# Europeiska unionens L 327/2009

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2009.327.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 327 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 52 årgången12 december 2009 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2009.327.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 327

Svensk utgåva

Lagstiftning

52 årgången12 december 2009

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets förordning (EG) nr 1212/2009 av den 30 november 2009 om fastställande av orienteringspriser och gemenskapens produktionspris för fiskeåret 2010 för vissa fiskeriprodukter i enlighet med förordning (EG) nr 104/2000 | 1 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Rådets förordning (EG) nr 1212/2009 av den 30 november 2009 om fastställande av orienteringspriser och gemenskapens produktionspris för fiskeåret 2010 för vissa fiskeriprodukter i enlighet med förordning (EG) nr 104/2000

1

| | | II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt |
| --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | | Kommissionen |
| | | 2009/944/EG |
| | * | Kommissionens beslut av den 13 juli 2009 om de statliga stödordningarna C 6/04 (ex NN 70/01) och C 5/05 (ex NN 71/04) som Italien har genomfört till förmån för växthusodlare (befrielse från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus)
  [delgivet med nr K(2009) 5497] | 6 |
| | | 2009/945/EG |
| | * | Kommissionens beslut av den 13 juli 2009 om den reform av finanseringen av RATP:s pensionssystem som Frankrike planerar att genomföra för RATP:s räkning
  [delgivet med nr K(2009) 5505]

   (
  1
  ) | 21 |

II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Kommissionen

2009/944/EG

*

Kommissionens beslut av den 13 juli 2009 om de statliga stödordningarna C 6/04 (ex NN 70/01) och C 5/05 (ex NN 71/04) som Italien har genomfört till förmån för växthusodlare (befrielse från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus)
  [delgivet med nr K(2009) 5497]

[delgivet med nr K(2009) 5497]

6

2009/945/EG

*

Kommissionens beslut av den 13 juli 2009 om den reform av finanseringen av RATP:s pensionssystem som Frankrike planerar att genomföra för RATP:s räkning
  [delgivet med nr K(2009) 5505]

   (
  1
  )

[delgivet med nr K(2009) 5505]

1

21

| | | V   Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget |
| --- | --- | --- |
| | | RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 1213/2009 av den 11 december 2009 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 36 |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 1214/2009 av den 11 december 2009 om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10 | 38 |
| | | 2009/946/Gusp |
| | * | Beslut Atalanta/8/2009 av kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik av den 4 december 2009 om utnämning av EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (Atalanta) | 40 |

V   Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT

Kommissionens förordning (EU) nr 1213/2009 av den 11 december 2009 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

36

Kommissionens förordning (EU) nr 1214/2009 av den 11 december 2009 om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10

38

2009/946/Gusp

*

Beslut Atalanta/8/2009 av kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik av den 4 december 2009 om utnämning av EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (Atalanta)

40

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

FÖRORDNINGAR

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/1 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/1

---

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1212/2009

av den 30 november 2009

om fastställande av orienteringspriser och gemenskapens produktionspris för fiskeåret 2010 för vissa fiskeriprodukter i enlighet med förordning (EG) nr 104/2000

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 104/2000 av den 17 december 1999 om den gemensamma organisationen av marknaden för fiskeri- och vattenbruksprodukter (1), särskilt artiklarna 18.3 och 26.1,

med beaktande av kommissionens förslag, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artiklarna 18.1 och 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska ett orienteringspris och gemenskapens produktionspris fastställas för varje fiskeår i syfte att fastställa de prisnivåer vid vilka intervention ska ske för vissa fiskeriprodukter. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artiklarna 18.1 och 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska ett orienteringspris och gemenskapens produktionspris fastställas för varje fiskeår i syfte att fastställa de prisnivåer vid vilka intervention ska ske för vissa fiskeriprodukter.

| (2) | Enligt artikel 18.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska ett orienteringspris fastställas för var och en av de produkter och produktgrupper som finns upptagna i bilagorna I och II till den förordningen. |
| --- | --- |

(2)

Enligt artikel 18.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska ett orienteringspris fastställas för var och en av de produkter och produktgrupper som finns upptagna i bilagorna I och II till den förordningen.

| (3) | Mot bakgrund av tillgängliga prisuppgifter för de aktuella produkterna och med hänsyn till kriterierna i artikel 18.2 i förordning (EG) nr 104/2000 bör orienteringspriserna ökas, kvarstå oförändrade eller sänkas för fiskeåret 2010 beroende på vilken art det gäller. |
| --- | --- |

(3)

Mot bakgrund av tillgängliga prisuppgifter för de aktuella produkterna och med hänsyn till kriterierna i artikel 18.2 i förordning (EG) nr 104/2000 bör orienteringspriserna ökas, kvarstå oförändrade eller sänkas för fiskeåret 2010 beroende på vilken art det gäller.

| (4) | Enligt artikel 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska gemenskapens produktionspris fastställas för var och en av de produkter som finns upptagna i bilaga III till den förordningen. Det är lämpligt att fastställa gemenskapens produktionspris för en av dessa produkter och beräkna gemenskapens produktionspris för övriga produkter med hjälp av de omvandlingsfaktorer som fastställs genom kommissionens förordning (EG) nr 802/2006 av den 30 maj 2006 om fastställande av omvandlingsfaktorer för fisk av släktena Thunnus och Euthynnus
   (2). |
| --- | --- |

(4)

Enligt artikel 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska gemenskapens produktionspris fastställas för var och en av de produkter som finns upptagna i bilaga III till den förordningen. Det är lämpligt att fastställa gemenskapens produktionspris för en av dessa produkter och beräkna gemenskapens produktionspris för övriga produkter med hjälp av de omvandlingsfaktorer som fastställs genom kommissionens förordning (EG) nr 802/2006 av den 30 maj 2006 om fastställande av omvandlingsfaktorer för fisk av släktena Thunnus och Euthynnus
   (2).

| (5) | På grundval av de kriterier som fastställs i artikel 18.2 första och andra strecksatsen och i artikel 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 bör gemenskapens produktionspris ändras för fiskeåret 2010. |
| --- | --- |

(5)

På grundval av de kriterier som fastställs i artikel 18.2 första och andra strecksatsen och i artikel 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 bör gemenskapens produktionspris ändras för fiskeåret 2010.

| (6) | Då ärendet brådskar bör ett undantag medges från sexveckorsperioden i del I punkt 3 i det till fördraget om Europeiska unionen fogade protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(6)

Då ärendet brådskar bör ett undantag medges från sexveckorsperioden i del I punkt 3 i det till fördraget om Europeiska unionen fogade protokollet om de nationella parlamentens roll i Europeiska unionen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Orienteringspriserna enligt artikel 18.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska för fiskeåret 1 januari–31 december 2010 vara de som anges i bilaga I till den här förordningen.

Artikel 2

Gemenskapens produktionspris enligt artikel 26.1 i förordning (EG) nr 104/2000 ska för fiskeåret 1 januari–31 december 2010 vara det som anges i bilaga II till den här förordningen.

Artikel 3

Denna förordning träder i kraft den 1 januari 2010.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 november 2009.

På rådets vägnar

S. O. LITTORIN

Ordförande

---

(1)  EGT L 17, 21.1.2000, s. 22.

1

(2)  EUT L 144, 31.5.2006, s. 15.

2

---

BILAGA I

| Bilagor | Art
  Produkter förtecknade i bilagorna I och II till förordning (EG) nr 104/2000 | Presentationsform i handeln | Orienteringspris
  (EUR/ton) |
| --- | --- | --- | --- |
| I | 1. | Sill av arten Clupea harengus |

Bilagor

Art

Produkter förtecknade i bilagorna I och II till förordning (EG) nr 104/2000

Presentationsform i handeln

Orienteringspris

(EUR/ton)

I

1.

Sill av arten Clupea harengus

Hel fisk

275

| 2. | Sardiner av arten Sardina pilchardus |
| --- | --- |

2.

Sardiner av arten Sardina pilchardus

Hel fisk

580

| 3. | Pigghaj (Squalus acanthias) |
| --- | --- |

3.

Pigghaj (Squalus acanthias)

Hel fisk eller urtagen fisk, med huvud

1 090

| 4. | Rödhaj (Scyliorhinus spp) |
| --- | --- |

4.

Rödhaj (Scyliorhinus spp)

Hel fisk eller urtagen fisk, med huvud

711

| 5. | Kungsfisk (Sebastes spp) |
| --- | --- |

5.

Kungsfisk (Sebastes spp)

Hel fisk

1 188

| 6. | Torsk av arten Gadus morhua |
| --- | --- |

6.

Torsk av arten Gadus morhua

Hel eller urtagen fisk, med huvud

1 589

| 7. | Gråsej (Pollachius virens) |
| --- | --- |

7.

Gråsej (Pollachius virens)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

776

| 8. | Kolja (Melanogrammus aeglefinus) |
| --- | --- |

8.

Kolja (Melanogrammus aeglefinus)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

976

| 9. | Vitling (Merlangius merlangus) |
| --- | --- |

9.

Vitling (Merlangius merlangus)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

898

| 10. | Långa (Molva spp) |
| --- | --- |

10.

Långa (Molva spp)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

1 165

| 11. | Makrill av arten Scomber scombrus |
| --- | --- |

11.

Makrill av arten Scomber scombrus

Hel fisk

317

| 12. | Makrill av arten Scomber japonicus |
| --- | --- |

12.

Makrill av arten Scomber japonicus

Hel fisk

279

| 13. | Ansjovis (Engraulis spp) |
| --- | --- |

13.

Ansjovis (Engraulis spp)

Hel fisk

1 287

| 14. | Rödspätta (Pleuronectus platessa) |
| --- | --- |

14.

Rödspätta (Pleuronectus platessa)

Hel eller urtagen fisk, med huvud fr.o.m. 1.1.2010 t.o.m. 30.4.2010

1 052

Hel eller urtagen fisk, med huvud fr.o.m. 1.5.2010 t.o.m. 31.12.2010

1 462

| 15. | Kummel av arten Merluccius merluccius |
| --- | --- |

15.

Kummel av arten Merluccius merluccius

Hel eller urtagen fisk, med huvud

3 403

| 16. | Glasvar (Lepidorhombus spp) |
| --- | --- |

16.

Glasvar (Lepidorhombus spp)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

2 402

| 17. | Sandskädda (Limanda limanda) |
| --- | --- |

17.

Sandskädda (Limanda limanda)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

828

| 18. | Skrubbskädda (Platichthys flesus) |
| --- | --- |

18.

Skrubbskädda (Platichthys flesus)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

496

| 19. | Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) |
| --- | --- |

19.

Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga)

Hel fisk

2 241

Urtagen fisk, med huvud

2 487

| 20. | Sepiabläckfisk (Sepia officinalis) och rossiabläckfisk (Rossia macrosoma) |
| --- | --- |

20.

Sepiabläckfisk (Sepia officinalis) och rossiabläckfisk (Rossia macrosoma)

Hel

1 781

| 21. | Marulk (Lophius spp) |
| --- | --- |

21.

Marulk (Lophius spp)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

2 923

Utan huvud

6 015

| 22. | Räkor av arten Crangon crangon |
| --- | --- |

22.

Räkor av arten Crangon crangon

Endast kokta i vatten

2 423

| 23. | Nordhavsräka (Pandalus borealis) |
| --- | --- |

23.

Nordhavsräka (Pandalus borealis)

Endast kokta i vatten

6 474

Färska eller kylda

1 590

| 24. | Krabbtaska (Cancer pagurus) |
| --- | --- |

24.

Krabbtaska (Cancer pagurus)

Hel

1 676

| 25. | Havskräfta (Nephrops norvegicus) |
| --- | --- |

25.

Havskräfta (Nephrops norvegicus)

Hel

5 197

Stjärt

4 102

| 26. | Tunga (Solea spp) |
| --- | --- |

26.

Tunga (Solea spp)

Hel eller urtagen fisk, med huvud

6 742

II

| 1. | Liten hälleflundra (Reinhardtius hippoglossoides) |
| --- | --- |

1.

Liten hälleflundra (Reinhardtius hippoglossoides)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 916

| 2. | Kummel (Merluccius spp) |
| --- | --- |

2.

Kummel (Merluccius spp)

Frysta, hela, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 208

Frysta, i filéer, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 483

| 3. | Havsruda (Dentex dentex och Pagellus spp) |
| --- | --- |

3.

Havsruda (Dentex dentex och Pagellus spp)

Frysta, i partier eller i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 492

| 4. | Svärdfisk (Xiphias gladius) |
| --- | --- |

4.

Svärdfisk (Xiphias gladius)

Frysta, hela, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

3 998

| 5. | Sepiabläckfisk (Sepia officinalis), rossiabläckfisk (Rossia macrosoma), dvärgbläckfisk (Sepiola rondeleti) |
| --- | --- |

5.

Sepiabläckfisk (Sepia officinalis), rossiabläckfisk (Rossia macrosoma), dvärgbläckfisk (Sepiola rondeleti)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 915

| 6. | Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp) |
| --- | --- |

6.

Åttaarmad bläckfisk (Octopus spp)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

2 161

| 7. | Tioarmad bläckfisk (Loligo spp) |
| --- | --- |

7.

Tioarmad bläckfisk (Loligo spp)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

1 179

| 8. | Flygbläckfisk (Ommastrephes sagittatus) |
| --- | --- |

8.

Flygbläckfisk (Ommastrephes sagittatus)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

961

| 9. | Argentinsk bläckfisk (Illex argentinus) |
| --- | --- |

9.

Argentinsk bläckfisk (Illex argentinus)

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

856

| 10. | Räkor av familjen Penaeidae |
| --- | --- |

10.

Räkor av familjen Penaeidae

| — | Räkor av arten Parapenaeus longirostris |
| --- | --- |

—

Räkor av arten Parapenaeus longirostris

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

4 072

| — | Andra arter av familjen Penaeidae |
| --- | --- |

—

Andra arter av familjen Penaeidae

Frysta, i ursprungsförpackningar innehållande homogena produkter

8 055

---

BILAGA II

| Art
  Produkter som finns förtecknade i bilaga III till förordning (EG) nr 104/2000 | Vikt | Egenskaper i handeln | Gemenskapens produktionspris
  (EUR/ton) |
| --- | --- | --- | --- |
| Gulfenad tonfisk (Thunnus albacares) | med en vikt på över 10 kg styck | Hel | 1 224 |
| Rensad, utan gälar | |
| Annat | |
| med en vikt på högst 10 kg styck | Hel | |
| Rensad, utan gälar | |
| Annat | |
| Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga) | med en vikt på över 10 kg styck | Hel | |
| Rensad, utan gälar | |
| Annat | |
| med en vikt på högst 10 kg styck | Hel | |
| Rensad, utan gälar | |
| Annat | |
| Bonit (Katsuwonus pelamis) | | Hel | |
| | Rensad, utan gälar | |
| | Annat | |
| Tonfisk (Thunnus thynnus) | | Hel | |
| | Rensad, utan gälar | |
| | Annat | |
| Andra arter av släktena Thunnus och Euthynnus | | Hel | |
| | Rensad, utan gälar | |
| | Annat | |

Art

Produkter som finns förtecknade i bilaga III till förordning (EG) nr 104/2000

Vikt

Egenskaper i handeln

Gemenskapens produktionspris

(EUR/ton)

Gulfenad tonfisk (Thunnus albacares)

med en vikt på över 10 kg styck

Hel

1 224

Rensad, utan gälar

Annat

med en vikt på högst 10 kg styck

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

Långfenad tonfisk (Thunnus alalunga)

med en vikt på över 10 kg styck

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

med en vikt på högst 10 kg styck

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

Bonit (Katsuwonus pelamis)

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

Tonfisk (Thunnus thynnus)

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

Andra arter av släktena Thunnus och Euthynnus

Hel

Rensad, utan gälar

Annat

---

II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Kommissionen

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/6 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/6

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 13 juli 2009

om de statliga stödordningarna C 6/04 (ex NN 70/01) och C 5/05 (ex NN 71/04) som Italien har genomfört till förmån för växthusodlare (befrielse från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus)

[delgivet med nr K(2009) 5497]

(Endast den italienska texten är giltig)

(2009/944/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

efter att i enlighet med nämnda artikel ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig och med beaktande av dessa synpunkter, samt

av följande skäl:

I.   FÖRFARANDE

| (1) | Genom skrivelser av den 28 september 2000 och den 17 oktober 2000, och på grundval av tillgängliga uppgifter, begärde kommissionen förtydliganden från de italienska myndigheterna angående den partiella befrielse från punktskatt på gasolja som används inom jordbruket som föreskrivs i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 om fastställande av brådskande åtgärder beträffande inkomstskatt för fysiska personer och punktskatter. |
| --- | --- |

(1)

Genom skrivelser av den 28 september 2000 och den 17 oktober 2000, och på grundval av tillgängliga uppgifter, begärde kommissionen förtydliganden från de italienska myndigheterna angående den partiella befrielse från punktskatt på gasolja som används inom jordbruket som föreskrivs i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 om fastställande av brådskande åtgärder beträffande inkomstskatt för fysiska personer och punktskatter.

| (2) | De italienska myndigheterna skickade de begärda förtydligandena till kommissionen genom skrivelser av den 31 oktober 2000 och den 3 november 2000. |
| --- | --- |

(2)

De italienska myndigheterna skickade de begärda förtydligandena till kommissionen genom skrivelser av den 31 oktober 2000 och den 3 november 2000.

| (3) | Efter det att kommissionen granskat dessa förtydliganden begärde den genom en skrivelse av den 20 november 2000 ytterligare uppgifter om befrielsen från punktskatt från de italienska myndigheterna. |
| --- | --- |

(3)

Efter det att kommissionen granskat dessa förtydliganden begärde den genom en skrivelse av den 20 november 2000 ytterligare uppgifter om befrielsen från punktskatt från de italienska myndigheterna.

| (4) | Eftersom kommissionen inte hade erhållit ett svar inom den fyra veckors tidsfrist som föreskrevs i ovannämnda skrivelse skickade den en påminnelse till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 26 april 2001, där den påpekade att den, om de italienska myndigheterna inte reagerade, förbehöll sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (1) (numera artikel 88). |
| --- | --- |

(4)

Eftersom kommissionen inte hade erhållit ett svar inom den fyra veckors tidsfrist som föreskrevs i ovannämnda skrivelse skickade den en påminnelse till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 26 april 2001, där den påpekade att den, om de italienska myndigheterna inte reagerade, förbehöll sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-fördraget (1) (numera artikel 88).

| (5) | Genom en skrivelse av den 10 maj 2001 lämnade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de kompletterande uppgifter som kommissionen hade begärt av de italienska myndigheterna genom skrivelsen av den 26 april 2001. |
| --- | --- |

(5)

Genom en skrivelse av den 10 maj 2001 lämnade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de kompletterande uppgifter som kommissionen hade begärt av de italienska myndigheterna genom skrivelsen av den 26 april 2001.

| (6) | På grundval av ovanstående uppgifter meddelande kommissionen genom en skrivelse av den 2 augusti 2001 att den inlett ett icke anmält statligt stödärende (ref. NN 70/01) och begärde ytterligare uppgifter från de italienska myndigheterna. |
| --- | --- |

(6)

På grundval av ovanstående uppgifter meddelande kommissionen genom en skrivelse av den 2 augusti 2001 att den inlett ett icke anmält statligt stödärende (ref. NN 70/01) och begärde ytterligare uppgifter från de italienska myndigheterna.

| (7) | Eftersom kommissionen inte fått något svar inom den föreskrivna fristen skickade den en ny påminnelse till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 1 juli 2003, och uppmärksammade dem återigen på att den, om myndigheterna inte inkom med ett svar inom den fyra veckors tidsfrist som föreskrivits, förbehöll sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999. Fristen för svar löpte ut i början av augusti 2003. |
| --- | --- |

(7)

Eftersom kommissionen inte fått något svar inom den föreskrivna fristen skickade den en ny påminnelse till de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 1 juli 2003, och uppmärksammade dem återigen på att den, om myndigheterna inte inkom med ett svar inom den fyra veckors tidsfrist som föreskrivits, förbehöll sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999. Fristen för svar löpte ut i början av augusti 2003.

| (8) | Eftersom kommissionen inte fått något svar inom den förutnämnda fristen fattade den den 10 oktober 2003 (2) ett beslut där Italien ålades att lämna alla uppgifter som den begärt i skrivelsen av den 2 augusti 2001 och påpekade att den, om de italienska myndigheterna inte inkom med ett svar, förbehöll sig rätten att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget. |
| --- | --- |

(8)

Eftersom kommissionen inte fått något svar inom den förutnämnda fristen fattade den den 10 oktober 2003 (2) ett beslut där Italien ålades att lämna alla uppgifter som den begärt i skrivelsen av den 2 augusti 2001 och påpekade att den, om de italienska myndigheterna inte inkom med ett svar, förbehöll sig rätten att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget.

| (9) | Eftersom kommissionen inte erhållit något svar på föreläggandet om att lämna upplysningar informerade den de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 19 februari 2004 om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 (mål C 6/04). |
| --- | --- |

(9)

Eftersom kommissionen inte erhållit något svar på föreläggandet om att lämna upplysningar informerade den de italienska myndigheterna genom en skrivelse av den 19 februari 2004 om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 (mål C 6/04).

| (10) | Beslutet om att inleda ett förfarande offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning
   (3). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på stödordningen. |
| --- | --- |

(10)

Beslutet om att inleda ett förfarande offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning
   (3). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på stödordningen.

| (11) | Kommissionen tog emot synpunkter på stödordningen från berörda tredje parter och översände dem genom en skrivelse av den 27 april 2004 till Italien, som därmed gavs tillfälle att yttra sig om synpunkterna. |
| --- | --- |

(11)

Kommissionen tog emot synpunkter på stödordningen från berörda tredje parter och översände dem genom en skrivelse av den 27 april 2004 till Italien, som därmed gavs tillfälle att yttra sig om synpunkterna.

| (12) | Italien tog inte ställning till dessa synpunkter, men skickade, efter att ha begärt och erhållit en förlängning av tidsfristen för svar på inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget, ett svar som rörde detta förfarande genom en skrivelse av den 21 juni 2004, som registrerades som mottaget den 25 juni 2004. |
| --- | --- |

(12)

Italien tog inte ställning till dessa synpunkter, men skickade, efter att ha begärt och erhållit en förlängning av tidsfristen för svar på inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget, ett svar som rörde detta förfarande genom en skrivelse av den 21 juni 2004, som registrerades som mottaget den 25 juni 2004.

| (13) | Efter det att kommissionen skickat skrivelsen av den 19 februari 2004 om att förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget skulle inledas mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000, erhöll den uppgifter som tydde på att växthusodlarna faktiskt var helt befriade från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus. Genom ett fax av den 10 juni 2004 bad den därför de italienska myndigheterna om upplysningar om denna ytterligare befrielse. |
| --- | --- |

(13)

Efter det att kommissionen skickat skrivelsen av den 19 februari 2004 om att förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget skulle inledas mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000, erhöll den uppgifter som tydde på att växthusodlarna faktiskt var helt befriade från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus. Genom ett fax av den 10 juni 2004 bad den därför de italienska myndigheterna om upplysningar om denna ytterligare befrielse.

| (14) | Genom en skrivelse av den 28 juli 2004, som registrerades som mottagen den 3 augusti 2004, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar på ovannämnda skrivelse av den 10 juni 2004 till kommissionen. Det framgick av detta svar att den ovanstående ytterligare befrielsen hade införts genom flera bestämmelser: artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000; artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001; artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003. |
| --- | --- |

(14)

Genom en skrivelse av den 28 juli 2004, som registrerades som mottagen den 3 augusti 2004, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar på ovannämnda skrivelse av den 10 juni 2004 till kommissionen. Det framgick av detta svar att den ovanstående ytterligare befrielsen hade införts genom flera bestämmelser: artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000; artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001; artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003.

| (15) | På grundval av dessa upplysningar beslutade kommissionen att inleda ett nytt icke anmält stödärende (ref. NN 71/04) för att undersöka den ytterligare befrielsens förenlighet med den gemensamma marknaden. Den underrättade de italienska myndigheterna om detta genom en skrivelse av den 4 november 2004. |
| --- | --- |

(15)

På grundval av dessa upplysningar beslutade kommissionen att inleda ett nytt icke anmält stödärende (ref. NN 71/04) för att undersöka den ytterligare befrielsens förenlighet med den gemensamma marknaden. Den underrättade de italienska myndigheterna om detta genom en skrivelse av den 4 november 2004.

| (16) | Genom en skrivelse av den 24 januari 2005 underrättade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot den ovannämnda ytterligare befrielse som införts genom artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000; artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001; artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003 (mål C 5/05). |
| --- | --- |

(16)

Genom en skrivelse av den 24 januari 2005 underrättade kommissionen den italienska regeringen om sitt beslut att inleda förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot den ovannämnda ytterligare befrielse som införts genom artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000; artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001; artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003 (mål C 5/05).

| (17) | Beslutet om att inleda ett förfarande offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på stödordningen. |
| --- | --- |

(17)

Beslutet om att inleda ett förfarande offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning
   (4). Kommissionen uppmanade berörda parter att inkomma med synpunkter på stödordningen.

| (18) | Kommissionen mottog inga synpunkter från berörda tredje parter. |
| --- | --- |

(18)

Kommissionen mottog inga synpunkter från berörda tredje parter.

| (19) | Genom en skrivelse av den 21 februari 2005, som registrerades som mottagen den 22 februari 2005, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar rörande inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot den ovannämnda ytterligare befrielsen till kommissionen. |
| --- | --- |

(19)

Genom en skrivelse av den 21 februari 2005, som registrerades som mottagen den 22 februari 2005, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar rörande inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot den ovannämnda ytterligare befrielsen till kommissionen.

| (20) | Genom en skrivelse av den 27 september 2007 begärde kommissionen ytterligare uppgifter från de italienska myndigheterna om stödet i fråga och om svaren beträffande inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget. De italienska myndigheterna ombads särskilt att motivera argumentet att stödet var förenligt med det italienska skattesystemet och att undersöka om det kunde motiveras med hänvisning till bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön som var i kraft vid den tidpunkt då stödet beviljades (5). De italienska myndigheterna hade en månad på sig att besvara denna begäran om ytterligare upplysningar. |
| --- | --- |

(20)

Genom en skrivelse av den 27 september 2007 begärde kommissionen ytterligare uppgifter från de italienska myndigheterna om stödet i fråga och om svaren beträffande inledandet av förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget. De italienska myndigheterna ombads särskilt att motivera argumentet att stödet var förenligt med det italienska skattesystemet och att undersöka om det kunde motiveras med hänvisning till bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön som var i kraft vid den tidpunkt då stödet beviljades (5). De italienska myndigheterna hade en månad på sig att besvara denna begäran om ytterligare upplysningar.

| (21) | Eftersom det inte inkom något svar från de italienska myndigheterna skickade kommissionen dem en påminnelse genom ett fax av den 15 oktober 2008. Där påpekades det att om ett svar inte erhölls inom den nya en månad långa tidsfristen förbehöll kommissionen sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999. |
| --- | --- |

(21)

Eftersom det inte inkom något svar från de italienska myndigheterna skickade kommissionen dem en påminnelse genom ett fax av den 15 oktober 2008. Där påpekades det att om ett svar inte erhölls inom den nya en månad långa tidsfristen förbehöll kommissionen sig rätten att föreslå kommissionsledamöternas kollegium att ett föreläggande om att lämna upplysningar skulle skickas enligt artikel 10.3 i förordning (EG) nr 659/1999.

| (22) | Eftersom inget svar erhölls inom den fastställda tidsfristen skickade kommissionen ett sådant föreläggande genom en skrivelse av den 5 december 2008 (6). |
| --- | --- |

(22)

Eftersom inget svar erhölls inom den fastställda tidsfristen skickade kommissionen ett sådant föreläggande genom en skrivelse av den 5 december 2008 (6).

| (23) | Genom ett e-postmeddelande av den 5 februari 2009, som registrerades som mottaget den 9 februari 2009, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar på ovannämnda föreläggande till kommissionen. |
| --- | --- |

(23)

Genom ett e-postmeddelande av den 5 februari 2009, som registrerades som mottaget den 9 februari 2009, skickade Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen de italienska myndigheternas svar på ovannämnda föreläggande till kommissionen.

| (24) | Efter ett möte med företrädare för kommissionen den 21 april 2009 skickade de italienska myndigheterna dem en ny skrivelse den 19 maj 2009 via Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(24)

Efter ett möte med företrädare för kommissionen den 21 april 2009 skickade de italienska myndigheterna dem en ny skrivelse den 19 maj 2009 via Italiens ständiga representation vid Europeiska unionen.

II.   BESKRIVNING

| (25) | Enligt artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 ska punktskatten på gasolja som används för uppvärmning av växthus, under perioden 3 oktober–31 december 2000, motsvara 5 % av den punktskatt som tillämpas på gasolja som används som bränsle. |
| --- | --- |

(25)

Enligt artikel 5.5 i lagdekret nr 268 av den 30 september 2000 ska punktskatten på gasolja som används för uppvärmning av växthus, under perioden 3 oktober–31 december 2000, motsvara 5 % av den punktskatt som tillämpas på gasolja som används som bränsle.

| (26) | I artikel 6.1 i samma lagdekret fastställs det vidare, med avseende på samma period, att punktskatten på gasolja som används inom jordbruket ska motsvara 22 % av den punktskatt som gäller för gasolja som används som bränsle, och punktskatten på bensin 49 % av det normala beloppet. |
| --- | --- |

(26)

I artikel 6.1 i samma lagdekret fastställs det vidare, med avseende på samma period, att punktskatten på gasolja som används inom jordbruket ska motsvara 22 % av den punktskatt som gäller för gasolja som används som bränsle, och punktskatten på bensin 49 % av det normala beloppet.

| (27) | I artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000, artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001, artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003 föreskrivs fullständig befrielse från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus i Italien. Denna befrielse omfattade följande perioder: 1 januari–30 juni 2001, hela 2002, hela 2003 och hela 2004. |
| --- | --- |

(27)

I artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000, artikel 13.3 i lag nr 448 av den 21 december 2001, artikel 19.4 i lag nr 289 av den 27 december 2002 och artikel 2.4 i lag nr 350 av den 24 december 2003 föreskrivs fullständig befrielse från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus i Italien. Denna befrielse omfattade följande perioder: 1 januari–30 juni 2001, hela 2002, hela 2003 och hela 2004.

III.   FÖRSTA TILLFÄLLET DÅ FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET INLEDDES (MÅL C 6/04)

| (28) | Kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 från september 2000, eftersom den hyste tvivel på att den ytterligare befrielse från punktskatt på 17 procentenheter som beviljades växthusodlare som använde gasolja för uppvärmning av växthus jämfört med övriga aktörer inom jordbrukssektorn var förenliga med den gemensamma marknaden. Dessa tvivel berodde på att de italienska myndigheterna, trots att ett föreläggande om att lämna upplysningar hade skickats, inte inkom med några upplysningar som visade att befrielserna var stödberättigade enligt konkurrensreglerna (och faktiskt inte ens hade svarat på föreläggandet). Dessutom styrktes tvivlen av frågan om huruvida befrielser från punktskatt är stödberättigade mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (7) och det direktiv som upphäver det, dvs. rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (8). |
| --- | --- |

(28)

Kommissionen inledde förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget mot bestämmelserna i artikel 5.5 i lagdekret nr 268 från september 2000, eftersom den hyste tvivel på att den ytterligare befrielse från punktskatt på 17 procentenheter som beviljades växthusodlare som använde gasolja för uppvärmning av växthus jämfört med övriga aktörer inom jordbrukssektorn var förenliga med den gemensamma marknaden. Dessa tvivel berodde på att de italienska myndigheterna, trots att ett föreläggande om att lämna upplysningar hade skickats, inte inkom med några upplysningar som visade att befrielserna var stödberättigade enligt konkurrensreglerna (och faktiskt inte ens hade svarat på föreläggandet). Dessutom styrktes tvivlen av frågan om huruvida befrielser från punktskatt är stödberättigade mot bakgrund av bestämmelserna i rådets direktiv 92/81/EEG av den 19 oktober 1992 om harmonisering av strukturerna för punktskatter på mineraloljor (7) och det direktiv som upphäver det, dvs. rådets direktiv 2003/96/EG av den 27 oktober 2003 om en omstrukturering av gemenskapsramen för beskattning av energiprodukter och elektricitet (8).

IV.   DE ITALIENSKA MYNDIGHETERNAS REAKTION PÅ FÖRSTA TILLFÄLLET DÅ FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET INLEDDES

| (29) | De italienska myndigheterna uppgav i sin skrivelse av den 21 juni 2004 att befrielser från punktskatt inte kunde anses som statligt stöd, utan måste granskas mot bakgrund av artikel 8.2 f och artikel 15.3 i direktiv 92/81/EEG respektive 2003/96/EG. Enligt deras uppfattning ingick växthusodling i kategorin ”jordbruks- och trädgårdsnäringar”, för vilken medlemsstaterna enligt gemenskapslagstiftningen helt eller delvis får tillämpa befrielse från punktskatt, och befrielsen från punktskatt för växthusodling medförde inte någon diskriminering inom jordbruks- och trädgårdssektorn i samband med differentiering av befrielser, genom att det stod alla aktörer helt fritt att välja mellan utomhusodling och växthusodling. |
| --- | --- |

(29)

De italienska myndigheterna uppgav i sin skrivelse av den 21 juni 2004 att befrielser från punktskatt inte kunde anses som statligt stöd, utan måste granskas mot bakgrund av artikel 8.2 f och artikel 15.3 i direktiv 92/81/EEG respektive 2003/96/EG. Enligt deras uppfattning ingick växthusodling i kategorin ”jordbruks- och trädgårdsnäringar”, för vilken medlemsstaterna enligt gemenskapslagstiftningen helt eller delvis får tillämpa befrielse från punktskatt, och befrielsen från punktskatt för växthusodling medförde inte någon diskriminering inom jordbruks- och trädgårdssektorn i samband med differentiering av befrielser, genom att det stod alla aktörer helt fritt att välja mellan utomhusodling och växthusodling.

| (30) | Enligt de italienska myndigheterna var ordningen av rent fiskal karaktär och borde bedömas mot denna bakgrund, så att den kan analyseras inom en övergripande ram som omfattar alla medlemsstater i Europeiska unionen, vilket förhindrar att undersökningen av ett enskilt nationellt fall utanför en sådan ram äventyrar principen om medlemsstaternas likabehandling. I detta sammanhang åberopade de italienska myndigheterna den politiska överenskommelse som rådet och kommissionen uppnådde vid Ekofin-rådets möte den 19 mars 2003, enligt vilken undantag från ett allmänt skattesystem eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte utgör statligt stöd. |
| --- | --- |

(30)

Enligt de italienska myndigheterna var ordningen av rent fiskal karaktär och borde bedömas mot denna bakgrund, så att den kan analyseras inom en övergripande ram som omfattar alla medlemsstater i Europeiska unionen, vilket förhindrar att undersökningen av ett enskilt nationellt fall utanför en sådan ram äventyrar principen om medlemsstaternas likabehandling. I detta sammanhang åberopade de italienska myndigheterna den politiska överenskommelse som rådet och kommissionen uppnådde vid Ekofin-rådets möte den 19 mars 2003, enligt vilken undantag från ett allmänt skattesystem eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte utgör statligt stöd.

| (31) | Slutligen tillade de italienska myndigheterna att den planerade ordningen, enligt de beräkningar och uppgifter som stod till deras förfogande, ”[inte skulle motverka] en väl fungerande inre marknad och inte [ge upphov] till snedvridning av konkurrensen” (hänvisning till skäl 24 i direktiv 2003/96/EG). |
| --- | --- |

(31)

Slutligen tillade de italienska myndigheterna att den planerade ordningen, enligt de beräkningar och uppgifter som stod till deras förfogande, ”[inte skulle motverka] en väl fungerande inre marknad och inte [ge upphov] till snedvridning av konkurrensen” (hänvisning till skäl 24 i direktiv 2003/96/EG).

