/507/EEG av den 18 juli 1989 om metoder för individprövning och beräkning av avelsvärdet hos renrasiga avelssvin och hybridavelssvin (EGT L 247, 23.8.1989, s. 43).

32

(33)  Kommissionens beslut 90/254/EEG av den 10 maj 1990 om villkor för godkännande av avelsorganisationer och avelsföreningar som upprättar eller för stamböcker för renrasiga avelsfår och avelsgetter (EGT L 145, 8.6.1990, s. 30).

33

(34)  Kommissionens beslut 90/255/EEG av den 10 maj 1990 om villkor för stambokföring av renrasiga avelsfår och avelsgetter (EGT L 145, 8.6.1990, s. 32).

34

(35)  Kommissionens beslut 90/256/EEG av den 10 maj 1990 om metoder för individprövning och beräkning av avelsvärdet hos renrasiga avelsfår och avelsgetter (EGT L 145, 8.6.1990, s. 35).

35

(36)  Kommissionens beslut 90/257/EEG av den 10 maj 1990 om villkor för godkännande för avel av renrasiga avelsfår och avelsgetter och för användning av deras sperma, ägg eller embryon (EGT L 145, 8.6.1990, s. 38).

36

(37)  Kommissionens beslut 92/353/EEG av den 11 juni 1992 om fastställande av kriterier för godkännande eller erkännande av organisationer och sammanslutningar som för eller upprättar stamböcker för registrerade hästdjur (EGT L 192, 11.7.1992, s. 63).

37

(38)  Kommissionens beslut 96/78/EG av den 10 januari 1996 om fastställande av kriterier för införande och registrering av hästdjur i stamböcker för avelsändamål (EGT L 19, 25.1.1996, s. 39).

38

(39)  Kommissionens beslut 2006/427/EG av den 20 juni 2006 om metoder för individprövning och beräkning av avelsvärdet hos renrasiga avelsdjur av nötkreatur (EUT L 169, 22.6.2006, s. 56).

39

(40)  Kommissionens beslut 92/354/EEG av den 11 juni 1992 om fastställande av vissa regler för att säkerställa samordningen mellan organisationer och sammanslutningar som för eller upprättar stamböcker för registrerade hästdjur (EGT L 192, 11.7.1992, s. 66).

40

(41)  Kommissionens beslut 89/503/EEG av den 18 juli 1989 om intyg för renrasiga avelssvin och för sperma, ägg och embryon från sådana djur (EGT L 247, 23.8.1989, s. 22).

41

(42)  Kommissionens beslut 89/506/EEG av den 18 juli 1989 om intyg för hybridavelssvin och för sperma, ägg och embryon från sådana djur (EGT L 247, 23.8.1989, s. 34).

42

(43)  Kommissionens beslut 90/258/EEG av den 10 maj 1990 om härstamningsbevis för renrasiga avelsfår och avelsgetter samt för deras sperma, ägg och embryon (EGT L 145, 8.6.1990, s. 39).

43

(44)  Kommissionens beslut 96/79/EG av den 12 januari 1996 om härstamningsbevis för sperma, ägg och embryon av registrerade hästdjur (EGT L 19, 25.1.1996, s. 41).

44

(45)  Kommissionens beslut 96/509/EG av den 18 juli 1996 om fastställande av härstamnings- och zootekniska krav för import av sperma från vissa djur (EGT L 210, 20.8.1996, s. 47).

45

(46)  Kommissionens beslut 96/510/EG av den 18 juli 1996 om härstamningsbevis för import av avelsdjur samt för deras sperma, ägg och embryon (EGT L 210, 20.8.1996, s. 53).

46

(47)  Kommissionens beslut 2005/379/EG av den 17 maj 2005 om härstamningsbevis för och uppgifter om renrasiga avelsdjur av nötkreatur, deras sperma, ägg och embryon (EUT L 125, 18.5.2005, s. 15).

47

(48)  Kommissionens genomförandeförordning (EU) 2015/262 av den 17 februari 2015 om fastställande av bestämmelser i enlighet med rådets direktiv 90/427/EEG och 2009/156/EG vad gäller metoder för identifiering av hästdjur (förordning om pass för hästdjur) (EUT L 59, 3.3.2015, s. 1).

48

(49)  Rådets direktiv 89/608/EEG av den 21 november 1989 om ömsesidig hjälp mellan medlemsstaternas myndigheter och samarbete mellan dessa och kommissionen för att säkerställa en korrekt tillämpning av lagstiftningen om veterinära frågor och avelsfrågor (EGT L 351, 2.12.1989, s. 34).

49

(50)  Rådets direktiv 90/425/EEG av den 26 juni 1990 om veterinära och avelstekniska kontroller i handeln med vissa levande djur och varor inom gemenskapen med sikte på att förverkliga den inre marknaden (EGT L 224, 18.8.1990, s. 29).

50

---

BILAGA I

ERKÄNNANDE AV AVELSORGANISATIONER OCH AVELSVERKSAMHETER OCH GODKÄNNANDE AV AVELSPROGRAM SOM AVSES I KAPITEL II

DEL 1

Krav för erkännande av avelsorganisationer och avelsverksamheter som avses i artikel 4.3 b

| A. | Organisationer eller föreningar för uppfödare, rasföreningar, privata företag som bedriver verksamhet i slutna produktionssystem och offentliga organ ska






  1. | vara en juridisk person enligt gällande lagstiftning i den medlemsstat där ansökan om erkännande görs, |
| --- | --- | --- |

A.

1.

vara en juridisk person enligt gällande lagstiftning i den medlemsstat där ansökan om erkännande görs,

| 2. | ha tillräckligt stor och kvalificerad personal samt lämpliga lokaler och lämplig utrustning för att på ett effektivt sätt genomföra de avelsprogram för vilka de avser att söka godkännande i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, |
| --- | --- |

2.

ha tillräckligt stor och kvalificerad personal samt lämpliga lokaler och lämplig utrustning för att på ett effektivt sätt genomföra de avelsprogram för vilka de avser att söka godkännande i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12,

| 3. | kunna utföra de kontroller som krävs för att registrera härstamningen för de avelsdjur som ska användas i de avelsprogrammen, |
| --- | --- |

3.

kunna utföra de kontroller som krävs för att registrera härstamningen för de avelsdjur som ska användas i de avelsprogrammen,

| 4. | ha, för varje avelsprogram, en tillräckligt stor population av avelsdjur inom de geografiska områden som ska omfattas av de avelsprogrammen, |
| --- | --- |

4.

ha, för varje avelsprogram, en tillräckligt stor population av avelsdjur inom de geografiska områden som ska omfattas av de avelsprogrammen,

| 5. | kunna generera, eller ha genererat, och använda uppgifter från avelsdjur som behövs för genomförandet av de avelsprogrammen. |
| --- | --- |

5.

kunna generera, eller ha genererat, och använda uppgifter från avelsdjur som behövs för genomförandet av de avelsprogrammen.

| B. | Utöver kraven i punkt A






  1. | ska organisationer eller föreningar för uppfödare, rasföreningar och offentliga organ






  a) | ha ett tillräckligt stort antal uppfödare som deltar i vart och ett av deras avelsprogram, |
| --- | --- | --- | --- |

B.

1.

ska organisationer eller föreningar för uppfödare, rasföreningar och offentliga organ

a)

ha ett tillräckligt stort antal uppfödare som deltar i vart och ett av deras avelsprogram,

| b) | ha antagit förfarandebestämmelser






  i) | som reglerar lösningen av tvister med uppfödare som deltar i deras avelsprogram, |
| --- | --- | --- |

b)

ha antagit förfarandebestämmelser

i)

som reglerar lösningen av tvister med uppfödare som deltar i deras avelsprogram,

| ii) | som säkerställer lika behandling av uppfödare som deltar i deras avelsprogram, |
| --- | --- |

ii)

som säkerställer lika behandling av uppfödare som deltar i deras avelsprogram,

| iii) | som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som deltar i avelsorganisationens eller avelsverksamhetens avelsprogram, |
| --- | --- |

iii)

som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som deltar i avelsorganisationens eller avelsverksamhetens avelsprogram,

| iv) | som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som är medlemmar, i de fall då medlemskap är en möjlighet. |
| --- | --- |

iv)

som fastställer rättigheter och skyldigheter för uppfödare som är medlemmar, i de fall då medlemskap är en möjlighet.

| 2. | Ingenting i de förfarandebestämmelser som avses i punkt 1 b ska hindra de uppfödare som deltar i avelsprogrammen från att






  a) | fritt välja vad gäller urval och avel av deras avelsdjur, |
| --- | --- | --- |

2.

Ingenting i de förfarandebestämmelser som avses i punkt 1 b ska hindra de uppfödare som deltar i avelsprogrammen från att

a)

fritt välja vad gäller urval och avel av deras avelsdjur,

| b) | låta föra in avkomman från de avelsdjuren i stamböckerna eller registren i enlighet med bestämmelserna i kapitel IV i den här förordningen, |
| --- | --- |

b)

låta föra in avkomman från de avelsdjuren i stamböckerna eller registren i enlighet med bestämmelserna i kapitel IV i den här förordningen,

| c) | vara ägare till sina avelsdjur. |
| --- | --- |

c)

vara ägare till sina avelsdjur.

DEL 2

Krav för godkännande av avelsorganisationers och avelsverksamheters avelsprogram som avses i artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12

| 1. | Det avelsprogram som avses i artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 ska innehålla:






  a) | Uppgifter om dess syfte, som ska vara bevarande av rasen, förbättring av rasen, linjen eller korsningen, skapande av en ny ras, linje eller korsning, återskapande av en ras, linje eller en kombination av ett eller flera av dessa syften. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Uppgifter om dess syfte, som ska vara bevarande av rasen, förbättring av rasen, linjen eller korsningen, skapande av en ny ras, linje eller korsning, återskapande av en ras, linje eller en kombination av ett eller flera av dessa syften.

| b) | Namn på den ras, vad gäller renrasiga avelsdjur, eller på den ras, linje eller korsning, vad gäller hybridavelssvin, som omfattas av avelsprogrammet, för att förhindra sammanblandning med liknande avelsdjur av andra raser, linjer eller korsningar som är införda eller registrerade i andra befintliga stamböcker eller register. |
| --- | --- |

b)

Namn på den ras, vad gäller renrasiga avelsdjur, eller på den ras, linje eller korsning, vad gäller hybridavelssvin, som omfattas av avelsprogrammet, för att förhindra sammanblandning med liknande avelsdjur av andra raser, linjer eller korsningar som är införda eller registrerade i andra befintliga stamböcker eller register.

| c) | Vad gäller renrasiga avelsdjur, en detaljerad beskrivning av särdragen hos den ras som omfattas av avelsprogrammet, inklusive uppgifter om dess väsentliga egenskaper, |
| --- | --- |

c)

Vad gäller renrasiga avelsdjur, en detaljerad beskrivning av särdragen hos den ras som omfattas av avelsprogrammet, inklusive uppgifter om dess väsentliga egenskaper,

| d) | vad gäller hybridavelssvin, en detaljerad beskrivning av den ras, linje eller korsning som omfattas av avelsprogrammet. |
| --- | --- |

d)

vad gäller hybridavelssvin, en detaljerad beskrivning av den ras, linje eller korsning som omfattas av avelsprogrammet.

| e) | Uppgifter om det geografiska område där programmet genomförs eller är avsett att genomföras. |
| --- | --- |

e)

Uppgifter om det geografiska område där programmet genomförs eller är avsett att genomföras.

| f) | Uppgifter om det system för identifiering av avelsdjur som ska säkerställa att de djuren inte förs in i en stambok eller ett register förrän de har identifierats individuellt och i enlighet med bestämmelserna i unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten. |
| --- | --- |

f)

Uppgifter om det system för identifiering av avelsdjur som ska säkerställa att de djuren inte förs in i en stambok eller ett register förrän de har identifierats individuellt och i enlighet med bestämmelserna i unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten.

| g) | Uppgifter om systemet för registrering av härstamningen för de renrasiga avelsdjur som är införda eller registrerade och berättigade att föras in i stamböcker eller av de hybridavelssvin som är registrerade i register. |
| --- | --- |

g)

Uppgifter om systemet för registrering av härstamningen för de renrasiga avelsdjur som är införda eller registrerade och berättigade att föras in i stamböcker eller av de hybridavelssvin som är registrerade i register.

| h) | Avelsprogrammets urvals- och avelsmål, inklusive uppgifter om de huvudsakliga målen för det avelsprogrammet, och i förekommande fall, de detaljerade utvärderingskriterierna med avseende på dessa mål för urvalet av avelsdjur. |
| --- | --- |

h)

Avelsprogrammets urvals- och avelsmål, inklusive uppgifter om de huvudsakliga målen för det avelsprogrammet, och i förekommande fall, de detaljerade utvärderingskriterierna med avseende på dessa mål för urvalet av avelsdjur.

| i) | Om det gäller skapande av en ny ras, eller om det gäller återskapande av en ras enligt artikel 19, uppgifter om de närmare omständigheter som motiverar skapandet av den nya rasen eller återskapandet av den rasen. |
| --- | --- |

i)

Om det gäller skapande av en ny ras, eller om det gäller återskapande av en ras enligt artikel 19, uppgifter om de närmare omständigheter som motiverar skapandet av den nya rasen eller återskapandet av den rasen.

| j) | Om avelsprogrammet kräver individprövning eller avelsvärdering:






  i) | Uppgifter om systemet för att generera, registrera, meddela och använda resultaten av individprövningen. |
| --- | --- | --- |

j)

Om avelsprogrammet kräver individprövning eller avelsvärdering:

i)

Uppgifter om systemet för att generera, registrera, meddela och använda resultaten av individprövningen.

| ii) | Uppgifter om systemet för avelsvärderingen och, i förekommande fall, genomisk avelsvärdering av avelsdjuren. |
| --- | --- |

ii)

Uppgifter om systemet för avelsvärderingen och, i förekommande fall, genomisk avelsvärdering av avelsdjuren.

| k) | Om bilagor upprättas eller om huvudavsnittet delas in i klasser, uppgifter om reglerna för indelning av stamboken och de kriterier eller förfaranden som används för att föra in djur i de bilagorna eller klasserna. |
| --- | --- |

k)

Om bilagor upprättas eller om huvudavsnittet delas in i klasser, uppgifter om reglerna för indelning av stamboken och de kriterier eller förfaranden som används för att föra in djur i de bilagorna eller klasserna.

| l) | Om avelsorganisationen eller avelsverksamheten utkontrakterar specifik teknisk verksamhet beträffande förvaltningen av avelsprogrammet till en tredje part i enlighet med artikel 8.4, uppgifter om de verksamheterna och namn och kontaktuppgifter till de tredje parter som utsetts. |
| --- | --- |

l)

Om avelsorganisationen eller avelsverksamheten utkontrakterar specifik teknisk verksamhet beträffande förvaltningen av avelsprogrammet till en tredje part i enlighet med artikel 8.4, uppgifter om de verksamheterna och namn och kontaktuppgifter till de tredje parter som utsetts.

| m) | Om avelsorganisationen eller avelsverksamheten har för avsikt att utnyttja undantaget i artikel 31.1, uppgifter om den seminstation, spermastation, embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp som utfärdar härstamningsbevisen, och uppgifter om metoderna för utfärdande av dessa härstamningsbevis. |
| --- | --- |

m)

Om avelsorganisationen eller avelsverksamheten har för avsikt att utnyttja undantaget i artikel 31.1, uppgifter om den seminstation, spermastation, embryosamlingsgrupp eller embryoproduktionsgrupp som utfärdar härstamningsbevisen, och uppgifter om metoderna för utfärdande av dessa härstamningsbevis.

| n) | Om avelsverksamheten beslutar att föra in uppgifter om resultaten av individprövningen eller avelsvärderingen, om genetiska defekter och om genetiska särdrag i de härstamningsbevis som utfärdas för verksamhetens hybridavelssvin och avelsmaterial från dessa i enlighet med artikel 30.8, uppgifter om det beslutet. |
| --- | --- |

n)

Om avelsverksamheten beslutar att föra in uppgifter om resultaten av individprövningen eller avelsvärderingen, om genetiska defekter och om genetiska särdrag i de härstamningsbevis som utfärdas för verksamhetens hybridavelssvin och avelsmaterial från dessa i enlighet med artikel 30.8, uppgifter om det beslutet.

| 2. | Avelsprogrammet ska omfatta en tillräckligt stor population av avelsdjur och ett tillräckligt stort antal uppfödare inom det geografiska område där det genomförs eller är avsett att genomföras. |
| --- | --- |

2.

DEL 3

Tilläggskrav på de avelsorganisationer som upprättar eller för stamböcker för renrasiga avelsdjur av hästdjur

| 1. | Utöver de identifieringskrav som anges i punkt 1 f i del 2, gäller att renrasiga avelsdjur av hästdjur inte ska föras in i en stambok förrän de har identifierats genom ett betäckningsintyg och, där så krävs av avelsprogrammet, som sto med föl vid sidan.
  Genom undantag från första stycket får en medlemsstat eller, om medlemsstaten så beslutar, dess behöriga myndighet ge tillstånd till en avelsorganisation att föra in renrasiga avelsdjur av hästdjur i den stambok som förs av den avelsorganisation där de djuren identifieras genom någon annan lämplig metod som ger åtminstone samma grad av tillförlitlighet som ett betäckningsintyg, t.ex. härstamningskontroll på grundval av DNA-analys eller analys av deras blodgrupper, under förutsättning att tillståndet följer de principer som fastställts av den avelsorganisation som för den ursprungliga stamboken för den rasen. |
| --- | --- |

1.