V.   SYNPUNKTER FRÅN TREDJE PARTER EFTER FÖRSTA TILLFÄLLET DÅ FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET INLEDDES

| (32) | Genom en skrivelse av den 19 april 2004, som registrerades som mottagen den 21 april 2004, tog kommissionen emot synpunkter från en berörd tredje part efter det att förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget hade inletts. |
| --- | --- |

(32)

Genom en skrivelse av den 19 april 2004, som registrerades som mottagen den 21 april 2004, tog kommissionen emot synpunkter från en berörd tredje part efter det att förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget hade inletts.

| (33) | I den skrivelsen beskrev den berörda parten hur känslig den marknad där denne verkar är och problemen i samband med prisökningar på de bränslen som kan användas för uppvärmning av växthus. Enligt den berörda tredje partens uppfattning skulle många företag inom denna sektor, om kommissionen motsätter sig den berörda befrielsen, tvingas lägga ned verksamheten eller dra ned på den bränslemängd som förbrukas för uppvärmning av växthus, vilket skulle medföra att kvaliteten på deras produkter försämras. Enligt den berörda tredje parten var dessutom priserna på de bränslen för uppvärmning som används i Belgien och Nederländerna (metan och eldningsolja) 20–40 % lägre än priset på dieselolja i Italien, och därför skulle konkurrensen på intet sätt snedvridas om den berörda befrielsen tillämpades. Återigen enligt denna parts uppfattning, ökade avslutningsvis antalet jordbruksföretag i dennes sektor som använder metangas för uppvärmning av växthus konstant. |
| --- | --- |

(33)

I den skrivelsen beskrev den berörda parten hur känslig den marknad där denne verkar är och problemen i samband med prisökningar på de bränslen som kan användas för uppvärmning av växthus. Enligt den berörda tredje partens uppfattning skulle många företag inom denna sektor, om kommissionen motsätter sig den berörda befrielsen, tvingas lägga ned verksamheten eller dra ned på den bränslemängd som förbrukas för uppvärmning av växthus, vilket skulle medföra att kvaliteten på deras produkter försämras. Enligt den berörda tredje parten var dessutom priserna på de bränslen för uppvärmning som används i Belgien och Nederländerna (metan och eldningsolja) 20–40 % lägre än priset på dieselolja i Italien, och därför skulle konkurrensen på intet sätt snedvridas om den berörda befrielsen tillämpades. Återigen enligt denna parts uppfattning, ökade avslutningsvis antalet jordbruksföretag i dennes sektor som använder metangas för uppvärmning av växthus konstant.

VI.   ANDRA TILLFÄLLET DÅ FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET INLEDDES (MÅL C 5/05)

| (34) | Kommissionen inledde ett andra förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget sedan den erhållit upplysningar som visade att den befrielse från punktskatt som växthusodlarna omfattades av faktiskt var betydligt högre än den som granskades då förfarandet inleddes för första gången. De tvivel som uttrycktes då förfarandet inleddes första gången, och som bl.a. berodde på att de italienska myndigheterna inte hade svarat på det föreläggande om att lämna upplysningar som skickats till dem, styrktes av dessa myndigheters reaktion på första tillfället då förfarandet inleddes. De tvivel som kommissionen uttryckte då förfarandet inleddes för andra gången var i huvudsak grundade på följande omständigheter:






  a) | De italienska myndigheterna ansåg att avskaffande av punktskatter på bränsle, oavsett omfattning, inte utgör statligt stöd utan snarare skatteåtgärder som motiverades av det system de omfattades av. De lämnade dock inte några uppgifter som kan underbygga detta argument. |
| --- | --- | --- |

(34)

Kommissionen inledde ett andra förfarande enligt artikel 88.2 i fördraget sedan den erhållit upplysningar som visade att den befrielse från punktskatt som växthusodlarna omfattades av faktiskt var betydligt högre än den som granskades då förfarandet inleddes för första gången. De tvivel som uttrycktes då förfarandet inleddes första gången, och som bl.a. berodde på att de italienska myndigheterna inte hade svarat på det föreläggande om att lämna upplysningar som skickats till dem, styrktes av dessa myndigheters reaktion på första tillfället då förfarandet inleddes. De tvivel som kommissionen uttryckte då förfarandet inleddes för andra gången var i huvudsak grundade på följande omständigheter:

a)

De italienska myndigheterna ansåg att avskaffande av punktskatter på bränsle, oavsett omfattning, inte utgör statligt stöd utan snarare skatteåtgärder som motiverades av det system de omfattades av. De lämnade dock inte några uppgifter som kan underbygga detta argument.

| b) | De italienska myndigheterna framförde vidare att befrielsen från punktskatt inte utgjorde någon snedvridning av konkurrensen eftersom det stod odlarna fritt att utnyttja skattebefrielsen genom att ägna sig åt växthusodling. Detta argument ter sig föga övertygande eftersom befrielsen från punktskatten inte infördes för att uppmuntra till en övergång till odling i växthus, utan snarare för att befria de växthusodlare som redan var verksamma från en kostnad som hörde samman med deras verksamhet. |
| --- | --- |

b)

De italienska myndigheterna framförde vidare att befrielsen från punktskatt inte utgjorde någon snedvridning av konkurrensen eftersom det stod odlarna fritt att utnyttja skattebefrielsen genom att ägna sig åt växthusodling. Detta argument ter sig föga övertygande eftersom befrielsen från punktskatten inte infördes för att uppmuntra till en övergång till odling i växthus, utan snarare för att befria de växthusodlare som redan var verksamma från en kostnad som hörde samman med deras verksamhet.

| c) | Återigen, när det gällde frågan om snedvridning av konkurrensen, hävdade de italienska myndigheterna, enligt de officiella uppgifter som de hade tillgång till, att avskaffandet av punktskatten för växthusodlare inte skapar någon snedvridning av konkurrensen. Enligt kommissionen är det oklart hur de italienska myndigheterna kan framföra det argumentet eftersom det, i det svar de skickade till kommissionen via telex den 10 juni 2004 (se skäl 14), framgår att de inte kunde ge några exakta uppgifter om vilka belopp växthusodlarna kunde spara till följd av den fullständiga befrielsen från punktskatt. |
| --- | --- |

c)

Återigen, när det gällde frågan om snedvridning av konkurrensen, hävdade de italienska myndigheterna, enligt de officiella uppgifter som de hade tillgång till, att avskaffandet av punktskatten för växthusodlare inte skapar någon snedvridning av konkurrensen. Enligt kommissionen är det oklart hur de italienska myndigheterna kan framföra det argumentet eftersom det, i det svar de skickade till kommissionen via telex den 10 juni 2004 (se skäl 14), framgår att de inte kunde ge några exakta uppgifter om vilka belopp växthusodlarna kunde spara till följd av den fullständiga befrielsen från punktskatt.

| d) | Även om de italienska myndigheterna hävdade det inte fanns något inslag av statligt stöd, angav de inte vilken konkurrensbestämmelse som enligt deras åsikt skulle göra befrielse från punktskatt förenlig med reglerna för den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

d)

Även om de italienska myndigheterna hävdade det inte fanns något inslag av statligt stöd, angav de inte vilken konkurrensbestämmelse som enligt deras åsikt skulle göra befrielse från punktskatt förenlig med reglerna för den gemensamma marknaden.

| e) | Att befrielserna från punktskatt beviljats i strid med direktiv 92/81/EEG och 2003/96/EG kunde inte uteslutas. |
| --- | --- |

e)

Att befrielserna från punktskatt beviljats i strid med direktiv 92/81/EEG och 2003/96/EG kunde inte uteslutas.

VII.   DE ITALIENSKA MYNDIGHETERNAS REAKTION PÅ ANDRA TILLFÄLLET DÅ FÖRFARANDET ENLIGT ARTIKEL 88.2 I FÖRDRAGET INLEDDES

| (35) | Genom en skrivelse av den 21 februari 2005 hävdade de italienska myndigheterna att de väsentliga frågor som omfattades av det andra förfarandet var identiska med de frågor som behandlades då förfarandet inleddes för första gången, och att de synpunkter som redan hade lagts fram för det första förfarandet fortfarande gällde. De kompletterade även sitt svar med följande:






  a) | Medlemsstaterna justeringar av punktskatter utgjorde inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Ekofin-rådets slutsatser av den 19 mars 2003, enligt vilka undantag från ett allmänt skattesystem eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte utgör statligt stöd, var en avgörande faktor som bekräftade företrädet för skattemyndigheterna i gemenskapen. De skulle därför skicka upplysningar om systemets karaktär eller allmänna egenskaper till dessa skattemyndigheter så snart de begärde detta. |
| --- | --- | --- |

(35)

Genom en skrivelse av den 21 februari 2005 hävdade de italienska myndigheterna att de väsentliga frågor som omfattades av det andra förfarandet var identiska med de frågor som behandlades då förfarandet inleddes för första gången, och att de synpunkter som redan hade lagts fram för det första förfarandet fortfarande gällde. De kompletterade även sitt svar med följande:

a)

Medlemsstaterna justeringar av punktskatter utgjorde inte statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. Ekofin-rådets slutsatser av den 19 mars 2003, enligt vilka undantag från ett allmänt skattesystem eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte utgör statligt stöd, var en avgörande faktor som bekräftade företrädet för skattemyndigheterna i gemenskapen. De skulle därför skicka upplysningar om systemets karaktär eller allmänna egenskaper till dessa skattemyndigheter så snart de begärde detta.

| b) | Uttrycket ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser” i artikel 15.1 i direktiv 2003/96/EG kunde inte tolkas så att artiklarna 87 och 88 i fördraget blir tillämpliga på varje åtgärd som minskar punktskatterna eller skapar befrielse från dessa, och om gemenskapslagstiftaren hade velat att varje åtgärd för justering av punktskatter måste uppfylla bestämmelserna i artiklarna 87 och 88 i fördragen, skulle lagstiftaren ha uttryckt sin vilja genom att föra in en hänvisning till dessa artiklar enligt den grundläggande principen för tolkning av lagen, lex ubi voluit dixit [”det som lagen syftar till anger den”]. I andra gemenskapsrättsakter uttrycktes för övrigt lagstiftarens önskan att vissa åtgärder skulle omfattas av bestämmelserna om statligt stöd klart och inte genom en allmän formulering som ”utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser”. Dessutom var en klar och tydlig formulering än mer nödvändig i den mån som uppgiften om att en åtgärd ”utgjorde statligt stöd” eller ”inte utgjorde statligt stöd” hade en betydande inverkan på formen, sättet och varaktigheten för åtgärdens genomförande. |
| --- | --- |

b)

Uttrycket ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser” i artikel 15.1 i direktiv 2003/96/EG kunde inte tolkas så att artiklarna 87 och 88 i fördraget blir tillämpliga på varje åtgärd som minskar punktskatterna eller skapar befrielse från dessa, och om gemenskapslagstiftaren hade velat att varje åtgärd för justering av punktskatter måste uppfylla bestämmelserna i artiklarna 87 och 88 i fördragen, skulle lagstiftaren ha uttryckt sin vilja genom att föra in en hänvisning till dessa artiklar enligt den grundläggande principen för tolkning av lagen, lex ubi voluit dixit [”det som lagen syftar till anger den”]. I andra gemenskapsrättsakter uttrycktes för övrigt lagstiftarens önskan att vissa åtgärder skulle omfattas av bestämmelserna om statligt stöd klart och inte genom en allmän formulering som ”utan att det påverkar tillämpningen av andra gemenskapsbestämmelser”. Dessutom var en klar och tydlig formulering än mer nödvändig i den mån som uppgiften om att en åtgärd ”utgjorde statligt stöd” eller ”inte utgjorde statligt stöd” hade en betydande inverkan på formen, sättet och varaktigheten för åtgärdens genomförande.

| c) | Att åtgärden inte äventyrade den inre marknadens funktion och inte medförde snedvridning av konkurrensen var en objektiv orsak, och de besparingar som producenterna hade kunnat göra tack vare åtgärden saknade därmed betydelse. |
| --- | --- |

c)

Att åtgärden inte äventyrade den inre marknadens funktion och inte medförde snedvridning av konkurrensen var en objektiv orsak, och de besparingar som producenterna hade kunnat göra tack vare åtgärden saknade därmed betydelse.

VIII.   DE ITALIENSKA MYNDIGHETERNAS SVAR PÅ FÖRELÄGGANDET OM ATT LÄMNA UPPLYSNINGAR AV DEN 5 DECEMBER 2008

| (36) | I sin skrivelse av den 5 februari 2009 återkom de italienska myndigheterna först till argumentet avseende stödets överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 92/81/EEG, som enligt deras uppfattning inte i tillräcklig grad klargjorde om befrielse från eller nedsättning av punktskatterna överensstämde med konkurrensreglerna. |
| --- | --- |

(36)

I sin skrivelse av den 5 februari 2009 återkom de italienska myndigheterna först till argumentet avseende stödets överensstämmelse med bestämmelserna i direktiv 92/81/EEG, som enligt deras uppfattning inte i tillräcklig grad klargjorde om befrielse från eller nedsättning av punktskatterna överensstämde med konkurrensreglerna.

| (37) | För att utveckla sin ståndpunkt hänvisade de till artikel 8 i direktivet, som säger följande: ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser får medlemsstater i följande fall helt eller delvis tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor som under skattekontroll används [...] uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk [...]”. |
| --- | --- |

(37)

För att utveckla sin ståndpunkt hänvisade de till artikel 8 i direktivet, som säger följande: ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser får medlemsstater i följande fall helt eller delvis tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor som under skattekontroll används [...] uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk [...]”.

| (38) | Enligt de italienska myndigheternas uppfattning innebar uttrycket ”utan att det påverkar tillämpningen av” som används i den artikeln inte en skyldighet att följa de europeiska konkurrensreglerna, vilket däremot var fallet med artikel 26 i direktiv 2003/96/EG. Om samma krav hade fastställts i båda dessa direktiv skulle gemenskapslagstiftaren inte ha haft någon anledning att uttrycka sig tydligare i artikel 26 i direktiv 2003/96/EG. De italienska myndigheterna drog därför slutsatsen att medlemsstaterna, med beaktande av artikel 8 i direktiv 92/81/EEG, lagligen kunde tillämpa befrielse från eller nedsättning av punktskatterna inom trädgårdssektorn. |
| --- | --- |

(38)

Enligt de italienska myndigheternas uppfattning innebar uttrycket ”utan att det påverkar tillämpningen av” som används i den artikeln inte en skyldighet att följa de europeiska konkurrensreglerna, vilket däremot var fallet med artikel 26 i direktiv 2003/96/EG. Om samma krav hade fastställts i båda dessa direktiv skulle gemenskapslagstiftaren inte ha haft någon anledning att uttrycka sig tydligare i artikel 26 i direktiv 2003/96/EG. De italienska myndigheterna drog därför slutsatsen att medlemsstaterna, med beaktande av artikel 8 i direktiv 92/81/EEG, lagligen kunde tillämpa befrielse från eller nedsättning av punktskatterna inom trädgårdssektorn.

| (39) | De italienska myndigheterna framhöll sedan att genomförandet av direktiv 92/81/EEG och därmed också direktiv 2003/96/EG faktiskt resulterade i snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, eftersom de förutsedda nedsättningarna och befrielserna gynnade de medlemsstater som hade större ekonomiska resurser och alltså kunde tillämpa nedsättning av punktskatterna på ett enhetligt sätt inom hela jordbrukssektorn. Eftersom Italien hade begränsade resurser beslutade man att endast ingripa till förmån för växthusodlare eftersom åtgärderna för nedsättning av och befrielse från punktskatter antogs i en krissituation som orsakats av de ökade priserna på produkter avsedda för uppvärmning. De italienska myndigheterna påpekade i samband härmed att det inte var kommissionens sak att ingripa i fastställandet av en medlemsstats prioriteringar. |
| --- | --- |

(39)

De italienska myndigheterna framhöll sedan att genomförandet av direktiv 92/81/EEG och därmed också direktiv 2003/96/EG faktiskt resulterade i snedvridning av konkurrensen på den inre marknaden, eftersom de förutsedda nedsättningarna och befrielserna gynnade de medlemsstater som hade större ekonomiska resurser och alltså kunde tillämpa nedsättning av punktskatterna på ett enhetligt sätt inom hela jordbrukssektorn. Eftersom Italien hade begränsade resurser beslutade man att endast ingripa till förmån för växthusodlare eftersom åtgärderna för nedsättning av och befrielse från punktskatter antogs i en krissituation som orsakats av de ökade priserna på produkter avsedda för uppvärmning. De italienska myndigheterna påpekade i samband härmed att det inte var kommissionens sak att ingripa i fastställandet av en medlemsstats prioriteringar.

| (40) | När det gällde frågan om huruvida gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (se skäl 20) var tillämpliga, hävdade de italienska myndigheterna att de beviljade nedsättningarna av punktskatten stämde överens med bestämmelserna i dessa riktlinjer och alltså kunde omfattas av de undantag som fastställs i dessa eftersom de ansåg att det rörde sig om befintliga avgifter enligt punkt 51.2 i riktlinjerna. I denna punkt fastställs det i fråga om befintliga avgifter att driftstöd som är knutna till nedsättningar eller befrielser kan tillämpas om följande båda villkor uppfylls samtidigt:






  — | Den ifrågavarande avgiften ska ha en betydande positiv effekt när det gäller miljöskydd. |
| --- | --- | --- |

(40)

När det gällde frågan om huruvida gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (se skäl 20) var tillämpliga, hävdade de italienska myndigheterna att de beviljade nedsättningarna av punktskatten stämde överens med bestämmelserna i dessa riktlinjer och alltså kunde omfattas av de undantag som fastställs i dessa eftersom de ansåg att det rörde sig om befintliga avgifter enligt punkt 51.2 i riktlinjerna. I denna punkt fastställs det i fråga om befintliga avgifter att driftstöd som är knutna till nedsättningar eller befrielser kan tillämpas om följande båda villkor uppfylls samtidigt:

—

Den ifrågavarande avgiften ska ha en betydande positiv effekt när det gäller miljöskydd.

| — | Undantagen till förmån för de stödmottagande företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, eller bli nödvändiga på grund av en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som försätter företagen i en särskilt svår konkurrenssituation. I sistnämnda fall får nedsättningen av avgiften inte överskrida den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakar. Om kostnadsökningen upphör, ska också nedsättningen av avgifterna upphöra. |
| --- | --- |

—

Undantagen till förmån för de stödmottagande företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, eller bli nödvändiga på grund av en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som försätter företagen i en särskilt svår konkurrenssituation. I sistnämnda fall får nedsättningen av avgiften inte överskrida den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakar. Om kostnadsökningen upphör, ska också nedsättningen av avgifterna upphöra.

| (41) | Enligt de italienska myndigheterna kan punktskatter på bränsle som används i jordbruk, och särskilt eldningsgas, betraktas som miljöskatter och ha en positiv effekt på miljön genom att de stimulerar producenterna till att minska bränsleförbrukningen. |
| --- | --- |

(41)

Enligt de italienska myndigheterna kan punktskatter på bränsle som används i jordbruk, och särskilt eldningsgas, betraktas som miljöskatter och ha en positiv effekt på miljön genom att de stimulerar producenterna till att minska bränsleförbrukningen.

| (42) | Särskilt med avseende på punkt 51.2 b i riktlinjerna, på grundval av vilka undantagen för företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, hänvisade de italienska myndigheterna till kommissionens beslut K(2005) 4436 av den 7 december 2005. I det beslutet sägs följande: ”Det är möjligt att de berörda punktskatterna till en början inte hade något uttryckligt miljömål och att skattebefrielserna beviljades [...] långt innan 2001 års riktlinjer trädde i kraft. Därför kan man hävda att skattebefrielserna beslutades i samband med att punktskatterna infördes. I enlighet med punkt 51.2 i riktlinjerna kan således bestämmelserna i punkt 51.1 tillämpas på de skattebefrielser som bedöms i detta beslut.” De italienska myndigheterna tillade att nedsättningarna av punktskatterna beviljades till följd av en förändring av den ekonomiska situationen (särskilt en exponentiell ökning av oljepriset) som försatte växthusodlarna i en särskilt svår konkurrenssituation i jämförelse med dem som odlade utomhus och fick myndigheterna i andra länder anta åtgärder till förmån för växthusodlare och fiskerinäringen. Myndigheterna angav att gasolja som används för uppvärmning under den aktuella perioden varierade på följande sätt: +37 % under 1999–2000, +26 % under 1999–2001 och +26 % under 1999–2002. Prisstrukturen under samma tid var följande (i euro/liter i årligt genomsnitt):








  euro per liter |
| --- | --- |
| | Nettopris före skatt | Skatt | Konsumentpris |
| 1999 | 0,217 | 0,524 | 0,741 |
| 2000 | 0,342 | 0,523 | 0,865 |
| 2001 | 0,317 | 0,504 | 0,821 |
| 2002 | 0,292 | 0,542 | 0,834 |
| 2003 | 0,314 | 0,547 | 0,861 |
| 2004 | 0,354 | 0,555 | 0,909 |

(42)

Särskilt med avseende på punkt 51.2 b i riktlinjerna, på grundval av vilka undantagen för företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, hänvisade de italienska myndigheterna till kommissionens beslut K(2005) 4436 av den 7 december 2005. I det beslutet sägs följande: ”Det är möjligt att de berörda punktskatterna till en början inte hade något uttryckligt miljömål och att skattebefrielserna beviljades [...] långt innan 2001 års riktlinjer trädde i kraft. Därför kan man hävda att skattebefrielserna beslutades i samband med att punktskatterna infördes. I enlighet med punkt 51.2 i riktlinjerna kan således bestämmelserna i punkt 51.1 tillämpas på de skattebefrielser som bedöms i detta beslut.” De italienska myndigheterna tillade att nedsättningarna av punktskatterna beviljades till följd av en förändring av den ekonomiska situationen (särskilt en exponentiell ökning av oljepriset) som försatte växthusodlarna i en särskilt svår konkurrenssituation i jämförelse med dem som odlade utomhus och fick myndigheterna i andra länder anta åtgärder till förmån för växthusodlare och fiskerinäringen. Myndigheterna angav att gasolja som används för uppvärmning under den aktuella perioden varierade på följande sätt: +37 % under 1999–2000, +26 % under 1999–2001 och +26 % under 1999–2002. Prisstrukturen under samma tid var följande (i euro/liter i årligt genomsnitt):

euro per liter

Nettopris före skatt

Skatt

Konsumentpris

1999

0,217

0,524

0,741

2000

0,342

0,523

0,865

2001

0,317

0,504

0,821

2002

0,292

0,542

0,834

2003

0,314

0,547

0,861

2004

0,354

0,555

0,909

| (43) | De italienska myndigheterna påpekade å andra sidan att tillämpningen av punkt 51 i riktlinjerna i alla händelser krävde att företagen betalade en del av skatten. Enligt deras uppfattning kunde den åtgärd som Italien antagit vara förenlig med den gemensamma marknaden om stödmottagarna betalade det minimibelopp som fastställts på gemenskapsnivå (som enligt myndigheterna var 13 euro per 1 000 kg under perioden 2000–2003 och därefter 21 euro per 1 000 kg). |
| --- | --- |

(43)

De italienska myndigheterna påpekade å andra sidan att tillämpningen av punkt 51 i riktlinjerna i alla händelser krävde att företagen betalade en del av skatten. Enligt deras uppfattning kunde den åtgärd som Italien antagit vara förenlig med den gemensamma marknaden om stödmottagarna betalade det minimibelopp som fastställts på gemenskapsnivå (som enligt myndigheterna var 13 euro per 1 000 kg under perioden 2000–2003 och därefter 21 euro per 1 000 kg).

| (44) | Slutligen angav de italienska myndigheterna, beträffande det totala beviljade stödbeloppet, att siffrorna i de olika budgetlagarna var beräkningar som baserades på prognoser av förbrukningen av bränsle för uppvärmning och snarare borde ses som intäkter som inte kommit in än som anslagna resurser. Det var enligt deras uppfattning svårt att i det stadiet kvantifiera den fördel som kommit varje producent till del, eftersom ansvaret för att förvalta skattesystemet låg på regionerna, provinserna eller till och med kommunerna. Siffrorna skulle skickas så snart de blev tillgängliga. |
| --- | --- |

(44)

Slutligen angav de italienska myndigheterna, beträffande det totala beviljade stödbeloppet, att siffrorna i de olika budgetlagarna var beräkningar som baserades på prognoser av förbrukningen av bränsle för uppvärmning och snarare borde ses som intäkter som inte kommit in än som anslagna resurser. Det var enligt deras uppfattning svårt att i det stadiet kvantifiera den fördel som kommit varje producent till del, eftersom ansvaret för att förvalta skattesystemet låg på regionerna, provinserna eller till och med kommunerna. Siffrorna skulle skickas så snart de blev tillgängliga.

IX.   SKRIVELSE SÄND DEN 18 MAJ 2009

| (45) | I denna skrivelse framhöll de italienska myndigheterna för det första att punktskatterna var befintliga avgifter, och att de som sådana kunde omfattas av de undantag som var tillämpliga för dem enligt bestämmelserna i riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön, av de skäl som redovisas i skäl 42. |
| --- | --- |

(45)

I denna skrivelse framhöll de italienska myndigheterna för det första att punktskatterna var befintliga avgifter, och att de som sådana kunde omfattas av de undantag som var tillämpliga för dem enligt bestämmelserna i riktlinjerna för statligt stöd till skydd för miljön, av de skäl som redovisas i skäl 42.

| (46) | Detta argument åtföljdes av en uppdaterad version av tabellen i skäl 42 (skattekolumnen delas upp på punktskatter och mervärdesskatt). Enligt den nya tabellen var prisstrukturen under den aktuella perioden följande (denna gång ges uppgifterna i euro per 1 000 liter):









  euro per 1000 liter |
| --- | --- |
| | Nettopris före skatt | Moms | Punktskatter | Konsumentpris |
| 1999 | 219,83 | 123,5 | 397,67 | 741 |
| 2000 | 344,35 | 144,1 | 375,92 | 864,33 |
| 2001 | 313,4 | 136,7 | 370,11 | 820,22 |
| 2002 | 293,31 | 139,7 | 405,24 | 838,26 |
| 2003 | 314,37 | 143,5 | 403,21 | 861,1 |
| 2004 | 355,01 | 151,6 | 403,21 | 909,86 |

(46)

Detta argument åtföljdes av en uppdaterad version av tabellen i skäl 42 (skattekolumnen delas upp på punktskatter och mervärdesskatt). Enligt den nya tabellen var prisstrukturen under den aktuella perioden följande (denna gång ges uppgifterna i euro per 1 000 liter):

euro per 1000 liter

Nettopris före skatt

Moms

Punktskatter

Konsumentpris

1999

219,83

123,5

397,67

741

2000

344,35

144,1

375,92

864,33

2001

313,4

136,7

370,11

820,22

2002

293,31

139,7

405,24

838,26

2003

314,37

143,5

403,21

861,1

2004

355,01

151,6

403,21

909,86

| (47) | De italienska myndigheterna betonade att mellan 1999 och 2004 hade konsumentpriserna på gasolja för uppvärmning ständigt ökat, med undantag av en liten minskning mellan 2000 och 2001. De argument som redan redovisats i skälen 42 och 43 upprepades sedan. |
| --- | --- |

(47)

De italienska myndigheterna betonade att mellan 1999 och 2004 hade konsumentpriserna på gasolja för uppvärmning ständigt ökat, med undantag av en liten minskning mellan 2000 och 2001. De argument som redan redovisats i skälen 42 och 43 upprepades sedan.

| (48) | Beträffande motiveringen för åtgärden mot bakgrund av det italienska skattesystemet klargjorde de italienska myndigheterna att i Italien fördelades mängderna skattefritt bränsle på grundval av ytan, grödans kvalitet och den mängd jordbruksutrustning som faktiskt används. Det kunde därför sägas att befrielsen beräknades på grundval av den verksamhet som bedrevs och, för växthusodling, proportionellt, eftersom denna typ av odling helt klart var beroende av gasolja och utmärktes av helt andra produktionsvillkor än utomhusgrödor. Inte heller gynnade befrielsen någon enstaka produkt eftersom den omfattade alla produkter som odlas i växthus och eftersom växthusodling kunde anses vara en utbredd metod inom hela jordbrukssektorn. |
| --- | --- |

(48)

Beträffande motiveringen för åtgärden mot bakgrund av det italienska skattesystemet klargjorde de italienska myndigheterna att i Italien fördelades mängderna skattefritt bränsle på grundval av ytan, grödans kvalitet och den mängd jordbruksutrustning som faktiskt används. Det kunde därför sägas att befrielsen beräknades på grundval av den verksamhet som bedrevs och, för växthusodling, proportionellt, eftersom denna typ av odling helt klart var beroende av gasolja och utmärktes av helt andra produktionsvillkor än utomhusgrödor. Inte heller gynnade befrielsen någon enstaka produkt eftersom den omfattade alla produkter som odlas i växthus och eftersom växthusodling kunde anses vara en utbredd metod inom hela jordbrukssektorn.

| (49) | När det gällde tillämpligheten av artikel 87.1 i fördraget rent generellt ansåg de italienska myndigheterna att de villkor som avses i den punkten inte var uppfyllda eftersom befrielserna vare sig var selektiva eller sådana som snedvrider konkurrensen. |
| --- | --- |

(49)

När det gällde tillämpligheten av artikel 87.1 i fördraget rent generellt ansåg de italienska myndigheterna att de villkor som avses i den punkten inte var uppfyllda eftersom befrielserna vare sig var selektiva eller sådana som snedvrider konkurrensen.

| (50) | När de gällde selektivitet hänvisade de till förstainstansrättens dom i mål T-233/04 (9). I den domen (punkt 86) anförde domstolen följande: ”För tillämpningen av artikel 87 EG saknar det betydelse om den som förmodas ha åtnjutit en fördel genom åtgärden har försatts i en situation som är mer fördelaktig eller svårare än den som han befann sig i enligt det tidigare rättsläget, eller om hans situation inte alls har förändrats. Det enda som skall fastställas är huruvida en statlig åtgärd, inom ramen för en viss rättsordning, kan gynna ’vissa företag eller viss produktion’, i den mening som avses i artikel 87.1 EG, i jämförelse med andra företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som skall uppfyllas genom den berörda åtgärden.” |
| --- | --- |

(50)

När de gällde selektivitet hänvisade de till förstainstansrättens dom i mål T-233/04 (9). I den domen (punkt 86) anförde domstolen följande: ”För tillämpningen av artikel 87 EG saknar det betydelse om den som förmodas ha åtnjutit en fördel genom åtgärden har försatts i en situation som är mer fördelaktig eller svårare än den som han befann sig i enligt det tidigare rättsläget, eller om hans situation inte alls har förändrats. Det enda som skall fastställas är huruvida en statlig åtgärd, inom ramen för en viss rättsordning, kan gynna ’vissa företag eller viss produktion’, i den mening som avses i artikel 87.1 EG, i jämförelse med andra företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som skall uppfyllas genom den berörda åtgärden.”

| (51) | Enligt de italienska myndigheternas uppfattning skapade den befrielse som tillämpas på gasolja som används i täckta områden för odling av jordbruksprodukter på intet sätt någon skillnad mellan företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, eller mellan produkter, eftersom alla företag, oavsett vilka varor som produceras, kan utnyttja skattebefrielsen när de köper in gasolja för växthusodling. |
| --- | --- |

(51)

Enligt de italienska myndigheternas uppfattning skapade den befrielse som tillämpas på gasolja som används i täckta områden för odling av jordbruksprodukter på intet sätt någon skillnad mellan företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, eller mellan produkter, eftersom alla företag, oavsett vilka varor som produceras, kan utnyttja skattebefrielsen när de köper in gasolja för växthusodling.

| (52) | Beträffande sannolikheten för att åtgärden skulle snedvrida konkurrensen hänvisade de italienska myndigheterna till skäl 43 i kommissionens beslut K(2008) 1105, som säger att de regler om skattebefrielse som får tillämpas helt eller delvis enligt artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG har samma syfte som den åtgärd som avses i direktiv 2003/96/EG och har en ganska liten omfattning, och att det därför analogt kan sägas att de inte på orimligt sätt bör snedvrida konkurrensen. |
| --- | --- |

(52)

Beträffande sannolikheten för att åtgärden skulle snedvrida konkurrensen hänvisade de italienska myndigheterna till skäl 43 i kommissionens beslut K(2008) 1105, som säger att de regler om skattebefrielse som får tillämpas helt eller delvis enligt artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG har samma syfte som den åtgärd som avses i direktiv 2003/96/EG och har en ganska liten omfattning, och att det därför analogt kan sägas att de inte på orimligt sätt bör snedvrida konkurrensen.

| (53) | De italienska myndigheterna tillade också att kommissionen, i skäl 32 i det beslutet, ansåg att åtgärder av denna typ som tillämpades på bränsle som användes i primär produktion av jordbruksprodukter inte på orimligt sätt skulle snedvrida konkurrensen mot bakgrund av odlingarnas ringa storlek i Europeiska unionen (mer än 60 % av odlingarna har mindre än 5 hektar utnyttjad jordbruksareal). Med detta som utgångspunkt betonade de italienska myndigheterna att det, med tillämpning av samma storlekskrav, skulle bli svårt för de berörda skattebefrielserna att snedvrida konkurrensen eftersom ungefär 80 % av odlingarna i Italien har mindre än 5 hektar utnyttjad jordbruksareal. |
| --- | --- |

(53)

De italienska myndigheterna tillade också att kommissionen, i skäl 32 i det beslutet, ansåg att åtgärder av denna typ som tillämpades på bränsle som användes i primär produktion av jordbruksprodukter inte på orimligt sätt skulle snedvrida konkurrensen mot bakgrund av odlingarnas ringa storlek i Europeiska unionen (mer än 60 % av odlingarna har mindre än 5 hektar utnyttjad jordbruksareal). Med detta som utgångspunkt betonade de italienska myndigheterna att det, med tillämpning av samma storlekskrav, skulle bli svårt för de berörda skattebefrielserna att snedvrida konkurrensen eftersom ungefär 80 % av odlingarna i Italien har mindre än 5 hektar utnyttjad jordbruksareal.

| (54) | De italienska myndigheterna hävdade också att den mängd gasolja som krävdes för uppvärmning av 1 m3 växthus endast var ca 2 liter. På grundval av en undersökning som utförts av Enama (Ente nazionale per la meccanizzazione agricola – nationell organisation for mekanisering i jordbruket) beträffande förbrukningen av gasolja i 14 av Italiens 20 regioner stod gasolja som används i växthus (167 436 001 liter) för endast 11,77 % av förbrukningen av dieselolja 2002 och 10,67 % 2003. |
| --- | --- |

(54)

De italienska myndigheterna hävdade också att den mängd gasolja som krävdes för uppvärmning av 1 m3 växthus endast var ca 2 liter. På grundval av en undersökning som utförts av Enama (Ente nazionale per la meccanizzazione agricola – nationell organisation for mekanisering i jordbruket) beträffande förbrukningen av gasolja i 14 av Italiens 20 regioner stod gasolja som används i växthus (167 436 001 liter) för endast 11,77 % av förbrukningen av dieselolja 2002 och 10,67 % 2003.

| (55) | Sedan de italienska myndigheterna lämnat dessa klargöranden till stöd för sin uppfattning att de berörda befrielserna inte innefattade något inslag av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget, upprepade de på nytt befrielsernas övergripande karaktär och betonade att alla jordbruksproducenter kunde utnyttja skattebefrielsen om de bedrev växthusodling. De underströk också att kravet på icke-diskriminering inte kunde tillämpas retroaktivt på grund av skyddet för berättigade förväntningar och rättssäkerhet. |
| --- | --- |

(55)

Sedan de italienska myndigheterna lämnat dessa klargöranden till stöd för sin uppfattning att de berörda befrielserna inte innefattade något inslag av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget, upprepade de på nytt befrielsernas övergripande karaktär och betonade att alla jordbruksproducenter kunde utnyttja skattebefrielsen om de bedrev växthusodling. De underströk också att kravet på icke-diskriminering inte kunde tillämpas retroaktivt på grund av skyddet för berättigade förväntningar och rättssäkerhet.

X.   BEDÖMNING

| (56) | Detta beslut gäller skillnaden mellan å enda sidan befrielser från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus och å andra sidan befrielser från punktskatt på gasolja som används som bränsle. |
| --- | --- |

(56)

Detta beslut gäller skillnaden mellan å enda sidan befrielser från punktskatt på gasolja som används för uppvärmning av växthus och å andra sidan befrielser från punktskatt på gasolja som används som bränsle.

| (57) | Med beaktande av de argument som de italienska myndigheterna åberopat i sina svar på det första och det andra tillfället då förfarandet inleddes måste det först undersökas om ordningen innehåller inslag av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(57)

Med beaktande av de argument som de italienska myndigheterna åberopat i sina svar på det första och det andra tillfället då förfarandet inleddes måste det först undersökas om ordningen innehåller inslag av statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

| (58) | Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(58)

Enligt artikel 87.1 i EG-fördraget är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (59) | Den granskade ordningen motsvarar denna definition, inte bara för att den finansieras med statliga medel (genom att bevilja befrielser från punktskatt avstår staten från särskilda intäkter som den annars hade kunnat erhålla), utan också för att den gynnar vissa företag (företag inom jordbrukssektorn och, inom den sektorn, de företag som bedriver växthusodling) och kan påverka handeln eller snedvrida konkurrensen med tanke på Italiens ställning på området för jordbruksproduktion i växthus (när det gäller den växthusyta som avsatts för produktion av färska grönsaker intog Italien exempelvis 2000 och 2003 andra plats bland producentländerna i Europeiska unionen; 2000 och 2001 var Italien Europeiska unionens största producent av grönsaker, och slutligen var Italien, under den period som det aktuella förfarandet berör, det näst största landet i Europa när det gällde den yta som avsatts för växthusodling). |
| --- | --- |

(59)

Den granskade ordningen motsvarar denna definition, inte bara för att den finansieras med statliga medel (genom att bevilja befrielser från punktskatt avstår staten från särskilda intäkter som den annars hade kunnat erhålla), utan också för att den gynnar vissa företag (företag inom jordbrukssektorn och, inom den sektorn, de företag som bedriver växthusodling) och kan påverka handeln eller snedvrida konkurrensen med tanke på Italiens ställning på området för jordbruksproduktion i växthus (när det gäller den växthusyta som avsatts för produktion av färska grönsaker intog Italien exempelvis 2000 och 2003 andra plats bland producentländerna i Europeiska unionen; 2000 och 2001 var Italien Europeiska unionens största producent av grönsaker, och slutligen var Italien, under den period som det aktuella förfarandet berör, det näst största landet i Europa när det gällde den yta som avsatts för växthusodling).

| (60) | Medan ärendet granskades använde de italienska myndigheterna en rad argument för att försvara sin inställning att ordningen inte innehöll några inslag av statligt stöd:






  — | På grundval av den politiska överenskommelse som rådet och kommissionen uppnådde vid Ekofinrådets möte den 19 mars 2003, utgjorde undantag från ett allmänt [skatte]system eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte statligt stöd. Vidare var befrielserna i Italien förenliga med det italienska skattesystemet eftersom de kunde tillämpas på alla produkter som odlades i växthus och eftersom mängderna skattefritt bränsle fördelades på grundval av den verksamhet som faktiskt bedrevs. |
| --- | --- | --- |

(60)

Medan ärendet granskades använde de italienska myndigheterna en rad argument för att försvara sin inställning att ordningen inte innehöll några inslag av statligt stöd:

—

På grundval av den politiska överenskommelse som rådet och kommissionen uppnådde vid Ekofinrådets möte den 19 mars 2003, utgjorde undantag från ett allmänt [skatte]system eller skillnader inom systemet som motiverades av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper inte statligt stöd. Vidare var befrielserna i Italien förenliga med det italienska skattesystemet eftersom de kunde tillämpas på alla produkter som odlades i växthus och eftersom mängderna skattefritt bränsle fördelades på grundval av den verksamhet som faktiskt bedrevs.

| — | På grundval av de tillgängliga beräkningarna och uppgifterna ”motverkade den berörda ordningen inte en väl fungerande inre marknad och skulle inte ge upphov till snedvridning av konkurrensen” (se skälen 30 och 31). |
| --- | --- |

—

På grundval av de tillgängliga beräkningarna och uppgifterna ”motverkade den berörda ordningen inte en väl fungerande inre marknad och skulle inte ge upphov till snedvridning av konkurrensen” (se skälen 30 och 31).

| — | Befrielserna var varken selektiva eller sådana som snedvrider konkurrensen. |
| --- | --- |

—

Befrielserna var varken selektiva eller sådana som snedvrider konkurrensen.

| (61) | Det ska först av allt betonas att ingen politisk överenskommelse kan ändra på begreppet stöd såsom det definieras objektivt i fördraget. |
| --- | --- |

(61)

Det ska först av allt betonas att ingen politisk överenskommelse kan ändra på begreppet stöd såsom det definieras objektivt i fördraget.

| (62) | När det gällde argumentet att befrielserna motiveras av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper anser kommissionen att den särskilda befrielse från punktskatter som begränsas till en viss typ av produktion (i detta fall växthusodling, som fick fler befrielser än utomhusodling) inte kan motiveras av skattesystemets natur och logik när gemenskapslagstiftningen i princip kräver att medlemsstaterna inför punktskatter (10). Detsamma gäller när det inte fastställs i gemenskapslagstiftningen att de berörda skattebefrielserna ska beviljas. Argumentet att befrielserna gäller för alla produkter som odlas i växthus är inte relevant i detta fall, eftersom hela grenar av sektorn för jordbruksproduktion fick lägre skattebefrielser än dem som beviljades växthusodlare, och om mängderna skattefritt bränsle, som de italienska myndigheterna hävdar, fördelades på grundval av den verksamhet som faktiskt bedrevs skulle skattesystemets logik ha krävt att befrielsen skulle vara densamma för all verksamhet som baseras på användningen av gasolja. |
| --- | --- |

(62)

När det gällde argumentet att befrielserna motiveras av skattesystemets karaktär eller allmänna egenskaper anser kommissionen att den särskilda befrielse från punktskatter som begränsas till en viss typ av produktion (i detta fall växthusodling, som fick fler befrielser än utomhusodling) inte kan motiveras av skattesystemets natur och logik när gemenskapslagstiftningen i princip kräver att medlemsstaterna inför punktskatter (10). Detsamma gäller när det inte fastställs i gemenskapslagstiftningen att de berörda skattebefrielserna ska beviljas. Argumentet att befrielserna gäller för alla produkter som odlas i växthus är inte relevant i detta fall, eftersom hela grenar av sektorn för jordbruksproduktion fick lägre skattebefrielser än dem som beviljades växthusodlare, och om mängderna skattefritt bränsle, som de italienska myndigheterna hävdar, fördelades på grundval av den verksamhet som faktiskt bedrevs skulle skattesystemets logik ha krävt att befrielsen skulle vara densamma för all verksamhet som baseras på användningen av gasolja.

| (63) | Frågan om selektivitet har redan behandlats i skäl 58. Beträffande domen i mål T-233/04 noterar kommissionen, mot bakgrund av skälen 25 och 26, att även om det stämmer att aktörer inom jordbrukssektorn som använder gasolja har kunnat tillgodogöra sig befrielser, har dock växthusodlarna fått högre befrielser. Alla aktörer är i en jämförbar ekonomisk situation eftersom de använder gasolja för produktion och påverkas därför i samma omfattning av åtgärdens mål (lindrade effekter av de ökade oljepriserna) oavsett deras rättsliga ställning. Att vissa aktörer, i en jämförbar situation, har kunnat tillgodogöra sig högre befrielser än andra visar att ordningen innefattar ett inslag av selektivitet. |
| --- | --- |

(63)

Frågan om selektivitet har redan behandlats i skäl 58. Beträffande domen i mål T-233/04 noterar kommissionen, mot bakgrund av skälen 25 och 26, att även om det stämmer att aktörer inom jordbrukssektorn som använder gasolja har kunnat tillgodogöra sig befrielser, har dock växthusodlarna fått högre befrielser. Alla aktörer är i en jämförbar ekonomisk situation eftersom de använder gasolja för produktion och påverkas därför i samma omfattning av åtgärdens mål (lindrade effekter av de ökade oljepriserna) oavsett deras rättsliga ställning. Att vissa aktörer, i en jämförbar situation, har kunnat tillgodogöra sig högre befrielser än andra visar att ordningen innefattar ett inslag av selektivitet.

| (64) | Kommissionen tillbakavisar de italienska myndigheternas argument att ordningen inte äventyrar den inre marknadens funktion och inte medför snedvridning av konkurrensen:






  — | I det beslut som de italienska myndigheterna åberopade (se skäl 52) drogs slutsatsen att statligt stöd existerade men kunde godkännas på grundval av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget. Detta undantag kan dock inte användas för att påvisa att det inte förekommer några inslag av statligt stöd i den granskade ordningen (vilket också gäller för de italienska myndigheternas argument i skäl 53). |
| --- | --- | --- |

(64)

Kommissionen tillbakavisar de italienska myndigheternas argument att ordningen inte äventyrar den inre marknadens funktion och inte medför snedvridning av konkurrensen:

—

I det beslut som de italienska myndigheterna åberopade (se skäl 52) drogs slutsatsen att statligt stöd existerade men kunde godkännas på grundval av undantaget i artikel 87.3 c i fördraget. Detta undantag kan dock inte användas för att påvisa att det inte förekommer några inslag av statligt stöd i den granskade ordningen (vilket också gäller för de italienska myndigheternas argument i skäl 53).

| — | De uppgifter som avses i skäl 54 är inte kompletta (14 regioner av 20), och det finns inget som säger att de är representativa: det är faktiskt inte möjligt att fastställa om de regioner för vilka uppgifterna lämnades är de regioner där växthusodling är mest utbredd. Dessutom visar uppgifterna om konsumtion i jordbrukssektorn i stället att gasolja är en viktig insatsvara inom jordbruket. I alla händelser räcker det med att stödet stärker ett företags konkurrensställning jämfört med konkurrensställningen för andra företag som konkurrerar inom handeln mellan medlemsstaterna för att det ska kunna medföra snedvridning av konkurrensen och påverka handeln inom gemenskapen (11). Detta gäller i det granskade ärendet, eftersom befrielsen gynnar italienska företag som odlar jordbruksprodukter i växthus framför företag som är verksamma inom samma sektor i de övriga medlemsstaterna. |
| --- | --- |

—

De uppgifter som avses i skäl 54 är inte kompletta (14 regioner av 20), och det finns inget som säger att de är representativa: det är faktiskt inte möjligt att fastställa om de regioner för vilka uppgifterna lämnades är de regioner där växthusodling är mest utbredd. Dessutom visar uppgifterna om konsumtion i jordbrukssektorn i stället att gasolja är en viktig insatsvara inom jordbruket. I alla händelser räcker det med att stödet stärker ett företags konkurrensställning jämfört med konkurrensställningen för andra företag som konkurrerar inom handeln mellan medlemsstaterna för att det ska kunna medföra snedvridning av konkurrensen och påverka handeln inom gemenskapen (11). Detta gäller i det granskade ärendet, eftersom befrielsen gynnar italienska företag som odlar jordbruksprodukter i växthus framför företag som är verksamma inom samma sektor i de övriga medlemsstaterna.

| (65) | De italienska myndigheterna hävdade också, som svar på första tillfället då förfarandet inleddes, att stödet i fråga inte utgjorde statligt stöd, men att det borde granskas mot bakgrund av bestämmelserna i direktiven 92/81/EEG och 2003/96/EG. De kom fram till denna slutsats på grundval av argumentet att förekomsten av statligt stöd helt enkelt skulle uteslutas därför att ett EU-direktiv fastställer möjligheten att bevilja skattebefrielser. Detta argument upprepades i svaret till det föreläggande om att lämna upplysningar som hade skickats till dem. |
| --- | --- |

(65)

De italienska myndigheterna hävdade också, som svar på första tillfället då förfarandet inleddes, att stödet i fråga inte utgjorde statligt stöd, men att det borde granskas mot bakgrund av bestämmelserna i direktiven 92/81/EEG och 2003/96/EG. De kom fram till denna slutsats på grundval av argumentet att förekomsten av statligt stöd helt enkelt skulle uteslutas därför att ett EU-direktiv fastställer möjligheten att bevilja skattebefrielser. Detta argument upprepades i svaret till det föreläggande om att lämna upplysningar som hade skickats till dem.

| (66) | Kommissionen kan inte hålla med om detta argument. Genom det sjätte skälet i direktiv 92/81/EEG tillåts medlemsstater ”som så önskar att frivilligt tillämpa [...] andra regler om skattebefrielse [...], såvida detta inte leder till konkurrenssnedvridningar”. I artikel 8.2 i det direktivet föreskrivs vidare att medlemsstaterna helt eller delvis får tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser ”utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser”. Genom att det i direktiv 92/81/EEG hänvisas till förekomsten av en risk för konkurrenssnedvridningar utesluts inte möjligheten att skattebefrielser utgör statligt stöd. Det är värt att erinra om att kommissionens befogenheter när det gäller statligt stöd ges direkt genom fördraget och att dessa befogenheter inte kan inskränkas genom ett direktiv vars syfte är att harmonisera en skatt på europeisk nivå. |
| --- | --- |

(66)

Kommissionen kan inte hålla med om detta argument. Genom det sjätte skälet i direktiv 92/81/EEG tillåts medlemsstater ”som så önskar att frivilligt tillämpa [...] andra regler om skattebefrielse [...], såvida detta inte leder till konkurrenssnedvridningar”. I artikel 8.2 i det direktivet föreskrivs vidare att medlemsstaterna helt eller delvis får tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser ”utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser”. Genom att det i direktiv 92/81/EEG hänvisas till förekomsten av en risk för konkurrenssnedvridningar utesluts inte möjligheten att skattebefrielser utgör statligt stöd. Det är värt att erinra om att kommissionens befogenheter när det gäller statligt stöd ges direkt genom fördraget och att dessa befogenheter inte kan inskränkas genom ett direktiv vars syfte är att harmonisera en skatt på europeisk nivå.

| (67) | Dessutom anges det i skälen 15 och 24 i ingressen till direktiv 2003/96/EG att åtgärder i syfte att fastställa differentierade nationella skattesatser måste överensstämma med reglerna för den inre marknaden och konkurrens, så att de inte ger upphov till snedvridning av konkurrensen. Kravet på att tillämpa konkurrensreglerna bekräftas genom artikel 26 i det direktivet, som uppmärksammar att de berörda åtgärderna kan utgöra statligt stöd och, i sådana fall, måste anmälas enligt 88.3 i fördraget. Det anges uttryckligen i den artikeln att upplysningar som lämnats till kommissionen på grundval av det direktivet inte befriar medlemsstaterna från anmälningsskyldighet i enlighet med artikel 88.3 i fördraget. |
| --- | --- |

(67)

Dessutom anges det i skälen 15 och 24 i ingressen till direktiv 2003/96/EG att åtgärder i syfte att fastställa differentierade nationella skattesatser måste överensstämma med reglerna för den inre marknaden och konkurrens, så att de inte ger upphov till snedvridning av konkurrensen. Kravet på att tillämpa konkurrensreglerna bekräftas genom artikel 26 i det direktivet, som uppmärksammar att de berörda åtgärderna kan utgöra statligt stöd och, i sådana fall, måste anmälas enligt 88.3 i fördraget. Det anges uttryckligen i den artikeln att upplysningar som lämnats till kommissionen på grundval av det direktivet inte befriar medlemsstaterna från anmälningsskyldighet i enlighet med artikel 88.3 i fördraget.

| (68) | Slutligen hävdade de italienska myndigheterna själva (se skäl 39) att tillämpning av skattebefrielser snedvred konkurrensen, ett karakteristiskt inslag i statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(68)

Slutligen hävdade de italienska myndigheterna själva (se skäl 39) att tillämpning av skattebefrielser snedvred konkurrensen, ett karakteristiskt inslag i statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

| (69) | Med hänsyn till detta drar kommissionen slutsatsen att de befrielser från punktskatt som tillämpats inom ramen för den berörda ordningen utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(69)

Med hänsyn till detta drar kommissionen slutsatsen att de befrielser från punktskatt som tillämpats inom ramen för den berörda ordningen utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i fördraget.

| (70) | I de fall som avses i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget kan dock dessa åtgärder genom undantag betraktas som förenliga med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(70)

I de fall som avses i artikel 87.2 och 87.3 i fördraget kan dock dessa åtgärder genom undantag betraktas som förenliga med den gemensamma marknaden.

| (71) | Undantagen enligt artikel 87.2 i fördraget avser stöd av social karaktär till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stöd som ges till näringslivet i vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland och är inte tillämpliga i detta fall, oavsett vilka stödmottagarna i denna stödordning är. |
| --- | --- |

(71)

Undantagen enligt artikel 87.2 i fördraget avser stöd av social karaktär till enskilda konsumenter, stöd för att avhjälpa skador som orsakats av naturkatastrofer eller andra exceptionella händelser och stöd som ges till näringslivet i vissa områden i Förbundsrepubliken Tyskland och är inte tillämpliga i detta fall, oavsett vilka stödmottagarna i denna stödordning är.

| (72) | Kommissionen anser att undantagen enligt artikel 87.3 a i fördraget beträffande utvecklingen i specifika regioner inte är tillämpliga på den berörda ordningen, eftersom denna inte omfattar stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i specifika regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning. |
| --- | --- |

(72)

Kommissionen anser att undantagen enligt artikel 87.3 a i fördraget beträffande utvecklingen i specifika regioner inte är tillämpliga på den berörda ordningen, eftersom denna inte omfattar stöd för att främja den ekonomiska utvecklingen i specifika regioner där levnadsstandarden är onormalt låg eller där det råder allvarlig brist på sysselsättning.

| (73) | När det gäller undantaget enligt artikel 87.3 b i fördraget räcker det med att konstatera att skattesystemet i fråga inte utgör ett viktigt projekt av europeiskt intresse eller syftar till att avhjälpa en allvarlig störning i Italiens ekonomi. Det är inte heller avsett att främja kultur och bevara kulturarvet i den mening som avses med det undantag som anges i artikel 87.3 d i fördraget. |
| --- | --- |

(73)

När det gäller undantaget enligt artikel 87.3 b i fördraget räcker det med att konstatera att skattesystemet i fråga inte utgör ett viktigt projekt av europeiskt intresse eller syftar till att avhjälpa en allvarlig störning i Italiens ekonomi. Det är inte heller avsett att främja kultur och bevara kulturarvet i den mening som avses med det undantag som anges i artikel 87.3 d i fördraget.

| (74) | Därför är det enda undantag som får åberopas det som fastställs i artikel 87.3 c i fördraget, enligt vilken stöd kan anses förenligt med den inre marknaden om det är avsett att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, förutsatt att det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. |
| --- | --- |

(74)

Därför är det enda undantag som får åberopas det som fastställs i artikel 87.3 c i fördraget, enligt vilken stöd kan anses förenligt med den inre marknaden om det är avsett att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner, förutsatt att det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

| (75) | Eftersom stödet inom ramen för den berörda stödordningen är icke anmält stöd, måste dess förenlighet med den gemensamma marknaden analyseras mot bakgrund av de regler om statligt stöd som gällde då stödet beviljades, enligt kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (12). |
| --- | --- |

(75)

Eftersom stödet inom ramen för den berörda stödordningen är icke anmält stöd, måste dess förenlighet med den gemensamma marknaden analyseras mot bakgrund av de regler om statligt stöd som gällde då stödet beviljades, enligt kommissionens tillkännagivande om vilka regler som är tillämpliga för att avgöra om ett statligt stöd är olagligt (12).

| (76) | Även om det i skäl 172 i gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007–2013 (13) anses att visst olagligt statligt stöd som beviljas efter ikraftträdandet av direktiv 2003/96/EG är förenligt med den gemensamma marknaden, gäller detta endast om villkoren i det direktivet är uppfyllda och ingen skattedifferentiering har tillämpats inom jordbruket. Detsamma gäller för stöd som beviljats olagligt på grundval av direktiv 92/81/EEG. |
| --- | --- |

(76)

Även om det i skäl 172 i gemenskapens nya riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007–2013 (13) anses att visst olagligt statligt stöd som beviljas efter ikraftträdandet av direktiv 2003/96/EG är förenligt med den gemensamma marknaden, gäller detta endast om villkoren i det direktivet är uppfyllda och ingen skattedifferentiering har tillämpats inom jordbruket. Detsamma gäller för stöd som beviljats olagligt på grundval av direktiv 92/81/EEG.

| (77) | I artikel 1.1 i direktiv 92/81/EEG föreskrivs att ”Medlemsstaterna skall ta ut en harmoniserad punktskatt på mineraloljor i enlighet med detta direktiv”. I artikel 1.2 fastställs att medlemsstaterna ska ta ut en skattesats i enlighet med rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (14). |
| --- | --- |

(77)

I artikel 1.1 i direktiv 92/81/EEG föreskrivs att ”Medlemsstaterna skall ta ut en harmoniserad punktskatt på mineraloljor i enlighet med detta direktiv”. I artikel 1.2 fastställs att medlemsstaterna ska ta ut en skattesats i enlighet med rådets direktiv 92/82/EEG av den 19 oktober 1992 om tillnärmning av punktskattesatser för mineraloljor (14).

| (78) | I artikel 5.2 i direktiv 92/82/EEG fastställs en punktskatt på dieselbrännolja (gasolja) på 18 ecu per 1 000 liter för dieselbrännolja som används för stationära motorer, anläggningar och maskiner som används vid byggnadsarbeten, väg- och vattenbyggnad och offentliga arbeten eller fordon som är avsedda att användas utanför allmän väg eller som inte fått tillstånd att användas huvudsakligen på allmän väg. |
| --- | --- |

(78)

I artikel 5.2 i direktiv 92/82/EEG fastställs en punktskatt på dieselbrännolja (gasolja) på 18 ecu per 1 000 liter för dieselbrännolja som används för stationära motorer, anläggningar och maskiner som används vid byggnadsarbeten, väg- och vattenbyggnad och offentliga arbeten eller fordon som är avsedda att användas utanför allmän väg eller som inte fått tillstånd att användas huvudsakligen på allmän väg.

| (79) | I artikel 2.2 i direktiv 92/81/EEG anges att ”Andra mineraloljor än sådana för vilka en skattenivå specificeras i direktiv 92/82/EEG skall vara föremål för punktskatt om de är avsedda att användas som, utbjuds till försäljning som eller används som brännolja eller motorbränsle. Den skattesats som uttas skall vara samma som den som gäller för motsvarande brännolja eller motorbränsle, beroende på användningen”. (De 13 euro som de italienska myndigheterna anger (se skäl 43) är den skattesats som gäller för motsvarande brännolja eller motorbränsle, dvs. skattesatsen för tjock eldningsolja som sätts till 13 euro per 1 000 kg i artikel 6 i det sistnämnda direktivet.) |
| --- | --- |

(79)

I artikel 2.2 i direktiv 92/81/EEG anges att ”Andra mineraloljor än sådana för vilka en skattenivå specificeras i direktiv 92/82/EEG skall vara föremål för punktskatt om de är avsedda att användas som, utbjuds till försäljning som eller används som brännolja eller motorbränsle. Den skattesats som uttas skall vara samma som den som gäller för motsvarande brännolja eller motorbränsle, beroende på användningen”. (De 13 euro som de italienska myndigheterna anger (se skäl 43) är den skattesats som gäller för motsvarande brännolja eller motorbränsle, dvs. skattesatsen för tjock eldningsolja som sätts till 13 euro per 1 000 kg i artikel 6 i det sistnämnda direktivet.)

| (80) | I artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG föreskrivs emellertid att ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser får medlemsstater i följande fall helt eller delvis tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor som under skattekontroll används [...] uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk och vid insjöfiske”. |
| --- | --- |

(80)

I artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG föreskrivs emellertid att ”Utan att det påverkar tillämpningen av andra av gemenskapens bestämmelser får medlemsstater i följande fall helt eller delvis tillämpa regler om skattebefrielse eller nedsatta skattesatser för mineraloljor som under skattekontroll används [...] uteslutande inom jordbruks- och trädgårdsnäringarna samt inom skogsbruk och vid insjöfiske”.

| (81) | Enligt direktiv 2003/96/EG, som började tillämpas den 1 januari 2004 (15), fastställs minimipunktskattesatsen för dieselbrännolja (gasolja) till 21 euro per 1 000 liter (artikel 9 i direktivet tillsammans med tabell C i bilaga I till direktivet). Det direktivet innehåller också en bestämmelse som är analog med bestämmelsen i artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG, nämligen artikel 15.3, enligt vilken ”Medlemsstaterna får tillämpa en skattenivå ner till noll för energiprodukter och elektricitet som används inom jordbruk, trädgårdsskötsel eller fiskodling samt inom skogsbruk”. |
| --- | --- |

(81)

Enligt direktiv 2003/96/EG, som började tillämpas den 1 januari 2004 (15), fastställs minimipunktskattesatsen för dieselbrännolja (gasolja) till 21 euro per 1 000 liter (artikel 9 i direktivet tillsammans med tabell C i bilaga I till direktivet). Det direktivet innehåller också en bestämmelse som är analog med bestämmelsen i artikel 8.2 i direktiv 92/81/EEG, nämligen artikel 15.3, enligt vilken ”Medlemsstaterna får tillämpa en skattenivå ner till noll för energiprodukter och elektricitet som används inom jordbruk, trädgårdsskötsel eller fiskodling samt inom skogsbruk”.

| (82) | Enligt de båda förutnämnda direktiven var det därför möjligt att helt bevilja befrielse från punktskatter. Eftersom det i den berörda stödordningen fastställs en differentiering mellan punktskattebefrielser som gynnar vissa jordbruksföretag kan den dock inte förklaras förenlig med den gemensamma marknaden mot bakgrund av punkt 172 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007–2013 (16). |
| --- | --- |

(82)

Enligt de båda förutnämnda direktiven var det därför möjligt att helt bevilja befrielse från punktskatter. Eftersom det i den berörda stödordningen fastställs en differentiering mellan punktskattebefrielser som gynnar vissa jordbruksföretag kan den dock inte förklaras förenlig med den gemensamma marknaden mot bakgrund av punkt 172 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbruk och skogsbruk 2007–2013 (16).

| (83) | För hela den period som omfattas av de båda förfaranden som inletts med avseende på befrielse från punktskatter (under perioden 3 oktober 2000–31 december 2004 – se skälen 25 och 27) var de regler som var tillämpliga på statliga stöd de som fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn (17) (nedan kallade gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000). |
| --- | --- |

(83)

För hela den period som omfattas av de båda förfaranden som inletts med avseende på befrielse från punktskatter (under perioden 3 oktober 2000–31 december 2004 – se skälen 25 och 27) var de regler som var tillämpliga på statliga stöd de som fastställs i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till jordbrukssektorn (17) (nedan kallade gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000).

| (84) | Kommissionen anser att stödet, med hänsyn till befrielsernas art (fullständig befrielse från punktskatter), utgör ensidigt statligt stöd som endast har till syfte att förbättra producenternas finansiella situation utan att bidra till sektorns utveckling. Denna slutsats styrks av att de italienska myndigheterna, i de ytterligare uppgifter som de lämnade, förklarade att anledningen till att stödet beviljades var de ökade oljepriserna (se skäl 39). |
| --- | --- |

(84)

Kommissionen anser att stödet, med hänsyn till befrielsernas art (fullständig befrielse från punktskatter), utgör ensidigt statligt stöd som endast har till syfte att förbättra producenternas finansiella situation utan att bidra till sektorns utveckling. Denna slutsats styrks av att de italienska myndigheterna, i de ytterligare uppgifter som de lämnade, förklarade att anledningen till att stödet beviljades var de ökade oljepriserna (se skäl 39).

| (85) | Enligt punkt 3.5 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 är detta stöd ett driftstöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(85)

Enligt punkt 3.5 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 är detta stöd ett driftstöd som inte är förenligt med den gemensamma marknaden.

| (86) | I punkt 5.5 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 medges dock ett undantag från bestämmelserna i ovannämnda punkt 3.5 för driftstöd till miljöändamål. |
| --- | --- |

(86)

I punkt 5.5 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 medges dock ett undantag från bestämmelserna i ovannämnda punkt 3.5 för driftstöd till miljöändamål.

| (87) | Punkt 5.5.4 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 avser i synnerhet den särskilda frågan om undantag från samtliga eller vissa miljöskatter. Efter att ha uttryckt vissa reservationer uppgav kommissionen här att sådana stöd kunde godkännas om samtliga av följande villkor uppfylls:






  — | Stödet är tillfälligt och gradvis minskande under högst fem år. |
| --- | --- | --- |

(87)

Punkt 5.5.4 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 avser i synnerhet den särskilda frågan om undantag från samtliga eller vissa miljöskatter. Efter att ha uttryckt vissa reservationer uppgav kommissionen här att sådana stöd kunde godkännas om samtliga av följande villkor uppfylls:

—

Stödet är tillfälligt och gradvis minskande under högst fem år.

| — | Det kan bevisas att stödet är nödvändigt för att kompensera för en internationell konkurrensförlust. |
| --- | --- |

—

Det kan bevisas att stödet är nödvändigt för att kompensera för en internationell konkurrensförlust.

| — | Stödordningen utgör en verklig stimulansåtgärd för att minska användningen av berörda insatsvaror. |
| --- | --- |

—

Stödordningen utgör en verklig stimulansåtgärd för att minska användningen av berörda insatsvaror.

| (88) | I det granskade fallet anser kommissionen att stödet inte är gradvis minskande, eftersom undantaget, mot bakgrund av de olika artiklar i budgetlagarna som avser punktskattebefrielse, medgavs delvis fram till den 31 december 2000 och sedan helt under var och en av de perioder som anges i skäl 27. Dessutom var stödet inte tillfälligt eftersom befrielserna, bortsett från den andra hälften av 2001, i realiteten var permanenta under hela den aktuella perioden. Även om de italienska myndigheterna förvisso hänvisade till att det förelåg en svår konkurrenssituation (se skäl 42), lämnade de inga uppgifter som bevisade att konkurrenskraften minskade. Slutligen verkar det osannolikt att ett system med undantag som, per definition, gör bränsle billigare skulle få stödmottagarna att minska sin användning av de berörda insatsvarorna (oavsett om det är växthus eller, i förlängningen, själva bränslena, om de betraktas som insatsvaror). |
| --- | --- |

(88)

I det granskade fallet anser kommissionen att stödet inte är gradvis minskande, eftersom undantaget, mot bakgrund av de olika artiklar i budgetlagarna som avser punktskattebefrielse, medgavs delvis fram till den 31 december 2000 och sedan helt under var och en av de perioder som anges i skäl 27. Dessutom var stödet inte tillfälligt eftersom befrielserna, bortsett från den andra hälften av 2001, i realiteten var permanenta under hela den aktuella perioden. Även om de italienska myndigheterna förvisso hänvisade till att det förelåg en svår konkurrenssituation (se skäl 42), lämnade de inga uppgifter som bevisade att konkurrenskraften minskade. Slutligen verkar det osannolikt att ett system med undantag som, per definition, gör bränsle billigare skulle få stödmottagarna att minska sin användning av de berörda insatsvarorna (oavsett om det är växthus eller, i förlängningen, själva bränslena, om de betraktas som insatsvaror).

| (89) | Det statliga stödet i fråga kan alltså inte anses motiveras uteslutande av bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000, som tillåter att rent driftstöd anses förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(89)

Det statliga stödet i fråga kan alltså inte anses motiveras uteslutande av bestämmelserna i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000, som tillåter att rent driftstöd anses förenligt med den gemensamma marknaden.

| (90) | I punkt 5.6.2 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 fastställs dock också möjligheten att bedöma stöden från fall till fall med beaktande av de principer som anges i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöändamål. |
| --- | --- |

(90)

I punkt 5.6.2 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 fastställs dock också möjligheten att bedöma stöden från fall till fall med beaktande av de principer som anges i gemenskapens riktlinjer om statligt stöd för miljöändamål.

| (91) | Med hänsyn till den period som de båda förfarandena avser ska följande bestämmelser om statligt stöd beaktas för analys av stödets förenlighet med den gemensamma marknaden:






  — | För perioden 3 oktober 2000–2 februari 2001, gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (18), som gällt sedan 1994 (nedan kallade 1994 års riktlinjer). |
| --- | --- | --- |

(91)

Med hänsyn till den period som de båda förfarandena avser ska följande bestämmelser om statligt stöd beaktas för analys av stödets förenlighet med den gemensamma marknaden:

—

För perioden 3 oktober 2000–2 februari 2001, gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (18), som gällt sedan 1994 (nedan kallade 1994 års riktlinjer).

| — | För perioden 3 februari 2001–31 december 2004, gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (19), som gällt sedan 2001 (nedan kallade 2001 års riktlinjer). |
| --- | --- |

—

För perioden 3 februari 2001–31 december 2004, gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön (19), som gällt sedan 2001 (nedan kallade 2001 års riktlinjer).

| (92) | Enligt 1994 års riktlinjer (punkt 3.4) kan kommissionen göra ett undantag från regeln att driftstöd inte är tillåtet, under förutsättning att detta stöd endast kompenserar för ökade produktionskostnader jämfört med de traditionella kostnaderna, att det är tillfälligt och i princip degressivt och att det utgör ett incitament att minska föroreningar eller att snabbare införa ett mer effektivt resursutnyttjande. |
| --- | --- |

(92)

Enligt 1994 års riktlinjer (punkt 3.4) kan kommissionen göra ett undantag från regeln att driftstöd inte är tillåtet, under förutsättning att detta stöd endast kompenserar för ökade produktionskostnader jämfört med de traditionella kostnaderna, att det är tillfälligt och i princip degressivt och att det utgör ett incitament att minska föroreningar eller att snabbare införa ett mer effektivt resursutnyttjande.

| (93) | I punkt 3.4 anges också att tillfällig befrielse från nya miljöskatter kan godkännas om det är nödvändigt för att kompensera för minskad konkurrenskraft, särskilt på internationell nivå. En annan faktor som ska beaktas är vad de berörda företagen i sin tur ska göra för att minska sina utsläpp. Denna bestämmelse gäller också för befrielser från skatter som införts i enlighet med EG:s lagstiftning. |
| --- | --- |

(93)

I punkt 3.4 anges också att tillfällig befrielse från nya miljöskatter kan godkännas om det är nödvändigt för att kompensera för minskad konkurrenskraft, särskilt på internationell nivå. En annan faktor som ska beaktas är vad de berörda företagen i sin tur ska göra för att minska sina utsläpp. Denna bestämmelse gäller också för befrielser från skatter som införts i enlighet med EG:s lagstiftning.