Genom undantag från första stycket får en medlemsstat eller, om medlemsstaten så beslutar, dess behöriga myndighet ge tillstånd till en avelsorganisation att föra in renrasiga avelsdjur av hästdjur i den stambok som förs av den avelsorganisation där de djuren identifieras genom någon annan lämplig metod som ger åtminstone samma grad av tillförlitlighet som ett betäckningsintyg, t.ex. härstamningskontroll på grundval av DNA-analys eller analys av deras blodgrupper, under förutsättning att tillståndet följer de principer som fastställts av den avelsorganisation som för den ursprungliga stamboken för den rasen.

| 2. | Utöver de krav som anges i del 2, gäller att avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 och som genomförs på renrasiga avelsdjur av hästdjur ska innehålla följande uppgifter:






  a) | I förekommande fall, villkoren för att i stambokens huvudavsnitt föra in renrasiga avelsdjur som hör till en annan ras eller till en specifik hingstlinje eller stofamilj inom den andra rasen. |
| --- | --- | --- |

2.

a)

I förekommande fall, villkoren för att i stambokens huvudavsnitt föra in renrasiga avelsdjur som hör till en annan ras eller till en specifik hingstlinje eller stofamilj inom den andra rasen.

| b) | Om det avelsprogrammet innehåller förbud mot eller begränsningar av användning av en eller flera reproduktionstekniker eller användning av renrasiga avelsdjur för en eller flera reproduktionstekniker i enlighet med artikel 21.2, uppgifter om det förbudet eller de begränsningarna. |
| --- | --- |

b)

Om det avelsprogrammet innehåller förbud mot eller begränsningar av användning av en eller flera reproduktionstekniker eller användning av renrasiga avelsdjur för en eller flera reproduktionstekniker i enlighet med artikel 21.2, uppgifter om det förbudet eller de begränsningarna.

| c) | Bestämmelser beträffande utfärdande av betäckningsintyg eller andra lämpliga metoder i enlighet med punkt 1 och, där så krävs av avelsprogrammet, identifiering som sto med föl vid sidan. |
| --- | --- |

c)

Bestämmelser beträffande utfärdande av betäckningsintyg eller andra lämpliga metoder i enlighet med punkt 1 och, där så krävs av avelsprogrammet, identifiering som sto med föl vid sidan.

| 3. | Följande särskilda krav ska gälla för renrasiga avelsdjur av hästdjur, utöver de som anges i delarna 1 och 2:






  a) | Om en avelsorganisation till den behöriga myndigheten intygar att den stambok som den har upprättat är den ursprungliga stamboken för den ras som omfattas av dess avelsprogram ska den avelsorganisationen






  i) | inneha historiska uppgifter beträffande upprättandet av stamboken och ha offentliggjort principerna för det avelsprogrammet, |
| --- | --- | --- | --- |

3.

a)

Om en avelsorganisation till den behöriga myndigheten intygar att den stambok som den har upprättat är den ursprungliga stamboken för den ras som omfattas av dess avelsprogram ska den avelsorganisationen

i)

inneha historiska uppgifter beträffande upprättandet av stamboken och ha offentliggjort principerna för det avelsprogrammet,

| ii) | visa att det vid tidpunkten för den ansökan som avses i artikel 4.1 inte finns någon annan känd avelsorganisation eller något annat känt avelsorgan som är erkänd eller erkänt i samma eller en annan medlemsstat eller i ett tredjeland och som redan har upprättat en stambok för samma ras samt genomför ett avelsprogram för den rasen på grundval av principerna i led i, |
| --- | --- |

ii)

visa att det vid tidpunkten för den ansökan som avses i artikel 4.1 inte finns någon annan känd avelsorganisation eller något annat känt avelsorgan som är erkänd eller erkänt i samma eller en annan medlemsstat eller i ett tredjeland och som redan har upprättat en stambok för samma ras samt genomför ett avelsprogram för den rasen på grundval av principerna i led i,

| iii) | ha ett nära samarbete med de avelsorganisationer som avses i led b, och i synnerhet i god tid och på ett transparent sätt underrätta dessa avelsorganisationer om eventuella ändringar av principerna i led i, |
| --- | --- |

iii)

ha ett nära samarbete med de avelsorganisationer som avses i led b, och i synnerhet i god tid och på ett transparent sätt underrätta dessa avelsorganisationer om eventuella ändringar av principerna i led i,

| iv) | vid behov ha fastställt icke-diskriminerande verksamhetsregler med avseende på de stamböcker som upprättats för samma ras av avelsorgan som inte upptagits på den förteckningen som föreskrivs i artikel 34. |
| --- | --- |

iv)

vid behov ha fastställt icke-diskriminerande verksamhetsregler med avseende på de stamböcker som upprättats för samma ras av avelsorgan som inte upptagits på den förteckningen som föreskrivs i artikel 34.

| b) | Om en avelsorganisation till den behöriga myndigheten intygar att den stambok som den har upprättat är en dotterstambok för den ras som omfattas av dess avelsprogram ska den avelsorganisationen






  i) | i sitt eget avelsprogram införliva de principer som fastställts av den avelsorganisation som avses i led a och som för den ursprungliga stamboken för samma ras, |
| --- | --- | --- |

b)

Om en avelsorganisation till den behöriga myndigheten intygar att den stambok som den har upprättat är en dotterstambok för den ras som omfattas av dess avelsprogram ska den avelsorganisationen

i)

i sitt eget avelsprogram införliva de principer som fastställts av den avelsorganisation som avses i led a och som för den ursprungliga stamboken för samma ras,

| ii) | offentliggöra information om tillämpningen av de principer som avses i led i och om deras ursprung, |
| --- | --- |

ii)

offentliggöra information om tillämpningen av de principer som avses i led i och om deras ursprung,

| iii) | ha mekanismer för att genomföra nödvändiga anpassningar av de regler som fastställts i det avelsprogram som avses i artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 till de ändringar av dessa principer som gjorts av den avelsorganisation som avses i led a i denna punkt och som för den ursprungliga stamboken för samma ras. |
| --- | --- |

iii)

ha mekanismer för att genomföra nödvändiga anpassningar av de regler som fastställts i det avelsprogram som avses i artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 till de ändringar av dessa principer som gjorts av den avelsorganisation som avses i led a i denna punkt och som för den ursprungliga stamboken för samma ras.

| 4. | Följande undantag ska gälla från kraven för erkännande av avelsorganisationer för renrasiga avelsdjur av hästdjur:






  a) | Genom undantag från del 1 punkt B.1 b, om det för en ras inom de unionsterritorier som förtecknas i bilaga VI finns flera avelsorganisationer som för stamböcker för den rasen och om deras avelsprogram som avses i artikel 8.3 tillsammans omfattar alla de territorier som förtecknas i bilaga VI, gäller följande för de förfarandebestämmelser som avses i del 1 punkt B.1 b och som fastställts av avelsorganisationerna:






  i) | Reglerna får föreskriva att renrasiga avelsdjur av hästdjur av den rasen ska vara födda inom ett specifikt territorium, som förtecknas i bilaga VI, för att ha rätt att föras in i stamboken för den rasen för utfärdande av födelseintyg. |
| --- | --- | --- | --- |

4.

a)

Genom undantag från del 1 punkt B.1 b, om det för en ras inom de unionsterritorier som förtecknas i bilaga VI finns flera avelsorganisationer som för stamböcker för den rasen och om deras avelsprogram som avses i artikel 8.3 tillsammans omfattar alla de territorier som förtecknas i bilaga VI, gäller följande för de förfarandebestämmelser som avses i del 1 punkt B.1 b och som fastställts av avelsorganisationerna:

i)

Reglerna får föreskriva att renrasiga avelsdjur av hästdjur av den rasen ska vara födda inom ett specifikt territorium, som förtecknas i bilaga VI, för att ha rätt att föras in i stamboken för den rasen för utfärdande av födelseintyg.

| ii) | Reglerna ska säkerställa att den begränsning som anges i led i inte gäller vid införande i en stambok för den rasen i reproduktionssyfte. |
| --- | --- |

ii)

Reglerna ska säkerställa att den begränsning som anges i led i inte gäller vid införande i en stambok för den rasen i reproduktionssyfte.

| b) | Genom undantag från punkt 3 a i denna del, när avelsprogrammets principer endast är fastställda av en internationell organisation som bedriver verksamhet på global nivå och det varken finns någon avelsorganisation i en medlemsstat eller något avelsorgan i ett tredjeland som för den ursprungliga stamboken för den rasen, får den behöriga myndigheten i en medlemsstat erkänna avelsorganisationer som för en dotterstambok för den rasen, förutsatt att de fastställer de mål och kriterier som avses i del 2 punkt 1 h i enlighet med de principer som fastställts av den internationella organisationen och förutsatt att principerna






  i) | görs tillgängliga av avelsorganisationen så att den behöriga myndighet som avses i artikel 4.3 har möjlighet att kontrollera dem, |
| --- | --- | --- |

b)

Genom undantag från punkt 3 a i denna del, när avelsprogrammets principer endast är fastställda av en internationell organisation som bedriver verksamhet på global nivå och det varken finns någon avelsorganisation i en medlemsstat eller något avelsorgan i ett tredjeland som för den ursprungliga stamboken för den rasen, får den behöriga myndigheten i en medlemsstat erkänna avelsorganisationer som för en dotterstambok för den rasen, förutsatt att de fastställer de mål och kriterier som avses i del 2 punkt 1 h i enlighet med de principer som fastställts av den internationella organisationen och förutsatt att principerna

i)

görs tillgängliga av avelsorganisationen så att den behöriga myndighet som avses i artikel 4.3 har möjlighet att kontrollera dem,

| ii) | införlivas i det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen. |
| --- | --- |

ii)

införlivas i det avelsprogram som genomförs av avelsorganisationen.

| c) | Genom undantag från punkt 3 b i denna del får en avelsorganisation som för en dotterstambok fastställa ytterligare klasser utifrån förtjänster, förutsatt att de renrasiga avelsdjur av hästdjur som är införda i klasserna i huvudavsnittet i den ursprungliga stamboken för den rasen eller i andra dotterstamböcker för den rasen får föras in i motsvarande klasser i huvudavsnittet i dotterstamboken. |
| --- | --- |

c)

Genom undantag från punkt 3 b i denna del får en avelsorganisation som för en dotterstambok fastställa ytterligare klasser utifrån förtjänster, förutsatt att de renrasiga avelsdjur av hästdjur som är införda i klasserna i huvudavsnittet i den ursprungliga stamboken för den rasen eller i andra dotterstamböcker för den rasen får föras in i motsvarande klasser i huvudavsnittet i dotterstamboken.

---

BILAGA II

INFÖRANDE I STAMBÖCKER OCH REGISTRERING I REGISTER SOM AVSES I KAPITEL IV

DEL 1

Införande av renrasiga avelsdjur i stamböcker och införande av djur i bilagor

KAPITEL I

Införande av renrasiga avelsdjur i huvudavsnittet

| 1. | De krav som avses i artikel 18.1 är följande:






  a) | Djuret ska uppfylla följande kriterier för föräldrahärstamning:






  i) | För djur av nötkreatur, svin, får och get ska djurets föräldrar samt far- och morföräldrar ha införts i huvudavsnittet i en stambok för samma ras. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

a)

Djuret ska uppfylla följande kriterier för föräldrahärstamning:

i)

För djur av nötkreatur, svin, får och get ska djurets föräldrar samt far- och morföräldrar ha införts i huvudavsnittet i en stambok för samma ras.

| ii) | För djur av hästdjur ska djurets föräldrar ha införts i huvudavsnittet i en stambok för samma ras. |
| --- | --- |

ii)

För djur av hästdjur ska djurets föräldrar ha införts i huvudavsnittet i en stambok för samma ras.

| b) | Djuret ska få sin härstamning fastställd i enlighet med de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

Djuret ska få sin härstamning fastställd i enlighet med de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| c) | Djuret ska identifieras i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten och de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

c)

Djuret ska identifieras i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten och de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| d) | För handel med eller införsel av ett djur i unionen, om det djuret är tänkt att föras in eller registreras för införande i stamboken, ska det djuret åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30. |
| --- | --- |

d)

För handel med eller införsel av ett djur i unionen, om det djuret är tänkt att föras in eller registreras för införande i stamboken, ska det djuret åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30.

| e) | För djur som producerats av avelsmaterial som är föremål för handel eller införsel i unionen, om det djuret är tänkt att föras in eller registreras för införande i en stambok, ska det avelsmaterialet åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30. |
| --- | --- |

e)

För djur som producerats av avelsmaterial som är föremål för handel eller införsel i unionen, om det djuret är tänkt att föras in eller registreras för införande i en stambok, ska det avelsmaterialet åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30.

| 2. | Genom undantag från punkt 1 a ii i det här kapitlet får en avelsorganisation som genomför ett avelsprogram med renrasiga avelsdjur av hästdjur i huvudavsnittet i sin stambok föra in ett renrasigt avelsdjur av hästdjur






  a) | som, vad gäller korsningsavel, är infört i huvudavsnittet i stamboken för en annan ras, förutsatt att den andra rasen och kriterierna för införande av detta renrasiga avelsdjur fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, eller |
| --- | --- | --- |

2.

a)

som, vad gäller korsningsavel, är infört i huvudavsnittet i stamboken för en annan ras, förutsatt att den andra rasen och kriterierna för införande av detta renrasiga avelsdjur fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, eller

| b) | som, vad gäller renrasig avel, hör till en specifik hingstlinje eller stofamilj av en annan ras, under förutsättning att de linjerna och familjerna och kriterierna för införande av det renrasiga avelsdjuret fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

som, vad gäller renrasig avel, hör till en specifik hingstlinje eller stofamilj av en annan ras, under förutsättning att de linjerna och familjerna och kriterierna för införande av det renrasiga avelsdjuret fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| 3. | Utöver reglerna i punkt 1 c i det här kapitlet gäller att en avelsorganisation som i sin stambok för in ett renrasigt avelsdjur av hästdjur som redan har införts i en stambok som upprättats av en annan avelsorganisation, som genomför ett avelsprogram i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, ska föra in det renrasiga avelsdjuret under det identifieringsnummer som det tilldelats enligt förordning (EU) 2016/429, vilket skall garantera unik och kontinuerlig identifiering av det djuret, och, utom när de två berörda avelsorganisationerna har kommit överens om ett undantag, under samma namn med angivande av födelselandets landskod, i enlighet med internationella överenskommelser för den berörda rasen. |
| --- | --- |

3.

KAPITEL II

Registrering av djur i bilagor

| 1. | De villkor som avses i artikel 20.1 är följande:






  a) | Djuret ska identifieras i enlighet med unionens djurhälsolagstiftning om identifiering och registrering av djur av den berörda arten och de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Djuret ska identifieras i enlighet med unionens djurhälsolagstiftning om identifiering och registrering av djur av den berörda arten och de regler som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| b) | Avelsorganisationen ska ha bedömt att djuret har de särdrag för rasen som avses i del 2 punkt 1 c i bilaga I. |
| --- | --- |

b)

Avelsorganisationen ska ha bedömt att djuret har de särdrag för rasen som avses i del 2 punkt 1 c i bilaga I.

| c) | Djuret ska, i förekommande fall, vid individprövning åtminstone uppfylla de minimikrav som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 för de egenskaper för vilka de renrasiga avelsdjur som förs in i huvudavsnittet prövas i enlighet med bilaga III. |
| --- | --- |

c)

Djuret ska, i förekommande fall, vid individprövning åtminstone uppfylla de minimikrav som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 för de egenskaper för vilka de renrasiga avelsdjur som förs in i huvudavsnittet prövas i enlighet med bilaga III.

| 2. | Avelsorganisationen får tillämpa olika krav vad gäller överensstämmelse med de särdrag för rasen som avses i punkt 1 b i det här kapitlet eller de individprövningskrav som avses i punkt 1 c i det här kapitlet, beroende på om djuret






  a) | tillhör rasen, även om dess ursprung är okänt, eller |
| --- | --- | --- |

2.

a)

tillhör rasen, även om dess ursprung är okänt, eller

| b) | härrör från ett korsningsprogram som omnämns i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

härrör från ett korsningsprogram som omnämns i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

KAPITEL III

Uppgradering av avkomman till djur som förts in i bilagor till huvudavsnittet

| 1. | De villkor som avses i artikel 20.2 är följande:






  a) | För hondjur av nötkreatur, svin, får eller get:






  i) | Djurets mor och mormor är införda i en bilaga till en stambok för samma ras enligt artikel 20.1. |
| --- | --- | --- | --- |

1.

a)

För hondjur av nötkreatur, svin, får eller get:

i)

Djurets mor och mormor är införda i en bilaga till en stambok för samma ras enligt artikel 20.1.

| ii) | Djurets far, farfar och morfar är införda i huvudavsnittet i en stambok för samma ras. |
| --- | --- |

ii)

Djurets far, farfar och morfar är införda i huvudavsnittet i en stambok för samma ras.