| (94) | Förutom att den analys som utförts mot bakgrund av punkt 5.5.4 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 visar att stödet varken är tillfälligt eller degressivt och inte utgör något incitament, anser kommissionen att det av de upplysningar som den har tillgång till inte på något sätt framgår att stödet är starkt begränsat till att kompensera för en ökad produktionskostnad jämfört med traditionella produktionskostnader. Sålunda uppfyller stödet inte de villkor som avses i skäl 92, vilket krävs för att det ska kunna anses förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(94)

Förutom att den analys som utförts mot bakgrund av punkt 5.5.4 i gemenskapens riktlinjer för jordbrukssektorn 2000 visar att stödet varken är tillfälligt eller degressivt och inte utgör något incitament, anser kommissionen att det av de upplysningar som den har tillgång till inte på något sätt framgår att stödet är starkt begränsat till att kompensera för en ökad produktionskostnad jämfört med traditionella produktionskostnader. Sålunda uppfyller stödet inte de villkor som avses i skäl 92, vilket krävs för att det ska kunna anses förenligt med den gemensamma marknaden.

| (95) | I det aktuella fallet är de villkor som avses i skäl 93 dessutom inte relevanta eftersom stödet inte berör nya skatter (punktskatterna fanns redan före den period som de båda förfarandena avser: exempelvis hänvisar artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000, genom vilken den fullständiga befrielsen från punktskatter för perioden 1 januari–30 juni 2001 infördes, till lag nr 662/1996 om punktskatter, som i sin tur hänvisar till lagstiftningsdekret nr 504/1995 om den konsoliderade versionen av lagbestämmelserna avseende produktions- och konsumtionsskatter). Kommissionen konstaterar i detta sammanhang att de italienska myndigheterna inte har bestridit att skatterna i fråga utgör en ”befintlig skatt”. Dessutom har de aldrig hävdat att dessa skatter införts nyligen (se skälen 40 och 45). |
| --- | --- |

(95)

I det aktuella fallet är de villkor som avses i skäl 93 dessutom inte relevanta eftersom stödet inte berör nya skatter (punktskatterna fanns redan före den period som de båda förfarandena avser: exempelvis hänvisar artikel 24.3 i lag nr 388 av den 23 december 2000, genom vilken den fullständiga befrielsen från punktskatter för perioden 1 januari–30 juni 2001 infördes, till lag nr 662/1996 om punktskatter, som i sin tur hänvisar till lagstiftningsdekret nr 504/1995 om den konsoliderade versionen av lagbestämmelserna avseende produktions- och konsumtionsskatter). Kommissionen konstaterar i detta sammanhang att de italienska myndigheterna inte har bestridit att skatterna i fråga utgör en ”befintlig skatt”. Dessutom har de aldrig hävdat att dessa skatter införts nyligen (se skälen 40 och 45).

| (96) | Detta stöd kan därför inte anses vara förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av 1994 års riktlinjer. |
| --- | --- |

(96)

Detta stöd kan därför inte anses vara förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av 1994 års riktlinjer.

| (97) | I 2001 års riktlinjer görs åtskillnad mellan nya avgifter (punkt 51.1) och befintliga avgifter (punkterna 51.2 and 52). |
| --- | --- |

(97)

I 2001 års riktlinjer görs åtskillnad mellan nya avgifter (punkt 51.1) och befintliga avgifter (punkterna 51.2 and 52).

| (98) | Kommissionen anser att de punktskatter som omfattas av befrielsen måste betraktas som befintliga skatter under hela den granskade perioden eftersom befrielser, utöver övervägandena i skäl 95, beviljades varje år i de olika budgetlagarna och inte i en enda lag som antogs med automatiska undantag vid varje enskilt tillfälle under den berörda perioden. Som kommissionen redan noterat i skäl 95 hade de italienska myndigheterna dessutom inte bestridit att de berörda skatterna var ”befintliga skatter” och aldrig påstått att de införts nyligen. |
| --- | --- |

(98)

Kommissionen anser att de punktskatter som omfattas av befrielsen måste betraktas som befintliga skatter under hela den granskade perioden eftersom befrielser, utöver övervägandena i skäl 95, beviljades varje år i de olika budgetlagarna och inte i en enda lag som antogs med automatiska undantag vid varje enskilt tillfälle under den berörda perioden. Som kommissionen redan noterat i skäl 95 hade de italienska myndigheterna dessutom inte bestridit att de berörda skatterna var ”befintliga skatter” och aldrig påstått att de införts nyligen.

| (99) | Såsom anges i skäl 40 kan de villkor som gäller för nya skatter (och som anges i punkt 51.1) enligt punkt 51.2 i 2001 års riktlinjer tillämpas på befintliga skatter om följande båda villkor uppfylls samtidigt:






  — | Den ifrågavarande avgiften ska ha en betydande positiv effekt när det gäller miljöskydd. |
| --- | --- | --- |

(99)

Såsom anges i skäl 40 kan de villkor som gäller för nya skatter (och som anges i punkt 51.1) enligt punkt 51.2 i 2001 års riktlinjer tillämpas på befintliga skatter om följande båda villkor uppfylls samtidigt:

—

Den ifrågavarande avgiften ska ha en betydande positiv effekt när det gäller miljöskydd.

| — | Undantagen till förmån för de stödmottagande företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, eller bli nödvändiga på grund av en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som försätter företagen i en särskilt svår konkurrenssituation. I sistnämnda fall får nedsättningen av avgiften inte överskrida den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakar. Om kostnadsökningen upphör, ska också nedsättningen av avgifterna upphöra. |
| --- | --- |

—

Undantagen till förmån för de stödmottagande företagen ska ha beslutats i samband med att avgiften infördes, eller bli nödvändiga på grund av en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som försätter företagen i en särskilt svår konkurrenssituation. I sistnämnda fall får nedsättningen av avgiften inte överskrida den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakar. Om kostnadsökningen upphör, ska också nedsättningen av avgifterna upphöra.

| (100) | Kommissionen kan medge att en sådan skatt som punktskatten på gasolja som används för uppvärmning, som leder till en höjning av priset på gasolja, kan få användarna att minska sin förbrukning av gasolja, vilket ger positiva effekter för miljöskyddet. De berörda befrielserna fastställdes dock år efter år, även med ett avbrott mellan den 1 juli och den 31 december 2001 (se skäl 27), och de italienska myndigheterna har varken påvisat eller någonsin hävdat att dessa undantag beviljades när skatten antogs. Tvärtemot betonade de att undantagen helt enkelt antogs för att ta itu med en svår ekonomisk situation, nämligen de ökade priserna på motorbränsle och brännolja. |
| --- | --- |

(100)

Kommissionen kan medge att en sådan skatt som punktskatten på gasolja som används för uppvärmning, som leder till en höjning av priset på gasolja, kan få användarna att minska sin förbrukning av gasolja, vilket ger positiva effekter för miljöskyddet. De berörda befrielserna fastställdes dock år efter år, även med ett avbrott mellan den 1 juli och den 31 december 2001 (se skäl 27), och de italienska myndigheterna har varken påvisat eller någonsin hävdat att dessa undantag beviljades när skatten antogs. Tvärtemot betonade de att undantagen helt enkelt antogs för att ta itu med en svår ekonomisk situation, nämligen de ökade priserna på motorbränsle och brännolja.

| (101) | Det är inte möjligt att godta de italienska myndigheternas argument att kommissionen skulle utföra sin analys som om befrielserna hade beviljats när skatten infördes. I själva verket hänvisade de italienska myndigheterna till kommissionens beslut K(2005) 4436 (se skäl 42). I beslutet (se särskilt skäl 74 i detta) grundade sig kommissionen på att befrielserna hade beviljats långt innan 2001 års riktlinjer trädde i kraft. När det gäller det granskade fallet ska det dock påpekas de första befrielserna går tillbaka till oktober 2000, dvs. strax innan dessa riktlinjer trädde i kraft. Det ska framhållas att de italienska myndigheterna aldrig åberopat befrielser som beviljats tidigare. |
| --- | --- |

(101)

Det är inte möjligt att godta de italienska myndigheternas argument att kommissionen skulle utföra sin analys som om befrielserna hade beviljats när skatten infördes. I själva verket hänvisade de italienska myndigheterna till kommissionens beslut K(2005) 4436 (se skäl 42). I beslutet (se särskilt skäl 74 i detta) grundade sig kommissionen på att befrielserna hade beviljats långt innan 2001 års riktlinjer trädde i kraft. När det gäller det granskade fallet ska det dock påpekas de första befrielserna går tillbaka till oktober 2000, dvs. strax innan dessa riktlinjer trädde i kraft. Det ska framhållas att de italienska myndigheterna aldrig åberopat befrielser som beviljats tidigare.

| (102) | När det gäller det andra villkoret i punkt 51.2 andra stycket i 2001 års riktlinjer har de italienska myndigheterna å andra sidan inte lagt fram några bevis på en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som hade kunnat försätta företagen i en särskilt svår konkurrenssituation (se skäl 88), eller visat att värdet av befrielsen inte överskred den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakade. Särskilt när det gäller frågan om konkurrenssituationen innehåller uppgifterna i tabellerna i skälen 42 och 46 inte några jämförande uppgifter. Uppgifterna gör det därför inte möjligt att fastställa någon som helst försämring av konkurrenssituationen hos de italienska företag som bedriver växthusodling. Det bör i detta sammanhang också betonas att det ökade priset på oljeprodukter inte bara påverkade Italien utan hela Europa. |
| --- | --- |

(102)

När det gäller det andra villkoret i punkt 51.2 andra stycket i 2001 års riktlinjer har de italienska myndigheterna å andra sidan inte lagt fram några bevis på en betydande förändring av de ekonomiska betingelserna, som hade kunnat försätta företagen i en särskilt svår konkurrenssituation (se skäl 88), eller visat att värdet av befrielsen inte överskred den ökning av kostnaderna som de förändrade ekonomiska betingelserna orsakade. Särskilt när det gäller frågan om konkurrenssituationen innehåller uppgifterna i tabellerna i skälen 42 och 46 inte några jämförande uppgifter. Uppgifterna gör det därför inte möjligt att fastställa någon som helst försämring av konkurrenssituationen hos de italienska företag som bedriver växthusodling. Det bör i detta sammanhang också betonas att det ökade priset på oljeprodukter inte bara påverkade Italien utan hela Europa.

| (103) | Eftersom de båda villkor som avses i skäl 99 inte är uppfyllda kan bestämmelserna i punkt 51.2 i 2001 års riktlinjer inte tillämpas, och sålunda inte heller bestämmelserna i punkt 51.1. |
| --- | --- |

(103)

Eftersom de båda villkor som avses i skäl 99 inte är uppfyllda kan bestämmelserna i punkt 51.2 i 2001 års riktlinjer inte tillämpas, och sålunda inte heller bestämmelserna i punkt 51.1.

| (104) | Å andra sidan, även om bestämmelserna i punkt 51.2 hade varit tillämpliga, skulle de granskade befrielserna inte ha kunnat anses som stödberättigade enligt punkt 51.1, i vilken följande fastställs:
  ”Om en medlemsstat inför nya miljöavgifter inom en sektor eller för produkter som inte avgiftsharmoniserats på EG-nivå eller planerar avgifter som ligger över EG-normen, anser kommissionen att tioåriga undantagsbeslut kan vara motiverade i två fall, även om de inte är degressiva:






  a) | Om denna avgiftsbefrielse är villkorad i avtal mellan medlemsstaten i fråga och de stödmottagande företagen, så att företagen eller företagssammanslutningarna åtar sig att uppnå miljöskyddsmålen under loppet av den avgiftsfria perioden eller om företagen förbinder sig att ingå frivilliga avtal med samma syfte. Dessa avtal kan bl.a. omfatta minskningar av energikonsumtionen, utsläppsminskningar eller andra miljöfrämjande åtgärder. Innehållet i avtalen skall förhandlas av varje medlemsstat och bedömas av kommissionen då stödplanerna anmäls. Medlemsstaten måste göra en noggrann uppföljning för att kontrollera att företagen eller företagssammanslutningarna förverkligar de åtaganden som de förbundit sig att genomföra. I avtalen mellan medlemsstaten och de ifrågavarande företagen skall anges vilka sanktioner som skall gälla om åtagandena inte uppfylls.
  Dessa bestämmelser tillämpas också när en medlemsstat gör en avgiftssänkning på villkor som har samma verkan som de avtal eller åtaganden som det hänvisas till ovan. |
| --- | --- | --- |

(104)

Å andra sidan, även om bestämmelserna i punkt 51.2 hade varit tillämpliga, skulle de granskade befrielserna inte ha kunnat anses som stödberättigade enligt punkt 51.1, i vilken följande fastställs:

”Om en medlemsstat inför nya miljöavgifter inom en sektor eller för produkter som inte avgiftsharmoniserats på EG-nivå eller planerar avgifter som ligger över EG-normen, anser kommissionen att tioåriga undantagsbeslut kan vara motiverade i två fall, även om de inte är degressiva:

a)

Om denna avgiftsbefrielse är villkorad i avtal mellan medlemsstaten i fråga och de stödmottagande företagen, så att företagen eller företagssammanslutningarna åtar sig att uppnå miljöskyddsmålen under loppet av den avgiftsfria perioden eller om företagen förbinder sig att ingå frivilliga avtal med samma syfte. Dessa avtal kan bl.a. omfatta minskningar av energikonsumtionen, utsläppsminskningar eller andra miljöfrämjande åtgärder. Innehållet i avtalen skall förhandlas av varje medlemsstat och bedömas av kommissionen då stödplanerna anmäls. Medlemsstaten måste göra en noggrann uppföljning för att kontrollera att företagen eller företagssammanslutningarna förverkligar de åtaganden som de förbundit sig att genomföra. I avtalen mellan medlemsstaten och de ifrågavarande företagen skall anges vilka sanktioner som skall gälla om åtagandena inte uppfylls.

Dessa bestämmelser tillämpas också när en medlemsstat gör en avgiftssänkning på villkor som har samma verkan som de avtal eller åtaganden som det hänvisas till ovan.

| b) | Det behöver inte vara ett villkor för avgiftsbefrielserna att avtal ingås mellan medlemsstaten och de stödmottagande företagen om följande villkor uppfylls:






  — | Om nedsättningen avser en gemenskapsavgift, skall det belopp som företagen faktiskt betalar efter nedsättningen vara betydligt högre än gemenskapens minimibelopp, för att uppmuntra företagen att vidta åtgärder för att förbättra miljöskyddet. |
| --- | --- | --- |

b)

Det behöver inte vara ett villkor för avgiftsbefrielserna att avtal ingås mellan medlemsstaten och de stödmottagande företagen om följande villkor uppfylls:

—

Om nedsättningen avser en gemenskapsavgift, skall det belopp som företagen faktiskt betalar efter nedsättningen vara betydligt högre än gemenskapens minimibelopp, för att uppmuntra företagen att vidta åtgärder för att förbättra miljöskyddet.

| — | Om nedsättningen avser en nationell avgift i avsaknad av en gemenskapsavgift, skall de företag som beviljats nedsättningen likväl betala en betydande del av den nationella avgiften.” |
| --- | --- |

—

Om nedsättningen avser en nationell avgift i avsaknad av en gemenskapsavgift, skall de företag som beviljats nedsättningen likväl betala en betydande del av den nationella avgiften.”

| (105) | I det aktuella fallet var de punktskatter som tillämpades förvisso högre (före befrielser och nedsättningar) än den harmoniserade skattenivån (se skälen 43 och 46), men det verkar inte som om sådana avtal som avses i punkt 51.1 a har ingåtts mellan medlemsstaten och stödmottagarna, eller att stödmottagarna har ingått liknande avtal frivilligt (kommissionen har inte underrättats om något avtal). De italienska myndigheterna har dessutom betonat att de berörda befrielserna beviljades för att ta itu med en svår ekonomisk situation och har aldrig åberopat någon miljömässig motprestation av stödmottagarna. |
| --- | --- |

(105)

I det aktuella fallet var de punktskatter som tillämpades förvisso högre (före befrielser och nedsättningar) än den harmoniserade skattenivån (se skälen 43 och 46), men det verkar inte som om sådana avtal som avses i punkt 51.1 a har ingåtts mellan medlemsstaten och stödmottagarna, eller att stödmottagarna har ingått liknande avtal frivilligt (kommissionen har inte underrättats om något avtal). De italienska myndigheterna har dessutom betonat att de berörda befrielserna beviljades för att ta itu med en svår ekonomisk situation och har aldrig åberopat någon miljömässig motprestation av stödmottagarna.

| (106) | Alternativet till att ingå avtal enligt punkt 51.1 b kan inte tillämpas i det aktuella fallet eftersom växthusodlarna, under den del av den aktuella perioden som låg efter det att 2001 års riktlinjer trädde i kraft, var helt befriade från punktskatt och alltså inte betalade ett högre belopp än gemenskapens minimibelopp (20), på en sådan nivå som uppmuntrar dem att vidta åtgärder för att förbättra miljöskyddet, vilket föreskrivs i 2001 års riktlinjer i fall där nedsättningen avser en gemenskapsavgift. |
| --- | --- |

(106)

Alternativet till att ingå avtal enligt punkt 51.1 b kan inte tillämpas i det aktuella fallet eftersom växthusodlarna, under den del av den aktuella perioden som låg efter det att 2001 års riktlinjer trädde i kraft, var helt befriade från punktskatt och alltså inte betalade ett högre belopp än gemenskapens minimibelopp (20), på en sådan nivå som uppmuntrar dem att vidta åtgärder för att förbättra miljöskyddet, vilket föreskrivs i 2001 års riktlinjer i fall där nedsättningen avser en gemenskapsavgift.

| (107) | I punkt 52 i 2001 års riktlinjer anges dock att om en befintlig avgift höjs väsentligt och medlemsstaten anser att undantagen är nödvändiga för vissa företag, ska de villkor som avses i punkt 51.1 för nya avgifter tillämpas analogt. Det måste därför först undersökas om punktskatterna ökade väsentligt. |
| --- | --- |

(107)

I punkt 52 i 2001 års riktlinjer anges dock att om en befintlig avgift höjs väsentligt och medlemsstaten anser att undantagen är nödvändiga för vissa företag, ska de villkor som avses i punkt 51.1 för nya avgifter tillämpas analogt. Det måste därför först undersökas om punktskatterna ökade väsentligt.

| (108) | Tabellen i punkt 46 visar att punktskatterna inte ökade väsentligt, eftersom de varierade på följande sätt: -5,4 % mellan 1999 och 2000, -6,98 % mellan 1999 och 2001, +1,9 % mellan 1999 och 2002 och +1,3 % mellan 1999 och 2003. Från år till år var variationerna följande: -5,4 % från 1999 till 2000, -1,6 % från 2000 till 2001, +9,5 % från 2001 till 2002 och -0,5 % från 2002 till 2003. Det framgår därför att punktskatterna har minskat oavbrutet utom mellan 2001 och 2002. Ökningen under den perioden kan dock inte anses väsentlig, eftersom den i själva verket praktiskt taget inte hade någon som helst effekt på utvecklingen av konsumentpriset på gasolja för uppvärmning (enligt uppgifterna i tabellen ökade konsumentpriset på gasolja för uppvärmning bara med 2,2 % under de två åren). Därför kan bestämmelserna i punkt 52 i 2001 års riktlinjer inte tillämpas i detta fall. |
| --- | --- |

(108)

Tabellen i punkt 46 visar att punktskatterna inte ökade väsentligt, eftersom de varierade på följande sätt: -5,4 % mellan 1999 och 2000, -6,98 % mellan 1999 och 2001, +1,9 % mellan 1999 och 2002 och +1,3 % mellan 1999 och 2003. Från år till år var variationerna följande: -5,4 % från 1999 till 2000, -1,6 % från 2000 till 2001, +9,5 % från 2001 till 2002 och -0,5 % från 2002 till 2003. Det framgår därför att punktskatterna har minskat oavbrutet utom mellan 2001 och 2002. Ökningen under den perioden kan dock inte anses väsentlig, eftersom den i själva verket praktiskt taget inte hade någon som helst effekt på utvecklingen av konsumentpriset på gasolja för uppvärmning (enligt uppgifterna i tabellen ökade konsumentpriset på gasolja för uppvärmning bara med 2,2 % under de två åren). Därför kan bestämmelserna i punkt 52 i 2001 års riktlinjer inte tillämpas i detta fall.

| (109) | Slutligen anges det i punkt 53 i 2001 års riktlinjer att om nedsättningarna avser en avgift som harmoniserats på EG-nivå och om dessa nationella avgifter understiger eller är lika med EG-nivån, måste avgiftsbefrielsen uppfylla villkoren i punkterna 45 och 46, och i alla händelser krävs det ett uttryckligt tillstånd att avvika från gemenskapens minimiavgifter. |
| --- | --- |

(109)

Slutligen anges det i punkt 53 i 2001 års riktlinjer att om nedsättningarna avser en avgift som harmoniserats på EG-nivå och om dessa nationella avgifter understiger eller är lika med EG-nivån, måste avgiftsbefrielsen uppfylla villkoren i punkterna 45 och 46, och i alla händelser krävs det ett uttryckligt tillstånd att avvika från gemenskapens minimiavgifter.

| (110) | I punkt 45 i 2001 års riktlinjer anges att allt driftsstöd som är degressivt inte får beviljas för mer än fem år och att stödnivån får uppgå till 100 % av merkostnaderna (21) det första året, men ska sedan sänkas linjärt till 0 vid utgången av det femte året. |
| --- | --- |

(110)

I punkt 45 i 2001 års riktlinjer anges att allt driftsstöd som är degressivt inte får beviljas för mer än fem år och att stödnivån får uppgå till 100 % av merkostnaderna (21) det första året, men ska sedan sänkas linjärt till 0 vid utgången av det femte året.

| (111) | I punkt 46 i 2001 års riktlinjer anges att icke degressivt stöd kan beviljas i högst fem år, och att stödnivån är begränsad till 50 % av merkostnaderna. |
| --- | --- |

(111)

I punkt 46 i 2001 års riktlinjer anges att icke degressivt stöd kan beviljas i högst fem år, och att stödnivån är begränsad till 50 % av merkostnaderna.

| (112) | I det granskade fallet har kommission redan konstaterat att stödet inte var degressivt (se skäl 88). Följaktligen kunde endast bestämmelserna i punkt 46 i riktlinjerna tillämpas på detta. Emellertid kan kommissionen utifrån de uppgifter som de italienska myndigheterna lämnat inte på något sätt dra slutsatsen att stödnivån var begränsad till 50 % av de ökade produktionskostnader som punktskatterna medfört i förhållande till marknadspriset för produkter som odlats i växthus. |
| --- | --- |

(112)

I det granskade fallet har kommission redan konstaterat att stödet inte var degressivt (se skäl 88). Följaktligen kunde endast bestämmelserna i punkt 46 i riktlinjerna tillämpas på detta. Emellertid kan kommissionen utifrån de uppgifter som de italienska myndigheterna lämnat inte på något sätt dra slutsatsen att stödnivån var begränsad till 50 % av de ökade produktionskostnader som punktskatterna medfört i förhållande till marknadspriset för produkter som odlats i växthus.

| (113) | Stödet kan därför inte anses berättigat på grundval av bestämmelserna i punkt 46 i 2001 års riktlinjer och följaktligen inte heller på grundval av bestämmelserna i punkt 53 i dessa riktlinjer. |
| --- | --- |

(113)

Stödet kan därför inte anses berättigat på grundval av bestämmelserna i punkt 46 i 2001 års riktlinjer och följaktligen inte heller på grundval av bestämmelserna i punkt 53 i dessa riktlinjer.

| (114) | De överväganden som anges i skälen 94–112 visar att det granskade stödet inte kan förklaras förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av bestämmelserna i 2001 års riktlinjer. |
| --- | --- |

(114)

De överväganden som anges i skälen 94–112 visar att det granskade stödet inte kan förklaras förenligt med den gemensamma marknaden på grundval av bestämmelserna i 2001 års riktlinjer.

| (115) | När det gäller de övriga argument som de italienska myndigheterna har lagt fram vid olika stadier av granskningen av ärendet anser kommissionen att det inte finns några uppgifter som gör att den kan undanröja de tvivel som uttrycks i skäl 34 b. Argumentet i skäl 43, om att den åtgärd som Italien antagit kunde vara förenlig med den gemensamma marknaden om stödmottagarna betalade det minimibelopp som fastställts på gemenskapsnivå, är inte relevant, eftersom växthusodlarna var helt befriade från punktskatt under nästan hela den granskade perioden och därför inte betalade några skatter. |
| --- | --- |

(115)

När det gäller de övriga argument som de italienska myndigheterna har lagt fram vid olika stadier av granskningen av ärendet anser kommissionen att det inte finns några uppgifter som gör att den kan undanröja de tvivel som uttrycks i skäl 34 b. Argumentet i skäl 43, om att den åtgärd som Italien antagit kunde vara förenlig med den gemensamma marknaden om stödmottagarna betalade det minimibelopp som fastställts på gemenskapsnivå, är inte relevant, eftersom växthusodlarna var helt befriade från punktskatt under nästan hela den granskade perioden och därför inte betalade några skatter.

| (116) | Beträffande de argument som lagts fram av den berörda tredje part som skickade synpunkter efter det att förfarandet inleddes första gången, innehåller dessa inte några inslag som talar för att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. I fråga om den svåra situation som de stödmottagande företagen skulle befinna sig i om stödet förklarades oförenligt och återkrävdes, bör det erinras om att återkrav av oförenligt stöd är nödvändigt för att återställa den tidigare situationen, dvs. den situation utan snedvriden konkurrens som rådde innan stödet beviljades. Att vissa företag inte är lönsamma längre är helt enkelt resultatet av fri konkurrens under normala marknadsvillkor. Å andra sidan finns det inga bevis på att minskad förbrukning av gasolja nödvändigtvis medför att kvaliteten på producerade produkter försämras (en sådan försämring skulle som mest försena mognaden och tillväxten något). Slutligen saknar hänvisningen till situationen i andra länder för att visa att konkurrensen inte är snedvriden relevans. Det räcker att konstatera att befrielsen kan förbättra de italienska växthusodlarnas konkurrensställning jämfört med situationen i andra länder och att utgångspunkten för jämförelse därför måste vara situationen i Italien utan befrielser. |
| --- | --- |

(116)

Beträffande de argument som lagts fram av den berörda tredje part som skickade synpunkter efter det att förfarandet inleddes första gången, innehåller dessa inte några inslag som talar för att stödet är förenligt med den gemensamma marknaden. I fråga om den svåra situation som de stödmottagande företagen skulle befinna sig i om stödet förklarades oförenligt och återkrävdes, bör det erinras om att återkrav av oförenligt stöd är nödvändigt för att återställa den tidigare situationen, dvs. den situation utan snedvriden konkurrens som rådde innan stödet beviljades. Att vissa företag inte är lönsamma längre är helt enkelt resultatet av fri konkurrens under normala marknadsvillkor. Å andra sidan finns det inga bevis på att minskad förbrukning av gasolja nödvändigtvis medför att kvaliteten på producerade produkter försämras (en sådan försämring skulle som mest försena mognaden och tillväxten något). Slutligen saknar hänvisningen till situationen i andra länder för att visa att konkurrensen inte är snedvriden relevans. Det räcker att konstatera att befrielsen kan förbättra de italienska växthusodlarnas konkurrensställning jämfört med situationen i andra länder och att utgångspunkten för jämförelse därför måste vara situationen i Italien utan befrielser.

XI.   SLUTSATSER

| (117) | Kommissionen konstaterar att Italien olagligen har genomfört stödet i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. Det framgår av den ovannämnda analysen att stödet inte kan förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden eftersom det inte uppfyller villkoren i 2000 och 2007 års riktlinjer för jordbrukssektorn och 1994 och 2001 års riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön. Vidare framgick det av analysen att genomförandet av åtgärder som kan snedvrida konkurrensen inte bara kan motiveras av att det föreligger direktiv, och de italienska myndigheterna har inte undanröjt alla tvivel som kommissionen gav uttryck för när förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget inleddes. |
| --- | --- |

(117)

Kommissionen konstaterar att Italien olagligen har genomfört stödet i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. Det framgår av den ovannämnda analysen att stödet inte kan förklaras vara förenligt med den gemensamma marknaden eftersom det inte uppfyller villkoren i 2000 och 2007 års riktlinjer för jordbrukssektorn och 1994 och 2001 års riktlinjer för statligt stöd till skydd för miljön. Vidare framgick det av analysen att genomförandet av åtgärder som kan snedvrida konkurrensen inte bara kan motiveras av att det föreligger direktiv, och de italienska myndigheterna har inte undanröjt alla tvivel som kommissionen gav uttryck för när förfarandet enligt artikel 88.2 i fördraget inleddes.

| (118) | Enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999 ska kommissionen vid negativa beslut i fall av olagligt stöd besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren (i detta fall växthusodlare). Italien måste alltså vidta alla nödvändiga åtgärder för att från stödmottagarna återkräva det utbetalade oförenliga stödet, vars värde är lika med skillnaden mellan hela den beviljade befrielsen från punktskatt och den nedsatta punktskattesats som beviljats andra aktörer inom jordbrukssektorn. Enligt punkt 42 i tillkännagivandet från kommissionen ”Effektivare verkställande av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd” (22), har Italien fyra månader på sig efter ikraftträdandet av detta beslut för att genomföra bestämmelserna däri. Det stöd som ska återkrävas ska beläggas med ränta som beräknas enligt kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (23) om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999. |
| --- | --- |

(118)

Enligt artikel 14.1 i förordning (EG) nr 659/1999 ska kommissionen vid negativa beslut i fall av olagligt stöd besluta att den berörda medlemsstaten ska vidta alla nödvändiga åtgärder för att återkräva stödet från mottagaren (i detta fall växthusodlare). Italien måste alltså vidta alla nödvändiga åtgärder för att från stödmottagarna återkräva det utbetalade oförenliga stödet, vars värde är lika med skillnaden mellan hela den beviljade befrielsen från punktskatt och den nedsatta punktskattesats som beviljats andra aktörer inom jordbrukssektorn. Enligt punkt 42 i tillkännagivandet från kommissionen ”Effektivare verkställande av kommissionsbeslut som ålägger medlemsstater att återkräva olagligt och oförenligt statligt stöd” (22), har Italien fyra månader på sig efter ikraftträdandet av detta beslut för att genomföra bestämmelserna däri. Det stöd som ska återkrävas ska beläggas med ränta som beräknas enligt kommissionens förordning (EG) nr 794/2004 (23) om genomförande av rådets förordning (EG) nr 659/1999.

| (119) | Ett enskilt stöd som beviljats inom ramen för den granskade stödordningen, som vid den aktuella tidpunkten uppfyllde villkoren i kommissionens förordning som antagits på grundval av artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 994/98 (24) (förordningen om stöd av mindre betydelse), ska emellertid inte anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(119)

Ett enskilt stöd som beviljats inom ramen för den granskade stödordningen, som vid den aktuella tidpunkten uppfyllde villkoren i kommissionens förordning som antagits på grundval av artikel 2 i rådets förordning (EG) nr 994/98 (24) (förordningen om stöd av mindre betydelse), ska emellertid inte anses utgöra statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

| (120) | Inga gemenskapsbestämmelser om stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn var i kraft när det granskade stödet beviljades. |
| --- | --- |

(120)

Inga gemenskapsbestämmelser om stöd av mindre betydelse inom jordbrukssektorn var i kraft när det granskade stödet beviljades.

| (121) | De första gemenskapsbestämmelserna av detta slag var bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1860/2004 av den 6 oktober 2004 om tillämpning av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom jordbruks- och fiskerisektorn (25). |
| --- | --- |

(121)

De första gemenskapsbestämmelserna av detta slag var bestämmelserna i kommissionens förordning (EG) nr 1860/2004 av den 6 oktober 2004 om tillämpning av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom jordbruks- och fiskerisektorn (25).

| (122) | Enligt förordning (EG) nr 1860/2004 påverkar stöd som inte överskrider 3 000 euro per stödmottagare under en period på tre år (detta belopp utgör det stöd av mindre betydelse som företaget beviljats) inte handeln mellan medlemsstaterna och inte heller snedvrider det eller hotar att snedvrida konkurrensen och omfattas därför inte av förbudet i artikel 87.1 i fördraget. |
| --- | --- |

(122)

Enligt förordning (EG) nr 1860/2004 påverkar stöd som inte överskrider 3 000 euro per stödmottagare under en period på tre år (detta belopp utgör det stöd av mindre betydelse som företaget beviljats) inte handeln mellan medlemsstaterna och inte heller snedvrider det eller hotar att snedvrida konkurrensen och omfattas därför inte av förbudet i artikel 87.1 i fördraget.

| (123) | Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1860/2004 gäller detta även stöd som beviljats innan den förordningen trädde i kraft, förutsatt att samtliga villkor i artikel 1 och 3 är uppfyllda. |
| --- | --- |

(123)

Enligt artikel 5 i förordning (EG) nr 1860/2004 gäller detta även stöd som beviljats innan den förordningen trädde i kraft, förutsatt att samtliga villkor i artikel 1 och 3 är uppfyllda.

| (124) | Den 1 januari 2008 ersattes förordning (EG) nr 1860/2004 av kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 december 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter (26), genom vilken beloppet för stöd av mindre betydelse ökades till 7 500 euro per stödmottagare över tre taxeringsår, oberoende av stödets form och ändamål, inom ett tak per medlemsstat på 0,75 % av den årliga produktionens värde. |
| --- | --- |

(124)

Den 1 januari 2008 ersattes förordning (EG) nr 1860/2004 av kommissionens förordning (EG) nr 1535/2007 av den 20 december 2007 om tillämpningen av artiklarna 87 och 88 i EG-fördraget på stöd av mindre betydelse inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter (26), genom vilken beloppet för stöd av mindre betydelse ökades till 7 500 euro per stödmottagare över tre taxeringsår, oberoende av stödets form och ändamål, inom ett tak per medlemsstat på 0,75 % av den årliga produktionens värde.

| (125) | Enligt artikel 6.1 i den förordningen ska förordningen ”tillämpas på stöd som beviljats företag inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter före den 1 januari 2008, under förutsättning att stöden uppfyller samtliga villkor i artiklarna 1–4, med undantag för den uttryckliga hänvisning till denna förordning som avses i artikel 4.1 första stycket”. |
| --- | --- |

(125)

Enligt artikel 6.1 i den förordningen ska förordningen ”tillämpas på stöd som beviljats företag inom sektorn för produktion av jordbruksprodukter före den 1 januari 2008, under förutsättning att stöden uppfyller samtliga villkor i artiklarna 1–4, med undantag för den uttryckliga hänvisning till denna förordning som avses i artikel 4.1 första stycket”.

| (126) | I detta sammanhang betraktar kommissionen inte skattenedsättningar på högst 3 000 euro som statligt stöd, förutsatt att de när de beviljades uppfyllde kraven i förordning (EG) nr 1860/2004. Detta gäller även skattenedsättningar på högst 7 500 euro, förutsatt att de när de beviljades uppfyllde kraven i förordning (EG) nr 1535/2007. |
| --- | --- |

(126)

I detta sammanhang betraktar kommissionen inte skattenedsättningar på högst 3 000 euro som statligt stöd, förutsatt att de när de beviljades uppfyllde kraven i förordning (EG) nr 1860/2004. Detta gäller även skattenedsättningar på högst 7 500 euro, förutsatt att de när de beviljades uppfyllde kraven i förordning (EG) nr 1535/2007.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den stödordning i form av en befrielse från punktskatter på gasolja som används för uppvärmning av växthus som Italien genomfört olagligt mellan den 3 oktober 2000 och den 30 juni 2001 och under åren 2002, 2003 och 2004 är oförenlig med den gemensamma marknaden.

Artikel 2

1.   Italien är skyldigt att återkräva det oförenliga stöd som beviljats inom ramen för den ordning som avses i artikel 1 från stödmottagarna.