Första generationens avkomma från det hondjur som avses i den inledande meningen i första stycket och ett renrasigt avelsdjur av hankön som är infört i huvudavsnittet i stamboken för samma ras ska också betraktas som ett renrasigt avelsdjur och föras in, eller registreras som möjlig att föra in, i den stambokens huvudavsnitt.

| b) | För hästdjur ska djuret uppfylla villkoren för att föras in i huvudavsnittet för djur av han- och honkön som är avkomma från djur som förts in i bilagan enligt vad som fastställts i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

För hästdjur ska djuret uppfylla villkoren för att föras in i huvudavsnittet för djur av han- och honkön som är avkomma från djur som förts in i bilagan enligt vad som fastställts i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| 2. | Genom undantag från punkt 1 i det här kapitlet och punkt 1 a i i kapitel I får en medlemsstat eller, om den så beslutar, medlemsstatens behöriga myndighet enligt artikel 4.3 ge tillstånd till en avelsorganisation, som genomför ett avelsprogram med renrasiga avelsdjur av en utrotningshotad ras av nötkreatur, svin, får eller get eller en lantras av får, att i huvudavsnittet i sin stambok föra in ett djur vars föräldrar samt far- och morföräldrar är införda i huvudavsnittet eller bilagorna i en stambok för den rasen.
  Om en medlemsstat eller, om den så beslutar, medlemsstatens behöriga myndighet ger tillstånd till en avelsorganisation att utnyttja det undantaget ska medlemsstaten respektive myndigheten se till att






  a) | avelsorganisationen har motiverat varför den behöver utnyttja undantaget, särskilt genom att påvisa bristen på renrasiga avelsdjur av hankön av den rasen för avelsändamål, |
| --- | --- | --- |

2.

Om en medlemsstat eller, om den så beslutar, medlemsstatens behöriga myndighet ger tillstånd till en avelsorganisation att utnyttja det undantaget ska medlemsstaten respektive myndigheten se till att

a)

avelsorganisationen har motiverat varför den behöver utnyttja undantaget, särskilt genom att påvisa bristen på renrasiga avelsdjur av hankön av den rasen för avelsändamål,

| b) | avelsorganisationen har upprättat en eller flera bilagor i sin stambok, |
| --- | --- |

b)

avelsorganisationen har upprättat en eller flera bilagor i sin stambok,

| c) | de regler som avelsorganisationen följer för att föra in djur i stambokens huvudavsnitt eller bilagor har fastställts i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

c)

de regler som avelsorganisationen följer för att föra in djur i stambokens huvudavsnitt eller bilagor har fastställts i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

Medlemsstater som utnyttjar detta undantag ska offentliggöra vilka raser som omfattas av undantaget i den förteckning som avses i artikel 7.

DEL 2

Registrering av hybridavelssvin i register

De krav som avses i artikel 23 är följande:

| a) | Hybridavelssvinets föräldrar samt far- och morföräldrar ska vara införda i stamböcker eller registrerade i register. |
| --- | --- |

a)

Hybridavelssvinets föräldrar samt far- och morföräldrar ska vara införda i stamböcker eller registrerade i register.

| b) | Hybridavelssvinet ska identifieras efter födseln i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av svindjur och de regler som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

b)

Hybridavelssvinet ska identifieras efter födseln i enlighet med unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av svindjur och de regler som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| c) | Hybridavelssvinets föräldrahärstamning ska fastställas i enlighet med de regler som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

c)

Hybridavelssvinets föräldrahärstamning ska fastställas i enlighet med de regler som fastställs i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12.

| d) | Hybridavelssvinet ska, om det krävs, åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30. |
| --- | --- |

d)

Hybridavelssvinet ska, om det krävs, åtföljas av ett härstamningsbevis som utfärdats i enlighet med artikel 30.

---

BILAGA III

INDIVIDPRÖVNING OCH AVELSVÄRDERING SOM AVSES I ARTIKEL 25

DEL 1

Allmänna krav

Om avelsorganisationer eller avelsverksamheter, eller en tredje part som utsetts av dessa avelsorganisationer eller avelsverksamheter i enlighet med artikel 27.1 b, utför individprövning eller avelsvärdering ska de fastställa och använda metoder för individprövning eller avelsvärdering som är vetenskapligt godtagbara enligt etablerade avelstekniska principer och beakta följande, i den mån de existerar:

| a) | de regler och normer som fastställs av de relevanta referenscentrum i Europeiska unionen som föreskrivs i artikel 29.1, eller |
| --- | --- |

a)

de regler och normer som fastställs av de relevanta referenscentrum i Europeiska unionen som föreskrivs i artikel 29.1, eller

| b) | i avsaknad av sådana regler och normer, de principer som fastslagits av ICAR. |
| --- | --- |

b)

i avsaknad av sådana regler och normer, de principer som fastslagits av ICAR.

DEL 2

Krav för individprövning

| 1. | Individprövning ska utföras på grundval av ett eller flera av följande individprövningssystem, som fastställts i enlighet med de metoder som avses i del 1:






  a) | Individprövning av avelsdjuren själva eller av avelsdjur på grundval av deras avkomma, syskon eller släktingar i sidled på prövningsstationer. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Individprövning av avelsdjuren själva eller av avelsdjur på grundval av deras avkomma, syskon eller släktingar i sidled på prövningsstationer.

| b) | Individprövning av avelsdjuren själva eller av avelsdjur på grundval av deras avkomma, syskon eller släktingar i sidled i en besättning. |
| --- | --- |

b)

Individprövning av avelsdjuren själva eller av avelsdjur på grundval av deras avkomma, syskon eller släktingar i sidled i en besättning.

| c) | Individprövning genom undersökningsdata som samlats in i besättningar, på försäljningsställen, på slaktställen eller av andra aktörer. |
| --- | --- |

c)

Individprövning genom undersökningsdata som samlats in i besättningar, på försäljningsställen, på slaktställen eller av andra aktörer.

| d) | Individprövning av grupper av jämförbara avelsdjur (gruppjämförelse). |
| --- | --- |

d)

Individprövning av grupper av jämförbara avelsdjur (gruppjämförelse).

| e) | Annat system för individprövning som utförs i enlighet med de metoder som avses i del 1. |
| --- | --- |

e)

Annat system för individprövning som utförs i enlighet med de metoder som avses i del 1.

Individprövningssystemen ska inrättas så att det blir möjligt att göra meningsfulla jämförelser mellan avelsdjuren. Avkomma, syskon eller släktingar i sidled som ska prövas på prövningsstationer eller i besättningar ska väljas ut på ett opartiskt sätt och inte behandlas selektivt. Om prövningarna utförs i besättningar ska de spridas mellan besättningar så att det blir möjligt att göra en meningsfull jämförelse mellan de avelsdjur som prövas.

Avelsorganisationer och avelsverksamheter som genomför dessa individprövningssystem på teststationer ska, i enlighet med de metoder som avses i del 1, i ett prövningsprotokoll notera kriterierna för intagning av avelsdjuren, uppgifter om identitet och relevanta tidigare resultat av prövningar som utförts på de djur som ingår i prövningen, de egenskaper som ska registreras, vilka testmetoder som använts och alla andra relevanta uppgifter.

| 2. | Avelsorganisationer och avelsverksamheter ska i de avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12 definiera de egenskaper som ska registreras i förhållande till de urvalsmål som fastställts i avelsprogrammen. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Om mjölkproduktionsegenskaper ska registreras ska uppgifter registreras om mjölkavkastning och mjölksammansättning och andra relevanta egenskaper som fastställs i de metoder som avses i del 1. Ytterligare uppgifter får registreras om andra mjölkegenskaper respektive mjölkkvalitetsegenskaper. |
| --- | --- |

3.

| 4. | Om köttproduktionsegenskaper ska registreras ska uppgifter registreras om köttproduktionsegenskaper och andra relevanta egenskaper som fastställs i de metoder som avses i del 1. Ytterligare uppgifter får registreras om andra köttegenskaper respektive köttkvalitetsegenskaper. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Om andra egenskaper än de som avses i punkterna 3 och 4 i denna del ska registreras, ska de egenskaperna registreras i enlighet med de metoder som avses i del 1. De får omfatta art- och rasspecifika egenskaper som slaktkroppskonformation, fruktsamhet, nedkomstförmåga, hälsoegenskaper, avkommans livskraft, livslängd, fiberkvalitet, foderutnyttjande, lynne, hållbarhetsegenskaper och alla andra relevanta egenskaper i förhållande till de mål för urval som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Insamlade uppgifter om de egenskaper som avses i punkterna 3, 4 och 5 ska bara inkluderas i avelsvärderingen om uppgifterna har genererats på grundval av ett registreringssystem som fastställts i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

6.

| 7. | För var och en av de egenskaper som avses i punkterna 3, 4 och 5 ska uppgifter om vilka individprövningssystem som används, vilket prövningsprotokoll som används och, i förekommande fall, vilken metod för validering av prövningsresultaten som används anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

7.

| 8. | Om avelsvärdering utförs beträffande de egenskaper som avses i punkterna 3, 4 och 5 ska registreringen av de egenskaperna göras på ett sådant sätt att man efter prövningen kan beräkna tillförlitliga avelsvärden för de egenskaperna. |
| --- | --- |

8.

| 9. | Undersökningsdata i enlighet med punkt 1 c i denna del får endast registreras och inkluderas i avelsvärderingen om uppgifterna validerats i enlighet med de metoder som avses i del 1. |
| --- | --- |

9.

DEL 3

Krav för avelsvärdering

| 1. | Avelsvärderingen av avelsdjur ska omfatta de relevanta egenskaper, såväl produktionsrelaterade som icke-produktionsrelaterade, som avses i del 2 i förhållande till de urvalsmål som fastställts i de avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

1.

| 2. | Avelsvärderingen ska endast omfatta egenskaper som avses i del 2 som registreras i enlighet med vad som anges i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12. |
| --- | --- |

2.

| 3. | Avelsvärden för avelsdjur ska beräknas med hjälp av de metoder som avses i del 1, på grundval av






  a) | uppgifter om avelsdjur som samlats in genom individprövning enligt del 2, |
| --- | --- | --- |

3.

a)

uppgifter om avelsdjur som samlats in genom individprövning enligt del 2,

| b) | genomisk information från avelsdjur, |
| --- | --- |

b)

genomisk information från avelsdjur,

| c) | uppgifter som genererats genom någon annan metod, som är förenlig med metoderna i del 1, eller |
| --- | --- |

c)

uppgifter som genererats genom någon annan metod, som är förenlig med metoderna i del 1, eller

| d) | en kombination av information och uppgifter som avses i leden a, b och c. |
| --- | --- |

d)

en kombination av information och uppgifter som avses i leden a, b och c.

| 4. | De statistiska metoder som används vid avelsvärderingen ska följa de metoder som avses i del 1. De statistiska metoderna ska säkerställa att avelsvärderingen inte påverkas av de huvudsakliga miljöfaktorerna och datastrukturen och beakta all tillgänglig information om avelsdjuret, dess avkomma, syskon, släktingar i sidled och andra släktingar beroende på individprövningssystemet. |
| --- | --- |

4.

| 5. | Tillförlitligheten hos de uppskattade avelsvärdena ska beräknas i enlighet med de metoder som avses i del 1. När de uppskattade avelsvärdena för avelsdjuren offentliggörs ska såväl tillförlitligheten hos de offentliggjorda avelsvärdena som datum för avelsvärderingen redovisas. |
| --- | --- |

5.

| 6. | Renrasiga avelsdjur av nötkreatur av hankön vars sädesvätska är avsedd att användas för artificiell insemination ska avelsvärderas. Den avelsvärderingen ska utföras på de huvudsakliga produktionsegenskaperna i förhållande till avelsprogrammet, i enlighet med de metoder som avses i del 1, och får utföras på andra relevanta egenskaper, såväl produktionsrelaterade som icke-produktionsrelaterade, i enlighet med de metoder som avses i del 1. Om avelsvärdering utförs för dessa egenskaper på renrasiga avelsdjur av nötkreatur av hankön vars sädesvätska är avsedd att användas för artificiell insemination ska de avelsvärden som hör samman med de egenskaperna offentliggöras, med undantag för värdena för djur som avses i artikel 21.1 g (oprövade tjurar). |
| --- | --- |

6.

| 7. | För renrasiga avelsdjur av nötkreatur av hankön vars sädesvätska är avsedd att användas för artificiell insemination ska den lägsta tillförlitligheten för avelsvärdena vara minst






  a) | för tjurar av mjölkras (även kombinationsras): 0,5 för de huvudsakliga mjölkproduktionsegenskaperna eller för de huvudsakliga sammansatta index där man lagt samman beräknade avelsvärden för flera olika individuella egenskaper, |
| --- | --- | --- |

7.

a)

för tjurar av mjölkras (även kombinationsras): 0,5 för de huvudsakliga mjölkproduktionsegenskaperna eller för de huvudsakliga sammansatta index där man lagt samman beräknade avelsvärden för flera olika individuella egenskaper,

| b) | för tjurar av köttras (även kombinationsras): 0,3 för de huvudsakliga köttproduktionsegenskaperna eller för de huvudsakliga sammansatta index där man lagt samman beräknade avelsvärden för flera olika individuella egenskaper. |
| --- | --- |

b)

för tjurar av köttras (även kombinationsras): 0,3 för de huvudsakliga köttproduktionsegenskaperna eller för de huvudsakliga sammansatta index där man lagt samman beräknade avelsvärden för flera olika individuella egenskaper.

| 8. | Kravet på lägsta tillförlitlighet i punkt 7 ska inte gälla renrasiga avelsdjur av nötkreatur av hankön som






  a) | används i testsyfte inom gränserna för de kvantiteter som krävs för att en avelsorganisation ska kunna utföra sådana tester som avses i artikel 21.1 g (oprövade tjurar), eller |
| --- | --- | --- |

8.

a)

används i testsyfte inom gränserna för de kvantiteter som krävs för att en avelsorganisation ska kunna utföra sådana tester som avses i artikel 21.1 g (oprövade tjurar), eller

| b) | deltar i ett avelsprogram som kräver individprövning och avelsvärdering och som syftar till att bevara rasen eller bevara den genetiska mångfalden inom rasen. |
| --- | --- |

b)

deltar i ett avelsprogram som kräver individprövning och avelsvärdering och som syftar till att bevara rasen eller bevara den genetiska mångfalden inom rasen.

| 9. | Genomiskt avelsvärderade renrasiga avelsdjur av nötkreatur av hankön ska anses vara lämpliga för artificiell insemination om deras genomiska avelsvärdering är






  a) | validerad i enlighet med de metoder som avses i del 1 för varje enskild genomiskt värderad egenskap, |
| --- | --- | --- |

9.

a)

validerad i enlighet med de metoder som avses i del 1 för varje enskild genomiskt värderad egenskap,

| b) | validerad på nytt för var och en av de egenskaperna med jämna mellanrum och vid alla större ändringar antingen i den genomiska avelsvärderingen, den vanliga avelsvärderingen eller referenspopulationen. |
| --- | --- |

b)

validerad på nytt för var och en av de egenskaperna med jämna mellanrum och vid alla större ändringar antingen i den genomiska avelsvärderingen, den vanliga avelsvärderingen eller referenspopulationen.

| 10. | Avelsorganisationen eller avelsverksamheten eller, på begäran av avelsorganisationen eller avelsverksamheten, den tredje part som utsetts av avelsorganisationen eller avelsverksamheten i enlighet med artikel 27.1 b ska offentliggöra informationen om avelsdjurens genetiska defekter och genetiska särdrag, om de har samband med avelsprogrammet. |
| --- | --- |

10.

---

BILAGA IV

REFERENSCENTRUM I EUROPEISKA UNIONEN SOM AVSES I ARTIKEL 29

1.   De krav som avses i artikel 29.4 a

De referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med artikel 29 ska

| a) | ha kvalificerad personal,






  i) | som har lämplig utbildning






  — | i individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.1, |
| --- | --- | --- | --- |

a)

ha kvalificerad personal,

i)

som har lämplig utbildning

—

i individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.1,

| — | i bevarande av utrotningshotade raser, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.2, |
| --- | --- |

—

i bevarande av utrotningshotade raser, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.2,

| ii) | som har instruerats att ta hänsyn till att vissa frågor, resultat eller meddelanden är av konfidentiell natur, |
| --- | --- |

ii)

som har instruerats att ta hänsyn till att vissa frågor, resultat eller meddelanden är av konfidentiell natur,

| iii) | som har tillräcklig kunskap om forskning på nationell nivå, unionsnivå och internationell nivå, |
| --- | --- |

iii)

som har tillräcklig kunskap om forskning på nationell nivå, unionsnivå och internationell nivå,

| b) | inneha eller ha tillgång till sådan infrastruktur, sådan utrustning och sådana produkter som krävs för att utföra de uppgifter som fastställs i






  i) | punkt 2, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.1, |
| --- | --- | --- |

b)

inneha eller ha tillgång till sådan infrastruktur, sådan utrustning och sådana produkter som krävs för att utföra de uppgifter som fastställs i

i)

punkt 2, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.1,

| ii) | punkt 3, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.2, |
| --- | --- |

ii)

punkt 3, om centrumen utsetts i enlighet med artikel 29.2,

2.   Uppgifter enligt artikel 29.4 b i för de referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med artikel 29.1

De referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med artikel 29.1 ska

| a) | arbeta med avelsorganisationer och tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b för att underlätta en enhetlig tillämpning av de metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som anges i artikel 25, |
| --- | --- |

a)

arbeta med avelsorganisationer och tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b för att underlätta en enhetlig tillämpning av de metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som anges i artikel 25,

| b) | informera avelsorganisationer, tredje parter som utsetts av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b eller behöriga myndigheter om metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, |
| --- | --- |

b)

informera avelsorganisationer, tredje parter som utsetts av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b eller behöriga myndigheter om metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur,

| c) | regelbundet granska resultat av den individprövning och avelsvärdering som avelsorganisationer eller tredje parter som utsetts av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b utfört och data som ligger till grund för dessa, |
| --- | --- |

c)

regelbundet granska resultat av den individprövning och avelsvärdering som avelsorganisationer eller tredje parter som utsetts av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b utfört och data som ligger till grund för dessa,

| d) | jämföra olika metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, |
| --- | --- |

d)

jämföra olika metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur,

| e) | på begäran av kommissionen eller en medlemsstat






  i) | ge stöd när det gäller harmoniseringen av metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, |
| --- | --- | --- |

e)

på begäran av kommissionen eller en medlemsstat

i)

ge stöd när det gäller harmoniseringen av metoder för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur,

| ii) | rekommendera vilka beräkningsmetoder som ska användas för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur, |
| --- | --- |

ii)

rekommendera vilka beräkningsmetoder som ska användas för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur,

| iii) | upprätta en plattform för jämförelse av resultaten av metoderna för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som används i medlemsstaterna, särskilt genom att






  — | utveckla kontrollprotokoll för den individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som utförs i medlemsstaterna för att förbättra resultatens jämförbarhet och avelsprogrammens effektivitet, |
| --- | --- | --- |

iii)

upprätta en plattform för jämförelse av resultaten av metoderna för individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som används i medlemsstaterna, särskilt genom att

—

utveckla kontrollprotokoll för den individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som utförs i medlemsstaterna för att förbättra resultatens jämförbarhet och avelsprogrammens effektivitet,

| — | genomföra en internationell bedömning av djuren på grundval av de kombinerade resultaten av den individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som utförs i medlemsstaterna och i tredjeländer, |
| --- | --- |

—

genomföra en internationell bedömning av djuren på grundval av de kombinerade resultaten av den individprövning och avelsvärdering av renrasiga avelsdjur som utförs i medlemsstaterna och i tredjeländer,

| — | sprida information om resultaten av de internationella bedömningarna, |
| --- | --- |

—

sprida information om resultaten av de internationella bedömningarna,

| — | offentliggöra omvandlingsmetoder och därmed sammanhängande uppgifter som metoden bygger på, |
| --- | --- |

—

offentliggöra omvandlingsmetoder och därmed sammanhängande uppgifter som metoden bygger på,

| f) | tillhandahålla data om avelsvärdering av renrasiga avelsdjur och utbildning för att stödja avelsorganisationerna eller tredje part som utses av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b och som deltar i internationella jämförelser av resultaten av avelsvärderingar, |
| --- | --- |

f)

tillhandahålla data om avelsvärdering av renrasiga avelsdjur och utbildning för att stödja avelsorganisationerna eller tredje part som utses av avelsorganisationerna i enlighet med artikel 27.1 b och som deltar i internationella jämförelser av resultaten av avelsvärderingar,

| g) | hjälpa till att lösa nya problem i medlemsstaterna i samband med avelsvärderingen av renrasiga avelsdjur, |
| --- | --- |

g)

hjälpa till att lösa nya problem i medlemsstaterna i samband med avelsvärderingen av renrasiga avelsdjur,

| h) | samarbeta med internationellt erkända organisationer, inom ramen för sina uppgifter, |
| --- | --- |

h)

samarbeta med internationellt erkända organisationer, inom ramen för sina uppgifter,

| i) | på begäran av kommissionen tillhandahålla teknisk sakkunskap i ständiga kommittén för husdjursavel. |
| --- | --- |

i)

på begäran av kommissionen tillhandahålla teknisk sakkunskap i ständiga kommittén för husdjursavel.

3.   Uppgifter enligt artikel 29.4 b ii för de referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med artikel 29.2.

De referenscentrum i Europeiska unionen som utsetts i enlighet med artikel 29.2 ska

| a) | arbeta med avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter i medlemsstaterna för att hjälpa till att bevara utrotningshotade raser eller bevara den genetiska mångfalden inom de raserna, |
| --- | --- |

a)

arbeta med avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter i medlemsstaterna för att hjälpa till att bevara utrotningshotade raser eller bevara den genetiska mångfalden inom de raserna,

| b) | informera avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter om metoder för att bevara utrotningshotade raser och den genetiska mångfalden inom de raserna, |
| --- | --- |

b)

informera avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter om metoder för att bevara utrotningshotade raser och den genetiska mångfalden inom de raserna,

| c) | på begäran av kommissionen






  i) | utveckla eller harmonisera metoder för in situ- och ex situ-bevarande av utrotningshotade raser eller bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna eller ge stöd till sådan utveckling eller harmonisering, |
| --- | --- | --- |

c)

på begäran av kommissionen

i)

utveckla eller harmonisera metoder för in situ- och ex situ-bevarande av utrotningshotade raser eller bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna eller ge stöd till sådan utveckling eller harmonisering,

| ii) | utveckla metoder för att karakterisera statusen för utrotningshotade arter vad gäller deras genetiska mångfald eller risken för att de går förlorade för lantbruket, eller ge stöd till sådan utveckling, |
| --- | --- |

ii)

utveckla metoder för att karakterisera statusen för utrotningshotade arter vad gäller deras genetiska mångfald eller risken för att de går förlorade för lantbruket, eller ge stöd till sådan utveckling,

| iii) | uppmuntra till utbyte mellan medlemsstaterna av information om bevarande av utrotningshotade raser eller bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna, |
| --- | --- |

iii)

uppmuntra till utbyte mellan medlemsstaterna av information om bevarande av utrotningshotade raser eller bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna,

| iv) | ge utbildning till stöd för avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter om bevarande av utrotningshotade raser och bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna, |
| --- | --- |

iv)

ge utbildning till stöd för avelsorganisationer, tredje parter som har utsetts av avelsorganisationer i enlighet med artikel 27.1 b, behöriga myndigheter respektive andra myndigheter om bevarande av utrotningshotade raser och bevarande av den genetiska mångfalden inom de raserna,

| v) | samarbeta med europeiska och internationellt erkända organisationer, inom ramen för sina uppgifter, |
| --- | --- |

v)

samarbeta med europeiska och internationellt erkända organisationer, inom ramen för sina uppgifter,

| vi) | tillhandahålla teknisk sakkunskap i ständiga kommittén för husdjursavel, inom ramen för sina uppgifter. |
| --- | --- |

vi)

tillhandahålla teknisk sakkunskap i ständiga kommittén för husdjursavel, inom ramen för sina uppgifter.

---

BILAGA V

UPPGIFTER SOM SKA ANGES I DE HÄRSTAMNINGSBEVIS SOM AVSES I KAPITEL VII

DEL 1

Allmänna krav

Härstamningsbevisets rubrik ska

| a) | ange om djuret är ett renrasigt avelsdjur eller ett hybridavelssvin eller om avelsmaterialet kommer från renrasiga avelsdjur eller hybridavelssvin, |
| --- | --- |

a)

ange om djuret är ett renrasigt avelsdjur eller ett hybridavelssvin eller om avelsmaterialet kommer från renrasiga avelsdjur eller hybridavelssvin,

| b) | innehålla en hänvisning till den taxonomiska arten, |
| --- | --- |

b)

innehålla en hänvisning till den taxonomiska arten,

| c) | ange om sändningen är avsedd för handel eller för införsel till unionen, |
| --- | --- |

c)

ange om sändningen är avsedd för handel eller för införsel till unionen,

| d) | innehålla en hänvisning till den här förordningen. |
| --- | --- |

d)

innehålla en hänvisning till den här förordningen.

DEL 2

Härstamningsbevis för renrasiga avelsdjur samt avelsmaterial från dem

KAPITEL I

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för renrasiga avelsdjur

| 1. | Härstamningsbevis enligt artikel 30 för renrasiga avelsdjur ska innehålla följande uppgifter:






  a) | Namn på utfärdande avelsorganisation eller, när det gäller införsel av renrasiga avelsdjur till unionen, namn på utfärdande avelsorgan och en hänvisning till avelsorganisationens eller avelsorganets webbplats, om en sådan finns. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Namn på utfärdande avelsorganisation eller, när det gäller införsel av renrasiga avelsdjur till unionen, namn på utfärdande avelsorgan och en hänvisning till avelsorganisationens eller avelsorganets webbplats, om en sådan finns.

| b) | Stambokens namn. |
| --- | --- |

b)

Stambokens namn.

| c) | I förekommande fall, den klass inom huvudavsnittet där det renrasiga avelsdjuret är infört. |
| --- | --- |

c)

I förekommande fall, den klass inom huvudavsnittet där det renrasiga avelsdjuret är infört.

| d) | Namn på det renrasiga avelsdjurets ras. |
| --- | --- |

d)

Namn på det renrasiga avelsdjurets ras.

| e) | Det renrasiga avelsdjurets kön. |
| --- | --- |

e)

Det renrasiga avelsdjurets kön.

| f) | Det renrasiga avelsdjurets införingsnummer i stamboken (stamboksnummer). |
| --- | --- |

f)

Det renrasiga avelsdjurets införingsnummer i stamboken (stamboksnummer).

| g) | Metod för identifiering och det individuella identitetsnummer som tilldelats det renrasiga avelsdjuret i enlighet med






  i) | unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten, |
| --- | --- | --- |

g)

Metod för identifiering och det individuella identitetsnummer som tilldelats det renrasiga avelsdjuret i enlighet med

i)

unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur av den berörda arten,

| ii) | bestämmelserna i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, om det inte finns någon djurhälsolagstiftning inom unionen om identifiering och registrering av djur med krav på individuella identitetsnummer, eller |
| --- | --- |

ii)

bestämmelserna i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, om det inte finns någon djurhälsolagstiftning inom unionen om identifiering och registrering av djur med krav på individuella identitetsnummer, eller

| iii) | tredjelandets lagstiftning, när det gäller införsel av ett renrasigt avelsdjur till unionen. |
| --- | --- |

iii)

tredjelandets lagstiftning, när det gäller införsel av ett renrasigt avelsdjur till unionen.

| h) | Om så krävs i enlighet med artikel 22.1 och 22.2, metoden som använts för verifiering av identitet för renrasiga avelsdjur som använts för insamling av sädesvätska, oocyter och embryon samt resultaten av verifieringen av identitet. |
| --- | --- |

h)

Om så krävs i enlighet med artikel 22.1 och 22.2, metoden som använts för verifiering av identitet för renrasiga avelsdjur som använts för insamling av sädesvätska, oocyter och embryon samt resultaten av verifieringen av identitet.

| i) | Födelsedatum och födelseland för det renrasiga avelsdjuret. |
| --- | --- |

i)

Födelsedatum och födelseland för det renrasiga avelsdjuret.

| j) | Uppfödarens namn, adress och, om sådan finns, e-postadress (det renrasiga aveldjurets födelseplats). |
| --- | --- |

j)

Uppfödarens namn, adress och, om sådan finns, e-postadress (det renrasiga aveldjurets födelseplats).

| k) | Ägarens namn och adress och, om sådan finns, e-postadress. |
| --- | --- |

k)

Ägarens namn och adress och, om sådan finns, e-postadress.

| l) | Härstamning:






  Far
  Stamboksnummer och avsnitt | Farfar
  Stamboksnummer och avsnitt |
| --- | --- | --- |
| | Farmor
  Stamboksnummer och avsnitt |
| Mor
  Stamboksnummer och avsnitt | Morfar
  Stamboksnummer och avsnitt |
| | Mormor
  Stamboksnummer och avsnitt |

l)

Härstamning:

Far

Stamboksnummer och avsnitt

Farfar

Stamboksnummer och avsnitt

Farmor

Stamboksnummer och avsnitt

Mor

Stamboksnummer och avsnitt

Morfar

Stamboksnummer och avsnitt

Mormor

Stamboksnummer och avsnitt

| m) | Tillgängliga resultat från individprövningar och aktuella resultat från avelsvärderingen, inklusive datum för värderingen, och genetiska defekter och genetiska särdrag som har samband med avelsprogrammet och som påverkar det berörda renrasiga avelsdjuret. |
| --- | --- |

m)

Tillgängliga resultat från individprövningar och aktuella resultat från avelsvärderingen, inklusive datum för värderingen, och genetiska defekter och genetiska särdrag som har samband med avelsprogrammet och som påverkar det berörda renrasiga avelsdjuret.

| n) | För dräktiga hondjur, datum för insemination eller betäckning och identiteten på det handjur som använts för befruktningen, vilket kan anges i ett separat dokument. |
| --- | --- |

n)

För dräktiga hondjur, datum för insemination eller betäckning och identiteten på det handjur som använts för befruktningen, vilket kan anges i ett separat dokument.

| o) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av ett renrasigt avelsdjur till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

o)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av ett renrasigt avelsdjur till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

| 2. | Om härstamningsbevis utfärdas för en grupp renrasiga avelsdjur av svin får de uppgifter som avses i punkt 1 anges i ett enda härstamningsbevis, förutsatt att de renrasiga avelsdjuren har samma ålder och samma mor och far. |
| --- | --- |

2.

KAPITEL II

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för sädesvätska från renrasiga avelsdjur

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för sädesvätska från renrasiga avelsdjur ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det renrasiga avelsdjur som sädesvätskan kommer från. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det renrasiga avelsdjur som sädesvätskan kommer från.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av sädesvätskan, antalet doser som ska skickas, insamlingsplats och insamlingsdatum för sädesvätskan, namn, adress och godkännandenummer för seminstationen eller spermastationen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av sädesvätskan, antalet doser som ska skickas, insamlingsplats och insamlingsdatum för sädesvätskan, namn, adress och godkännandenummer för seminstationen eller spermastationen samt mottagarens namn och adress.

| c) | För sädesvätska avsedd för prövning av renrasiga avelsdjur som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering: antalet doser av den sädesvätskan, som ska stämma överens med de kvantiteter som avses i artikel 21.1 g, namn och adress för den avelsorganisation eller den tredje part som utsetts av avelsorganisationen i enlighet med artikel 27.1 b för att utföra individprövningen i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

c)

För sädesvätska avsedd för prövning av renrasiga avelsdjur som inte har genomgått individprövning eller avelsvärdering: antalet doser av den sädesvätskan, som ska stämma överens med de kvantiteter som avses i artikel 21.1 g, namn och adress för den avelsorganisation eller den tredje part som utsetts av avelsorganisationen i enlighet med artikel 27.1 b för att utföra individprövningen i enlighet med artikel 25.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av sädesvätskan till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av sädesvätskan till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

KAPITEL III

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för oocyter från renrasiga avelsdjur

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för oocyter från renrasiga avelsdjur ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det donatorhondjur som oocyterna kommer från. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det donatorhondjur som oocyterna kommer från.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av oocyterna, antalet strån, insamlingsplats och insamlingsdatum för oocyterna, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av oocyterna, antalet strån, insamlingsplats och insamlingsdatum för oocyterna, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress.

| c) | Om det finns mer än en oocyt i ett strå: en tydlig angivelse av antalet oocyter som har samlats in från samma renrasiga avelsdjur. |
| --- | --- |

c)

Om det finns mer än en oocyt i ett strå: en tydlig angivelse av antalet oocyter som har samlats in från samma renrasiga avelsdjur.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av oocyterna till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av oocyterna till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

KAPITEL IV

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för embryon från renrasiga avelsdjur

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för embryon från renrasiga avelsdjur ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för donatorhondjuret och det handjur som använts för befruktningen. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för donatorhondjuret och det handjur som använts för befruktningen.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av embryona, antalet strån, plats och datum för insamling eller produktion av embryona, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av embryona, antalet strån, plats och datum för insamling eller produktion av embryona, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress.

| c) | Om det finns mer än ett embryo i ett strå: en tydlig angivelse av antalet embryon med samma föräldrahärstamning. |
| --- | --- |

c)

Om det finns mer än ett embryo i ett strå: en tydlig angivelse av antalet embryon med samma föräldrahärstamning.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av embryona till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsorganisationen eller, när det gäller införsel av embryona till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1 eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

DEL 3

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för hybridavelssvin samt för avelsmaterial från dem