2.   På de belopp som ska återkrävas ska ränta tas ut från det datum de stod till stödmottagarnas förfogande fram till den dag de återkrävs.

3.   Räntan ska beräknas som sammansatt ränta enligt kapitel V i förordning (EG) nr 794/2004.

Artikel 3

Återkravet av det stöd som beviljats enligt den ordning som avses i artikel 1 ska genomföras omedelbart och effektivt.

Italien ska säkerställa att detta beslut genomförs inom fyra månader efter den dag då det har delgivits.

Artikel 4

Inom två månader efter den dag då detta beslut har delgivits ska Italien lämna följande uppgifter:

| a) | En förteckning över mottagare av stöd enligt den ordning som avses i artikel 1 och det totala stödbelopp som var och en har mottagit enligt stödordningen. |
| --- | --- |

a)

En förteckning över mottagare av stöd enligt den ordning som avses i artikel 1 och det totala stödbelopp som var och en har mottagit enligt stödordningen.

| b) | Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från varje stödmottagare. |
| --- | --- |

b)

Det totala belopp (kapital och ränta) som ska återkrävas från varje stödmottagare.

| c) | En utförlig beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller är planerade för att följa detta beslut. |
| --- | --- |

c)

En utförlig beskrivning av de åtgärder som redan har vidtagits eller är planerade för att följa detta beslut.

| d) | Handlingar som visar att stödmottagarna har beordrats att återbetala stödet. |
| --- | --- |

d)

Handlingar som visar att stödmottagarna har beordrats att återbetala stödet.

Italien ska hålla kommissionen underrättad om genomförandet av de nationella åtgärder som har vidtagits för att genomföra detta beslut till dess att det stöd som har beviljats enligt den ordning som avses i artikel 1 har återbetalats helt. På särskild begäran av kommissionen ska Italien omedelbart lämna uppgifter om de åtgärder som redan vidtagits och de som planerats för att följa detta beslut. Italien ska även tillhandahålla utförliga uppgifter om de stödbelopp och räntor som redan återkrävts från stödmottagarna.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien.

Utfärdat i Bryssel den 13 juli 2009.

På kommissionens vägnar

Mariann FISCHER BOEL

Ledamot av kommissionen

---

(1)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

1

(2)  Beslut K(2003) 3802, underrättat Italien genom en skrivelse med referens SG(2003) D/232244 av den 13 oktober 2003.

2

(3)  EUT C 69, 19.3.2004, s. 8.

3

(4)  EUT C 101, 27.4.2005, s. 17.

4

(5)  EGT C 37, 3.2.2001, s. 3.

5

(6)  Skrivelse SG-Greffe (2008) D/207739.

6

(7)  EGT L 316, 31.10.1992, s. 12.

7

(8)  EUT L 283, 31.10.2003, s. 51.

8

(9)  T-233/04 Konungariket Nederländerna mot Europeiska kommissionen REG 2008, s. II-00591.

9

(10)  Se kommissionens beslut 2006/323/EG (EUT L 119, 4.5.2006, s. 12).

10

(11)  Europeiska gemenskapernas domstols dom i mål nr 730/79 Philip Morris Holland mot kommissionen [1980] REG 1980, 2671.

11

(12)  EGT C 119, 22.5.2002, s. 22.

12

(13)  EUT C 319, 27.12.2006, s. 1.

13

(14)  Punktskatterna på gasolja som används för uppvärmning av växthus anges i skäl 43.

14

(15)  Med undantag av vissa bestämmelser som saknar betydelse för det aktuella ärendet.

15

(16)  Se fotnot 13.

16

(17)  EGT C 28, 1.2.2000, s. 2.

17

(18)  EGT C 72, 10.3.1994, s. 3.

18

(19)  Se fotnot 5.

19

(20)  13 euro per 1 000 kg för perioden 2000–2003 och 21 euro per 1 000 liter – se skäl 43.

20

(21)  Merkostnader definieras i punkt 43 i riktlinjerna som merkostnaderna för produktionen i förhållande till marknadspriset för produkterna.

21

(22)  EUT C 272, 15.11.2007, s. 4.

22

(23)  EUT L 140, 30.4.2004, s. 1.

23

(24)  EGT L 142, 14.5.1998, s. 1.

24

(25)  EUT L 325, 28.10.2004, s. 4.

25

(26)  EUT L 337, 21.12.2007, s. 35.

26

---

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/21 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/21

---

KOMMISSIONENS BESLUT

av den 13 juli 2009

om den reform av finanseringen av RATP:s pensionssystem som Frankrike planerar att genomföra för RATP:s räkning

[delgivet med nr K(2009) 5505]

(Endast den franska texten är giltig)

(Text av betydelse för EES)

(2009/945/EG)

EUROPEISKA GEMENSKAPERNAS KOMMISSION HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 88.2 första stycket,

med beaktande av avtalet om Europeiska ekonomiska samarbetsområdet, särskilt artikel 62.1 a,

efter att i enlighet med nämnda artiklar ha gett berörda parter tillfälle att yttra sig (1) och med beaktande av dessa synpunkter, och

av följande skäl:

1.   FÖRFARANDE

| (1) | Den 29 juni 2006 anmälde de franska myndigheterna en reform av finansieringen av RATP:s pensionssystem till kommissionen. De översände kompletterande uppgifter till kommissionen genom skrivelser av den 26 september 2006, den 15 december 2006 och den 4 april 2007. |
| --- | --- |

(1)

Den 29 juni 2006 anmälde de franska myndigheterna en reform av finansieringen av RATP:s pensionssystem till kommissionen. De översände kompletterande uppgifter till kommissionen genom skrivelser av den 26 september 2006, den 15 december 2006 och den 4 april 2007.

| (2) | Genom en skrivelse av den 10 oktober 2007 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende den anmälda åtgärden (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet). |
| --- | --- |

(2)

Genom en skrivelse av den 10 oktober 2007 underrättade kommissionen Frankrike om sitt beslut att inleda det förfarande som anges i artikel 88.2 i EG-fördraget avseende den anmälda åtgärden (nedan kallat beslutet om att inleda förfarandet).

| (3) | Beslutet om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 15 januari 2008 (2). |
| --- | --- |

(3)

Beslutet om att inleda förfarandet offentliggjordes i Europeiska unionens officiella tidning den 15 januari 2008 (2).

| (4) | De franska myndigheterna inkom med sina synpunkter den 22 januari 2008. |
| --- | --- |

(4)

De franska myndigheterna inkom med sina synpunkter den 22 januari 2008.

| (5) | Den 19 februari 2008 tog kommissionen emot synpunkter från en berörd part. Kommissionen översände synpunkterna till de franska myndigheterna så att de skulle få möjlighet att kommentera dem. De franska myndigheternas kommentarer mottogs i en skrivelse av den 3 april 2008. |
| --- | --- |

(5)

Den 19 februari 2008 tog kommissionen emot synpunkter från en berörd part. Kommissionen översände synpunkterna till de franska myndigheterna så att de skulle få möjlighet att kommentera dem. De franska myndigheternas kommentarer mottogs i en skrivelse av den 3 april 2008.

| (6) | Den 23 april 2008 underrättade de franska myndigheterna kommissionen om att den franska regeringen under hösten 2007 hade åtagit sig att reformera de särskilda pensionssystemen för offentliga företag och särskilt pensionssystemet för anställda vid RATP. |
| --- | --- |

(6)

Den 23 april 2008 underrättade de franska myndigheterna kommissionen om att den franska regeringen under hösten 2007 hade åtagit sig att reformera de särskilda pensionssystemen för offentliga företag och särskilt pensionssystemet för anställda vid RATP.

| (7) | Den 6 januari 2009 skickade kommissionen en begäran om kompletterande uppgifter till de franska myndigheterna, som svarade genom en skrivelse av den 3 mars 2009. |
| --- | --- |

(7)

Den 6 januari 2009 skickade kommissionen en begäran om kompletterande uppgifter till de franska myndigheterna, som svarade genom en skrivelse av den 3 mars 2009.

2.   BESKRIVNING AV MOTTAGAREN

| (8) | Régie Autonome des Transports Parisiens (nedan kallat RATP) är ett franskt offentligt företag som till 100 procent ägs av den franska staten. Företaget bildades genom lag nr 48–506 av den 21 mars 1948 om omorganisation och samordning av kollektivtrafiken i Parisområdet (3) och hade som bolagsändamål att utnyttja de kollektiva transportnät och linjer som det hade fått ansvar för (4). |
| --- | --- |

(8)

Régie Autonome des Transports Parisiens (nedan kallat RATP) är ett franskt offentligt företag som till 100 procent ägs av den franska staten. Företaget bildades genom lag nr 48–506 av den 21 mars 1948 om omorganisation och samordning av kollektivtrafiken i Parisområdet (3) och hade som bolagsändamål att utnyttja de kollektiva transportnät och linjer som det hade fått ansvar för (4).

| (9) | Genom lagen begränsades RATP:s verksamhet till kollektivtrafiken inom Parisområdet. RATP hade enligt artikel 7 i lag nr 48–506 av den 21 mars 1948 i uppdrag att utnyttja kollektivtrafiknäten i Paris stad och i departementet Seine, samt linjerna Seine-et-Oise och Seine-et-Marne, som senare överlåtits eller arrenderats till Compagnie du chemin de fer métropolitain eller Société des transports en commun de la région parisienne. Denna situation bekräftades genom förordning nr 59–151 av den 7 januari 1959. |
| --- | --- |

(9)

Genom lagen begränsades RATP:s verksamhet till kollektivtrafiken inom Parisområdet. RATP hade enligt artikel 7 i lag nr 48–506 av den 21 mars 1948 i uppdrag att utnyttja kollektivtrafiknäten i Paris stad och i departementet Seine, samt linjerna Seine-et-Oise och Seine-et-Marne, som senare överlåtits eller arrenderats till Compagnie du chemin de fer métropolitain eller Société des transports en commun de la région parisienne. Denna situation bekräftades genom förordning nr 59–151 av den 7 januari 1959.

| (10) | RATP kan emellertid erbjuda tjänster utanför Ile-de-France via dotterbolag (5). RATP:s dotterbolag, som utgörs av aktiebolag, är i dag uppdelade på tre stora affärsområden som sysselsätter ungefär 2 050 personer, varav 170 är utsända av moderbolaget:






  — | Affärsområdet Transport, som leds av RATP Développement SA och som hade en konsoliderad omsättning på 57 miljoner euro för räkenskapsåret 2005, varav 4,7 miljoner euro i den internationella verksamheten och 3,1 miljoner euro i Frankrike (utom Ile-de-France). |
| --- | --- | --- |

(10)

RATP kan emellertid erbjuda tjänster utanför Ile-de-France via dotterbolag (5). RATP:s dotterbolag, som utgörs av aktiebolag, är i dag uppdelade på tre stora affärsområden som sysselsätter ungefär 2 050 personer, varav 170 är utsända av moderbolaget:

—

Affärsområdet Transport, som leds av RATP Développement SA och som hade en konsoliderad omsättning på 57 miljoner euro för räkenskapsåret 2005, varav 4,7 miljoner euro i den internationella verksamheten och 3,1 miljoner euro i Frankrike (utom Ile-de-France).

| — | Affärsområdet Konstruktion, som leds av RATP International SA och som hade en konsoliderad omsättning på 86 miljoner euro 2005 och vars verksamhet till nästan 80 procent bedrivs utomlands och vars resterande verksamhet främst bedrivs utanför Ile-de-France. |
| --- | --- |

—

Affärsområdet Konstruktion, som leds av RATP International SA och som hade en konsoliderad omsättning på 86 miljoner euro 2005 och vars verksamhet till nästan 80 procent bedrivs utomlands och vars resterande verksamhet främst bedrivs utanför Ile-de-France.

| — | Affärsområdet Fastigheter, som främst omfattar dotterbolag som ansvarar för att utveckla fastighetsbeståndet (på mark som förvaltas av RATP), utveckla affärslokaler i tunnelbanestationer och telekommunikationsverksamhet och vars konsoliderade omsättning 2005 uppgick till 33 miljoner euro, uteslutande i Ile-de-France. |
| --- | --- |

—

Affärsområdet Fastigheter, som främst omfattar dotterbolag som ansvarar för att utveckla fastighetsbeståndet (på mark som förvaltas av RATP), utveckla affärslokaler i tunnelbanestationer och telekommunikationsverksamhet och vars konsoliderade omsättning 2005 uppgick till 33 miljoner euro, uteslutande i Ile-de-France.

| (11) | RATP-koncernen sysselsätter sammanlagt ungefär 46 050 personer, varav 44 000 är fastanställda tjänstemän hos RATP och resterande, det vill säga 2 050 personer, arbetar inom RATP:s dotterbolag. |
| --- | --- |

(11)

RATP-koncernen sysselsätter sammanlagt ungefär 46 050 personer, varav 44 000 är fastanställda tjänstemän hos RATP och resterande, det vill säga 2 050 personer, arbetar inom RATP:s dotterbolag.

| (12) | Arbetsvillkoren för de fastanställda tjänstemännen regleras genom RATP:s tjänsteföreskrifter (6). För de 2 050 personer som är anställda vid RATP:s dotterbolag fastställs arbetsvillkoren i stället genom kollektivavtal och de omfattas alltså inte av RATP:s tjänsteföreskrifter. |
| --- | --- |

(12)

Arbetsvillkoren för de fastanställda tjänstemännen regleras genom RATP:s tjänsteföreskrifter (6). För de 2 050 personer som är anställda vid RATP:s dotterbolag fastställs arbetsvillkoren i stället genom kollektivavtal och de omfattas alltså inte av RATP:s tjänsteföreskrifter.

3.   BESKRIVNING AV KOLLEKTIVTRAFIKMARKNADEN I ILE-DE-FRANCE

| (13) | Kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France är i dag inte öppen för konkurrens. Licenserna för att utnyttja kollektivtrafiklinjerna har fördelats enligt det förfarande som fastställs i lag nr 59–157 av den 7 januari 1959 om organisationen av kollektivtrafiken i området Ile-de-France (7), och som har delat upp kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France mellan RATP och det stora antal små privata operatörer som bedrev verksamhet i Ile-de-France på den tiden. |
| --- | --- |

(13)

Kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France är i dag inte öppen för konkurrens. Licenserna för att utnyttja kollektivtrafiklinjerna har fördelats enligt det förfarande som fastställs i lag nr 59–157 av den 7 januari 1959 om organisationen av kollektivtrafiken i området Ile-de-France (7), och som har delat upp kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France mellan RATP och det stora antal små privata operatörer som bedrev verksamhet i Ile-de-France på den tiden.

| (14) | Vid sidan av RATP finns det ett hundratal företag som erbjuder kollektivtrafiktjänster i Ile-de-France. Däribland återfinns SNCF samt privata operatörer inom sammanslutningen OPTILE (ungefär 95 företag, varav tre stora bussföretag: Veolia Transport, Keolis och Transdev). |
| --- | --- |

(14)

Vid sidan av RATP finns det ett hundratal företag som erbjuder kollektivtrafiktjänster i Ile-de-France. Däribland återfinns SNCF samt privata operatörer inom sammanslutningen OPTILE (ungefär 95 företag, varav tre stora bussföretag: Veolia Transport, Keolis och Transdev).

| (15) | I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (nedan kallad förordning nr 1370/2007) (8) föreskrivs att kollektivtrafikmarknaden gradvis ska öppnas. I enlighet med artikel 12 i förordningen ska den träda i kraft den 3 december 2009. |
| --- | --- |

(15)

I Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 1370/2007 av den 23 oktober 2007 om kollektivtrafik på järnväg och väg och om upphävande av rådets förordning (EEG) nr 1191/69 och (EEG) nr 1107/70 (nedan kallad förordning nr 1370/2007) (8) föreskrivs att kollektivtrafikmarknaden gradvis ska öppnas. I enlighet med artikel 12 i förordningen ska den träda i kraft den 3 december 2009.

4.   FÖRMÅNER FRÅN PENSIONSSYSTEMET FÖR RATPS ANSTÄLLDA FÖRE OCH EFTER DEN ANMÄLDA REFORMEN

| (16) | RATP:s pensionssystem föreskrivs i artikel 31 i lag nr 48–506 av den 21 mars 1948, kompletterad genom lag nr 59–1091 av den 23 september 1959 om stadgar för RATP (9). |
| --- | --- |

(16)

RATP:s pensionssystem föreskrivs i artikel 31 i lag nr 48–506 av den 21 mars 1948, kompletterad genom lag nr 59–1091 av den 23 september 1959 om stadgar för RATP (9).

| (17) | Pensionssystemet för RATP:s anställda är ett särskilt system i den mening som avses i artiklarna L. 711–1 och R. 711–1 i socialförsäkringslagen och ger särskilda fördelar i förhållande till de allmänna systemen. Detta är en rättslig ordning, det vill säga den är inrättad av staten på administrativ väg. Dessutom fastställs bland annat parametrar, avgifter och ersättningar genom rättsliga ordningar. |
| --- | --- |

(17)

Pensionssystemet för RATP:s anställda är ett särskilt system i den mening som avses i artiklarna L. 711–1 och R. 711–1 i socialförsäkringslagen och ger särskilda fördelar i förhållande till de allmänna systemen. Detta är en rättslig ordning, det vill säga den är inrättad av staten på administrativ väg. Dessutom fastställs bland annat parametrar, avgifter och ersättningar genom rättsliga ordningar.

| (18) | Fram till den 15 januari 2008 skilde sig det särskilda pensionssystemet för RATP:s anställda från de allmänna pensionssystemen framför allt i fråga om bestämmelserna för att beräkna pensionsrättigheter och slutbetalning av pensioner. |
| --- | --- |

(18)

Fram till den 15 januari 2008 skilde sig det särskilda pensionssystemet för RATP:s anställda från de allmänna pensionssystemen framför allt i fråga om bestämmelserna för att beräkna pensionsrättigheter och slutbetalning av pensioner.

| (19) | I de allmänna pensionssystemen ska pensionsbeloppet beräknas från den genomsnittliga lönen för hela eller delar av den yrkesverksamma tiden. Pensionens storlek beror också på försäkringslängd och ålder och ett avdrag eller tillägg görs när de fastställda värdena för dessa båda kriterier inte har uppnåtts eller har överskridits. I det allmänna pensionssystemet beräknas pensionen på grundval av den genomsnittliga lönen (inklusive förmåner) under de 25 bästa yrkesverksamma åren (upp till ett tak för årsinkomsten) och den sats som ska tillämpas är 50 procent (full pension) om försäkringstagaren har fullgjort minst 40 försäkringsår. |
| --- | --- |

(19)

I de allmänna pensionssystemen ska pensionsbeloppet beräknas från den genomsnittliga lönen för hela eller delar av den yrkesverksamma tiden. Pensionens storlek beror också på försäkringslängd och ålder och ett avdrag eller tillägg görs när de fastställda värdena för dessa båda kriterier inte har uppnåtts eller har överskridits. I det allmänna pensionssystemet beräknas pensionen på grundval av den genomsnittliga lönen (inklusive förmåner) under de 25 bästa yrkesverksamma åren (upp till ett tak för årsinkomsten) och den sats som ska tillämpas är 50 procent (full pension) om försäkringstagaren har fullgjort minst 40 försäkringsår.

| (20) | Enligt RATP:s pensionssystem får de anställda däremot rätt till 2 procent av grundlönen utan förmåner under det senaste yrkesverksamma halvåret för varje försäkringsår, upp till 37,5 tjänsteår. En anställd vid RATP får alltså efter 37,5 tjänsteår en pension som motsvarar 75 procent av sin slutlön, det vill säga närmare 64,5 procent av sin slutlön inklusive förmåner. |
| --- | --- |

(20)

Enligt RATP:s pensionssystem får de anställda däremot rätt till 2 procent av grundlönen utan förmåner under det senaste yrkesverksamma halvåret för varje försäkringsår, upp till 37,5 tjänsteår. En anställd vid RATP får alltså efter 37,5 tjänsteår en pension som motsvarar 75 procent av sin slutlön, det vill säga närmare 64,5 procent av sin slutlön inklusive förmåner.

| (21) | De grundläggande principerna för den reform som infördes genom lagen av den 21 augusti 2003 (10) för så gott som samtliga grundpensionssystem i Frankrike utvidgades till att omfatta RATP:s särskilda pensionssystem genom lagarna 2008–48 av den 15 januari 2008 (11), 2008–637 av den 30 juni 2008 (12) och 2008–1514 av den 30 december 2008 (13). Ett av målen för denna reform är att anpassa de särskilda systemen till bestämmelserna för de allmänna grundpensionssystemen för anställda inom den privata sektorn och för statstjänstemän. När det gäller det särskilda pensionssystemet för RATP kommer den försäkringsperiod som krävs för att få fullpension gradvis att förlängas till 40 tjänsteår 2012 och därefter utökas med ett kvartal den 1 juli varje år, tills man har uppnått den försäkringsperiod som krävs i det allmänna systemet och systemet för offentligt anställda (den försäkringsperiod på 41 år som ska tillämpas från och med 2012 för det allmänna systemet och systemet för offentligt anställda ska alltså uppnås 2016 för det särskilda systemet). |
| --- | --- |

(21)

De grundläggande principerna för den reform som infördes genom lagen av den 21 augusti 2003 (10) för så gott som samtliga grundpensionssystem i Frankrike utvidgades till att omfatta RATP:s särskilda pensionssystem genom lagarna 2008–48 av den 15 januari 2008 (11), 2008–637 av den 30 juni 2008 (12) och 2008–1514 av den 30 december 2008 (13). Ett av målen för denna reform är att anpassa de särskilda systemen till bestämmelserna för de allmänna grundpensionssystemen för anställda inom den privata sektorn och för statstjänstemän. När det gäller det särskilda pensionssystemet för RATP kommer den försäkringsperiod som krävs för att få fullpension gradvis att förlängas till 40 tjänsteår 2012 och därefter utökas med ett kvartal den 1 juli varje år, tills man har uppnått den försäkringsperiod som krävs i det allmänna systemet och systemet för offentligt anställda (den försäkringsperiod på 41 år som ska tillämpas från och med 2012 för det allmänna systemet och systemet för offentligt anställda ska alltså uppnås 2016 för det särskilda systemet).

5.   FINANSIERING AV PENSIONSSYSTEMET FÖR RATPS ANSTÄLLDA FÖRE OCH EFTER DEN ANMÄLDA REFORMEN

| (22) | Pensionssystemet för anställda vid RATP är ett fördelningspensionssystem där de avgifter som betalas in av de anställda till ålderspensionsförsäkringen används direkt för att betala ut pensioner (14). |
| --- | --- |

(22)

Pensionssystemet för anställda vid RATP är ett fördelningspensionssystem där de avgifter som betalas in av de anställda till ålderspensionsförsäkringen används direkt för att betala ut pensioner (14).

| (23) | Fram till den 31 december 2005 hade RATP det juridiska ansvaret för åtagandena inom det särskilda pensionssystemet. Genom artikel 20 i den ovannämnda lagen från 1948 ålades RATP ansvaret för att garantera den ekonomiska balansen i sitt särskilda pensionssystem. |
| --- | --- |

(23)

Fram till den 31 december 2005 hade RATP det juridiska ansvaret för åtagandena inom det särskilda pensionssystemet. Genom artikel 20 i den ovannämnda lagen från 1948 ålades RATP ansvaret för att garantera den ekonomiska balansen i sitt särskilda pensionssystem.

| (24) | Förvaltningen av det särskilda pensionssystemet sköttes av RATP:s pensionsavdelning som var en del av den juridiska personen RATP. Denna avdelning tog upp avgifter från de anställda hos RATP och från företaget i egenskap av arbetsgivare, samt betalade ut pensionerna till dem som tillhörde systemet. Pensionsavgifterna (7,85 procent för anställda och 15,34 procent för arbetsgivaren) var lägre än avgifterna inom det allmänna systemet (12 procent för anställda och 18 procent för arbetsgivaren). |
| --- | --- |

(24)

Förvaltningen av det särskilda pensionssystemet sköttes av RATP:s pensionsavdelning som var en del av den juridiska personen RATP. Denna avdelning tog upp avgifter från de anställda hos RATP och från företaget i egenskap av arbetsgivare, samt betalade ut pensionerna till dem som tillhörde systemet. Pensionsavgifterna (7,85 procent för anställda och 15,34 procent för arbetsgivaren) var lägre än avgifterna inom det allmänna systemet (12 procent för anställda och 18 procent för arbetsgivaren).

| (25) | Under flera år redovisade RATP:s pensionssystem ett strukturellt underskott på grund av den demografiska obalansen mellan antalet yrkesverksamma och antalet pensionärer, de inbyggda fördelarna jämfört med det allmänna systemet och – fram till den 31 december 2005 den normerade beräkningen av pensionsavgifterna. Dessa upprepade underskott i RATP:s pensionssystem täcktes av staten som ingrep på grundval av artikel 2 i förordningen av den 7 januari 1959 och lagen av den 7 januari 1959. |
| --- | --- |

(25)

Under flera år redovisade RATP:s pensionssystem ett strukturellt underskott på grund av den demografiska obalansen mellan antalet yrkesverksamma och antalet pensionärer, de inbyggda fördelarna jämfört med det allmänna systemet och – fram till den 31 december 2005 den normerade beräkningen av pensionsavgifterna. Dessa upprepade underskott i RATP:s pensionssystem täcktes av staten som ingrep på grundval av artikel 2 i förordningen av den 7 januari 1959 och lagen av den 7 januari 1959.

| (26) | Den 29 juni 2006 anmälde de franska myndigheterna en reform av finansieringen av RATP:s pensionssystem. Enligt de franska myndigheterna var denna reform ett led i den utveckling av kollektivtrafikens institutionella utformning i Ile-de-France som hade pågått under de senaste tio åren och i förberedelserna för att öppna kollektivtrafiken för konkurrens. |
| --- | --- |

(26)

Den 29 juni 2006 anmälde de franska myndigheterna en reform av finansieringen av RATP:s pensionssystem. Enligt de franska myndigheterna var denna reform ett led i den utveckling av kollektivtrafikens institutionella utformning i Ile-de-France som hade pågått under de senaste tio åren och i förberedelserna för att öppna kollektivtrafiken för konkurrens.

| (27) | Den anmälda reformen skulle ske i två etapper. |
| --- | --- |

(27)

Den anmälda reformen skulle ske i två etapper.

5.1   INRÄTTANDET AV PENSIONSFONDEN FÖR ANSTÄLLDA VID RATP DEN 1 JANUARI 2006

| (28) | Genom artikel 1 i lag nr 2005–1635 av den 26 december 2005 (15) inrättades den 1 januari 2006 en pensionsfond för anställda vid RATP (nedan kallad CRP-RATP). |
| --- | --- |

(28)

Genom artikel 1 i lag nr 2005–1635 av den 26 december 2005 (15) inrättades den 1 januari 2006 en pensionsfond för anställda vid RATP (nedan kallad CRP-RATP).

| (29) | CRP-RATP har status som en socialförsäkringsmyndighet, och har status som juridisk person som är rättsligt och ekonomiskt oberoende i förhållande till RATP. Genom artikel L711–1 i socialförsäkringslagen åläggs CRP-RATP samtliga de skyldigheter som fastställs i artikel L111–1 i samma lag och som framför allt innebär att socialförsäkringsorganisationen ska baseras på den nationella solidaritetsprincipen. Organisationen omfattas av samma socialförsäkringslag som alla fristående pensionsfonder. Den står under tillsyn av de behöriga statliga myndigheterna, som företräds av regeringskommissarier. |
| --- | --- |

(29)

CRP-RATP har status som en socialförsäkringsmyndighet, och har status som juridisk person som är rättsligt och ekonomiskt oberoende i förhållande till RATP. Genom artikel L711–1 i socialförsäkringslagen åläggs CRP-RATP samtliga de skyldigheter som fastställs i artikel L111–1 i samma lag och som framför allt innebär att socialförsäkringsorganisationen ska baseras på den nationella solidaritetsprincipen. Organisationen omfattas av samma socialförsäkringslag som alla fristående pensionsfonder. Den står under tillsyn av de behöriga statliga myndigheterna, som företräds av regeringskommissarier.

| (30) | När CRP-RATP inrättades tog den också över RATP:s funktion som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän. |
| --- | --- |

(30)

När CRP-RATP inrättades tog den också över RATP:s funktion som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän.

| (31) | Därför får CRP-RATP från med den 1 januari 2006 ett bidrag med befriande verkan från RATP som motsvarar de anställdas och arbetsgivarens avgifter till det särskilda systemet. Dessa avgifter höjdes samma dag till den nivå som gäller för det allmänna systemet (16). Utöver dessa pensionsavgifter får CRP-RATP ett bidrag från staten för att balansera räkenskaperna. Detta balanseringsbidrag finansierar både det demografiska underskottet i det särskilda systemet och systemets egna pensionsrättigheter. År 2006 och 2007 betalade staten ut balanseringsbidrag på 390,11 respektive 414 miljoner euro. |
| --- | --- |

(31)

Därför får CRP-RATP från med den 1 januari 2006 ett bidrag med befriande verkan från RATP som motsvarar de anställdas och arbetsgivarens avgifter till det särskilda systemet. Dessa avgifter höjdes samma dag till den nivå som gäller för det allmänna systemet (16). Utöver dessa pensionsavgifter får CRP-RATP ett bidrag från staten för att balansera räkenskaperna. Detta balanseringsbidrag finansierar både det demografiska underskottet i det särskilda systemet och systemets egna pensionsrättigheter. År 2006 och 2007 betalade staten ut balanseringsbidrag på 390,11 respektive 414 miljoner euro.

5.2   FINANSIELL ANSLUTNING AV BASRÄTTIGHETERNA I RATP:S SÄRSKILDA SYSTEM TILL DE ALLMÄNNA SYSTEMEN

| (32) | Genom artikel 18 i lag nr 2005–1635 av den 26 december 2005 införs en möjlighet för CRP-RATP att finansiellt ansluta en del av rättigheterna inom det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP till de allmänna pensionssystemen (CNAV (17) och ARGIC (18)/ARRCO (19)) (20), det vill säga göra en teknisk överföring av CRP-RATP:s pensionsverksamhet till de allmänna systemen (nedan kallade mottagarsystemen). |
| --- | --- |

(32)

Genom artikel 18 i lag nr 2005–1635 av den 26 december 2005 införs en möjlighet för CRP-RATP att finansiellt ansluta en del av rättigheterna inom det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP till de allmänna pensionssystemen (CNAV (17) och ARGIC (18)/ARRCO (19)) (20), det vill säga göra en teknisk överföring av CRP-RATP:s pensionsverksamhet till de allmänna systemen (nedan kallade mottagarsystemen).

| (33) | Syftet med att ansluta en del av pensionsrättigheterna i RATP:s särskilda pensionssystem till de allmänna systemen är att tillämpa mekanismen för solidaritet mellan generationer och mellan yrkesgrupper på en betydligt bredare demografisk bas och dessutom rent generellt att garantera hållbarheten i finansieringen av de obligatoriska pensionssystem som finansieras enligt fördelningsprincipen. |
| --- | --- |

(33)

Syftet med att ansluta en del av pensionsrättigheterna i RATP:s särskilda pensionssystem till de allmänna systemen är att tillämpa mekanismen för solidaritet mellan generationer och mellan yrkesgrupper på en betydligt bredare demografisk bas och dessutom rent generellt att garantera hållbarheten i finansieringen av de obligatoriska pensionssystem som finansieras enligt fördelningsprincipen.

| (34) | I enlighet med artikel L222–6 i socialförsäkringslagen får ett särskilt pensionssystem eller andra pensionssystem ansluta sig till de allmänna pensionssystemen i fråga om den del av de särskilda systemens utbetalningar som motsvarar de ålderspensioner som betalas ut till löntagarna från det allmänna systemet. |
| --- | --- |

(34)

I enlighet med artikel L222–6 i socialförsäkringslagen får ett särskilt pensionssystem eller andra pensionssystem ansluta sig till de allmänna pensionssystemen i fråga om den del av de särskilda systemens utbetalningar som motsvarar de ålderspensioner som betalas ut till löntagarna från det allmänna systemet.

| (35) | När det är fråga om ett fördelningspensionssystem tar mottagarsystemet emot pensionsrättigheter som förvärvats inom ett annat system (och därmed enligt andra kriterier) genom att de förvärvade rättigheterna beräknas på grundval av bestämmelserna i mottagarsystemet som om rättighetsinnehavarna (pensionärer, anställda och anhöriga) hade fullgjort hela sin tjänsteperiod inom mottagarsystemet. |
| --- | --- |

(35)

När det är fråga om ett fördelningspensionssystem tar mottagarsystemet emot pensionsrättigheter som förvärvats inom ett annat system (och därmed enligt andra kriterier) genom att de förvärvade rättigheterna beräknas på grundval av bestämmelserna i mottagarsystemet som om rättighetsinnehavarna (pensionärer, anställda och anhöriga) hade fullgjort hela sin tjänsteperiod inom mottagarsystemet.

| (36) | I det här fallet beräknade de franska myndigheterna basrättigheterna, det vill säga de rättigheter som motsvarar de pensionsförmåner som beräknats i enlighet med bestämmelserna i mottagarsystemen och som dessa system skulle överta (21). Det är endast de basrättigheter som har beräknats på detta sätt som kan övertas av mottagarsystemen. |
| --- | --- |

(36)

I det här fallet beräknade de franska myndigheterna basrättigheterna, det vill säga de rättigheter som motsvarar de pensionsförmåner som beräknats i enlighet med bestämmelserna i mottagarsystemen och som dessa system skulle överta (21). Det är endast de basrättigheter som har beräknats på detta sätt som kan övertas av mottagarsystemen.

| (37) | I artikel 222–6 i socialförsäkringslagen föreskrivs dessutom att anslutningen av ett särskilt pensionssystem måste följa principen om strikt ekonomisk neutralitet för verksamheten för de försäkringstagare som är anslutna till mottagarsystemet. Det vill säga, anslutningen av ett särskilt pensionssystem till de allmänna pensionssystemen får under inga omständigheter försämra mottagarsystemens finansiella läge. |
| --- | --- |

(37)

I artikel 222–6 i socialförsäkringslagen föreskrivs dessutom att anslutningen av ett särskilt pensionssystem måste följa principen om strikt ekonomisk neutralitet för verksamheten för de försäkringstagare som är anslutna till mottagarsystemet. Det vill säga, anslutningen av ett särskilt pensionssystem till de allmänna pensionssystemen får under inga omständigheter försämra mottagarsystemens finansiella läge.

| (38) | Därför används en viktning för att fastställa vilken andel av de tidigare förvärvade pensionsrättigheterna som ska godkännas vid anslutningen så att ovannämnda ekonomiska neutralitetsprincip kan tillämpas strikt. Viktningen går ut på att jämföra förhållandet mellan pensionsavgifterna för den anslutna gruppen och pensionsavgifterna i mottagarsystemet (22). Det är alltså mottagarsystemet som ska fastställa vilken andel av de ombildade gamla rättigheterna som garanterar att avkastningen på avgifterna är likvärdig: med denna valideringsgrad övertas pensionsrättigheterna ”gratis” av mottagarsystemet. |
| --- | --- |

(38)

Därför används en viktning för att fastställa vilken andel av de tidigare förvärvade pensionsrättigheterna som ska godkännas vid anslutningen så att ovannämnda ekonomiska neutralitetsprincip kan tillämpas strikt. Viktningen går ut på att jämföra förhållandet mellan pensionsavgifterna för den anslutna gruppen och pensionsavgifterna i mottagarsystemet (22). Det är alltså mottagarsystemet som ska fastställa vilken andel av de ombildade gamla rättigheterna som garanterar att avkastningen på avgifterna är likvärdig: med denna valideringsgrad övertas pensionsrättigheterna ”gratis” av mottagarsystemet.