KAPITEL I

Härstamningsbevis för hybridavelssvin

| 1. | Härstamningsbevis enligt artikel 30 för hybridavelssvin ska innehålla följande uppgifter:






  a) | Namn på utfärdande avelsverksamhet eller, när det gäller införsel av hybridavelssvinet till unionen, namn på utfärdande avelsorgan och en hänvisning till avelsverksamhetens eller avelsorganets webbplats, om en sådan finns. |
| --- | --- | --- |

1.

a)

Namn på utfärdande avelsverksamhet eller, när det gäller införsel av hybridavelssvinet till unionen, namn på utfärdande avelsorgan och en hänvisning till avelsverksamhetens eller avelsorganets webbplats, om en sådan finns.

| b) | Registrets namn. |
| --- | --- |

b)

Registrets namn.

| c) | Namnet på rasen, linjen eller korsningen för hybridavelssvinet och dess föräldrar samt far- och morföräldrar. |
| --- | --- |

c)

Namnet på rasen, linjen eller korsningen för hybridavelssvinet och dess föräldrar samt far- och morföräldrar.

| d) | Hybridavelssvinets kön. |
| --- | --- |

d)

Hybridavelssvinets kön.

| e) | Hybridavelssvinets införingsnummer (registernummer) i registret. |
| --- | --- |

e)

Hybridavelssvinets införingsnummer (registernummer) i registret.

| f) | Metod för identifiering och det individuella identitetsnummer som tilldelats hybridavelssvinet i enlighet med






  i) | unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av svin, |
| --- | --- | --- |

f)

Metod för identifiering och det individuella identitetsnummer som tilldelats hybridavelssvinet i enlighet med

i)

unionsrätten på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av svin,

| ii) | bestämmelserna i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, i avsaknad av unionsrätt på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur med krav på individuella identitetsnummer, eller |
| --- | --- |

ii)

bestämmelserna i det avelsprogram som godkänts i enlighet med artikel 8.3 och, i förekommande fall, artikel 12, i avsaknad av unionsrätt på området djurhälsa i fråga om identifiering och registrering av djur med krav på individuella identitetsnummer, eller

| iii) | tredjelandets lagstiftning, när det gäller införsel av ett hybridavelssvin till unionen. |
| --- | --- |

iii)

tredjelandets lagstiftning, när det gäller införsel av ett hybridavelssvin till unionen.

| g) | Om så krävs i enlighet med artikel 22.2, den metod som använts för verifiering av hybridavelssvinets identitet samt resultaten av verifieringen av identitet. |
| --- | --- |

g)

Om så krävs i enlighet med artikel 22.2, den metod som använts för verifiering av hybridavelssvinets identitet samt resultaten av verifieringen av identitet.

| h) | Födelsedatum och födelseland för hybridavelssvinet. |
| --- | --- |

h)

Födelsedatum och födelseland för hybridavelssvinet.

| i) | Uppfödarens namn, adress och, om sådan finns, e-postadress (hybridavelssvinets födelseplats). |
| --- | --- |

i)

Uppfödarens namn, adress och, om sådan finns, e-postadress (hybridavelssvinets födelseplats).

| j) | Ägarens namn och adress och, om sådan finns, e-postadress. |
| --- | --- |

j)

Ägarens namn och adress och, om sådan finns, e-postadress.

| k) | Härstamning:






  Far
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning | Farfar
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning |
| --- | --- | --- |
| Farmor
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning |
| Mor
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning | Morfar
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning |
| Mormor
  Registernummer
  Ras, linje eller korsning |

k)

Härstamning:

Far

Registernummer

Ras, linje eller korsning

Farfar

Registernummer

Ras, linje eller korsning

Farmor

Registernummer

Ras, linje eller korsning

Mor

Registernummer

Ras, linje eller korsning

Morfar

Registernummer

Ras, linje eller korsning

Mormor

Registernummer

Ras, linje eller korsning

| l) | Om så krävs enligt avelsprogrammet, resultat från individprövningar eller aktuella resultat från avelsvärderingen eller både och, inklusive datum för värderingen, och genetiska defekter och genetiska särdrag som har samband med avelsprogrammet och som påverkar det berörda hybridavelssvinet eller, i den utsträckning det är känt, dess avkomma. |
| --- | --- |

l)

Om så krävs enligt avelsprogrammet, resultat från individprövningar eller aktuella resultat från avelsvärderingen eller både och, inklusive datum för värderingen, och genetiska defekter och genetiska särdrag som har samband med avelsprogrammet och som påverkar det berörda hybridavelssvinet eller, i den utsträckning det är känt, dess avkomma.

| m) | För dräktiga hondjur, uppgifter om datum för insemination eller betäckning samt identiteten på det handjur som använts för befruktningen, vilket kan anges i ett separat dokument. |
| --- | --- |

m)

För dräktiga hondjur, uppgifter om datum för insemination eller betäckning samt identiteten på det handjur som använts för befruktningen, vilket kan anges i ett separat dokument.

| n) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av hybridavelssvinet till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

n)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av hybridavelssvinet till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

| 2. | Om härstamningsbevis utfärdas för en grupp hybridavelssvin får de uppgifter som avses i punkt 1 i detta kapitel anges i ett enda härstamningsbevis, förutsatt att hybridavelssvinen har samma ålder och samma mor och far. |
| --- | --- |

2.

KAPITEL II

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för sädesvätska från hybridavelssvin

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för sädesvätska från hybridavelssvin ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det hybridavelssvin som sädesvätskan kommer från. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det hybridavelssvin som sädesvätskan kommer från.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av sädesvätskan, antalet doser, insamlingsdatum, namn, adress och godkännandenummer för seminstationen eller spermastationen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av sädesvätskan, antalet doser, insamlingsdatum, namn, adress och godkännandenummer för seminstationen eller spermastationen samt mottagarens namn och adress.

| c) | För sädesvätska avsedd för individprövning eller avelsvärdering av hybridavelssvin som inte har genomgått sådan prövning eller värdering, antalet doser av den sädesvätskan, som ska stämma överens med de kvantiteter som avses i artikel 24.1 d, namn på och adress till den avelsverksamhet eller den tredje part som utsetts av avelsverksamheten i enlighet med artikel 27.1 b för att utföra den prövningen i enlighet med artikel 25. |
| --- | --- |

c)

För sädesvätska avsedd för individprövning eller avelsvärdering av hybridavelssvin som inte har genomgått sådan prövning eller värdering, antalet doser av den sädesvätskan, som ska stämma överens med de kvantiteter som avses i artikel 24.1 d, namn på och adress till den avelsverksamhet eller den tredje part som utsetts av avelsverksamheten i enlighet med artikel 27.1 b för att utföra den prövningen i enlighet med artikel 25.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av sädesvätskan till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av sädesvätskan till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

KAPITEL III

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för oocyter från hybridavelssvin

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för oocyter från hybridavelssvin ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det donatorhondjur som oocyterna kommer från. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för det donatorhondjur som oocyterna kommer från.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av oocyterna, antalet strån, insamlingsdatum, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av oocyterna, antalet strån, insamlingsdatum, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress.

| c) | Om det finns mer än en oocyt i ett strå: en tydlig angivelse av antalet oocyter som har samlats in från samma hybridavelssvin. |
| --- | --- |

c)

Om det finns mer än en oocyt i ett strå: en tydlig angivelse av antalet oocyter som har samlats in från samma hybridavelssvin.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av oocyterna till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av oocyterna till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsverksamheten eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

KAPITEL IV

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för embryon från hybridavelssvin

Härstamningsbevis enligt artikel 30 för embryon som samlats in från eller producerats av hybridavelssvin ska innehålla följande uppgifter:

| a) | Alla uppgifter i kapitel I i denna del för donatorhondjuret och det handjur som använts för befruktningen. |
| --- | --- |

a)

Alla uppgifter i kapitel I i denna del för donatorhondjuret och det handjur som använts för befruktningen.

| b) | Uppgifter som möjliggör identifiering av embryona, antalet strån, insamlingsdatum eller produktionsdatum, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress. |
| --- | --- |

b)

Uppgifter som möjliggör identifiering av embryona, antalet strån, insamlingsdatum eller produktionsdatum, namn, adress och godkännandenummer för embryosamlingsgruppen eller embryoproduktionsgruppen samt mottagarens namn och adress.

| c) | Om det finns mer än ett embryo i ett strå: en tydlig angivelse av antalet embryon med samma föräldrahärstamning. |
| --- | --- |

c)

Om det finns mer än ett embryo i ett strå: en tydlig angivelse av antalet embryon med samma föräldrahärstamning.

| d) | Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av embryona till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b. |
| --- | --- |

d)

Datum och plats för utfärdande av det samt namn, befattning och namnteckning av den person som godkänts för att underteckna härstamningsbeviset av den utfärdande avelsverksamheten eller, när det gäller införsel av embryona till unionen, av det utfärdande avelsorganet; den personen ska vara en företrädare för avelsorganisationen eller avelsorganet eller en aktör i enlighet med artikel 31.1 eller 33.1, eller en företrädare för en behörig myndighet i enlighet med artikel 30.2 b.

---

BILAGA VI

TERRITORIER SOM AVSES I ARTIKEL 2.21

| 1. | Konungariket Belgien |
| --- | --- |

1.

Konungariket Belgien

| 2. | Republiken Bulgarien |
| --- | --- |

2.

Republiken Bulgarien

| 3. | Republiken Tjeckien |
| --- | --- |

3.

Republiken Tjeckien

| 4. | Konungariket Danmark utom Färöarna och Grönland |
| --- | --- |

4.

Konungariket Danmark utom Färöarna och Grönland

| 5. | Förbundsrepubliken Tyskland |
| --- | --- |

5.

Förbundsrepubliken Tyskland

| 6. | Republiken Estland |
| --- | --- |

6.

Republiken Estland

| 7. | Irland |
| --- | --- |

7.

Irland

| 8. | Republiken Grekland |
| --- | --- |

8.

Republiken Grekland

| 9. | Konungariket Spanien utom Ceuta och Melilla |
| --- | --- |

9.

Konungariket Spanien utom Ceuta och Melilla

| 10. | Republiken Frankrike |
| --- | --- |

10.

Republiken Frankrike

| 11. | Republiken Kroatien |
| --- | --- |

11.

Republiken Kroatien

| 12. | Republiken Italien |
| --- | --- |

12.

Republiken Italien

| 13. | Republiken Cypern |
| --- | --- |

13.

Republiken Cypern

| 14. | Republiken Lettland |
| --- | --- |

14.

Republiken Lettland

| 15. | Republiken Litauen |
| --- | --- |

15.

Republiken Litauen

| 16. | Storhertigdömet Luxemburg |
| --- | --- |

16.

Storhertigdömet Luxemburg

| 17. | Ungern |
| --- | --- |

17.

Ungern

| 18. | Republiken Malta |
| --- | --- |

18.

Republiken Malta

| 19. | Konungariket Nederländernas territorium i Europa |
| --- | --- |

19.

Konungariket Nederländernas territorium i Europa

| 20. | Republiken Österrike |
| --- | --- |

20.

Republiken Österrike

| 21. | Republiken Polen |
| --- | --- |

21.

Republiken Polen

| 22. | Republiken Portugal |
| --- | --- |

22.

Republiken Portugal

| 23. | Rumänien |
| --- | --- |

23.

Rumänien

| 24. | Republiken Slovenien |
| --- | --- |

24.

Republiken Slovenien

| 25. | Republiken Slovakien |
| --- | --- |

25.

Republiken Slovakien

| 26. | Republiken Finland |
| --- | --- |

26.

Republiken Finland

| 27. | Konungariket Sverige |
| --- | --- |

27.

Konungariket Sverige

| 28. | Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland |
| --- | --- |

28.

Förenade konungariket Storbritannien och Nordirland

---

BILAGA VII

JÄMFÖRELSETABELL

| Rådets direktiv 2009/157/EG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 2 leden 9 och 12 |
| Artikel 2 a, b och e | Artikel 3.1 |
| Artikel 2 c | Artikel 8.3 |
| Artikel 2 d | Artikel 4.3 |
| Artikel 3 | Artikel 18.1 |
| Artikel 4.1 | Artikel 7.1 |
| Artikel 4.2 | Artikel 7.5 |
| Artikel 5 | Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II |
| Artikel 6 a | Artikel 26.1 och bilaga III |
| Artikel 6 b | Del 1 i bilaga I |
| Artikel 6 c | Del 2 i bilaga I |
| Artikel 6 d | Del 1 i bilaga II |
| Artikel 6 e | Artikel 30.9 och 30.10 och bilaga V |
| Artikel 7.1 | Artikel 62.1 |
| Artikel 7.2 | Artikel 62.2 |
| Artikel 8 | — |
| Artikel 9 | — |
| Artikel 10 | — |
| Artikel 11 | — |

Rådets direktiv 2009/157/EG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 2 leden 9 och 12

Artikel 2 a, b och e

Artikel 3.1

Artikel 2 c

Artikel 8.3

Artikel 2 d

Artikel 4.3

Artikel 3

Artikel 18.1

Artikel 4.1

Artikel 7.1

Artikel 4.2

Artikel 7.5

Artikel 5

Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II

Artikel 6 a

Artikel 26.1 och bilaga III

Artikel 6 b

Del 1 i bilaga I

Artikel 6 c

Del 2 i bilaga I

Artikel 6 d

Del 1 i bilaga II

Artikel 6 e

Artikel 30.9 och 30.10 och bilaga V

Artikel 7.1

Artikel 62.1

Artikel 7.2

Artikel 62.2

Artikel 8

—

Artikel 9

—

Artikel 10

—

Artikel 11

—

| Rådets direktiv 87/328/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 21.1 |
| Artikel 2.1 | Artikel 21.4 |
| Artikel 2.2 | Artiklarna 12 och 13 |
| Artikel 2.3 | — |
| Artikel 3 | Artikel 22.1 och 22.3 |
| Artikel 4 | Artikel 21.5 |
| Artikel 5 | Artikel 29.1 |
| Artikel 6 | — |
| Artikel 7 | — |

Rådets direktiv 87/328/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 21.1

Artikel 2.1

Artikel 21.4

Artikel 2.2

Artiklarna 12 och 13

Artikel 2.3

—

Artikel 3

Artikel 22.1 och 22.3

Artikel 4

Artikel 21.5

Artikel 5

Artikel 29.1

Artikel 6

—

Artikel 7

—

| Rådets direktiv 96/463/EG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 | Artikel 29.1 |
| Artikel 1.2 | Artikel 29.4 a och b i |
| Artikel 2 | — |
| Bilaga II | Delarna 1 och 2 i bilaga IV |

Rådets direktiv 96/463/EG

Denna förordning

Artikel 1.1

Artikel 29.1

Artikel 1.2

Artikel 29.4 a och b i

Artikel 2

—

Bilaga II

Delarna 1 och 2 i bilaga IV

| Rådets direktiv 88/661/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 2, leden 9, 10, 12 och 17 |
| Artikel 2.1 | Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3 |
| Artikel 2.2 | Artikel |
| Artikel 3 | Artikel 21.2 |
| Artikel 4.1 | Artikel 18.1 |
| Artikel 4.2 | Artikel 64.7 |
| Artikel 4a första stycket | Artikel 7.1 |
| Artikel 4a andra stycket | Artikel 7.5 |
| Artikel 5 | Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II |
| Artikel 6.1 | Artikel 30.9 och 30.10, delarna 1 och 2 i bilaga I, del 1 i bilaga II, bilaga III och bilaga V |
| Artikel 6.2 | — |
| Artikel 7.1 | Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3 |
| Artikel 7.2 | Artikel 1.3 |
| Artikel 7a | Artikel 7.1 och artikel 7.5 |
| Artikel 8 | Artikel 25.2 |
| Artikel 9 | Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 2 punkt 1 d i bilaga II |
| Artikel 10.1 | Artikel 30.9 och 30.10, delarna 1 och 2 i bilaga I, del 2 i bilaga II, bilaga III och bilaga V |
| Artikel 10.2 | — |
| Artikel 11.1 | Artikel 62.1 |
| Artikel 11.2 | Artikel 62.2 |
| Artikel 11.3 | Artikel 62.2 |
| Artikel 12 | Artikel 1.3 |
| Artikel 13 | — |
| Artikel 14 | — |

Rådets direktiv 88/661/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 2, leden 9, 10, 12 och 17

Artikel 2.1

Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3

Artikel 2.2

Artikel

Artikel 3

Artikel 21.2

Artikel 4.1

Artikel 18.1

Artikel 4.2

Artikel 64.7

Artikel 4a första stycket

Artikel 7.1

Artikel 4a andra stycket

Artikel 7.5

Artikel 5

Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II

Artikel 6.1

Artikel 30.9 och 30.10, delarna 1 och 2 i bilaga I, del 1 i bilaga II, bilaga III och bilaga V

Artikel 6.2

—

Artikel 7.1

Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3

Artikel 7.2

Artikel 1.3

Artikel 7a

Artikel 7.1 och artikel 7.5

Artikel 8

Artikel 25.2

Artikel 9

Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 2 punkt 1 d i bilaga II

Artikel 10.1

Artikel 30.9 och 30.10, delarna 1 och 2 i bilaga I, del 2 i bilaga II, bilaga III och bilaga V

Artikel 10.2

—

Artikel 11.1

Artikel 62.1

Artikel 11.2

Artikel 62.2

Artikel 11.3

Artikel 62.2

Artikel 12

Artikel 1.3

Artikel 13

—

Artikel 14

—

| Rådets direktiv 90/118/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 21.1 |
| Artikel 2.1 | Artikel 21.4 |
| Artikel 2.2 | Artiklarna 12, 13 och 28.2 |
| Artikel 2.3 | Artiklarna 14 och 28.2 |
| Artikel 3 | Artikel 21.5 |
| Artikel 4 | Artikel 62.1 |
| Artikel 5 | — |
| Artikel 6 | — |

Rådets direktiv 90/118/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 21.1

Artikel 2.1

Artikel 21.4

Artikel 2.2

Artiklarna 12, 13 och 28.2

Artikel 2.3

Artiklarna 14 och 28.2

Artikel 3

Artikel 21.5

Artikel 4

Artikel 62.1

Artikel 5

—

Artikel 6

—

| Rådets direktiv 90/119/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artiklarna 24.1 och 25 |
| Artikel 2 | Artikel 24.3 |
| Artikel 3 | — |
| Artikel 4 | — |

Rådets direktiv 90/119/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artiklarna 24.1 och 25

Artikel 2

Artikel 24.3

Artikel 3

—

Artikel 4

—

| Rådets direktiv 89/361/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 | Artikel 1.1 |
| Artikel 1.2 | Artikel 1.3 |
| Artikel 2 | Artikel 2, leden 9 och 12 |
| Artikel 3.1 | Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3 |
| Artikel 3.2 | Artikel 8.3 |
| Artikel 4 | Delarna 1 och 2 i bilaga I, del 1 i bilaga II, bilaga III |
| Artikel 5 | Artikel 7.1 och 7.5 |
| Artikel 6 | Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II |
| Artikel 7 | Artikel 1.3 |
| Artikel 8 | Artikel 62.1 |
| Artikel 9 | — |
| Artikel 10 | — |

Rådets direktiv 89/361/EEG

Denna förordning

Artikel 1.1

Artikel 1.1

Artikel 1.2

Artikel 1.3

Artikel 2

Artikel 2, leden 9 och 12

Artikel 3.1

Artiklarna 3.1, 4.3 och 8.3

Artikel 3.2

Artikel 8.3

Artikel 4

Delarna 1 och 2 i bilaga I, del 1 i bilaga II, bilaga III

Artikel 5

Artikel 7.1 och 7.5

Artikel 6

Artikel 30.1, 30.4 första stycket och 30.6 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II

Artikel 7

Artikel 1.3

Artikel 8

Artikel 62.1

Artikel 9

—

Artikel 10

—

| Rådets direktiv 90/427/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 1.1 |
| Artikel 2 | Artikel 2, leden 9 och 12 |
| Artikel 3 första stycket | Artikel 3.1 |
| Artikel 3 andra stycket | Artikel 1.3 |
| Artikel 4.1 a | Del 1 och del 3 i bilaga I |
| Artikel 4.1 b | Del 1 kapitel I punkt 1 c i bilaga II |
| Artikel 4.2 | Artiklarna 4.3, 19.4, 33, 34.1 c, 30.9, 30.10 och 32, bilaga I, del 1 i bilaga II och bilaga V |
| Artikel 5 | Artikel 7.1 och 7.5 |
| Artikel 6 | Del 1 kapitel I punkt 3 i bilaga II |
| Artikel 7 | Del 1 i bilaga II och del 1 i bilaga III |
| Artikel 8.1 | Del 1 kapitel I punkt 1 c i bilaga II |
| Artikel 8.2 | Artiklarna 30.1, 30.4 första stycket, 30.6 och 32 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II |
| Artikel 9 | Artikel 1.3 |
| Artikel 10 | Artikel 62.1 |
| Artikel 11 | — |
| Artikel 12 | — |
| Bilaga | — |

Rådets direktiv 90/427/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 1.1

Artikel 2

Artikel 2, leden 9 och 12

Artikel 3 första stycket

Artikel 3.1

Artikel 3 andra stycket

Artikel 1.3

Artikel 4.1 a

Del 1 och del 3 i bilaga I

Artikel 4.1 b

Del 1 kapitel I punkt 1 c i bilaga II

Artikel 4.2

Artiklarna 4.3, 19.4, 33, 34.1 c, 30.9, 30.10 och 32, bilaga I, del 1 i bilaga II och bilaga V

Artikel 5

Artikel 7.1 och 7.5

Artikel 6

Del 1 kapitel I punkt 3 i bilaga II

Artikel 7

Del 1 i bilaga II och del 1 i bilaga III

Artikel 8.1

Del 1 kapitel I punkt 1 c i bilaga II

Artikel 8.2

Artiklarna 30.1, 30.4 första stycket, 30.6 och 32 och del 1 kapitel I punkt 1 d i bilaga II

Artikel 9

Artikel 1.3

Artikel 10

Artikel 62.1

Artikel 11

—

Artikel 12

—

Bilaga

—

| Rådets direktiv 91/174/EEG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1 | Artikel 2 |
| Artikel 2 | Artiklarna 3, 35.1 och 45.1 |
| Artikel 3 | — |
| Artikel 4 | — |
| Artikel 5 | — |
| Artikel 6 | — |
| Artikel 7 | — |
| Artikel 8 | — |

Rådets direktiv 91/174/EEG

Denna förordning

Artikel 1

Artikel 2

Artikel 2

Artiklarna 3, 35.1 och 45.1

Artikel 3

—

Artikel 4

—

Artikel 5

—

Artikel 6

—

Artikel 7

—

Artikel 8

—

| Rådets direktiv 94/28/EG | Denna förordning |
| --- | --- |
| Artikel 1.1 | Artikel 1.1 |
| Artikel 1.2 | — |
| Artikel 1.3 | — |
| Artikel 1.4 | Artiklarna 3.1 och 36.2 |
| Artikel 2 | Artikel 2 |
| Artikel 3 | Artikel 34 |
| Artikel 4 | Artiklarna 36.1 a, c och d och 37.1 a |
| Artikel 5 | Artikel 36.1 b och d |
| Artikel 6 | Artikel 36.1 b och d |
| Artikel 7 | Artikel 36.1 b och d |
| Artikel 8 | Artikel 39.2 |
| Artikel 9.1 och 9.2 | Artikel 37.1 b och 37.2 |
| Artikel 9.3 | — |
| Artikel 10 | Artiklarna 57 och 60 |
| Artikel 11 | — |
| Artikel 12 | Artikel 62.1 |
| Artikel 13 | — |
| Artikel 14 | — |
| Artikel 15 | — |

Rådets direktiv 94/28/EG

Denna förordning

Artikel 1.1

Artikel 1.1

Artikel 1.2

—

Artikel 1.3

—

Artikel 1.4

Artiklarna 3.1 och 36.2

Artikel 2

Artikel 2

Artikel 3

Artikel 34

Artikel 4

Artiklarna 36.1 a, c och d och 37.1 a

Artikel 5

Artikel 36.1 b och d

Artikel 6

Artikel 36.1 b och d

Artikel 7

Artikel 36.1 b och d

Artikel 8

Artikel 39.2

Artikel 9.1 och 9.2

Artikel 37.1 b och 37.2

Artikel 9.3

—

Artikel 10

Artiklarna 57 och 60

Artikel 11

—

Artikel 12

Artikel 62.1

Artikel 13

—

Artikel 14

—

Artikel 15

—

---

| 29.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/144 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/144

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/1013

av den 8 juni 2016

om ändring av förordning (EG) nr 184/2005 om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 338.1,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (2), och

av följande skäl:

| (1) | Till följd av att Lissabonfördraget har trätt i kraft bör kommissionens befogenheter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 184/2005 (3) anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget). |
| --- | --- |

(1)

Till följd av att Lissabonfördraget har trätt i kraft bör kommissionens befogenheter enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 184/2005 (3) anpassas till artiklarna 290 och 291 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt (EUF-fördraget).

| (2) | Statistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar som är av hög kvalitet och har en hög grad av jämförbarhet är av avgörande betydelse för dem som ansvarar för offentlig politik i unionen samt för forskare och för alla EU-medborgare. Kommissionen (Eurostat) bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att möjliggöra enkel och användarvänlig online-tillgång till dataserier samt för att ge användarna en lättförståelig presentation av uppgifterna. |
| --- | --- |

(2)

Statistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar som är av hög kvalitet och har en hög grad av jämförbarhet är av avgörande betydelse för dem som ansvarar för offentlig politik i unionen samt för forskare och för alla EU-medborgare. Kommissionen (Eurostat) bör vidta alla nödvändiga åtgärder för att möjliggöra enkel och användarvänlig online-tillgång till dataserier samt för att ge användarna en lättförståelig presentation av uppgifterna.

| (3) | Den europeiska statistiken över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar är av avgörande betydelse för att säkerställa välgrundade beslut avseende den ekonomiska politiken och för ett korrekt utarbetande av ekonomiska prognoser. |
| --- | --- |

(3)

Den europeiska statistiken över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar är av avgörande betydelse för att säkerställa välgrundade beslut avseende den ekonomiska politiken och för ett korrekt utarbetande av ekonomiska prognoser.

| (4) | I och med att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (4) antagits har kommissionen, genom ett uttalande (5), åtagit sig att mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget se över de lagstiftningsakter som för närvarande innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll. |
| --- | --- |

(4)

I och med att Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (4) antagits har kommissionen, genom ett uttalande (5), åtagit sig att mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget se över de lagstiftningsakter som för närvarande innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll.

| (5) | Förordning (EG) nr 184/2005 innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll, och bör därför ses över mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget. |
| --- | --- |

(5)

Förordning (EG) nr 184/2005 innehåller hänvisningar till det föreskrivande förfarandet med kontroll, och bör därför ses över mot bakgrund av de kriterier som fastställs i EUF-fördraget.

| (6) | I syfte att anpassa förordning (EG) nr 184/2005 till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget, bör de genomförandebefogenheter som kommissionen har enligt den förordningen ersättas med befogenheter att anta delegerade akter och genomförandeakter. |
| --- | --- |

(6)

I syfte att anpassa förordning (EG) nr 184/2005 till artiklarna 290 och 291 i EUF-fördraget, bör de genomförandebefogenheter som kommissionen har enligt den förordningen ersättas med befogenheter att anta delegerade akter och genomförandeakter.

| (7) | Befogenheten att anta akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen när nivåer för geografisk fördelning, nivåer för institutionella sektorer och nivåer för fördelning efter näringsgren i tabellerna 6, 7 och 8 i bilaga I i förordning (EG) nr 184/2005 behöver uppdateras till följd av ekonomiska eller tekniska förändringar, förutsatt att sådana uppdateringar varken påverkar rapporteringsbördan eller ändrar den tillämpliga underliggande begreppsramen. Befogenheten att anta akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget bör också delegeras till kommissionen när vissa krav på dataflöden i bilaga I i den förordningen behöver tas bort eller minskas, förutsatt att ett sådant borttagande eller en sådan minskning inte försämrar kvaliteten på den statistik som tas fram enligt denna förordning. Dessa delegerade akter bör även omfatta förlängningen av tidsfristen för rapporten om resultaten av studierna om statistik över utländska direktinvesteringar på grundval av begreppet verklig huvudman och statistik över utländska direktinvesteringar med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv. Kommissionen bör se till att dessa delegerade akter inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna, utöver vad som är nödvändigt för tillämpningen av denna förordning, och att de inte ändrar den tillämpliga underliggande begreppsramen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (6). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter. |
| --- | --- |

(7)

Befogenheten att anta akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget bör delegeras till kommissionen när nivåer för geografisk fördelning, nivåer för institutionella sektorer och nivåer för fördelning efter näringsgren i tabellerna 6, 7 och 8 i bilaga I i förordning (EG) nr 184/2005 behöver uppdateras till följd av ekonomiska eller tekniska förändringar, förutsatt att sådana uppdateringar varken påverkar rapporteringsbördan eller ändrar den tillämpliga underliggande begreppsramen. Befogenheten att anta akter enligt artikel 290 i EUF-fördraget bör också delegeras till kommissionen när vissa krav på dataflöden i bilaga I i den förordningen behöver tas bort eller minskas, förutsatt att ett sådant borttagande eller en sådan minskning inte försämrar kvaliteten på den statistik som tas fram enligt denna förordning. Dessa delegerade akter bör även omfatta förlängningen av tidsfristen för rapporten om resultaten av studierna om statistik över utländska direktinvesteringar på grundval av begreppet verklig huvudman och statistik över utländska direktinvesteringar med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv. Kommissionen bör se till att dessa delegerade akter inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna, utöver vad som är nödvändigt för tillämpningen av denna förordning, och att de inte ändrar den tillämpliga underliggande begreppsramen. Det är särskilt viktigt att kommissionen genomför lämpliga samråd under sitt förberedande arbete, inklusive på expertnivå, och att dessa samråd genomförs i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (6). För att säkerställa lika stor delaktighet i förberedelsen av delegerade akter erhåller Europaparlamentet och rådet alla handlingar samtidigt som medlemsstaternas experter, och deras experter ges systematiskt tillträde till möten i kommissionens expertgrupper som arbetar med förberedelse av delegerade akter.

| (8) | I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 184/2005 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att harmonisera kvalitetsrapporternas form, struktur och periodicitet. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011. |
| --- | --- |

(8)

I syfte att säkerställa enhetliga villkor för genomförandet av förordning (EG) nr 184/2005 bör kommissionen tilldelas genomförandebefogenheter för att harmonisera kvalitetsrapporternas form, struktur och periodicitet. Dessa befogenheter bör utövas i enlighet med förordning (EU) nr 182/2011.

| (9) | Den betalningsbalanskommitté som avses i artikel 11 i förordning (EG) nr 184/2005 har gett råd till och bistått kommissionen när denna utövat sina genomförandebefogenheter. Enligt strategin för en ny struktur för det europeiska statistiksystemet (ESS) som syftar till bättre samordning och partnerskap i en tydlig pyramidstruktur inom systemet, bör kommittén för det europeiska statistiksystemet (ESS-kommittén), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (7), ha en rådgivande funktion och bistå kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter. Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför ändras genom att hänvisningarna till betalningsbalanskommittén ersätts med hänvisningar till ESS-kommittén. |
| --- | --- |

(9)

Den betalningsbalanskommitté som avses i artikel 11 i förordning (EG) nr 184/2005 har gett råd till och bistått kommissionen när denna utövat sina genomförandebefogenheter. Enligt strategin för en ny struktur för det europeiska statistiksystemet (ESS) som syftar till bättre samordning och partnerskap i en tydlig pyramidstruktur inom systemet, bör kommittén för det europeiska statistiksystemet (ESS-kommittén), som inrättats genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (7), ha en rådgivande funktion och bistå kommissionen när denna utövar sina genomförandebefogenheter. Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför ändras genom att hänvisningarna till betalningsbalanskommittén ersätts med hänvisningar till ESS-kommittén.

| (10) | Det goda operativa samarbetet mellan de nationella centralbankerna och de nationella statistikbyråerna samt mellan Eurostat och Europeiska centralbanken (ECB) är en tillgång som bör upprätthållas och vidareutvecklas för att förbättra den övergripande enhetligheten hos och kvaliteten på den makroekonomiska statistiken, såsom betalningsbalansstatistiken, finansmarknadsstatistiken, statistiken över den offentliga förvaltningens finanser och nationalräkenskaperna. Genom att delta i de relevanta expertgrupper som ansvarar för frågor som rör betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar ska de nationella centralbankerna och statistikbyråerna fortsätta att vara delaktiga i utarbetandet av alla beslut i dessa frågor. Samarbetet mellan det europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet (ECBS) samordnas på strategisk nivå i det europeiska statistikforumet, som inrättats i enlighet med samförståndsavtalet om samarbete mellan medlemmarna i det europeiska statistiksystemet och medlemmarna i ECBS, som undertecknades den 24 april 2013. |
| --- | --- |

(10)

Det goda operativa samarbetet mellan de nationella centralbankerna och de nationella statistikbyråerna samt mellan Eurostat och Europeiska centralbanken (ECB) är en tillgång som bör upprätthållas och vidareutvecklas för att förbättra den övergripande enhetligheten hos och kvaliteten på den makroekonomiska statistiken, såsom betalningsbalansstatistiken, finansmarknadsstatistiken, statistiken över den offentliga förvaltningens finanser och nationalräkenskaperna. Genom att delta i de relevanta expertgrupper som ansvarar för frågor som rör betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar ska de nationella centralbankerna och statistikbyråerna fortsätta att vara delaktiga i utarbetandet av alla beslut i dessa frågor. Samarbetet mellan det europeiska statistiksystemet och Europeiska centralbankssystemet (ECBS) samordnas på strategisk nivå i det europeiska statistikforumet, som inrättats i enlighet med samförståndsavtalet om samarbete mellan medlemmarna i det europeiska statistiksystemet och medlemmarna i ECBS, som undertecknades den 24 april 2013.

| (11) | För att stärka samarbetet mellan ESS och ECBS ytterligare bör kommissionen höra kommittén för valuta-, finans-, och betalningsbalansstatistik, som inrättades genom rådets beslut 2006/856/EG (8) i alla ärenden som omfattas av dess behörighet enligt det beslutet. |
| --- | --- |