| (39) | Om mottagarsystemets valideringsgrad för de ombildade förvärvade rättigheterna är lägre än 100 procent kan mottagarsystemet föreslå att det anslutna systemet ska validera rättigheterna till 100 procent genom att betala in ett bidrag för att bibehålla rättigheterna (nedan kallade kontantutbetalningar). |
| --- | --- |

(39)

Om mottagarsystemets valideringsgrad för de ombildade förvärvade rättigheterna är lägre än 100 procent kan mottagarsystemet föreslå att det anslutna systemet ska validera rättigheterna till 100 procent genom att betala in ett bidrag för att bibehålla rättigheterna (nedan kallade kontantutbetalningar).

| (40) | Syftet med beräkningen av dessa ersättningar är att mottagarsystemets beräknade situation ska förbli oförändrad. Om viktningen beräknas i förväg ska ersättningens belopp vara lika med det faktiska nettovärdet av de årliga inträdesavgifterna. Den årliga inträdesavgiften används för att varje år jämna ut skillnaderna i avkastning mellan det särskilda systemet och mottagarsystemet för de kompletterande rättigheter (det vill säga utöver de rättigheter som tagits över gratis) som mottagarsystemet har tagit över. |
| --- | --- |

(40)

Syftet med beräkningen av dessa ersättningar är att mottagarsystemets beräknade situation ska förbli oförändrad. Om viktningen beräknas i förväg ska ersättningens belopp vara lika med det faktiska nettovärdet av de årliga inträdesavgifterna. Den årliga inträdesavgiften används för att varje år jämna ut skillnaderna i avkastning mellan det särskilda systemet och mottagarsystemet för de kompletterande rättigheter (det vill säga utöver de rättigheter som tagits över gratis) som mottagarsystemet har tagit över.

| (41) | Om mottagarsystemets finansiella läge har ett strukturellt underskott måste beräkningsmetoden garantera att denna obalans inte förvärras, men inte heller minskas genom att kräva en beräknad teknisk balans av den överförda gruppen. |
| --- | --- |

(41)

Om mottagarsystemets finansiella läge har ett strukturellt underskott måste beräkningsmetoden garantera att denna obalans inte förvärras, men inte heller minskas genom att kräva en beräknad teknisk balans av den överförda gruppen.

| (42) | Eftersom den demografiska strukturen inom RATP inte är lika fördelaktig som inom genomsnittliga franska företag som är knutna till det allmänna pensionssystemet är det nödvändigt med engångsbidrag i form av en klumpsumma för att ansluta basrättigheterna från det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP i sin helhet. |
| --- | --- |

(42)

Eftersom den demografiska strukturen inom RATP inte är lika fördelaktig som inom genomsnittliga franska företag som är knutna till det allmänna pensionssystemet är det nödvändigt med engångsbidrag i form av en klumpsumma för att ansluta basrättigheterna från det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP i sin helhet.

| (43) | De franska myndigheterna har beskrivit beräkningsmetoderna för dessa avgifter i detalj. Beräkningarna görs enligt värdena på de parametrar som var i kraft vid genomförandet. Dessa parametrar är följande:






  — | Storleken på de avgifter och underlag som används för att beräkna avsättningen till de förväntade reserverna för de kompletterande systemen. |
| --- | --- | --- |

(43)

De franska myndigheterna har beskrivit beräkningsmetoderna för dessa avgifter i detalj. Beräkningarna görs enligt värdena på de parametrar som var i kraft vid genomförandet. Dessa parametrar är följande:

—

Storleken på de avgifter och underlag som används för att beräkna avsättningen till de förväntade reserverna för de kompletterande systemen.

| — | Diskonteringsräntan och eventuellt livslängdstabellen, som varierar beroende på de ekonomiska förutsättningarna. |
| --- | --- |

—

Diskonteringsräntan och eventuellt livslängdstabellen, som varierar beroende på de ekonomiska förutsättningarna.

| (44) | De franska myndigheterna uppskattar i nuläget att följande ersättningar kommer att behöva betalas ut:






  — | Kontantutbetalningen till Caisse nationale d’assurance vieillesse (CNAV), som förvaltar det allmänna socialförsäkringssystemet, bör uppgå till ungefär [400–800] (23) miljoner euro. |
| --- | --- | --- |

(44)

De franska myndigheterna uppskattar i nuläget att följande ersättningar kommer att behöva betalas ut:

—

Kontantutbetalningen till Caisse nationale d’assurance vieillesse (CNAV), som förvaltar det allmänna socialförsäkringssystemet, bör uppgå till ungefär [400–800] (23) miljoner euro.

| — | Kontantutbetalningarna till de allmänna tilläggssystemen, som förvaltas av AGIRC-ARRCO, i form av ett bidrag till de tekniska reserverna för dessa system, bör uppgå till ungefär [80–300] miljoner euro. |
| --- | --- |

—

Kontantutbetalningarna till de allmänna tilläggssystemen, som förvaltas av AGIRC-ARRCO, i form av ett bidrag till de tekniska reserverna för dessa system, bör uppgå till ungefär [80–300] miljoner euro.

| (45) | Den franska regeringen har för avsikt att ta över ansvaret från CRP-RATP för kontantutbetalningarna till de allmänna pensionssystemen för att garantera den finansiella neutraliteten när RATP:s särskilda pensionssystem ansluts till dessa mottagarsystem. |
| --- | --- |

(45)

Den franska regeringen har för avsikt att ta över ansvaret från CRP-RATP för kontantutbetalningarna till de allmänna pensionssystemen för att garantera den finansiella neutraliteten när RATP:s särskilda pensionssystem ansluts till dessa mottagarsystem.

| (46) | När det gäller de basrättigheter som förvärvas efter anslutningen ska RATP och dess anställda betala allmänna pensionsavgifter i utbyte mot att omfattas av det allmänna systemet och tilläggssystemet. |
| --- | --- |

(46)

När det gäller de basrättigheter som förvärvas efter anslutningen ska RATP och dess anställda betala allmänna pensionsavgifter i utbyte mot att omfattas av det allmänna systemet och tilläggssystemet.

6.   SKÄL TILL ATT ANTA BESLUTET OM ATT INLEDA FÖRFARANDET

| (47) | I sitt beslut om att inleda förfarandet uttryckte kommissionen tvivel på att den anmälda reformen var förenlig med den gemensamma marknaden. Kommissionen angav att syftet med förfarandet var att avgöra huruvida den anmälda reformen utgjorde stöd till RATP. |
| --- | --- |

(47)

I sitt beslut om att inleda förfarandet uttryckte kommissionen tvivel på att den anmälda reformen var förenlig med den gemensamma marknaden. Kommissionen angav att syftet med förfarandet var att avgöra huruvida den anmälda reformen utgjorde stöd till RATP.

| (48) | För det första undrade kommissionen över den nära kopplingen mellan inrättandet av CRP-RATP och anslutningen till de allmänna systemen och ansåg att det var nödvändigt att undersöka om anslutningen av basrättigheter innebar ett statligt stöd till RATP. |
| --- | --- |

(48)

För det första undrade kommissionen över den nära kopplingen mellan inrättandet av CRP-RATP och anslutningen till de allmänna systemen och ansåg att det var nödvändigt att undersöka om anslutningen av basrättigheter innebar ett statligt stöd till RATP.

| (49) | Kommissionen undrade också om den föreslagna statliga finansieringen av de särskilda rättigheterna i RATP:s pensionssystem utgjorde ett statligt stöd och om det i så fall var förenligt med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(49)

Kommissionen undrade också om den föreslagna statliga finansieringen av de särskilda rättigheterna i RATP:s pensionssystem utgjorde ett statligt stöd och om det i så fall var förenligt med den gemensamma marknaden.

| (50) | Slutligen uttryckte kommissionen tvivel på att den anmälda reformen var nödvändig och om den stod i proportion till det gemensamma intresset. I fråga om huruvida den anmälda reformen var nödvändig undrade kommissionen om kollektivtrafikmarknaden verkligen hade öppnats i Parisområdet och om de delar i RATP:s rättsliga och faktiska ställning som kunde förhindra en effektiv konkurrens verkligen hade undanröjts. Dessutom tvivlade kommissionen på att den anmälda reformen var proportionerlig eftersom den även kommer att gälla särskilda pensionsrättigheter som de fastanställda tjänstemännen förvärvar efter reformen. |
| --- | --- |

(50)

Slutligen uttryckte kommissionen tvivel på att den anmälda reformen var nödvändig och om den stod i proportion till det gemensamma intresset. I fråga om huruvida den anmälda reformen var nödvändig undrade kommissionen om kollektivtrafikmarknaden verkligen hade öppnats i Parisområdet och om de delar i RATP:s rättsliga och faktiska ställning som kunde förhindra en effektiv konkurrens verkligen hade undanröjts. Dessutom tvivlade kommissionen på att den anmälda reformen var proportionerlig eftersom den även kommer att gälla särskilda pensionsrättigheter som de fastanställda tjänstemännen förvärvar efter reformen.

| (51) | I sitt beslut av den 10 oktober 2007 konstaterade kommissionen att den statliga finansieringen av underskottet i RATP:s pensionssystem för perioden 1995–2005 utgjorde ett befintligt statligt stöd i enlighet med artikel 1 b iii) i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-EG-fördraget (24) (se skäl 15 i det här beslutet). |
| --- | --- |

(51)

I sitt beslut av den 10 oktober 2007 konstaterade kommissionen att den statliga finansieringen av underskottet i RATP:s pensionssystem för perioden 1995–2005 utgjorde ett befintligt statligt stöd i enlighet med artikel 1 b iii) i rådets förordning (EG) nr 659/1999 av den 22 mars 1999 om tillämpningsföreskrifter för artikel 93 i EG-EG-fördraget (24) (se skäl 15 i det här beslutet).

| (52) | Kommissionen ansåg dessutom artikel 87 i EG-fördraget inte var tillämplig på CRP-RATP, eftersom det inte är ett företag (skäl 67 i ovannämnda beslut). |
| --- | --- |

(52)

Kommissionen ansåg dessutom artikel 87 i EG-fördraget inte var tillämplig på CRP-RATP, eftersom det inte är ett företag (skäl 67 i ovannämnda beslut).

| (53) | Slutligen ansåg kommissionen att den franska statens garanti till det särskilda systemets rättighetsinnehavare direkt gynnade RATP:s anställda och inte själva företaget RATP och att det alltså inte kunde klassificeras som en ekonomisk fördel för ett företag (skäl 70 i ovannämnda beslut). |
| --- | --- |

(53)

Slutligen ansåg kommissionen att den franska statens garanti till det särskilda systemets rättighetsinnehavare direkt gynnade RATP:s anställda och inte själva företaget RATP och att det alltså inte kunde klassificeras som en ekonomisk fördel för ett företag (skäl 70 i ovannämnda beslut).

7.   DE FRANSKA MYNDIGHETERNAS SYNPUNKTER EFTER DET ATT FÖRFARANDET INLEDDES

| (54) | I sin skrivelse av den 22 januari 2008 påpekade de franska myndigheterna att de ansåg att den anmälda reformen utgjorde ett stöd till enskilda personer och inte till företaget RATP och att det därför inte kunde utgöra ett statligt stöd till förmån för RATP. Dessutom ansåg de franska myndigheterna att även om RATP skulle vara den verkliga mottagaren av den anmälda reformen skulle denna reform inte påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte heller snedvrida konkurrensen, eftersom RATP endast bedriver verksamhet på en enda marknad, kollektivtrafikmarknaden i Ile-de France, som ännu inte har öppnats för konkurrens, och reformen inte på något sätt påverkar verksamheten i RATP:s dotterbolag eller de marknader där dotterbolagen bedriver sin verksamhet. |
| --- | --- |

(54)

I sin skrivelse av den 22 januari 2008 påpekade de franska myndigheterna att de ansåg att den anmälda reformen utgjorde ett stöd till enskilda personer och inte till företaget RATP och att det därför inte kunde utgöra ett statligt stöd till förmån för RATP. Dessutom ansåg de franska myndigheterna att även om RATP skulle vara den verkliga mottagaren av den anmälda reformen skulle denna reform inte påverka handeln mellan medlemsstaterna och inte heller snedvrida konkurrensen, eftersom RATP endast bedriver verksamhet på en enda marknad, kollektivtrafikmarknaden i Ile-de France, som ännu inte har öppnats för konkurrens, och reformen inte på något sätt påverkar verksamheten i RATP:s dotterbolag eller de marknader där dotterbolagen bedriver sin verksamhet.

| (55) | De franska myndigheterna anser att anslutningen av CRP-RATP till det allmänna systemet inte innehåller något inslag av statligt stöd till RATP eftersom det inte finns någon fördel för RATP. |
| --- | --- |

(55)

De franska myndigheterna anser att anslutningen av CRP-RATP till det allmänna systemet inte innehåller något inslag av statligt stöd till RATP eftersom det inte finns någon fördel för RATP.

| (56) | För det första anser de franska myndigheterna i likhet med kommissionen, som i skäl 69 i beslutet att inleda förfarandet påpekade att ”den andra etappen av reformen, det vill säga kontantutbetalningarna och överföringen av finansieringen av basrättigheterna från CRP-RATP till CNAV och AGIRC-ARRCO påverkar inte längre RATP:s ekonomiska situation”. |
| --- | --- |

(56)

För det första anser de franska myndigheterna i likhet med kommissionen, som i skäl 69 i beslutet att inleda förfarandet påpekade att ”den andra etappen av reformen, det vill säga kontantutbetalningarna och överföringen av finansieringen av basrättigheterna från CRP-RATP till CNAV och AGIRC-ARRCO påverkar inte längre RATP:s ekonomiska situation”.

| (57) | De franska myndigheterna anser också att de av RATP:s skyldigheter som motsvarade basrättigheterna inte utgjorde kostnader som normalt sett borde ha belastat företagets budget i enlighet med gemenskapens rättspraxis. De franska myndigheterna hävdar att franska företags budgetar belastas av avgifter med befriande verkan som betalas till allmänna pensionsfonder, men inte av en skyldighet att betala ut ålderspension till anställda och pensionerade anställda, vilket var fallet för RATP som hade en egen pensionsavdelning fram till den anmälda reformen. Eftersom CRP-RATP:s anslutning till det allmänna pensionssystemet och statens kontantutbetalningar till det allmänna systemet sker tillsammans med en utbetalning av en ersättning med befriande verkan i samma storlek som de allmänna pensionsrättigheterna innebär detta inte att RATP undviker kostnader som normalt skulle belasta företagets budget. |
| --- | --- |

(57)

De franska myndigheterna anser också att de av RATP:s skyldigheter som motsvarade basrättigheterna inte utgjorde kostnader som normalt sett borde ha belastat företagets budget i enlighet med gemenskapens rättspraxis. De franska myndigheterna hävdar att franska företags budgetar belastas av avgifter med befriande verkan som betalas till allmänna pensionsfonder, men inte av en skyldighet att betala ut ålderspension till anställda och pensionerade anställda, vilket var fallet för RATP som hade en egen pensionsavdelning fram till den anmälda reformen. Eftersom CRP-RATP:s anslutning till det allmänna pensionssystemet och statens kontantutbetalningar till det allmänna systemet sker tillsammans med en utbetalning av en ersättning med befriande verkan i samma storlek som de allmänna pensionsrättigheterna innebär detta inte att RATP undviker kostnader som normalt skulle belasta företagets budget.

| (58) | Slutligen anser de franska myndigheterna att eftersom det särskilda systemet inrättades av staten när RATP bildades 1948 vore det onormalt att kräva att företaget skulle stå för de kontantutbetalningar som motsvarar ersättningen för CRP-RATP:s anslutning till det allmänna pensionssystemet. |
| --- | --- |

(58)

Slutligen anser de franska myndigheterna att eftersom det särskilda systemet inrättades av staten när RATP bildades 1948 vore det onormalt att kräva att företaget skulle stå för de kontantutbetalningar som motsvarar ersättningen för CRP-RATP:s anslutning till det allmänna pensionssystemet.

| (59) | För det första anser de franska myndigheterna att den rättspraxis som innebär att kostnader till följd av ett kollektivavtal normalt ska belasta ett företags budget, oavsett om företaget ingått kollektivavtalet frivilligt eller om kollektivavtalet genom lagstiftning har utsträckts till att omfatta företaget (25), inte är tillämplig i detta fall eftersom pensionssystemet för anställda vid RATP inte inrättades genom ett kollektivavtal. |
| --- | --- |

(59)

För det första anser de franska myndigheterna att den rättspraxis som innebär att kostnader till följd av ett kollektivavtal normalt ska belasta ett företags budget, oavsett om företaget ingått kollektivavtalet frivilligt eller om kollektivavtalet genom lagstiftning har utsträckts till att omfatta företaget (25), inte är tillämplig i detta fall eftersom pensionssystemet för anställda vid RATP inte inrättades genom ett kollektivavtal.

| (60) | För det andra anser de franska myndigheterna att de särskilda rättigheterna inte utgör någon fördel för RATP. Det faktum att RATP fortsätter att rekrytera fastanställda som får särskilda rättigheter visar inte att dessa särskilda rättigheter är en ekonomisk fördel för RATP. |
| --- | --- |

(60)

För det andra anser de franska myndigheterna att de särskilda rättigheterna inte utgör någon fördel för RATP. Det faktum att RATP fortsätter att rekrytera fastanställda som får särskilda rättigheter visar inte att dessa särskilda rättigheter är en ekonomisk fördel för RATP.

| (61) | För det tredje vidhåller de franska myndigheterna att den offentliga finansieringen av de särskilda rättigheterna enbart är en ersättning för de onormala kostnader som RATP har fått. De franska myndigheterna anser att slutsatsen att finansieringen av de särskilda rättigheterna inte är statligt stöd följer av de principer som har utvecklats genom gemenskapens rättspraxis sedan gemenskapen bildades, vilket domarna i målen Combus (26) och Enirisorse (27) bara är de senaste exemplen på. |
| --- | --- |

(61)

För det tredje vidhåller de franska myndigheterna att den offentliga finansieringen av de särskilda rättigheterna enbart är en ersättning för de onormala kostnader som RATP har fått. De franska myndigheterna anser att slutsatsen att finansieringen av de särskilda rättigheterna inte är statligt stöd följer av de principer som har utvecklats genom gemenskapens rättspraxis sedan gemenskapen bildades, vilket domarna i målen Combus (26) och Enirisorse (27) bara är de senaste exemplen på.

| (62) | Om kommissionen skulle komma fram till att den anmälda reformen innehåller inslag av statligt stöd anser de franska myndigheterna att reformen ändå är förenlig med den gemensamma marknaden. |
| --- | --- |

(62)

Om kommissionen skulle komma fram till att den anmälda reformen innehåller inslag av statligt stöd anser de franska myndigheterna att reformen ändå är förenlig med den gemensamma marknaden.

| (63) | De franska myndigheterna håller fast vid sin ståndpunkt att den anmälda reformen är förenlig med teorin om icke-återvinningsbara kostnader och gynnar konkurrensen. |
| --- | --- |

(63)

De franska myndigheterna håller fast vid sin ståndpunkt att den anmälda reformen är förenlig med teorin om icke-återvinningsbara kostnader och gynnar konkurrensen.

| (64) | För övrigt anser de franska myndigheterna att den nya finansieringen av pensionsrättigheter från och med 2006 är nödvändig och proportionerlig för att åstadkomma en fungerande konkurrens på marknaden. |
| --- | --- |

(64)

För övrigt anser de franska myndigheterna att den nya finansieringen av pensionsrättigheter från och med 2006 är nödvändig och proportionerlig för att åstadkomma en fungerande konkurrens på marknaden.

| (65) | De franska myndigheterna anser att den anmälda reformen är nödvändig eftersom den är en förutsättning för att öppna kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France för konkurrens i enlighet med förordning (EG) nr 1370/2007. Reformen kommer dels att göra det möjligt att förhindra en snedvridning av konkurrensen mellan offentliga och privata aktörer, dels slutligt undanröja det hinder för inträdet som RATP:s metod för att finansiera pensionerna har utgjort. |
| --- | --- |

(65)

De franska myndigheterna anser att den anmälda reformen är nödvändig eftersom den är en förutsättning för att öppna kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France för konkurrens i enlighet med förordning (EG) nr 1370/2007. Reformen kommer dels att göra det möjligt att förhindra en snedvridning av konkurrensen mellan offentliga och privata aktörer, dels slutligt undanröja det hinder för inträdet som RATP:s metod för att finansiera pensionerna har utgjort.

| (66) | När det gäller huruvida den anmälda reformen är proportionerlig informerade de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 23 april 2008 kommissionen om den reform av RATP:s särskilda pensionssystem som den franska regeringen inlett och som anpassar RATP:s särskilda pensionssystem till de befintliga bestämmelserna i det allmänna pensionssystemet. |
| --- | --- |

(66)

När det gäller huruvida den anmälda reformen är proportionerlig informerade de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 23 april 2008 kommissionen om den reform av RATP:s särskilda pensionssystem som den franska regeringen inlett och som anpassar RATP:s särskilda pensionssystem till de befintliga bestämmelserna i det allmänna pensionssystemet.

8.   SYNPUNKTER FRÅN BERÖRDA PARTER EFTER DET ATT FÖRFARANDET INLETTS

| (67) | Genom en skrivelse av den 13 februari 2008 uttryckte fackföreningen SUD vid RATP sitt motstånd mot det förslag som de franska myndigheterna anmält, eftersom fackföreningen ansåg att det enda syftet var att omvandla RATP till en stor internationell koncern som drevs av girighet. I sin skrivelse uppmärksammade SUD kommissionen på att fackföreningen inte ansåg att anställda vid RATP hade status som privatanställda som omfattades av arbetslagstiftningen. |
| --- | --- |

(67)

Genom en skrivelse av den 13 februari 2008 uttryckte fackföreningen SUD vid RATP sitt motstånd mot det förslag som de franska myndigheterna anmält, eftersom fackföreningen ansåg att det enda syftet var att omvandla RATP till en stor internationell koncern som drevs av girighet. I sin skrivelse uppmärksammade SUD kommissionen på att fackföreningen inte ansåg att anställda vid RATP hade status som privatanställda som omfattades av arbetslagstiftningen.

| (68) | Dessutom hävdade SUD att reformen av RATP:s pensionssystem borde ha utarbetats av en partssammansatt kommission eftersom den borde ha föregåtts av kollektiva förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter. |
| --- | --- |

(68)

Dessutom hävdade SUD att reformen av RATP:s pensionssystem borde ha utarbetats av en partssammansatt kommission eftersom den borde ha föregåtts av kollektiva förhandlingar mellan arbetsmarknadens parter.

9.   FRANKRIKES KOMMENTARER AVSEENDE SYNPUNKTERNA FRÅN BERÖRDA PARTER

| (69) | När det gäller vilken rättsordning som ska tillämpas för anställda vid RATP förklarade de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 3 april 2008 att bestämmelserna i arbetslagstiftningen kan tillämpas på fast anställda vid RATP, utom om det i arbetslagstiftningen eller i rättspraxis uttryckligen anges att bestämmelserna inte ska tillämpas på dessa arbetstagare. Frankrike hävdar att dessa undantag inte räcker för att RATP:s anställda ska anses ha ett offentligrättsligt anställningsförhållande. |
| --- | --- |

(69)

När det gäller vilken rättsordning som ska tillämpas för anställda vid RATP förklarade de franska myndigheterna i sin skrivelse av den 3 april 2008 att bestämmelserna i arbetslagstiftningen kan tillämpas på fast anställda vid RATP, utom om det i arbetslagstiftningen eller i rättspraxis uttryckligen anges att bestämmelserna inte ska tillämpas på dessa arbetstagare. Frankrike hävdar att dessa undantag inte räcker för att RATP:s anställda ska anses ha ett offentligrättsligt anställningsförhållande.

| (70) | Frankrike påpekar även att det i lag nr 60–1362 av den 19 december 1960, där RATP:s partssammansatta kommission ges befogenheter i fråga om personalens status, inte nämns något om pensionssystemet. Enligt de franska myndigheterna är RATP:s pensionssystem inte resultatet av kollektivförhandlingar utan något som staten på adminstrativ väg har ålagt RATP. |
| --- | --- |

(70)

Frankrike påpekar även att det i lag nr 60–1362 av den 19 december 1960, där RATP:s partssammansatta kommission ges befogenheter i fråga om personalens status, inte nämns något om pensionssystemet. Enligt de franska myndigheterna är RATP:s pensionssystem inte resultatet av kollektivförhandlingar utan något som staten på adminstrativ väg har ålagt RATP.

10.   DETTA BESLUTS RÄCKVIDD

| (71) | Detta beslut gäller det nya pensionsfinansieringssystemets förenlighet med gemenskapsbestämmelserna om statligt stöd. |
| --- | --- |

(71)

Detta beslut gäller det nya pensionsfinansieringssystemets förenlighet med gemenskapsbestämmelserna om statligt stöd.

| (72) | Inledandet av förfarandet den 10 oktober 2007, och särskilt synpunkterna från de franska myndigheterna, har gjort det möjligt för kommissionen att närmare fastställa villkoren för genomförandet av den anmälda reformen och utifrån dessa identifiera tre åtgärder som kan innehålla statligt stöd. |
| --- | --- |

(72)

Inledandet av förfarandet den 10 oktober 2007, och särskilt synpunkterna från de franska myndigheterna, har gjort det möjligt för kommissionen att närmare fastställa villkoren för genomförandet av den anmälda reformen och utifrån dessa identifiera tre åtgärder som kan innehålla statligt stöd.

| (73) | För det första övertog CRP-RATP den 1 januari 2006 RATP:s funktion och roll som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän vid RATP. |
| --- | --- |

(73)

För det första övertog CRP-RATP den 1 januari 2006 RATP:s funktion och roll som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän vid RATP.

| (74) | För det andra betalar staten sedan den 1 januari 2006 ett bidrag till CRP-RATP för att balansera dess räkenskaper. Detta offentliga bidrag täcker det demografiska underskottet och extrakostnaderna för RATP:s särskilda system. |
| --- | --- |

(74)

För det andra betalar staten sedan den 1 januari 2006 ett bidrag till CRP-RATP för att balansera dess räkenskaper. Detta offentliga bidrag täcker det demografiska underskottet och extrakostnaderna för RATP:s särskilda system.

| (75) | För det tredje syftar den anmälda reformen till att göra det möjligt för CRP-RATP att ansluta de grundläggande pensionsrättigheterna i det särskilda systemet till de allmänna pensionssystemen. Staten kommer i så fall att ta ansvar för de kontantutbetalningar som krävs för att följa principen om strikt ekonomisk neutralitet för anslutningen i CRP-RATP:s ställe. |
| --- | --- |

(75)

För det tredje syftar den anmälda reformen till att göra det möjligt för CRP-RATP att ansluta de grundläggande pensionsrättigheterna i det särskilda systemet till de allmänna pensionssystemen. Staten kommer i så fall att ta ansvar för de kontantutbetalningar som krävs för att följa principen om strikt ekonomisk neutralitet för anslutningen i CRP-RATP:s ställe.

11.   BEDÖMNING AV DEN FÖRSTA ÅTGÄRDEN: INRÄTTANDET AV CRP-RATP

| (76) | Kommissionen noterar att CRP-RATP den 1 januari 2006 övertog RATP:s funktion och roll som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän vid RATP. Kommissionen konstaterar att den avgift som RATP betalar till CRP-RATP samtidigt fick befriande verkan. |
| --- | --- |

(76)

Kommissionen noterar att CRP-RATP den 1 januari 2006 övertog RATP:s funktion och roll som det enda organ med laglig rätt att betala ut pensioner till fastanställda tjänstemän vid RATP. Kommissionen konstaterar att den avgift som RATP betalar till CRP-RATP samtidigt fick befriande verkan.

| (77) | Kommissionen konstaterar att RATP inom ramen för det system som gällde före den 1 januari 2006 hade lagligt ansvar för det särskilda systemets pensionsåtaganden. Finansieringssystemet för det särskilda systemet för anställda vid RATP utgjorde ett undantag från vad som stadgas i civilrätten: RATP stod som garant för att upprätthålla den ekonomiska balansen i systemet och den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade in till det särskilda systemet hade inte någon befriande verkan. |
| --- | --- |

(77)

Kommissionen konstaterar att RATP inom ramen för det system som gällde före den 1 januari 2006 hade lagligt ansvar för det särskilda systemets pensionsåtaganden. Finansieringssystemet för det särskilda systemet för anställda vid RATP utgjorde ett undantag från vad som stadgas i civilrätten: RATP stod som garant för att upprätthålla den ekonomiska balansen i systemet och den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade in till det särskilda systemet hade inte någon befriande verkan.

| (78) | Av detta drar kommissionen slutsatsen att den främsta effekten av bestämmelserna i reformen är att den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalar in för sina anställdas pensioner får befriande verkan och därmed befriar företaget från den historiska skyldigheten att upprätthålla balansen i det särskilda systemet. Den anmälda reformen överför med andra ord ansvaret för den ekonomiska balansen i det särskilda systemet i fråga från RATP till CRP-RATP och i slutänden till staten. |
| --- | --- |

(78)

Av detta drar kommissionen slutsatsen att den främsta effekten av bestämmelserna i reformen är att den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalar in för sina anställdas pensioner får befriande verkan och därmed befriar företaget från den historiska skyldigheten att upprätthålla balansen i det särskilda systemet. Den anmälda reformen överför med andra ord ansvaret för den ekonomiska balansen i det särskilda systemet i fråga från RATP till CRP-RATP och i slutänden till staten.

| (79) | För övrigt konstaterar kommissionen att RATP:s skyldighet att upprätthålla ekonomisk balans i systemet skulle, om reformen inte genomförs, ta sig uttryck i ett åtagande gentemot staten som skulle tas upp som en dispositionsfond i räkenskaperna vid övergången till IFRS-standarderna (International Financial Reporting Standard, Internationell finansiell rapporteringsstandard), som RATP ska tillämpa från och med den 30 juni 2007 (28). |
| --- | --- |

(79)

För övrigt konstaterar kommissionen att RATP:s skyldighet att upprätthålla ekonomisk balans i systemet skulle, om reformen inte genomförs, ta sig uttryck i ett åtagande gentemot staten som skulle tas upp som en dispositionsfond i räkenskaperna vid övergången till IFRS-standarderna (International Financial Reporting Standard, Internationell finansiell rapporteringsstandard), som RATP ska tillämpa från och med den 30 juni 2007 (28).

| (80) | Kommissionen vill i detta sammanhang understryka att den fråga som uppkommer i och med inrättandet av CRP-RATP är identisk med problematiken i samband med reformen av formerna för finansiering av pensioner till statstjänstemän vid La Poste (29). Därför kommer kommissionen att använda sig av samma metod som i det beslutet för att undersöka om åtgärden i detta fall innehåller inslag av statligt stöd. |
| --- | --- |

(80)

Kommissionen vill i detta sammanhang understryka att den fråga som uppkommer i och med inrättandet av CRP-RATP är identisk med problematiken i samband med reformen av formerna för finansiering av pensioner till statstjänstemän vid La Poste (29). Därför kommer kommissionen att använda sig av samma metod som i det beslutet för att undersöka om åtgärden i detta fall innehåller inslag av statligt stöd.

11.1   FÖREKOMST AV STATLIGT STÖD

| (81) | I artikel 87.1 i EG-fördraget föreskrivs följande: ”Om inte annat föreskrivs i detta fördrag, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.” |
| --- | --- |

(81)

I artikel 87.1 i EG-fördraget föreskrivs följande: ”Om inte annat föreskrivs i detta fördrag, är stöd som ges av en medlemsstat eller med hjälp av statliga medel, av vilket slag det än är, som snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen genom att gynna vissa företag eller viss produktion, oförenligt med den gemensamma marknaden i den utsträckning det påverkar handeln mellan medlemsstaterna.”

| (82) | Klassificeringen av en nationell stödåtgärd som statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget förutsätter att följande kumulativa villkor är uppfyllda: 1) åtgärden ger en selektiv ekonomisk fördel, 2) fördelen finansieras med statliga medel, 3) fördelen snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och slutligen 4) fördelen påverkar handeln mellan medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(82)

Klassificeringen av en nationell stödåtgärd som statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget förutsätter att följande kumulativa villkor är uppfyllda: 1) åtgärden ger en selektiv ekonomisk fördel, 2) fördelen finansieras med statliga medel, 3) fördelen snedvrider eller hotar att snedvrida konkurrensen och slutligen 4) fördelen påverkar handeln mellan medlemsstaterna.

| (83) | Det är lämpligt att redogöra för varför det finns skäl att anse att den aktuella åtgärden uppfyller dessa kumulativa villkor och därmed utgör statligt stöd till förmån för RATP i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(83)

Det är lämpligt att redogöra för varför det finns skäl att anse att den aktuella åtgärden uppfyller dessa kumulativa villkor och därmed utgör statligt stöd till förmån för RATP i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

11.1.1   FÖREKOMST AV EN SELEKTIV EKONOMISK FÖRDEL FÖR RATP

| (84) | För att kunna bedöma om åtgärden i fråga innehåller inslag av statligt stöd bör det avgöras om åtgärden ger RATP en ekonomisk fördel i och med att den gör det möjligt för RATP att slippa undan kostnader som under normala förhållanden skulle ha belastat det egna företaget och således förhindrar marknadskrafterna att verka fullt ut (30). |
| --- | --- |

(84)

För att kunna bedöma om åtgärden i fråga innehåller inslag av statligt stöd bör det avgöras om åtgärden ger RATP en ekonomisk fördel i och med att den gör det möjligt för RATP att slippa undan kostnader som under normala förhållanden skulle ha belastat det egna företaget och således förhindrar marknadskrafterna att verka fullt ut (30).

| (85) | Enligt fast rättspraxis anses i detta sammanhang att en normal kostnad är en kostnad som ingår i den dagliga driften eller den löpande verksamheten i ett företag (31). Domstolen har även slagit fast att stöd består i en minskning av sådana kostnader som normalt belastar företagets budget, med hänsyn till pålagesystemets art och systematik, medan en särskild pålaga däremot är en extra kostnad i förhållande till vad som är normalt (32). |
| --- | --- |

(85)

Enligt fast rättspraxis anses i detta sammanhang att en normal kostnad är en kostnad som ingår i den dagliga driften eller den löpande verksamheten i ett företag (31). Domstolen har även slagit fast att stöd består i en minskning av sådana kostnader som normalt belastar företagets budget, med hänsyn till pålagesystemets art och systematik, medan en särskild pålaga däremot är en extra kostnad i förhållande till vad som är normalt (32).

| (86) | Mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis och i enlighet med sin beslutspraxis (33), anser kommissionen att klassificeringen av en kostnad som ”normal” eller ”särskild” kräver att man fastställer en referens- eller jämförelseram för att kunna identifiera företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden. |
| --- | --- |

(86)

Mot bakgrund av EG-domstolens rättspraxis och i enlighet med sin beslutspraxis (33), anser kommissionen att klassificeringen av en kostnad som ”normal” eller ”särskild” kräver att man fastställer en referens- eller jämförelseram för att kunna identifiera företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden.

| (87) | Det bör i detta sammanhang påpekas att det vid tillämpningen av artikel 87.1 i EG-fördraget endast behöver fastställas om en statlig åtgärd, inom ramen för en viss rättsordning, kan gynna ”vissa företag eller viss produktion”, i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget, i jämförelse med andra företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden. |
| --- | --- |

(87)

Det bör i detta sammanhang påpekas att det vid tillämpningen av artikel 87.1 i EG-fördraget endast behöver fastställas om en statlig åtgärd, inom ramen för en viss rättsordning, kan gynna ”vissa företag eller viss produktion”, i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget, i jämförelse med andra företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en jämförbar situation, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden.

| (88) | EG-domstolen anger närmare bestämt att valet av referenssystem ska göras i två steg: för det första måste det avgöras vilket pålagesystem som berörs av åtgärden i fråga och för det andra måste det fastställas vilket allmänt system som är tillämpligt på pålagesystemet i fråga. |
| --- | --- |

(88)

EG-domstolen anger närmare bestämt att valet av referenssystem ska göras i två steg: för det första måste det avgöras vilket pålagesystem som berörs av åtgärden i fråga och för det andra måste det fastställas vilket allmänt system som är tillämpligt på pålagesystemet i fråga.

| (89) | Om det skulle gå att identifiera ett externt jämförelseobjekt som skulle kunna användas för att avgöra förekomsten av ”onormala” pålagor, skulle åtgärden i fråga inte vara statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. I annat fall är åtgärden i fråga statligt stöd i den mening som avses i samma artikel. |
| --- | --- |

(89)

Om det skulle gå att identifiera ett externt jämförelseobjekt som skulle kunna användas för att avgöra förekomsten av ”onormala” pålagor, skulle åtgärden i fråga inte vara statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. I annat fall är åtgärden i fråga statligt stöd i den mening som avses i samma artikel.