(11)

För att stärka samarbetet mellan ESS och ECBS ytterligare bör kommissionen höra kommittén för valuta-, finans-, och betalningsbalansstatistik, som inrättades genom rådets beslut 2006/856/EG (8) i alla ärenden som omfattas av dess behörighet enligt det beslutet.

| (12) | I enlighet med artiklarna 127.4 och 282.5 i EUF-fördraget bör ECB höras om varje förslag till unionsrättsakt inom dess behörighetsområde. |
| --- | --- |

(12)

I enlighet med artiklarna 127.4 och 282.5 i EUF-fördraget bör ECB höras om varje förslag till unionsrättsakt inom dess behörighetsområde.

| (13) | Medlemsstaterna bör tillhandahålla de uppgifter som krävs för att framställa europeisk statistik om betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar i lämplig tid och i lämpligt format samt av nödvändig kvalitet. |
| --- | --- |

(13)

Medlemsstaterna bör tillhandahålla de uppgifter som krävs för att framställa europeisk statistik om betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar i lämplig tid och i lämpligt format samt av nödvändig kvalitet.

| (14) | Sedan förordning (EG) nr 184/2005 antogs har de internationella kapitalflödena både ökat och blivit mer komplexa. Den ökade användningen av företag för särskilda ändamål och rättsliga strukturer för att kanalisera kapitalflöden har gjort det svårare att övervaka sådana kapitalflöden så att spårbarhet säkerställs och dubbel eller multipel bokföring undviks. |
| --- | --- |

(14)

Sedan förordning (EG) nr 184/2005 antogs har de internationella kapitalflödena både ökat och blivit mer komplexa. Den ökade användningen av företag för särskilda ändamål och rättsliga strukturer för att kanalisera kapitalflöden har gjort det svårare att övervaka sådana kapitalflöden så att spårbarhet säkerställs och dubbel eller multipel bokföring undviks.

| (15) | Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför uppdateras för att öka transparensen och detaljnivån avseende betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar. |
| --- | --- |

(15)

Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför uppdateras för att öka transparensen och detaljnivån avseende betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar.

| (16) | I syfte att samla in de uppgifter som krävs enligt denna förordning bör medlemsstaterna använda sig av alla relevanta och lämpliga källor, inbegripet administrativa uppgiftskällor, som företagsregister eller EuroGroups-registret. Transparensen skulle också kunna förbättras om de senaste innovationerna utnyttjades, såsom den globala identifieringskoden för juridiska personer och de register över verkligt huvudmannaskap som inrättades inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 (9). |
| --- | --- |

(16)

I syfte att samla in de uppgifter som krävs enligt denna förordning bör medlemsstaterna använda sig av alla relevanta och lämpliga källor, inbegripet administrativa uppgiftskällor, som företagsregister eller EuroGroups-registret. Transparensen skulle också kunna förbättras om de senaste innovationerna utnyttjades, såsom den globala identifieringskoden för juridiska personer och de register över verkligt huvudmannaskap som inrättades inom ramen för Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 (9).

| (17) | I syfte att förbättra statistiken över utländska direktinvesteringar på grundval av begreppet verklig huvudman och statistik över utländska direktinvesteringar med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv, som under en given period i allmänhet inte ökar bruttoinvesteringen i medlemsstaterna, bör lämpliga metoder på dessa områden utformas och förbättras. Detta bör göras i samarbete med relevanta aktörer, till exempel Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, Internationella valutafonden och FN:s konferens för handel och utveckling. |
| --- | --- |

(17)

I syfte att förbättra statistiken över utländska direktinvesteringar på grundval av begreppet verklig huvudman och statistik över utländska direktinvesteringar med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv, som under en given period i allmänhet inte ökar bruttoinvesteringen i medlemsstaterna, bör lämpliga metoder på dessa områden utformas och förbättras. Detta bör göras i samarbete med relevanta aktörer, till exempel Organisationen för ekonomiskt samarbete och utveckling, Internationella valutafonden och FN:s konferens för handel och utveckling.

| (18) | Genom pilotstudier bör villkoren fastställas, inbegripet metoderna, för införande av nya datasamlingar avseende årsstatistik över utländska direktinvesteringar och bedöma kostnaderna för den tillhörande datainsamlingen, statistikens kvalitet, liksom jämförbarheten mellan länder. Resultaten av dessa studier bör bli föremål för en rapport som utarbetas av kommissionen och översänds till Europaparlamentet och rådet. |
| --- | --- |

(18)

Genom pilotstudier bör villkoren fastställas, inbegripet metoderna, för införande av nya datasamlingar avseende årsstatistik över utländska direktinvesteringar och bedöma kostnaderna för den tillhörande datainsamlingen, statistikens kvalitet, liksom jämförbarheten mellan länder. Resultaten av dessa studier bör bli föremål för en rapport som utarbetas av kommissionen och översänds till Europaparlamentet och rådet.

| (19) | För att säkerställa att den statistik som medlemsstaterna tillhandahåller håller hög kvalitet bör kommissionen använda sig av alla tillämpliga rättigheter och befogenheter som fastställs i artikel 12 i förordning (EG) nr 223/2009. |
| --- | --- |

(19)

För att säkerställa att den statistik som medlemsstaterna tillhandahåller håller hög kvalitet bör kommissionen använda sig av alla tillämpliga rättigheter och befogenheter som fastställs i artikel 12 i förordning (EG) nr 223/2009.

| (20) | Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(20)

Förordning (EG) nr 184/2005 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 184/2005 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 2 ska följande punkt läggas till:

  ”3.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 10 när nivåer för geografisk fördelning, nivåer för institutionella sektorer och nivåer för fördelning efter näringsgren i tabellerna 6, 7 och 8 i bilaga I behöver uppdateras på grund av ekonomiska eller tekniska förändringar, under förutsättning att sådana uppdateringar varken påverkar rapporteringsbördan eller ändrar den underliggande begreppsramen.
  Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 10 när vissa krav på dataflöden i bilaga I behöver tas bort eller minskas, förutsatt att ett sådant borttagande eller en sådan minskning inte försämrar kvaliteten på den statistik som tas fram i enlighet med denna förordning.
  När kommissionen utövar dessa befogenheter ska den se till att de delegerade akterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.
  Kommissionen ska vidare vederbörligen motivera de åtgärder som fastställs i de delegerade akterna, där så är lämpligt med beaktande av kostnadseffektivitet, inbegripet bördan för uppgiftslämnarna och produktionskostnaden i enlighet med artikel 14.3 i Europaparlamentet och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (*1).


  (*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).”
  " |
| --- | --- |

1.

I artikel 2 ska följande punkt läggas till:

”3.   Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 10 när nivåer för geografisk fördelning, nivåer för institutionella sektorer och nivåer för fördelning efter näringsgren i tabellerna 6, 7 och 8 i bilaga I behöver uppdateras på grund av ekonomiska eller tekniska förändringar, under förutsättning att sådana uppdateringar varken påverkar rapporteringsbördan eller ändrar den underliggande begreppsramen.

Kommissionen ges befogenhet att anta delegerade akter i enlighet med artikel 10 när vissa krav på dataflöden i bilaga I behöver tas bort eller minskas, förutsatt att ett sådant borttagande eller en sådan minskning inte försämrar kvaliteten på den statistik som tas fram i enlighet med denna förordning.

När kommissionen utövar dessa befogenheter ska den se till att de delegerade akterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.

Kommissionen ska vidare vederbörligen motivera de åtgärder som fastställs i de delegerade akterna, där så är lämpligt med beaktande av kostnadseffektivitet, inbegripet bördan för uppgiftslämnarna och produktionskostnaden i enlighet med artikel 14.3 i Europaparlamentet och rådets förordning (EG) nr 223/2009 (*1).

(*1)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).”
  "

*1

| 2. | Artikel 4 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 4
  Kvalitetskriterier och rapporter

  1.   Vid tillämpningen av denna förordning ska kvalitetskriterierna i artikel 12.1 i förordning (EG) nr 223/2009 gälla för de uppgifter som överförs i enlighet med artikel 5 i den här förordningen.


  2.   Medlemsstaterna ska tillhandahålla en rapport till kommissionen (Eurostat) om kvaliteten på de uppgifter som lämnats (nedan kallad kvalitetsrapport).


  3.   Vid tillämpningen av de kvalitetskriterier som avses i punkt 1 på de uppgifter som omfattas av denna förordning ska kommissonen genom genomförandeakter fastställa kvalitetsrapporternas form, struktur och periodicitet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.2.


  4.   Kommissionen (Eurostat) ska utvärdera de insamlade uppgifternas kvalitet på grundval av lämplig analys av kvalitetsrapporterna, med bistånd av den kommitté för det europeiska statistiksystemet som avses i artikel 11.1, och den ska utarbeta och offentliggöra en rapport om kvaliteten på den europeiska statistik som omfattas av denna förordning. Den rapporten ska sändas till Europaparlamentet och rådet för kännedom.


  5.   Medlemsstaterna ska meddela kommissionen (Eurostat) om större förändringar vad avser metoder eller andra typer av förändringar som påverkar de uppgifter som lämnas senast tre månader efter det att sådana eventuella förändringar blir tillämpliga. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och övriga medlemsstater om detta.” |
| --- | --- |

2.

Artikel 4 ska ersättas med följande:

”Artikel 4

Kvalitetskriterier och rapporter

1.   Vid tillämpningen av denna förordning ska kvalitetskriterierna i artikel 12.1 i förordning (EG) nr 223/2009 gälla för de uppgifter som överförs i enlighet med artikel 5 i den här förordningen.

2.   Medlemsstaterna ska tillhandahålla en rapport till kommissionen (Eurostat) om kvaliteten på de uppgifter som lämnats (nedan kallad kvalitetsrapport).

3.   Vid tillämpningen av de kvalitetskriterier som avses i punkt 1 på de uppgifter som omfattas av denna förordning ska kommissonen genom genomförandeakter fastställa kvalitetsrapporternas form, struktur och periodicitet. Dessa genomförandeakter ska antas i enlighet med det granskningsförfarande som avses i artikel 11.2.

4.   Kommissionen (Eurostat) ska utvärdera de insamlade uppgifternas kvalitet på grundval av lämplig analys av kvalitetsrapporterna, med bistånd av den kommitté för det europeiska statistiksystemet som avses i artikel 11.1, och den ska utarbeta och offentliggöra en rapport om kvaliteten på den europeiska statistik som omfattas av denna förordning. Den rapporten ska sändas till Europaparlamentet och rådet för kännedom.

5.   Medlemsstaterna ska meddela kommissionen (Eurostat) om större förändringar vad avser metoder eller andra typer av förändringar som påverkar de uppgifter som lämnas senast tre månader efter det att sådana eventuella förändringar blir tillämpliga. Kommissionen ska underrätta Europaparlamentet och övriga medlemsstater om detta.”

| 3. | Artikel 5 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 5
  Dataflöden

  1.   Den statistik som ska framställas ska vid överföringen till kommissionen (Eurostat) grupperas i enlighet med följande dataflöden:






  a) | Månadsstatistik över betalningsbalansen. |
| --- | --- | --- |

3.

Artikel 5 ska ersättas med följande:

”Artikel 5

Dataflöden

1.   Den statistik som ska framställas ska vid överföringen till kommissionen (Eurostat) grupperas i enlighet med följande dataflöden:

a)

Månadsstatistik över betalningsbalansen.

| b) | Kvartalsstatistik över betalningsbalansen. |
| --- | --- |

b)

Kvartalsstatistik över betalningsbalansen.

| c) | Internationell handel med tjänster. |
| --- | --- |

c)

Internationell handel med tjänster.

| d) | Utländska direktinvesteringar, flöden. |
| --- | --- |

d)

Utländska direktinvesteringar, flöden.

| e) | Utländska direktinvesteringar, positioner. |
| --- | --- |

e)

Utländska direktinvesteringar, positioner.

2.   Kommissionen (Eurostat) och medlemsstaterna ska i samarbete med relevanta internationella partner utforma en lämplig metod för att sammanställa statistik över utländska direktinvesteringer på grundval av begreppet verklig huvudman, detta utöver statistik på grundval av den omedelbara motparten, med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv.

3.   Senast den 20 juli 2018 ska kommissionen (Eurostat) inleda pilotstudier som ska genomföras av medlemsstaterna avseende årsstatistik om utländska direktinvesteringar på grundval av begreppet verklig huvudman, med åtskillnad mellan utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och sådana som resulterar i förvärv. Syftet med dessa studier ska vara att fastställa villkoren, inbegripet metoderna, för införande av dessa nya datasamlingar avseende årsstatistik över utländska direktinvesteringar, att bedöma kostnaderna för den tillhörande datainsamlingen och att bedöma den statistiska kvalitet som förutsätts samt att möjliggöra en bedömning av jämförbarheten mellan länder.

4.   För att underlätta genomförandet av de studier som avses i punkt 3 får unionen ge ekonomiskt stöd till medlemsstaterna i form av bidrag i enlighet med Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 (*2).

5.   Senast den 20 juli 2019 ska kommissionen (Eurostat) utarbeta en rapport om resultaten av de studier som avses i punkt 3. Den rapporten ska överlämnas till Europaparlamentet och rådet, och i förekommande fall ska den identifiera de övriga villkor som måste uppfyllas för att den metod som avses i punkt 2 ska kunna utvecklas.

6.   Kommissionen ska ges befogenhet att anta delegerade akter enligt artikel 10 i syfte att med 12 månader förlänga den tidfrist för rapportering som fastställs i punkt 5 i den här artikeln, om kommissionen i sin bedömning av de pilotstudier som avses i den punkten konstaterar att det är lämpligt att göra en sådan identifiering av övriga villkor.

När kommissionen utövar dessa befogenheter ska den se till att de delegerade akterna inte innebär någon betydande extra börda för medlemsstaterna eller uppgiftslämnarna.

Kommissionen ska vidare vederbörligen motivera de åtgärder som fastställs i de delegerade akterna, där så är lämpligt med beaktande av kostnadseffektivitet, inbegripet bördan för uppgiftslämnarna och produktionskostnaden i enlighet med artikel 14.3 i förordning (EG) nr 223/2009.

7.   Senast 12 månader efter dagen för utfärdandet av den rapport som avses i punkt 5 ska kommissionen, i tillämpliga fall, och särskilt beroende på kommissionens bedömning av resultatet av de pilotstudier som avses i punkt 3, lägga fram ett förslag till ändringar av denna förordning för att fastställa metodkraven och uppgiftskraven för årsstatistik över utländska direktinvesteringar uppdelade enligt begreppet verklig huvudman och med åtskillnad mellan årlig statistik över utländska direktinvesteringar i form av nyetableringar och förvärv.

(*2)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU, Euratom) nr 966/2012 av den 25 oktober 2012 om finansiella regler för unionens allmänna budget och om upphävande av rådets förordning (EG, Euratom) nr 1605/2002 (EUT L 298, 26.10.2012, s. 1).”
  "

*2

| 4. | Artikel 9 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 9
  Spridning

  1.   Kommissionen (Eurostat) ska sprida den europeiska statistik som framställts enligt denna förordning med en periodicitet liknande den som anges i bilaga I. Denna statistik ska göras tillgänglig på kommissionens (Eurostat) webbplats.


  2.   I enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 223/2009 och utan att det påverkar skyddet för den statistiska konfidentialiteten ska medlemsstaterna och kommissionen (Eurostat) säkerställa spridning av de data och metadata som krävs i denna förordning samt den metod som använts för att sammanställa dem.” |
| --- | --- |

4.

Artikel 9 ska ersättas med följande:

”Artikel 9

Spridning

1.   Kommissionen (Eurostat) ska sprida den europeiska statistik som framställts enligt denna förordning med en periodicitet liknande den som anges i bilaga I. Denna statistik ska göras tillgänglig på kommissionens (Eurostat) webbplats.

2.   I enlighet med artikel 18 i förordning (EG) nr 223/2009 och utan att det påverkar skyddet för den statistiska konfidentialiteten ska medlemsstaterna och kommissionen (Eurostat) säkerställa spridning av de data och metadata som krävs i denna förordning samt den metod som använts för att sammanställa dem.”

| 5. | Artikel 10 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 10
  Utövande av delegeringen

  1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.


  2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.3 och 5.6 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 19 juli 2016. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.


  3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2.3 och 5.6 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.


  4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (*3).


  5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.


  6.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.3 och 5.6 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.



  (*3)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.”
  " |
| --- | --- |

5.

Artikel 10 ska ersättas med följande:

”Artikel 10

Utövande av delegeringen

1.   Befogenheten att anta delegerade akter ges till kommissionen med förbehåll för de villkor som anges i denna artikel.

2.   Den befogenhet att anta delegerade akter som avses i artiklarna 2.3 och 5.6 ska ges till kommissionen för en period av fem år från och med den 19 juli 2016. Kommissionen ska utarbeta en rapport om delegeringen av befogenhet senast nio månader före utgången av perioden av fem år. Delegeringen av befogenhet ska genom tyst medgivande förlängas med perioder av samma längd, såvida inte Europaparlamentet eller rådet motsätter sig en sådan förlängning senast tre månader före utgången av perioden i fråga.