11.1.1.1   
  Avsaknad av ett externt jämförelseobjekt

| (90) | Vid tillämpningen av denna metod i det aktuella fallet anser kommissionen att det pålagesystem som berörs av åtgärden i fråga utgörs av sociala avgifter som betalas av en arbetsgivare inom ramen för de anställdas obligatoriska ålderspensionsförsäkring. |
| --- | --- |

(90)

Vid tillämpningen av denna metod i det aktuella fallet anser kommissionen att det pålagesystem som berörs av åtgärden i fråga utgörs av sociala avgifter som betalas av en arbetsgivare inom ramen för de anställdas obligatoriska ålderspensionsförsäkring.

| (91) | På det teoretiska planet skiljer kommissionen mellan två potentiella referensramar:






  — | Bestämmelser om obligatorisk ålderspensionsförsäkring som är tillämpliga på allmänna pensionssystem, det vill säga det sociala trygghetssystem som förvaltas av CNAV och de kompletterande system som förvaltas av AGIRC och ARRCO. |
| --- | --- | --- |

(91)

På det teoretiska planet skiljer kommissionen mellan två potentiella referensramar:

—

Bestämmelser om obligatorisk ålderspensionsförsäkring som är tillämpliga på allmänna pensionssystem, det vill säga det sociala trygghetssystem som förvaltas av CNAV och de kompletterande system som förvaltas av AGIRC och ARRCO.

| — | Bestämmelser om obligatorisk ålderspensionsförsäkring som är tillämpliga på andra offentliga inrättningar. |
| --- | --- |

—

Bestämmelser om obligatorisk ålderspensionsförsäkring som är tillämpliga på andra offentliga inrättningar.

| (92) | När det gäller det första möjliga jämförelseobjektet, det vill säga de allmänna pensionssystemen, konstaterar kommissionen att RATP sedan den 1 januari 2006 betalar in en social avgift som ligger på exakt samma nivå som den sociala avgift som betalas av företag som omfattas av de pensionsfonder som förvaltar de allmänna systemen. Kommissionen konstaterar dock att de förmåner som betalades till RATP:s rättighetsinnehavare fram till den 1 januari 2006 genom det särskilda system som förvaltas av CRP-RATP var högre än de förmåner som gällde för löntagare som var anslutna till de allmänna systemen. |
| --- | --- |

(92)

När det gäller det första möjliga jämförelseobjektet, det vill säga de allmänna pensionssystemen, konstaterar kommissionen att RATP sedan den 1 januari 2006 betalar in en social avgift som ligger på exakt samma nivå som den sociala avgift som betalas av företag som omfattas av de pensionsfonder som förvaltar de allmänna systemen. Kommissionen konstaterar dock att de förmåner som betalades till RATP:s rättighetsinnehavare fram till den 1 januari 2006 genom det särskilda system som förvaltas av CRP-RATP var högre än de förmåner som gällde för löntagare som var anslutna till de allmänna systemen.

| (93) | Dessutom konstaterar kommissionen att de som är anslutna till de allmänna systemen är privaträttsligt anställda, medan de anställda vid RATP är fastanställda tjänstemän. Statusen för de anställda vid RATP skiljer sig alltså från den civilrättsligt stadgade statusen i flera hänseenden (se fotnot 6). |
| --- | --- |

(93)

Dessutom konstaterar kommissionen att de som är anslutna till de allmänna systemen är privaträttsligt anställda, medan de anställda vid RATP är fastanställda tjänstemän. Statusen för de anställda vid RATP skiljer sig alltså från den civilrättsligt stadgade statusen i flera hänseenden (se fotnot 6).

| (94) | Mot bakgrund av detta och mot bakgrund av kommissionens beslutspraxis (34) anser kommissionen att de bestämmelser som är tillämpliga på de allmänna systemen för obligatorisk ålderspensionsförsäkring inte går att använda som jämförelseobjekt i kommissionens analys för att avgöra huruvida det förekommer en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(94)

Mot bakgrund av detta och mot bakgrund av kommissionens beslutspraxis (34) anser kommissionen att de bestämmelser som är tillämpliga på de allmänna systemen för obligatorisk ålderspensionsförsäkring inte går att använda som jämförelseobjekt i kommissionens analys för att avgöra huruvida det förekommer en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

| (95) | När det gäller det andra möjliga jämförelseobjektet, det vill säga offentliga inrättningar, har kommissionen inte kunnat identifiera någon homogen grupp ekonomiska operatörer som skulle kunna fungera som jämförelseobjekt. RATP:s rättsliga och faktiska situation i Frankrike är mycket speciell i flera avseenden (35). |
| --- | --- |

(95)

När det gäller det andra möjliga jämförelseobjektet, det vill säga offentliga inrättningar, har kommissionen inte kunnat identifiera någon homogen grupp ekonomiska operatörer som skulle kunna fungera som jämförelseobjekt. RATP:s rättsliga och faktiska situation i Frankrike är mycket speciell i flera avseenden (35).

| (96) | Sammanfattningsvis anser kommissionen att det inte finns något externt jämförelseobjekt som gör det möjligt att bestämma vilken avgift som är ”normal” för företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en situation som är jämförbar med RATP, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden. |
| --- | --- |

(96)

Sammanfattningsvis anser kommissionen att det inte finns något externt jämförelseobjekt som gör det möjligt att bestämma vilken avgift som är ”normal” för företag som i faktiskt och rättsligt hänseende befinner sig i en situation som är jämförbar med RATP, med hänsyn till den målsättning som ska uppfyllas genom den berörda åtgärden.

| (97) | Domen i Eniriosemålet (36), som Frankrike nämner, påverkar inte kommissionens slutsatser i fråga om förekomsten av en fördel för RATP. I domen i Enirisorsemålet grundar domstolen sin slutsats på en jämförelse av den omtvistade åtgärden med en ”normal situation” som domstolen kunnat fastställa. Någon sådan situation existerar emellertid inte på motsvarande sätt i det aktuella ärendet. |
| --- | --- |

(97)

Domen i Eniriosemålet (36), som Frankrike nämner, påverkar inte kommissionens slutsatser i fråga om förekomsten av en fördel för RATP. I domen i Enirisorsemålet grundar domstolen sin slutsats på en jämförelse av den omtvistade åtgärden med en ”normal situation” som domstolen kunnat fastställa. Någon sådan situation existerar emellertid inte på motsvarande sätt i det aktuella ärendet.

| (98) | I avsaknad av ett lämpligt externt jämförelseobjekt anser kommissionen att det är RATP:s egen situation före och efter åtgärden som måste användas som referensram för att avgöra huruvida det föreligger en fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(98)

I avsaknad av ett lämpligt externt jämförelseobjekt anser kommissionen att det är RATP:s egen situation före och efter åtgärden som måste användas som referensram för att avgöra huruvida det föreligger en fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

11.1.1.2   
  Förekomst av en ekonomisk fördel

| (99) | Som konstaterats tidigare hade RATP inom ramen för det system som gällde före den 1 januari 2006 lagligt ansvar för det särskilda systemets pensionsåtaganden. RATP stod som garant för att den ekonomiska balansen upprätthölls i systemet och den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade in till det särskilda systemet hade inte befriande verkan. |
| --- | --- |

(99)

Som konstaterats tidigare hade RATP inom ramen för det system som gällde före den 1 januari 2006 lagligt ansvar för det särskilda systemets pensionsåtaganden. RATP stod som garant för att den ekonomiska balansen upprätthölls i systemet och den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade in till det särskilda systemet hade inte befriande verkan.

| (100) | Kommissionen har konstaterat att den viktigaste effekten av bestämmelserna i den anmälda reformen var att den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade för sina anställdas pensioner fick befriande verkan. |
| --- | --- |

(100)

Kommissionen har konstaterat att den viktigaste effekten av bestämmelserna i den anmälda reformen var att den ”arbetsgivaravgift” som RATP betalade för sina anställdas pensioner fick befriande verkan.

| (101) | Kommissionen konstaterar följaktligen att åtgärderna i fråga befriar RATP från kostnader som man skulle ha varit skyldig att betala enligt 1948 års lag. |
| --- | --- |

(101)

Kommissionen konstaterar följaktligen att åtgärderna i fråga befriar RATP från kostnader som man skulle ha varit skyldig att betala enligt 1948 års lag.

| (102) | I samband med analysen av om RATP:s egna pensionskostnader är av normal karaktär eller inte anser kommissionen att de skyldigheter som ett företag har enligt arbetslagstiftning eller kollektivavtal med fackföreningar i fråga om avgångsvederlag eller förtidspensioner är en del av de normala kostnader som ett företag ska finansiera med egna medel (37). |
| --- | --- |

(102)

I samband med analysen av om RATP:s egna pensionskostnader är av normal karaktär eller inte anser kommissionen att de skyldigheter som ett företag har enligt arbetslagstiftning eller kollektivavtal med fackföreningar i fråga om avgångsvederlag eller förtidspensioner är en del av de normala kostnader som ett företag ska finansiera med egna medel (37).

| (103) | Kommissionen drar därför slutsatsen att RATP:s pensionskostnader enligt 1948 års lag är normala kostnader. Eftersom den aktuella åtgärden gör att RATP slipper undan kostnader som under normala förhållanden skulle ha belastat företaget anser kommissionen att åtgärden innebär att operatören ges en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Denna fördel är selektiv eftersom den endast berör en enda mottagare. |
| --- | --- |

(103)

Kommissionen drar därför slutsatsen att RATP:s pensionskostnader enligt 1948 års lag är normala kostnader. Eftersom den aktuella åtgärden gör att RATP slipper undan kostnader som under normala förhållanden skulle ha belastat företaget anser kommissionen att åtgärden innebär att operatören ges en ekonomisk fördel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Denna fördel är selektiv eftersom den endast berör en enda mottagare.

| (104) | För övrigt konstaterar kommissionen att RATP:s skyldighet att upprätthålla ekonomisk balans i systemet skulle, om reformen inte genomförs, ta sig uttryck i ett åtagande gentemot staten i RATP:s balansräkning, som skulle tas upp som en dispositionsfond i räkenskaperna vid övergången till IFRS-standarderna (International Financial Reporting Standard, Internationell finansiell rapporteringsstandard), som RATP ska tillämpa från och med den 30 juni 2007. |
| --- | --- |

(104)

För övrigt konstaterar kommissionen att RATP:s skyldighet att upprätthålla ekonomisk balans i systemet skulle, om reformen inte genomförs, ta sig uttryck i ett åtagande gentemot staten i RATP:s balansräkning, som skulle tas upp som en dispositionsfond i räkenskaperna vid övergången till IFRS-standarderna (International Financial Reporting Standard, Internationell finansiell rapporteringsstandard), som RATP ska tillämpa från och med den 30 juni 2007.

| (105) | Detta bekräftar att inrättandet av CRP-RATP befriar RATP från kostnader som företaget normalt sett skulle ha behövt stå för. |
| --- | --- |

(105)

Detta bekräftar att inrättandet av CRP-RATP befriar RATP från kostnader som företaget normalt sett skulle ha behövt stå för.

11.1.1.3   
  Rättspraxis från domen i Combusmålet är inte tillämplig i detta fall

| (106) | De franska myndigheterna hänvisar ingående till den rättspraxis som bygger på domen i Combusmålet (38), där förstainstansrätten ansåg att kostnader var ”onormala” om de uppstått till följd av beviljande av undantagsstatus för personal vid ett företag som efter en reform befinner sig i en situation som regleras i civilrätten, det vill säga samma situation i personalförvaltningshänseende som för företagets konkurrenter. Förstainstansrätten konstaterade att ”åtgärden i fråga var avsedd att ersätta den privilegierade och kostsamma status som de av Combus anställda statstjänstemännen hade med en status som kontraktsanställd, vilken kunde jämföras med den status som anställda i andra busstransportföretag som befann sig i en konkurrenssituation i förhållande till Combus hade. Det gällde alltså att befria Combus från en strukturell nackdel i förhållande till dess konkurrenter i den privata sektorn. Artikel 87.1 EG syftar emellertid endast till att förbjuda fördelar för vissa företag och begreppet stöd omfattar bara de interventioner som minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget och som kan anses ge det mottagande företaget ekonomiska fördelar som det inte skulle ha erhållit enligt normala marknadsmässiga villkor [...]. Vidare hade danska staten i stället för att utbetala beloppet på 100 miljoner DKK direkt till de statstjänstemän som var anställda av Combus kunnat uppnå samma resultat genom att omplacera sagda statstjänstemän inom den offentliga förvaltningen utan att utbetala en särskild ersättning, vilket skulle ha gjort det möjligt för Combus att omedelbart kontraktsanställa personer med privaträttslig status.” |
| --- | --- |

(106)

De franska myndigheterna hänvisar ingående till den rättspraxis som bygger på domen i Combusmålet (38), där förstainstansrätten ansåg att kostnader var ”onormala” om de uppstått till följd av beviljande av undantagsstatus för personal vid ett företag som efter en reform befinner sig i en situation som regleras i civilrätten, det vill säga samma situation i personalförvaltningshänseende som för företagets konkurrenter. Förstainstansrätten konstaterade att ”åtgärden i fråga var avsedd att ersätta den privilegierade och kostsamma status som de av Combus anställda statstjänstemännen hade med en status som kontraktsanställd, vilken kunde jämföras med den status som anställda i andra busstransportföretag som befann sig i en konkurrenssituation i förhållande till Combus hade. Det gällde alltså att befria Combus från en strukturell nackdel i förhållande till dess konkurrenter i den privata sektorn. Artikel 87.1 EG syftar emellertid endast till att förbjuda fördelar för vissa företag och begreppet stöd omfattar bara de interventioner som minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget och som kan anses ge det mottagande företaget ekonomiska fördelar som det inte skulle ha erhållit enligt normala marknadsmässiga villkor [...]. Vidare hade danska staten i stället för att utbetala beloppet på 100 miljoner DKK direkt till de statstjänstemän som var anställda av Combus kunnat uppnå samma resultat genom att omplacera sagda statstjänstemän inom den offentliga förvaltningen utan att utbetala en särskild ersättning, vilket skulle ha gjort det möjligt för Combus att omedelbart kontraktsanställa personer med privaträttslig status.”

| (107) | Generellt sett erinras först och främst om att rättspraxis som bygger på domen i Combusmålet inte har bekräftats av domstolen. Vissa inslag i domstolens rättspraxis motsäger hypotesen att kompensation för en strukturell nackdel inte skulle kunna betecknas som stöd. Domstolen har konsekvent framhållit att förekomsten av stöd ska bedömas med hänsyn till statliga ingripandens verkningar och inte deras orsaker eller syfte (39). Domstolen har också vidhållit att begreppet stöd innefattar fördelar som beviljas av de offentliga myndigheterna och som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget (40). Domstolen har också tydligt angett att kostnader hänförliga till löner till företagens anställda till sin natur belastar företagens budget oberoende av frågan huruvida dessa kostnader följer av lagliga skyldigheter eller av kollektivavtal (41). Domstolen har i detta sammanhang ansett att den omständighet att statliga åtgärder syftar till att kompensera för merkostnader inte gör att de kan undgå att betecknas som stöd (42). Frankrike åberopar i detta sammanhang den princip som förstainstansrätten tillämpar i domen i Combusmålet och vidhåller att den anmälda reformen endast befriar RATP från en ”onormal” kostnad. |
| --- | --- |

(107)

Generellt sett erinras först och främst om att rättspraxis som bygger på domen i Combusmålet inte har bekräftats av domstolen. Vissa inslag i domstolens rättspraxis motsäger hypotesen att kompensation för en strukturell nackdel inte skulle kunna betecknas som stöd. Domstolen har konsekvent framhållit att förekomsten av stöd ska bedömas med hänsyn till statliga ingripandens verkningar och inte deras orsaker eller syfte (39). Domstolen har också vidhållit att begreppet stöd innefattar fördelar som beviljas av de offentliga myndigheterna och som på olika sätt minskar de kostnader som normalt belastar ett företags budget (40). Domstolen har också tydligt angett att kostnader hänförliga till löner till företagens anställda till sin natur belastar företagens budget oberoende av frågan huruvida dessa kostnader följer av lagliga skyldigheter eller av kollektivavtal (41). Domstolen har i detta sammanhang ansett att den omständighet att statliga åtgärder syftar till att kompensera för merkostnader inte gör att de kan undgå att betecknas som stöd (42). Frankrike åberopar i detta sammanhang den princip som förstainstansrätten tillämpar i domen i Combusmålet och vidhåller att den anmälda reformen endast befriar RATP från en ”onormal” kostnad.

| (108) | Kommissionen understryker att Combusmålet till väsentliga delar skiljer sig från det aktuella ärendet, vilket illustreras av följande:






  — | kompensationen betalas direkt till de tjänstemän som är anställda av Combus, medan den åtgärd som detta beslut avser gäller RATP:s arbetsgivaravgifter. |
| --- | --- | --- |

(108)

Kommissionen understryker att Combusmålet till väsentliga delar skiljer sig från det aktuella ärendet, vilket illustreras av följande:

—

kompensationen betalas direkt till de tjänstemän som är anställda av Combus, medan den åtgärd som detta beslut avser gäller RATP:s arbetsgivaravgifter.

| — | den statliga åtgärden i Combusmålet syftade till att ersätta statstjänstemännens privilegierade och kostsamma ställning med en kontraktsanställning som kan jämföras med ställningen för de anställda i andra busstransportföretag som konkurrerar med Combus. Den aktuella åtgärden innebär däremot ingen förändring av statusen och rättigheterna för tjänstemännen vid RATP. Denna status och dessa rättigheter skiljer sig från vad som gäller för de anställda hos företag som är anslutna till det allmänna pensionssystemet. |
| --- | --- |

—

den statliga åtgärden i Combusmålet syftade till att ersätta statstjänstemännens privilegierade och kostsamma ställning med en kontraktsanställning som kan jämföras med ställningen för de anställda i andra busstransportföretag som konkurrerar med Combus. Den aktuella åtgärden innebär däremot ingen förändring av statusen och rättigheterna för tjänstemännen vid RATP. Denna status och dessa rättigheter skiljer sig från vad som gäller för de anställda hos företag som är anslutna till det allmänna pensionssystemet.

| — | konkurrenssituationen för Combus verksamhet var en annan än situationen för RATP. Aktiebolaget Combus A/S bedrev sin transportverksamhet på kommersiell grund och verkade på marknaden på konkurrensvillkor som kunde jämföras med villkoren för privata bussbolag. De offentliga transportförvaltningsföretagen överlåter efter anbudsförfaranden åt privata och offentliga företag att utföra busstransporterna. Enligt reglerna för anbudsförfaranden tilldelas kontraktet det ”ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet”, och ingen hänsyn tas till om anbudsgivaren är av privat eller offentlig karaktär. RATP förfogar över en stor icke-liberaliserad sektor som gradvis kommer att konkurrensutsättas i enlighet med förordning nr 1370/2007 och där de ekonomiska begränsningarna alltså fungerar på ett helt annat sätt. |
| --- | --- |

—

konkurrenssituationen för Combus verksamhet var en annan än situationen för RATP. Aktiebolaget Combus A/S bedrev sin transportverksamhet på kommersiell grund och verkade på marknaden på konkurrensvillkor som kunde jämföras med villkoren för privata bussbolag. De offentliga transportförvaltningsföretagen överlåter efter anbudsförfaranden åt privata och offentliga företag att utföra busstransporterna. Enligt reglerna för anbudsförfaranden tilldelas kontraktet det ”ekonomiskt mest fördelaktiga anbudet”, och ingen hänsyn tas till om anbudsgivaren är av privat eller offentlig karaktär. RATP förfogar över en stor icke-liberaliserad sektor som gradvis kommer att konkurrensutsättas i enlighet med förordning nr 1370/2007 och där de ekonomiska begränsningarna alltså fungerar på ett helt annat sätt.

| (109) | Kommissionen anser att de faktiska olikheterna mellan Combusmålet och det aktuella ärendet är tillräckliga för att motivera olika resonemang i de båda fallen. |
| --- | --- |

(109)

Kommissionen anser att de faktiska olikheterna mellan Combusmålet och det aktuella ärendet är tillräckliga för att motivera olika resonemang i de båda fallen.

11.1.2   FÖREKOMST AV STATLIGA MEDEL

| (110) | Kommissionen anser att den granskade åtgärden omfattar statliga medel som gynnar RATP eftersom det yttersta ansvaret för att upprätthålla balansen i det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP inte längre ligger hos RATP utan hos staten. Från och med att reformen genomförs kommer staten att garantera att den ekonomiska balansen hos CRP-RATP upprätthålls genom att betala ett balanseringsbidrag till socialförsäkringsorganet, vilket RATP skulle ha tvingats göra utan reformen. |
| --- | --- |

(110)

Kommissionen anser att den granskade åtgärden omfattar statliga medel som gynnar RATP eftersom det yttersta ansvaret för att upprätthålla balansen i det särskilda pensionssystemet för anställda vid RATP inte längre ligger hos RATP utan hos staten. Från och med att reformen genomförs kommer staten att garantera att den ekonomiska balansen hos CRP-RATP upprätthålls genom att betala ett balanseringsbidrag till socialförsäkringsorganet, vilket RATP skulle ha tvingats göra utan reformen.

| (111) | Därför konstaterar kommissionen att den aktuella åtgärden omfattar statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(111)

Därför konstaterar kommissionen att den aktuella åtgärden omfattar statliga medel i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

11.1.3   SNEDVRIDNING AV KONKURRENSEN OCH PÅVERKAN PÅ HANDELN

| (112) | RATP, som är mottagare för åtgärden i fråga, är moderbolag för en grupp av företag, RATP-koncernen, som är verksam inom transportsektorn och därmed sammanhängande tjänster. Samtliga dessa aktörer är verksamma på gemenskapsmarknaderna för ovannämnda sektorer. |
| --- | --- |

(112)

RATP, som är mottagare för åtgärden i fråga, är moderbolag för en grupp av företag, RATP-koncernen, som är verksam inom transportsektorn och därmed sammanhängande tjänster. Samtliga dessa aktörer är verksamma på gemenskapsmarknaderna för ovannämnda sektorer.

| (113) | I detta sammanhang bör det påpekas att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som det normalt skulle ha behövt stå för inom ramen för sin löpande förvaltning eller normala verksamhet i princip snedvrider konkurrensen (43). Det har slagits fast att allt stöd till ett företag som utövar verksamhet på gemenskapsmarknaden kan snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna (44). Domstolen har vidare angett att det inte alls kan uteslutas att ett offentligt stöd som beviljas ett företag som endast tillhandahåller lokala eller regionala trafiktjänster och som inte tillhandahåller några trafiktjänster utanför sin ursprungsstat ändå kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. När en medlemsstat beviljar offentligt stöd till ett företag, kan nämligen detta företags tillhandahållande av trafiktjänster komma att upprätthållas eller ökas, med följden att möjligheterna för företag som är etablerade i andra medlemsstater att tillhandahålla sina trafiktjänster på marknaden i denna stat minskas (45). |
| --- | --- |

(113)

I detta sammanhang bör det påpekas att stöd som syftar till att befria ett företag från kostnader som det normalt skulle ha behövt stå för inom ramen för sin löpande förvaltning eller normala verksamhet i princip snedvrider konkurrensen (43). Det har slagits fast att allt stöd till ett företag som utövar verksamhet på gemenskapsmarknaden kan snedvrida konkurrensen och påverka handeln mellan medlemsstaterna (44). Domstolen har vidare angett att det inte alls kan uteslutas att ett offentligt stöd som beviljas ett företag som endast tillhandahåller lokala eller regionala trafiktjänster och som inte tillhandahåller några trafiktjänster utanför sin ursprungsstat ändå kan påverka handeln mellan medlemsstaterna i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. När en medlemsstat beviljar offentligt stöd till ett företag, kan nämligen detta företags tillhandahållande av trafiktjänster komma att upprätthållas eller ökas, med följden att möjligheterna för företag som är etablerade i andra medlemsstater att tillhandahålla sina trafiktjänster på marknaden i denna stat minskas (45).

| (114) | I det här fallet har RATP-koncernen en privilegierad ställning både gentemot sina nationella konkurrenter (46) och gentemot sina konkurrenter i andra medlemsstater som inte kan dra fördel av åtgärden i fråga. |
| --- | --- |

(114)

I det här fallet har RATP-koncernen en privilegierad ställning både gentemot sina nationella konkurrenter (46) och gentemot sina konkurrenter i andra medlemsstater som inte kan dra fördel av åtgärden i fråga.

| (115) | I detta sammanhang bör det påpekas att det i förordning nr 1370/2007 föreskrivs att de berörda marknaderna gradvis ska öppnas för konkurrens och att om en berörd sektor öppnas för konkurrens innebär detta att ett statligt stöd till ett företag inom denna sektor kan påverka handeln inom gemenskapen och snedvrida konkurrensen på den berörda marknaden. |
| --- | --- |

(115)

I detta sammanhang bör det påpekas att det i förordning nr 1370/2007 föreskrivs att de berörda marknaderna gradvis ska öppnas för konkurrens och att om en berörd sektor öppnas för konkurrens innebär detta att ett statligt stöd till ett företag inom denna sektor kan påverka handeln inom gemenskapen och snedvrida konkurrensen på den berörda marknaden.

| (116) | Därför anser kommissionen att den berörda åtgärden påvekar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider konkurrensen mellan dessa operatörer. |
| --- | --- |

(116)

Därför anser kommissionen att den berörda åtgärden påvekar handeln mellan medlemsstaterna och snedvrider konkurrensen mellan dessa operatörer.

11.2   STÖDETS OLAGLIGHET

| (117) | Enligt artikel 88.3 i EG-fördraget ska medlemsstaterna anmäla alla förslag om att införa eller ändra stöd. Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande har lett till ett slutgiltigt beslut. |
| --- | --- |

(117)

Enligt artikel 88.3 i EG-fördraget ska medlemsstaterna anmäla alla förslag om att införa eller ändra stöd. Medlemsstaten i fråga får inte genomföra åtgärden förrän detta förfarande har lett till ett slutgiltigt beslut.

| (118) | I detta fall anmälde de franska myndigheterna reformen av finansieringen av RATP:s pensionssystem genom en skrivelse av den 29 juni 2006. I sin skrivelse framhöll de franska myndigheterna att denna åtgärd inte verkade utgöra statligt stöd som ska förhandsanmälas till kommissionen genom tillämpning av artikel 88.3 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(118)

I detta fall anmälde de franska myndigheterna reformen av finansieringen av RATP:s pensionssystem genom en skrivelse av den 29 juni 2006. I sin skrivelse framhöll de franska myndigheterna att denna åtgärd inte verkade utgöra statligt stöd som ska förhandsanmälas till kommissionen genom tillämpning av artikel 88.3 i EG-fördraget.

| (119) | Kommissionen konstaterar emellertid att det statliga stödet i fråga infördes av Frankrike från och med den 1 januari 2006, det vill säga innan kommissionen hade antagit något slutligt beslut. Därför konstaterar kommissionen att Frankrike har agerat olagligt genom att tillämpa stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(119)

Kommissionen konstaterar emellertid att det statliga stödet i fråga infördes av Frankrike från och med den 1 januari 2006, det vill säga innan kommissionen hade antagit något slutligt beslut. Därför konstaterar kommissionen att Frankrike har agerat olagligt genom att tillämpa stödet i fråga i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget.

11.3   STÖDETS FÖRENLIGHET MED DEN GEMENSAMMA MARKNADEN

| (120) | Eftersom den aktuella åtgärden är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 bör det undersökas om den kan förklaras som förenlig med stöd av de undantag som anges i samma fördrag. |
| --- | --- |

(120)

Eftersom den aktuella åtgärden är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 bör det undersökas om den kan förklaras som förenlig med stöd av de undantag som anges i samma fördrag.

| (121) | I detta avseende anser kommissionen att den lämpligaste rättsliga grunden är artikel 87.3 c i EG-fördraget, enligt vilken stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses förenligt med den gemensamma marknaden, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. |
| --- | --- |

(121)

I detta avseende anser kommissionen att den lämpligaste rättsliga grunden är artikel 87.3 c i EG-fördraget, enligt vilken stöd för att underlätta utveckling av vissa näringsverksamheter eller vissa regioner kan anses förenligt med den gemensamma marknaden, när det inte påverkar handeln i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

| (122) | Med hänsyn till arten och effekterna av reformen anser kommissionen att bedömningen av stödets förenlighet bör utgå från upprättande av lika villkor i fråga om obligatoriska sociala avgifter och skatter mellan RATP och dess faktiska, potentiella och kommande konkurrenter inom den stadsbaserade kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France. |
| --- | --- |

(122)

Med hänsyn till arten och effekterna av reformen anser kommissionen att bedömningen av stödets förenlighet bör utgå från upprättande av lika villkor i fråga om obligatoriska sociala avgifter och skatter mellan RATP och dess faktiska, potentiella och kommande konkurrenter inom den stadsbaserade kollektivtrafikmarknaden i Ile-de-France.

| (123) | För att analysera stödets effekter och bedöma graden av konkurrenssnedvridning måste kommissionen först och främst undersöka nivån för de bidrag som RATP betalar i förhållande till konkurrenterna i det reformerade systemet. Därefter kommer kommissionen att fastställa hur situationen skulle ha varit om RATP inte hade beviljats det aktuella stödet. Stödets positiva och negativa effekter kommer att analyseras innan en sammantagen bedömning av stödets förenlighet görs. |
| --- | --- |

(123)

För att analysera stödets effekter och bedöma graden av konkurrenssnedvridning måste kommissionen först och främst undersöka nivån för de bidrag som RATP betalar i förhållande till konkurrenterna i det reformerade systemet. Därefter kommer kommissionen att fastställa hur situationen skulle ha varit om RATP inte hade beviljats det aktuella stödet. Stödets positiva och negativa effekter kommer att analyseras innan en sammantagen bedömning av stödets förenlighet görs.

| (124) | Till att börja med konstaterar kommissionen att finansieringen av RATP:s särskilda pensionssystem före den 1 januari 2006 skilde sig från finansieringen av de allmänna pensionssystemen i två avseenden: Bidragens icke-befriande verkan och ”arbetsgivaravgiftens” storlek. |
| --- | --- |

(124)

Till att börja med konstaterar kommissionen att finansieringen av RATP:s särskilda pensionssystem före den 1 januari 2006 skilde sig från finansieringen av de allmänna pensionssystemen i två avseenden: Bidragens icke-befriande verkan och ”arbetsgivaravgiftens” storlek.

| (125) | Kommissionen anser att stödet i fråga innebär en lösning när det gäller den första skillnaden mellan RATP:s särskilda system och de allmänna systemen. Före den 1 januari 2006 betalade alltså RATP inte en avgift med befriande verkan utan var enligt lag skyldig att upprätthålla balansen i pensionssystemet för de anställda. Genom den anmälda reformen införs ett bidrag med befriande verkan, precis som gäller för bidrag från en civilrättslig arbetsgivare till den pensionsfond som förvaltar ett fördelningspensionssystem. När det gäller den andra skillnaden konstaterar kommissionen att den anmälda reformen leder till att kostnaderna för den obligatoriska ålderpensionsförsäkringen blir lika stora för RATP som för de företag som omfattas av det allmänna pensionssystemet. |
| --- | --- |

(125)

Kommissionen anser att stödet i fråga innebär en lösning när det gäller den första skillnaden mellan RATP:s särskilda system och de allmänna systemen. Före den 1 januari 2006 betalade alltså RATP inte en avgift med befriande verkan utan var enligt lag skyldig att upprätthålla balansen i pensionssystemet för de anställda. Genom den anmälda reformen införs ett bidrag med befriande verkan, precis som gäller för bidrag från en civilrättslig arbetsgivare till den pensionsfond som förvaltar ett fördelningspensionssystem. När det gäller den andra skillnaden konstaterar kommissionen att den anmälda reformen leder till att kostnaderna för den obligatoriska ålderpensionsförsäkringen blir lika stora för RATP som för de företag som omfattas av det allmänna pensionssystemet.

| (126) | Utan reformen skulle RATP ha tvingats att, för räkenskaperna efter räkenskapsåret 2006, ha täckning för pensionsåtagandena för sina fastanställda tjänstemän. Detta skulle ha varit en direkt följd av att arbetsgivarbidragen för pensionerna till tjänstemännen vid RATP inte hade en befriande verkan. |
| --- | --- |

(126)

Utan reformen skulle RATP ha tvingats att, för räkenskaperna efter räkenskapsåret 2006, ha täckning för pensionsåtagandena för sina fastanställda tjänstemän. Detta skulle ha varit en direkt följd av att arbetsgivarbidragen för pensionerna till tjänstemännen vid RATP inte hade en befriande verkan.

| (127) | Vidare skulle RATP:s bidrag till ålderspensionsförsäkringen för att garantera den ekonomiska balansen inte ha varit anpassat till nivån för de potentiella konkurrenternas betalningar. |
| --- | --- |

(127)

Vidare skulle RATP:s bidrag till ålderspensionsförsäkringen för att garantera den ekonomiska balansen inte ha varit anpassat till nivån för de potentiella konkurrenternas betalningar.

| (128) | Utan den anmälda reformen skulle RATP alltså ha tvingats betala en ytterligare årlig avgift på flera hundra miljoner euro jämfört med det reformerade systemet. |
| --- | --- |

(128)

Utan den anmälda reformen skulle RATP alltså ha tvingats betala en ytterligare årlig avgift på flera hundra miljoner euro jämfört med det reformerade systemet.

| (129) | Dessa pensionskostnader skulle alltså ha inneburit en nackdel för RATP på en liberaliserad marknad, vilket skulle ha påverkat företagets verksamhet avsevärt. |
| --- | --- |

(129)

Dessa pensionskostnader skulle alltså ha inneburit en nackdel för RATP på en liberaliserad marknad, vilket skulle ha påverkat företagets verksamhet avsevärt.

| (130) | Av ovanstående framgår att med hänsyn till förordning nr 1370/2007, som innebär att den stadsbaserade kollektivtrafikmarknaden gradvis ska öppnas för konkurrens, har det pensionssystem som är tillämpligt på RATP enligt 1948 års lag särskilda egenskaper som i sig skapar en snedvridning av konkurrensen till nackdel för RATP och den koncern som företaget tillhör. Den viktigaste effekten av stödet i fråga är att RATP:s bidrag anpassas till de bidrag som betalas av RATP:s och RATP-koncernens konkurrenter, så att den konkurrenssnedvridning som drabbar RATP och RATP-koncernen undanröjs. |
| --- | --- |

(130)