3.   Den delegering av befogenhet som avses i artiklarna 2.3 och 5.6 får när som helst återkallas av Europaparlamentet eller rådet. Ett beslut om återkallelse innebär att delegeringen av den befogenhet som anges i beslutet upphör att gälla. Beslutet får verkan dagen efter det att det offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning, eller vid ett senare i beslutet angivet datum. Det påverkar inte giltigheten av delegerade akter som redan har trätt i kraft.

4.   Innan kommissionen antar en delegerad akt, ska den samråda med experter som utsetts av varje medlemsstat i enlighet med principerna i det interinstitutionella avtalet av den 13 april 2016 om bättre lagstiftning (*3).

5.   Så snart kommissionen antar en delegerad akt ska den samtidigt delge Europaparlamentet och rådet denna.

6.   En delegerad akt som antas enligt artiklarna 2.3 och 5.6 ska träda i kraft endast om varken Europaparlamentet eller rådet har gjort invändningar mot den delegerade akten inom en period av tre månader från den dag då akten delgavs Europaparlamentet och rådet, eller om både Europaparlamentet och rådet, före utgången av den perioden, har underrättat kommissionen om att de inte kommer att invända. Denna period ska förlängas med tre månader på Europaparlamentets eller rådets initiativ.

(*3)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.”
  "

*3

| 6. | Artikel 11 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 11
  Kommittéförfarande

  1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, som inrättats genom förordning (EG) nr 223/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (*4).


  2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.



  (*4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”
  " |
| --- | --- |

6.

Artikel 11 ska ersättas med följande:

”Artikel 11

Kommittéförfarande

1.   Kommissionen ska biträdas av kommittén för det europeiska statistiksystemet, som inrättats genom förordning (EG) nr 223/2009. Denna kommitté ska vara en kommitté i den mening som avses i Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 (*4).

2.   När det hänvisas till denna punkt ska artikel 5 i förordning (EU) nr 182/2011 tillämpas.

(*4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).”
  "

*4

| 7. | Artikel 12 ska ersättas med följande:

  ”Artikel 12
  Rapporter om genomförandet
  Senast den 28 februari 2018, och därefter vart femte år, ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna förordning.
  Denna rapport ska i synnerhet






  a) | utvärdera kvaliteten på uppgifterna om betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar, |
| --- | --- | --- |

7.

Artikel 12 ska ersättas med följande:

”Artikel 12

Rapporter om genomförandet

Senast den 28 februari 2018, och därefter vart femte år, ska kommissionen lämna en rapport till Europaparlamentet och rådet om genomförandet av denna förordning.

Denna rapport ska i synnerhet

a)

utvärdera kvaliteten på uppgifterna om betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar,

| b) | utvärdera vilka fördelar den framställda statistiken medför för unionen, medlemsstaterna och leverantörerna och användarna av statistik i förhållande till kostnaderna, |
| --- | --- |

b)

utvärdera vilka fördelar den framställda statistiken medför för unionen, medlemsstaterna och leverantörerna och användarna av statistik i förhållande till kostnaderna,

| c) | kartlägga områden som kan förbättras och ändringar som anses nödvändiga med hänsyn till de resultat som erhållits.” |
| --- | --- |

c)

kartlägga områden som kan förbättras och ändringar som anses nödvändiga med hänsyn till de resultat som erhållits.”

| 8. | Följande artikel ska införas:

  ”Artikel 12a
  Samarbete med andra kommittéer
  I de frågor där kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik, som inrättats genom rådets beslut 2006/856/EG (*5), är behörig ska kommissionen begära ett yttrande från denna kommitté i enlighet med det beslutet.


  (*5)  Rådets beslut 2006/856/EG av den 13 november 2006 om upprättandet av en kommitté för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik (EUT L 332, 30.11.2006, s. 21).”
  " |
| --- | --- |

8.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 12a

Samarbete med andra kommittéer

I de frågor där kommittén för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik, som inrättats genom rådets beslut 2006/856/EG (*5), är behörig ska kommissionen begära ett yttrande från denna kommitté i enlighet med det beslutet.

(*5)  Rådets beslut 2006/856/EG av den 13 november 2006 om upprättandet av en kommitté för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik (EUT L 332, 30.11.2006, s. 21).”
  "

*5

| 9. | Bilaga I ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen. |
| --- | --- |

9.

Bilaga I ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg den 8 juni 2016.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

A.G. KOENDERS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 31, 30.1.2015, s. 3.

1

(2)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 10 maj 2016 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 30 maj 2016.

2

(3)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 184/2005 av den 12 januari 2005 om gemenskapsstatistik över betalningsbalansen, internationell handel med tjänster och utländska direktinvesteringar (EUT L 35, 8.2.2005, s. 23).

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 182/2011 av den 16 februari 2011 om fastställande av allmänna regler och principer för medlemsstaternas kontroll av kommissionens utövande av sina genomförandebefogenheter (EUT L 55, 28.2.2011, s. 13).

4

(5)  
  EUT L 55, 28.2.2011, s. 19.

5

(6)  
  EUT L 123, 12.5.2016, s. 1.

6

(7)  Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 223/2009 av den 11 mars 2009 om europeisk statistik och om upphävande av Europaparlamentets och rådets förordning (EG, Euratom) nr 1101/2008 om utlämnande av insynsskyddade statistiska uppgifter till Europeiska gemenskapernas statistikkontor, rådets förordning (EG) nr 322/97 om gemenskapsstatistik och rådets beslut 89/382/EEG, Euratom om inrättande av en kommitté för Europeiska gemenskapernas statistiska program (EUT L 87, 31.3.2009, s. 164).

7

(8)  Rådets beslut 2006/856/EG av den 13 november 2006 om upprättandet av en kommitté för valuta-, finans- och betalningsbalansstatistik (EUT L 332, 30.11.2006, s. 21).

8

(9)  Europaparlamentets och rådets direktiv (EU) 2015/849 av den 20 maj 2015 om åtgärder för att förhindra att det finansiella systemet används för penningtvätt eller finansiering av terrorism, om ändring av Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 648/2012 och om upphävande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2005/60/EG och kommissionens direktiv 2006/70/EG (EUT L 141, 5.6.2015, s. 73).

9

---

BILAGA

Bilaga I till förordning (EG) nr 184/2005 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Inledningstexten till tabell 2 ska ersättas med följande:

  ”Periodicitet: Kvartalsvis
  Första referensperioden: Första kvartalet 2014
  Tidsfrist: T + 85 från 2014 till 2016; T + 82 från 2017 (2)


  (2)  Övergången till T + 82 ska inte vara obligatorisk för medlemsstater som inte deltar i den monetära unionen”." |
| --- | --- |

1.

Inledningstexten till tabell 2 ska ersättas med följande:

”Periodicitet: Kvartalsvis

Första referensperioden: Första kvartalet 2014

Tidsfrist: T + 85 från 2014 till 2016; T + 82 från 2017 (2)

(2)  Övergången till T + 82 ska inte vara obligatorisk för medlemsstater som inte deltar i den monetära unionen”."

| 2. | I tabell 2, under del E. ”Utlandsställning”, ska uppgiften för ”Finansiella derivat (som inte utgör reserver) och personaloptioner” ersättas med följande:












  ”Finansiella derivat (som inte utgör reserver) och personaloptioner
  Efter inhemsk sektor (sektor 2) | Geo 2 (1) | | | Geo 2 (1) | | | Geo 2 (1)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

2.

I tabell 2, under del E. ”Utlandsställning”, ska uppgiften för ”Finansiella derivat (som inte utgör reserver) och personaloptioner” ersättas med följande:

”Finansiella derivat (som inte utgör reserver) och personaloptioner

Efter inhemsk sektor (sektor 2)

Geo 2 (1)

Geo 2 (1)

Geo 2 (1)”

| 3. | Tabell 4.1 ska ändras på följande sätt:






  a) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet – Transaktioner” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i utlandet – Transaktioner | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

3.

Tabell 4.1 ska ändras på följande sätt:

a)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet – Transaktioner” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i utlandet – Transaktioner

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| b) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Transaktioner” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Transaktioner | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- |

b)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Transaktioner” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Transaktioner

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| c) | Följande slutnot ska läggas till:






  ”(*) | Geo 6: Geo 6 i fetstil, obligatoriskt från och med referensåret 2015.” |
| --- | --- | --- |

c)

Följande slutnot ska läggas till:

”(*)

| 4. | Tabell 4.2 ska ändras på följande sätt:






  a) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet – Avkastning” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i utlandet – Avkastning | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

4.

Tabell 4.2 ska ändras på följande sätt:

a)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet – Avkastning” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i utlandet – Avkastning

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| b) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Avkastning” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Avkastning | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- |

b)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Avkastning” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin – Avkastning

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| c) | Följande slutnot ska läggas till:






  ”(*) | Geo 6: Geo 6 i fetstil, obligatoriskt från och med referensåret 2015.” |
| --- | --- | --- |

c)

Följande slutnot ska läggas till:

”(*)

| 5. | Tabell 5.1 ska ändras på följande sätt:






  a) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i utlandet | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

5.

Tabell 5.1 ska ändras på följande sätt:

a)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i utlandet” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i utlandet

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| b) | Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin” ska ersättas med följande:








  ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin | Geo 6 | Geo 6 (*) | Geo 6 (*)” |
| --- | --- | --- | --- | --- |

b)

Uppgiften ”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin” ska ersättas med följande:

”Direktinvesteringar i den rapporterande ekonomin

Geo 6

Geo 6 (*)

Geo 6 (*)”

| c) | Följande slutnot ska läggas till:






  ”(*) | Geo 6: Geo 6 i fetstil, obligatoriskt från och med referensåret 2015.” |
| --- | --- | --- |

c)

Följande slutnot ska läggas till:

”(*)

---

(2)  Övergången till T + 82 ska inte vara obligatorisk för medlemsstater som inte deltar i den monetära unionen”.”

---

| 29.6.2016 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 171/153 |
| --- | --- | --- | --- |

29.6.2016

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 171/153

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS FÖRORDNING (EU) 2016/1014

av den 8 juni 2016

om ändring av förordning (EU) nr 575/2013 avseende undantag för råvaruhandlare

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 114,

med beaktande av Europeiska kommissionens förslag,

efter översändande av utkastet till lagstiftningsakt till de nationella parlamenten,

med beaktande av Europeiska centralbankens yttrande (1),

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (2),

i enlighet med det ordinarie lagstiftningsförfarandet (3), och

av följande skäl:

| (1) | Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (4) undantas värdepappersföretag vilkas huvudverksamhet uteslutande består i att erbjuda investeringstjänster eller investeringsverksamhet avseende de finansiella instrument som anges i punkterna 5, 6, 7, 9 och 10 i avsnitt C i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (5), vilka den 31 december 2006 inte omfattades av rådets direktiv 93/22/EEG (6) (råvaruhandlare), från kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven. Dessa undantag är tillämpliga till och med den 31 december 2017. |
| --- | --- |

(1)

Enligt Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 (4) undantas värdepappersföretag vilkas huvudverksamhet uteslutande består i att erbjuda investeringstjänster eller investeringsverksamhet avseende de finansiella instrument som anges i punkterna 5, 6, 7, 9 och 10 i avsnitt C i bilaga I till Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG (5), vilka den 31 december 2006 inte omfattades av rådets direktiv 93/22/EEG (6) (råvaruhandlare), från kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven. Dessa undantag är tillämpliga till och med den 31 december 2017.

| (2) | Enligt förordning (EU) nr 575/2013 ska kommissionen senast den 31 december 2015 utarbeta en rapport om en lämplig ordning för tillsyn av råvaruhandlare. Vidare krävs i förordningen att kommissionen innan det datumet ska lägga fram en rapport om en lämplig ordning för tillsyn av värdepappersföretag i allmänhet. Vid behov ska rapporterna åtföljas av lagstiftningsförslag. |
| --- | --- |

(2)

Enligt förordning (EU) nr 575/2013 ska kommissionen senast den 31 december 2015 utarbeta en rapport om en lämplig ordning för tillsyn av råvaruhandlare. Vidare krävs i förordningen att kommissionen innan det datumet ska lägga fram en rapport om en lämplig ordning för tillsyn av värdepappersföretag i allmänhet. Vid behov ska rapporterna åtföljas av lagstiftningsförslag.

| (3) | En översyn av tillsynen av värdepappersföretag (nedan kallad översynen av värdepappersföretag), vilken inbegriper råvaruhandlare, pågår men har ännu inte fullbordats. Fullbordandet av den översynen samt antagandet av ny lagstiftning som kan komma att krävas till följd av den översynen kommer att ske först efter den 31 december 2017. |
| --- | --- |

(3)

En översyn av tillsynen av värdepappersföretag (nedan kallad översynen av värdepappersföretag), vilken inbegriper råvaruhandlare, pågår men har ännu inte fullbordats. Fullbordandet av den översynen samt antagandet av ny lagstiftning som kan komma att krävas till följd av den översynen kommer att ske först efter den 31 december 2017.

| (4) | Enligt den befintliga ordningen kommer råvaruhandlare att, efter den 31 december 2017, omfattas av kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven. Detta kan tvinga dem att kraftigt öka sin kapitalbas för att kunna fortsätta sin verksamhet och kan därför komma att öka kostnaderna för att utföra denna verksamhet. |
| --- | --- |

(4)

Enligt den befintliga ordningen kommer råvaruhandlare att, efter den 31 december 2017, omfattas av kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven. Detta kan tvinga dem att kraftigt öka sin kapitalbas för att kunna fortsätta sin verksamhet och kan därför komma att öka kostnaderna för att utföra denna verksamhet.

| (5) | Ett beslut att tillämpa kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven på råvaruhandlare bör inte fattas till följd av ett undantag som upphört att gälla. Beslutet bör i stället vara väl motiverat och genomtänkt, grundat på slutsatserna från översynen av värdepappersföretag och bör uttryckas med klarhet i lagstiftningen. |
| --- | --- |

(5)

Ett beslut att tillämpa kraven för stora exponeringar och kapitalbaskraven på råvaruhandlare bör inte fattas till följd av ett undantag som upphört att gälla. Beslutet bör i stället vara väl motiverat och genomtänkt, grundat på slutsatserna från översynen av värdepappersföretag och bör uttryckas med klarhet i lagstiftningen.

| (6) | Ett nytt datum bör därför fastställas, fram till vilket undantagen för råvaruhandlarna fortsättningsvis bör vara tillämpliga. Förordning (EU) nr 575/2013 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(6)

Ett nytt datum bör därför fastställas, fram till vilket undantagen för råvaruhandlarna fortsättningsvis bör vara tillämpliga. Förordning (EU) nr 575/2013 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 575/2013 ska ändras på följande sätt:

| 1. | I artikel 493.1 ska den andra meningen ersättas med följande:

  ”Detta undantag får utnyttjas fram till och med den 31 december 2020 eller den dag då eventuella ändringar enligt punkt 2 i den här artikeln träder i kraft, beroende på vilken dag som infaller först.” |
| --- | --- |

1.

I artikel 493.1 ska den andra meningen ersättas med följande:

”Detta undantag får utnyttjas fram till och med den 31 december 2020 eller den dag då eventuella ändringar enligt punkt 2 i den här artikeln träder i kraft, beroende på vilken dag som infaller först.”

| 2. | I artikel 498.1 ska den andra meningen ersättas med följande:
  ”Detta undantag ska tillämpas fram till och med den 31 december 2020 eller den dag då eventuella ändringar enligt punkterna 2 och 3 träder i kraft, beroende på vilken dag som infaller först.” |
| --- | --- |

2.

I artikel 498.1 ska den andra meningen ersättas med följande:

”Detta undantag ska tillämpas fram till och med den 31 december 2020 eller den dag då eventuella ändringar enligt punkterna 2 och 3 träder i kraft, beroende på vilken dag som infaller först.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den tjugonde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Strasbourg 8 juni 2016.

På Europaparlamentets vägnar

M. SCHULZ

Ordförande

På rådets vägnar

A.G. KOENDERS

Ordförande

---

(1)  
  EUT C 130, 13.4.2016, s. 1.

1

(2)  Yttrande av den 27 april 2016 (ännu ej offentliggjort i EUT).

2

(3)  Europaparlamentets ståndpunkt av den 11 maj 2016 (ännu ej offentliggjord i EUT) och rådets beslut av den 30 maj 2016.

3

(4)  Europaparlamentets och rådets förordning (EU) nr 575/2013 av den 26 juni 2013 om tillsynskrav för kreditinstitut och värdepappersföretag och om ändring av förordning (EU) nr 648/2012 (EUT L 176, 27.6.2013, s. 1).

4

(5)  Europaparlamentets och rådets direktiv 2004/39/EG av den 21 april 2004 om marknader för finansiella instrument och om ändring av rådets direktiv 85/611/EEG och 93/6/EEG och Europaparlamentets och rådets direktiv 2000/12/EG samt upphävande av rådets direktiv 93/22/EEG (EUT L 145, 30.4.2004, s. 1).

5

(6)  Rådets direktiv 93/22/EEG av den 10 maj 1993 om investeringstjänster inom värdepappersområdet (EGT L 141, 11.6.1993, s. 27).

6

---