Av ovanstående framgår att med hänsyn till förordning nr 1370/2007, som innebär att den stadsbaserade kollektivtrafikmarknaden gradvis ska öppnas för konkurrens, har det pensionssystem som är tillämpligt på RATP enligt 1948 års lag särskilda egenskaper som i sig skapar en snedvridning av konkurrensen till nackdel för RATP och den koncern som företaget tillhör. Den viktigaste effekten av stödet i fråga är att RATP:s bidrag anpassas till de bidrag som betalas av RATP:s och RATP-koncernens konkurrenter, så att den konkurrenssnedvridning som drabbar RATP och RATP-koncernen undanröjs.

| (131) | Dessutom har reformen hjälpt RATP att gradvis börja agera som en privat investerare som ställs inför normala kommersiella krav. Detta är för övrigt ett av målen med den aktuella reformen. |
| --- | --- |

(131)

Dessutom har reformen hjälpt RATP att gradvis börja agera som en privat investerare som ställs inför normala kommersiella krav. Detta är för övrigt ett av målen med den aktuella reformen.

| (132) | Kommissionen anser vidare att åtgärden i fråga är anpassad till det mål av gemenskapsintresse som åsyftas. Inget annat instrument hade kunnat ge en effektivare lösning på frågan. Ersättning för allmännyttiga tjänster hade visserligen kunnat beviljas, men problemets strukturella karaktär gör detta ohållbart på lång sikt. |
| --- | --- |

(132)

Kommissionen anser vidare att åtgärden i fråga är anpassad till det mål av gemenskapsintresse som åsyftas. Inget annat instrument hade kunnat ge en effektivare lösning på frågan. Ersättning för allmännyttiga tjänster hade visserligen kunnat beviljas, men problemets strukturella karaktär gör detta ohållbart på lång sikt.

| (133) | När det gäller åtgärdernas proportionalitet anser kommissionen att det beviljade stödet är begränsat till ett absolut minimum. Från och med den 1 januari 2006 betalar RATP exakt lika stora pensionsavgifter som dem som betalas av företag vars anställda är anslutna till de allmänna pensionssystemen. |
| --- | --- |

(133)

När det gäller åtgärdernas proportionalitet anser kommissionen att det beviljade stödet är begränsat till ett absolut minimum. Från och med den 1 januari 2006 betalar RATP exakt lika stora pensionsavgifter som dem som betalas av företag vars anställda är anslutna till de allmänna pensionssystemen.

| (134) | Slutligen anser kommissionen att åtgärden i fråga gör det möjligt att säkra kontinuiteten i ett pensionssystem vars finansiering har blivit föråldrad. Kommissionen anser vidare att den reform som har inletts av de pensionsförmåner som betalas ut av det särskilda systemet (47) utgör ytterligare en avgörande faktor. Kommissionen anser följaktligen att dessa åtgärder helt och hållet ingår i den bredare ram för reform av medlemsstaternas pensionssystem som både rådet och kommissionen efterfrågat (48). |
| --- | --- |

(134)

Slutligen anser kommissionen att åtgärden i fråga gör det möjligt att säkra kontinuiteten i ett pensionssystem vars finansiering har blivit föråldrad. Kommissionen anser vidare att den reform som har inletts av de pensionsförmåner som betalas ut av det särskilda systemet (47) utgör ytterligare en avgörande faktor. Kommissionen anser följaktligen att dessa åtgärder helt och hållet ingår i den bredare ram för reform av medlemsstaternas pensionssystem som både rådet och kommissionen efterfrågat (48).

| (135) | Inom ramen för en statisk analys anser kommissionen att den snedvridning av konkurrensen som den aktuella åtgärden leder till på marknaden för stadsbaserad kollektivtrafik i Ile-de-France får en mycket begränsad direkt verkan med hänsyn till RATP:s historia och dess verksamhet. Det är uppenbart att de pensionsåtaganden som berörs av reformen går tillbaka till verksamheter som historiskt har bedrivits på en reglerad marknad där konkurrensen hittills har varit mycket svag. När det gäller de marknader där RATP-koncernen är verksam genom RATP:s dotterbolag anser kommissionen att den aktuella åtgärden har en mycket begränsad effekt. Dessa marknader påverkas endast indirekt av den aktuella åtgärden eftersom det finns en strikt rättslig, redovisningsmässig och ekonomisk uppdelning mellan moderbolaget och dotterbolagen och den anmälda reformen inte berör anställda vid dotterbolagen. |
| --- | --- |

(135)

Inom ramen för en statisk analys anser kommissionen att den snedvridning av konkurrensen som den aktuella åtgärden leder till på marknaden för stadsbaserad kollektivtrafik i Ile-de-France får en mycket begränsad direkt verkan med hänsyn till RATP:s historia och dess verksamhet. Det är uppenbart att de pensionsåtaganden som berörs av reformen går tillbaka till verksamheter som historiskt har bedrivits på en reglerad marknad där konkurrensen hittills har varit mycket svag. När det gäller de marknader där RATP-koncernen är verksam genom RATP:s dotterbolag anser kommissionen att den aktuella åtgärden har en mycket begränsad effekt. Dessa marknader påverkas endast indirekt av den aktuella åtgärden eftersom det finns en strikt rättslig, redovisningsmässig och ekonomisk uppdelning mellan moderbolaget och dotterbolagen och den anmälda reformen inte berör anställda vid dotterbolagen.

| (136) | Inom ramen för en dynamisk analys, vilken utan tvekan är mer lämplig, anser kommissionen att även om den aktuella åtgärden med hänsyn till förordning nr 1370/2007 i teorin skulle kunna hjälpa RATP att upprätthålla en dominerande ställning är denna risk mycket liten. Denna slutsats följer av att åtgärden är begränsad till att anpassa de avgifter som RATP betalar till de avgifter som betalas av konkurrenterna och att RATP:s pensionsfond inte gör företaget extra attraktivt, efter den reform av det särskilda pensionssystemet som gjordes 2008. |
| --- | --- |

(136)

Inom ramen för en dynamisk analys, vilken utan tvekan är mer lämplig, anser kommissionen att även om den aktuella åtgärden med hänsyn till förordning nr 1370/2007 i teorin skulle kunna hjälpa RATP att upprätthålla en dominerande ställning är denna risk mycket liten. Denna slutsats följer av att åtgärden är begränsad till att anpassa de avgifter som RATP betalar till de avgifter som betalas av konkurrenterna och att RATP:s pensionsfond inte gör företaget extra attraktivt, efter den reform av det särskilda pensionssystemet som gjordes 2008.

| (137) | Mot bakgrund av ovanstående konstaterar kommissionen att de negativa effekterna av stödet till RATP kommer att bli måttliga. Den anmälda reformen begränsar sig till vad som är absolut nödvändigt för upprättandet av lika villkor i fråga om obligatoriska ålderspensionsavgifter och sätter stopp för en konkurrenssnedvridning som skulle ha skadat RATP, och den innebär inte att handeln påverkas i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset. |
| --- | --- |

(137)

Mot bakgrund av ovanstående konstaterar kommissionen att de negativa effekterna av stödet till RATP kommer att bli måttliga. Den anmälda reformen begränsar sig till vad som är absolut nödvändigt för upprättandet av lika villkor i fråga om obligatoriska ålderspensionsavgifter och sätter stopp för en konkurrenssnedvridning som skulle ha skadat RATP, och den innebär inte att handeln påverkas i negativ riktning i en omfattning som strider mot det gemensamma intresset.

| (138) | Stödet i fråga är alltså förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning att reformen av RATP:s särskilda pensionssystem, som är avsedd att harmonisera systemet med bestämmelserna för de allmänna grundpensionssystemen för anställda i den privata sektorn och för statstjänstemän, genomförs fullt ut. |
| --- | --- |

(138)

Stödet i fråga är alltså förenligt med den gemensamma marknaden under förutsättning att reformen av RATP:s särskilda pensionssystem, som är avsedd att harmonisera systemet med bestämmelserna för de allmänna grundpensionssystemen för anställda i den privata sektorn och för statstjänstemän, genomförs fullt ut.

| (139) | Kommissionen anser att slutsatsen ovan inte påverkas av den lösning som lades fram i kommissionens beslut 2005/145/EG i EDF-ärendet (49). |
| --- | --- |

(139)

Kommissionen anser att slutsatsen ovan inte påverkas av den lösning som lades fram i kommissionens beslut 2005/145/EG i EDF-ärendet (49).

| (140) | Här bör det påpekas att kommissionen i det beslutet godkände statligt stöd som innebär att företagen inom en sektor befrias från särskilda pensionsförpliktelser som överstiger dem som blir följden av det allmänna pensionssystemet och som fastställts under en period av monopol. Kommissionen ansåg då att den delvis minskade kostnaden till följd av mekanismen för finansiering av de särskilda pensionsrättigheter som förvärvats före reformen utgjorde statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget som kunde förklaras förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen ansåg i sin analys av stödets förenlighet att EDF:s situation inte skilde sig nämnvärt från en situation med icke-återvinningsbara kostnader på energiområdet. Det handlade i själva verket om stöd för att underlätta övergången till en konkurrensutsatt energimarknad. Kommissionen ansåg att stödet till EDF borde likställas med kompensationen för icke-återvinningsbara kostnader (50) och tillkännagav att denna metod skulle komma att användas vid framtida analyser av liknande fall. |
| --- | --- |

(140)

Här bör det påpekas att kommissionen i det beslutet godkände statligt stöd som innebär att företagen inom en sektor befrias från särskilda pensionsförpliktelser som överstiger dem som blir följden av det allmänna pensionssystemet och som fastställts under en period av monopol. Kommissionen ansåg då att den delvis minskade kostnaden till följd av mekanismen för finansiering av de särskilda pensionsrättigheter som förvärvats före reformen utgjorde statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget som kunde förklaras förenligt med den gemensamma marknaden. Kommissionen ansåg i sin analys av stödets förenlighet att EDF:s situation inte skilde sig nämnvärt från en situation med icke-återvinningsbara kostnader på energiområdet. Det handlade i själva verket om stöd för att underlätta övergången till en konkurrensutsatt energimarknad. Kommissionen ansåg att stödet till EDF borde likställas med kompensationen för icke-återvinningsbara kostnader (50) och tillkännagav att denna metod skulle komma att användas vid framtida analyser av liknande fall.

| (141) | Kommissionen anser följaktligen att det statliga stödet i fråga innebär att RATP befrias från särskilda pensionsförpliktelser som överstiger dem som följer av det allmänna pensionssystemet och som fastställts innan marknaden liberaliserades. Samtidigt tillägger kommissionen att den reform av de särskilda pensionssystemen som genomförts i RATP från och med början av år 2008 anpassar det särskilda systemet för anställda vid RATP till bestämmelserna i de allmänna grundpensionssystemen för anställda i den privata sektorn och för statstjänstemän. |
| --- | --- |

(141)

Kommissionen anser följaktligen att det statliga stödet i fråga innebär att RATP befrias från särskilda pensionsförpliktelser som överstiger dem som följer av det allmänna pensionssystemet och som fastställts innan marknaden liberaliserades. Samtidigt tillägger kommissionen att den reform av de särskilda pensionssystemen som genomförts i RATP från och med början av år 2008 anpassar det särskilda systemet för anställda vid RATP till bestämmelserna i de allmänna grundpensionssystemen för anställda i den privata sektorn och för statstjänstemän.

11.4   SLUTSATSER

| (142) | Därför konstaterar kommissionen att den aktuella åtgärden utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Detta stöd är olagligt, men det är förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 87.3 c i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(142)

Därför konstaterar kommissionen att den aktuella åtgärden utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. Detta stöd är olagligt, men det är förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 87.3 c i EG-fördraget.

12.   BEDÖMNING AV DEN ANDRA OCH TREDJE ÅTGÄRDEN

| (143) | Som angavs tidigare innebär den anmälda reformen att staten från och med den 1 januari 2006 ska betala ut ett bidrag till CRP-RATP för att balansera dess räkenskaper. |
| --- | --- |

(143)

Som angavs tidigare innebär den anmälda reformen att staten från och med den 1 januari 2006 ska betala ut ett bidrag till CRP-RATP för att balansera dess räkenskaper.

| (144) | Vidare syftar den anmälda reformen till att göra det möjligt för CRP-RATP att ansluta de grundläggande pensionsrättigheterna i det särskilda systemet till de allmänna pensionssystemen. För att den allmänna principen om ekonomisk neutralitet ska uppfyllas kräver denna anslutning att kontantutbetalningar görs till mottagarsystemen. Staten kommer att över ansvaret för dessa kontantutbetalningar i CRP-RATP:s ställe. |
| --- | --- |

(144)

Vidare syftar den anmälda reformen till att göra det möjligt för CRP-RATP att ansluta de grundläggande pensionsrättigheterna i det särskilda systemet till de allmänna pensionssystemen. För att den allmänna principen om ekonomisk neutralitet ska uppfyllas kräver denna anslutning att kontantutbetalningar görs till mottagarsystemen. Staten kommer att över ansvaret för dessa kontantutbetalningar i CRP-RATP:s ställe.

| (145) | Det måste bedömas huruvida dessa åtgärder utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(145)

Det måste bedömas huruvida dessa åtgärder utgör statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

| (146) | Här bör det påpekas att artikel 87 i EG-fördraget endast är tillämplig på företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis är området för socialt skydd inte en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i EG-fördraget när skyddet bygger på solidaritet (se skäl 67 i beslutet av den 10 oktober 2007 om att inleda förfarandet) (51). |
| --- | --- |

(146)

Här bör det påpekas att artikel 87 i EG-fördraget endast är tillämplig på företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning. Enligt EG-domstolens fasta rättspraxis är området för socialt skydd inte en ekonomisk verksamhet i den mening som avses i EG-fördraget när skyddet bygger på solidaritet (se skäl 67 i beslutet av den 10 oktober 2007 om att inleda förfarandet) (51).

| (147) | Med hänsyn till denna rättspraxis anser kommissionen att följande skäl gör att varken CRP-RATP eller de pensionssystem som övertar yrkesverksamma arbetstagare och pensionärer från RATP, det vill säga CNAV och AGIRC-ARRCO, är företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning. |
| --- | --- |

(147)

Med hänsyn till denna rättspraxis anser kommissionen att följande skäl gör att varken CRP-RATP eller de pensionssystem som övertar yrkesverksamma arbetstagare och pensionärer från RATP, det vill säga CNAV och AGIRC-ARRCO, är företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning.

| (148) | För det första omfattas RATP:s anställda av ett obligatoriskt socialt skydd som omfattar ett oberoende ålderspensionssystem som har ett socialt ändamål. Syftet är att ge alla personer som tillhör systemet ett skydd mot åldersrisker, oberoende av deras förmögenhet och hälsa vid anslutningstillfället. |
| --- | --- |

(148)

För det första omfattas RATP:s anställda av ett obligatoriskt socialt skydd som omfattar ett oberoende ålderspensionssystem som har ett socialt ändamål. Syftet är att ge alla personer som tillhör systemet ett skydd mot åldersrisker, oberoende av deras förmögenhet och hälsa vid anslutningstillfället.

| (149) | Kommissionen anser vidare att systemet följer solidaritetsprincipen eftersom de avgifter som betalas in av de yrkesverksamma arbetstagarna finansierar pensionerna för arbetstagare som har gått i pension. |
| --- | --- |

(149)

Kommissionen anser vidare att systemet följer solidaritetsprincipen eftersom de avgifter som betalas in av de yrkesverksamma arbetstagarna finansierar pensionerna för arbetstagare som har gått i pension.

| (150) | Kommissionen konstaterar för övrigt att CRP-RATP har fått i uppdrag av staten att förvalta det berörda systemet och att verksamheten är underställd statens kontroll. CRP-RATP kasserar in summan av de avgifter som RATP:s anställda och RATP ska betala och tar hand om utbetalningarna och pensionstjänsterna. Kommissionen påpekar att genom artikel L711–1 i socialförsäkringslagen tilldelas CRP-RATP samtliga de åligganden som fastställs i artikel L111–1 i samma lag och som framför allt innebär att socialförsäkringsorganisationen ska baseras på den nationella solidaritetsprincipen. |
| --- | --- |

(150)

Kommissionen konstaterar för övrigt att CRP-RATP har fått i uppdrag av staten att förvalta det berörda systemet och att verksamheten är underställd statens kontroll. CRP-RATP kasserar in summan av de avgifter som RATP:s anställda och RATP ska betala och tar hand om utbetalningarna och pensionstjänsterna. Kommissionen påpekar att genom artikel L711–1 i socialförsäkringslagen tilldelas CRP-RATP samtliga de åligganden som fastställs i artikel L111–1 i samma lag och som framför allt innebär att socialförsäkringsorganisationen ska baseras på den nationella solidaritetsprincipen.

| (151) | Slutligen konstaterar kommissionen att CRP-RATP vid fullgörandet av sitt uppdrag tillämpar lagstiftningen och inte har någon möjlighet att påverka avgifternas storlek, användningen av medlen eller pensionernas storlek. De utbetalade förmånerna är fastlagda i lag och är oberoende av avgifternas storlek. |
| --- | --- |

(151)

Slutligen konstaterar kommissionen att CRP-RATP vid fullgörandet av sitt uppdrag tillämpar lagstiftningen och inte har någon möjlighet att påverka avgifternas storlek, användningen av medlen eller pensionernas storlek. De utbetalade förmånerna är fastlagda i lag och är oberoende av avgifternas storlek.

| (152) | Eftersom CRP-RATP inte är ett företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning anser kommissionen att det statliga balanseringsbidraget till CRP-RATP och den statliga finansieringen av kontantutbetalningarna i CRP-RATP:s ställe inte är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget. |
| --- | --- |

(152)

Eftersom CRP-RATP inte är ett företag i den mening som avses i gemenskapens konkurrenslagstiftning anser kommissionen att det statliga balanseringsbidraget till CRP-RATP och den statliga finansieringen av kontantutbetalningarna i CRP-RATP:s ställe inte är statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-fördraget.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Inrättandet av pensionsfonden för personalen inom RATP (CRP-RATP) utgör statligt stöd enligt artikel 87.1 i EG-fördraget och har beviljats olagligt av Frankrike i strid med artikel 88.3 i EG-fördraget.

Detta statliga stöd är förenligt med den gemensamma marknaden i enlighet med artikel 87.3 c under förutsättning att reformen av RATP:s särskilda pensionssystem, som är avsedd att harmonisera systemet med bestämmelserna för de allmänna grundpensionssystemen för anställda i den privata sektorn och för statstjänstemän, genomförs fullt ut.

Detta stöd får således beviljas.

Artikel 2

Den statliga utbetalningen av ett balanseringsbidrag till CRP-RATP och den statliga finansieringen av kontantutbetalningar i CRP-RATP:s ställe vid anslutningen av det särskilda systemets basrättigheter till de allmänna systemen utgör inte statligt stöd i den mening som avses i artikel 87.1 i EG-EG-fördraget.

Artikel 3

Detta beslut riktar sig till Republiken Frankrike.

Utfärdat i Bryssel den 13 juli 2009.

På kommissionens vägnar

Antonio TAJANI

Vice ordförande

---

(1)  EUT C 9, 15.1.2008, s. 13.

1

(2)  Se fotnot 1.

2

(3)  Journal Officiel de la République française, 26.3.1948 och 3.4.1948.

3

Journal Officiel de la République française

(4)  Artikel 2 i den ändrade förordningen 59–151 av den 7 januari 1959 om organisationen av kollektivtrafiken i Parisområdet (Journal Officiel de la République française,10.1.1959), som ändrar den ovannämnda lagen från 1948.

4

Journal Officiel de la République française,

(5)  Lagen tillåter denna möjlighet på följande villkor: Utanför området Ile-de-France och utomlands får Régie autonome des transports parisiens också via dotterbolag upprätta, driva och utnyttja kollektivtrafiknät och linjer med ömsesidig respekt för konkurrensbestämmelserna. Dotterbolagen ska vara aktiebolag. De ska ha en självständig finansiell förvaltning inom ramen för koncernens mål. De får i synnerhet inte ta emot bidrag från staten, Syndicat des transports d’Ile-de-France eller andra offentliga företag till drift eller transportinvesteringar i området Ile-de-France.

5

(6)  I RATP:s tjänsteföreskrifter fastställs principerna för löneklasser och bestämmelser i fråga om vissa omständigheter, framför allt när det gäller

6

| — | en anställnings upphörande, med närmare bestämmelser vid avskedsansökan, uppsägning eller återkallelse, |
| --- | --- |

—

en anställnings upphörande, med närmare bestämmelser vid avskedsansökan, uppsägning eller återkallelse,

| — | ledigheter (semester, ledighet av familjeskäl osv.), |
| --- | --- |

—

ledigheter (semester, ledighet av familjeskäl osv.),

| — | karriärmöjligheter. |
| --- | --- |

—

karriärmöjligheter.

Före reformen av det särskilda pensionssystemet omfattade artikel 51 i RATP:s tjänsteföreskrifter också bestämmelser om pensionsrättigheter, med en hänvisning till pensionsförordningen. Den förordningen upphävdes den 1 juli 2008 (artikel 52 i lag nro2008–637 av den 30 juni 2008).

o

(7)  Journal Officiel de la République française, 10.1.1959.

7

Journal Officiel de la République française

(8)  EUT L 315, 3.12.2007, s. 1.

8

(9)  Journal Officiel de la République française, 24.9.1959.

9

Journal Officiel de la République française

(10)  Lag nr 2003–775 av den 21 augusti 2003 om en pensionsreform.

10

(11)  Lag nr 2008–48 av den 15 januari 2008 om det särskilda pensionssystemet för anställda vid Régie autonome des transports parisiens.

11

(12)  Lag nr 2008–637 av den 30 juni 2008 om utbetalning av pensioner för anställda vid Régie autonome des transports parisiens.

12

(13)  Lag nr 2008–1514 av den 30 december 2008 om vissa särskilda socialförsäkringssystem och kompletterande pensionssystem för statligt kontraktsanställda och kontraktsanställda i allmännyttiga företag.

13

(14)  Finansieringen av ett fördelningspensionssystem bygger på en stor solidaritet mellan generationerna. Den finansiella balansen är beroende av förhållandet mellan antalet avgiftsbetalande och antalet pensionärer. Omsättningens tillväxt och tillväxten av den aktiva sysselsatta befolkningen är alltså de två viktigaste utvecklingsfaktorerna.

14

(15)  Lag nr 2005–1635 av den 26 december 2005 om pensionsfonden för anställda vid Régie autonome des transports parisiens.

15

(16)  Lag nr 2005–1638 av den 26 december 2005 om fastställande av avgifterna till pensionsfonden för anställda vid Régie autonome des transports parisiens.

16

(17)  CNAV: Caisse Nationale d’Assurance Vieillesse (det allmänna ålderspensionssystemet).

17

(18)  AGIRC: Association générale des institutions de retraite des cadres (obligatoriskt tilläggspensionssystem).

18

(19)  ARRCO: Association pour le régime de retraite complémentaire des salariés (obligatoriskt tilläggspensionssystem).

19

(20)  Den finansiella anslutningen innebär att det särskilda systemet och dess regler bevaras oförändrade. Syftet är att lyfta ut pensionsåtagandena från de berörda företagens balansräkning. Anslutningen innebär, till skillnad från en integrering, att det inte finns någon direkt förbindelse mellan de allmänna systemen och de företag, anställda och pensionärer som ingår i den anslutna gruppen. I och med att det inrättas en ”skärmstruktur” mellan företagen och de anställda inom den anslutna sektorn å ena sidan och de allmänna systemen å andra sidan, omfattar anslutningen endast de övergripande ekonomiska flödena utifrån ”virtuella” operationer. Med virtuella avses i det här fallet att personalen inte har någon direkt juridisk eller administrativ koppling till institutionerna inom mottagarsystemen och att det fortfarande är bestämmelserna i det särskilda systemet som ska tillämpas för att fastställa deras pensionsrättigheter och räkna upp utbetalda pensioner.

20

(21)  Det särskilda systemets egna rättigheter, de s.k. ”särskilda rättigheterna” motsvarar alltså skillnaden mellan de pensionsrättigheter som förvärvats genom RATP:s särskilda pensionssystem och den del som motsvarar förmåner som betalas ut genom det allmänna systemet, det vill säga grundpensionen. De särskilda rättigheterna inom RATP:s särskilda system motsvarar alltså de pensionsrättigheter som går utöver dem som normalt betalas ut av de allmänna pensionssystemen. Det särskilda systemets egna rättigheter, som för övrigt gradvis kommer att försvinna inom ramen för reformen av de särskilda pensionssystemen (se skäl 21 i detta beslut) kommer även fortsättningsvis att ligga under CRP-RATP:s ansvar.

21

(22)  Skillnaderna mellan de båda systemens avkastningar på avgifterna beror dels på skillnaderna i nivå och organisation av förmånerna (vilket påverkar pensionsavgifterna), dels på de demografiska skillnaderna (t.ex. en mer begränsad bas av avgiftsbetalare vilket påverkar avgifternas storlek).

22

(23)  Sekretesskyddad uppgift.

23

(24)  EGT L 83, 27.3.1999, s. 1.

24

(25)  Domstolens dom av den 5 oktober 1999 i mål C-251/97, Frankrike mot kommissionen, REG 1999, s. I-6639, punkt 40.

25

(26)  Förstainstansrättens dom av den 16 mars 2004 i mål T-157/01, Danske Busvognmænd mot kommissionen, REG 2004, s. II-917.

26

(27)  Domstolens dom av den 23 mars 2006 i mål C-237/04, Enirisorse SpA mot SotaCRP-RATPbo SpA, REG 2006, s. I-2843.

27

(28)  Enligt informationsrapporten från senator Bertrand Auban, för den franska statens kommission för finanser, budgetkontroll och nationalräkenskaper, av den 9 juli 2008 värderas dessa pensionsåtaganden till 21 miljarder euro.

28

(29)  Kommissionens beslut 2008/204/EG av den 10 oktober 2007 om det statliga stöd som Frankrike beviljat för reformen av formerna för finansiering av pensioner till statstjänstemän vid La Poste (EUT L 63, 7.3.2008, s. 16).

29

(30)  Domstolens dom av den 14 februari 1990 i mål C-301/87, Frankrike mot kommissionen, REG 1990, s. I-307, punkt 41.

30

(31)  Se t.ex. förstainstansrättens dom av den 20 september 2000 i mål T-55/99, Spanien mot kommissionen, REG 2000, s. II-3207, punkt 82.

31

(32)  Domstolens dom av den 20 september 2001 i mål C-390/98, H.J. Banks & Co. Ltd mot The Coal Authority och Secretary of State for Trade and Industry, REG 2001, s. I-6117, punkt 33.

32

(33)  Se i detta sammanhang kommissionens ovannämnda beslut 2008/204/EG och kommissionens beslut av den 10 oktober 2007 om reformen av pensionssystemet inom banksektorn i Grekland (EUT C 308, 19.12.2007, s. 9).

33

(34)  Se de beslut som anges i fotnot 6.

34

(35)  Se framför allt avsnitt 2 och 3 i detta beslut.

35

(36)  Domstolens dom av den 27 november 2003 i mål C-34/01, Enirisorse SpA mot Ministero delle Finanze, REG 2003, s. I-14243.

36

(37)  Se punkt 63 i gemenskapens riktlinjer för statligt stöd till undsättning och omstrukturering av företag i svårigheter (EUT C 244, 1.10.2004, s. 2).

37

(38)  Dom av den 16 mars 2004 i mål T-157/01, Danske Busvognmænd mot kommissionen, REG 2004, s. II-917.

38

(39)  Domstolens dom av den 2 juli 1974 i mål 173/73, Italien mot kommissionen, REG 1974, s. 709, punkt 13, av den 24 februari 1987 i mål C-310/85, Deufil mot kommissionen, REG 1987, s. 901, punkt 8, och av den 26 september 1996 i mål C-241/94, Frankrike mot kommissionen, REG 1996, s. I-4551, punkt 20.

39

(40)  Domstolens dom av den 15 mars 1994 i mål C-387/92, Banco Exterior mot Ayuntamiento de Valencia, REG 1994, s. I-877, punkt 13, och domen i ovannämnda mål C-241/94, punkt 34.

40

(41)  Domstolens dom av den 12 december 2002 i mål C-5/01, Belgien mot kommissionen, REG 2002, s. I-1191, punkt 39.

41

(42)  Domstolens dom av den 23 februari 1961 i mål 30/59, Gezamenlijke Steenkolenmijnen in Limburg mot Höga myndigheten, REG 1961, s. 3, punkterna 29 och 30, domen i ovannämnda mål C-173/73, punkterna 12 och 13, domen i ovannämnda mål C-241/94, punkterna 29 och 35, och domstolens dom av den 5 oktober 1999 i mål C-251/97, Frankrike mot kommissionen, REG 1999, s. I-6639, punkterna 40, 46 och 47.

42

(43)  Se domstolens dom av den 19 september 2000 i mål C-156/98, Tyskland mot kommissionen, REG 2000, s. I-6857, punkt 30 samt ovannämnda rättspraxis.

43

(44)  Se framför allt domstolens dom av den 17 september 1980 i mål C-730/79, Philip Morris mot kommissionen, REG 1980, s. 2671, punkterna 11 och 12 och förstainstansrättens dom av den 30 april 1998 i mål T-214/95, Vlaams Gewest mot kommissionen, REG 1998, s. II-717, punkterna 48–50.

44

(45)  Förstainstansrättens dom av den 11 juni 2009 i mål T-222/04, Italien mot kommissionen, REG 2009, s. I-0000, punkt 45.

45

(46)  Det är alltså inte nödvändigt att mottagarföretaget självt deltar i handeln mellan medlemsstater. När en medlemsstat beviljar stöd till ett företag, kan nämligen detta företags interna verksamhet komma att upprätthållas eller ökas, med följden att möjligheterna för företag som är etablerade i andra medlemsstater att komma in på marknaden i denna stat minska Om ett företag som dittills inte deltagit i handeln mellan medlemsstaterna får en stärkt ställning, kan det dessutom leda till att företaget tar sig in på marknaden i en annan medlemsstat (för ett liknande resonemang, se domen av den 7 mars 2002 i mål C-310/99, Italien mot kommissionen, REG 2002, s. I-2289, punkt 84).

46

(47)  Se skäl 21 i detta beslut.

47

(48)  Se kommissionens och rådets gemensamma rapport om tillräckliga och stabila pensioner (CS/7165/03) av den 18 mars 2003.

48

(49)  EUT L 49, 22.2.2005, s. 9.

49

(50)  Kommissionens meddelande om analysmetodiken för statligt stöd i samband med icke-återvinningsbara kostnader (skrivelse från kommissionens generalsekretariat (2001) D/290869 av den 6 augusti 2001).

50

(51)  Domstolen fann t.ex. följande i domen av den 17 februari 1993 i de förenade målen C-159 och C160/91, Poucet och Pistre, REG 1993, s. I-637: ”Sjukkassorna, eller de organ som medverkar vid förvaltningen av det allmänna systemet för social trygghet fyller emellertid en funktion av uteslutande social karaktär. Denna verksamhet bygger på principen om nationell solidaritet utan något som helst vinstsyfte. De utbetalade förmånerna är förmåner som är fastlagda i lag och som är oberoende av avgifternas storlek. Härav följer att denna verksamhet inte är en ekonomisk verksamhet och att de organ som ansvarar för den således inte utgör företag i den mening som avses i artiklarna 81 och 82 i fördraget.”

51

---

V Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/36 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/36

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1213/2009

av den 11 december 2009

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 12 december 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2009.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | AL | 50,4 |
| MA | 57,1 |
| TN | 90,9 |
| TR | 63,9 |
| ZZ | 65,6 |
| 0707 00 05 | EG | 155,5 |
| MA | 49,3 |
| TR | 76,8 |
| ZZ | 93,9 |
| 0709 90 70 | MA | 50,5 |
| TR | 114,3 |
| ZZ | 82,4 |
| 0805 10 20 | AR | 70,4 |
| MA | 48,8 |
| TR | 63,3 |
| ZA | 61,8 |
| ZZ | 61,1 |
| 0805 20 10 | MA | 73,1 |
| TR | 85,9 |
| ZZ | 79,5 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | HR | 59,6 |
| IL | 75,3 |
| TR | 75,5 |
| ZZ | 70,1 |
| 0805 50 10 | TR | 75,6 |
| ZZ | 75,6 |
| 0808 10 80 | CA | 65,1 |
| CN | 80,0 |
| MK | 24,5 |
| US | 92,7 |
| ZZ | 65,6 |
| 0808 20 50 | CN | 47,8 |
| TR | 92,0 |
| US | 186,0 |
| ZZ | 108,6 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

AL

50,4

MA

57,1

TN

90,9

TR

63,9

ZZ

65,6

0707 00 05

EG

155,5

MA

49,3

TR

76,8

ZZ

93,9

0709 90 70

MA

50,5

TR

114,3

ZZ

82,4

0805 10 20

AR

70,4

MA

48,8

TR

63,3

ZA

61,8

ZZ

61,1

0805 20 10

MA

73,1

TR

85,9

ZZ

79,5

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

HR

59,6

IL

75,3

TR

75,5

ZZ

70,1

0805 50 10

TR

75,6

ZZ

75,6

0808 10 80

CA

65,1

CN

80,0

MK

24,5

US

92,7

ZZ

65,6

0808 20 50

CN

47,8

TR

92,0

US

186,0

ZZ

108,6

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/38 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/38

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1214/2009

av den 11 december 2009

om ändring av de representativa priser och tilläggsbelopp för import av vissa sockerprodukter som fastställs genom förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 951/2006 av 30 juni 2006 om tillämpningsföreskrifter till rådets förordning (EG) nr 318/2006 för handel med tredjeländer i sockersektorn (2), särskilt artikel 36.2 andra stycket andra meningen, och

av följande skäl:

| (1) | De representativa priserna och tilläggsbeloppen för import av vitsocker, råsocker och vissa sockerlösningar för regleringsåret 2009/10 har fastställts genom kommissionens förordning (EG) nr 877/2009 (3). Priserna och tillläggen ändrades senast genom kommissionens förordning (EG) nr 1160/2009 (4). |
| --- | --- |

(1)

De representativa priserna och tilläggsbeloppen för import av vitsocker, råsocker och vissa sockerlösningar för regleringsåret 2009/10 har fastställts genom kommissionens förordning (EG) nr 877/2009 (3). Priserna och tillläggen ändrades senast genom kommissionens förordning (EG) nr 1160/2009 (4).

| (2) | De uppgifter som kommissionen för närvarande har tillgång till medför att dessa belopp bör ändras i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 951/2006, |
| --- | --- |

(2)

De uppgifter som kommissionen för närvarande har tillgång till medför att dessa belopp bör ändras i enlighet med bestämmelserna i förordning (EG) nr 951/2006,

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De representativa priser och tilläggsbelopp för import av de produkter som avses i artikel 36 i förordning (EG) nr 951/2006, och som fastställs i förordning (EG) nr 877/2009 för regleringsåret 2009/10, ska ändras i enlighet med bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 12 december 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 11 december 2009.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 178, 1.7.2006, s. 24.

2

(3)  EUT L 253, 25.9.2009, s. 3.

3

(4)  EUT L 314, 1.12.2009, s. 6.

4

---

BILAGA

De ändrade representativa priser och tilläggsbelopp för import av vitsocker, råsocker och produkter enligt KN-nummer 1702 90 95 som gäller från och med den 12 december 2009

| (EUR) |
| --- |
| KN-nummer | Representativt pris per 100 kg netto av produkten i fråga | Tilläggsbelopp per 100 kg netto av produkten i fråga |
| 1701 11 10 (1) | 36,95 | 0,20 |
| 1701 11 90 (1) | 36,95 | 3,82 |
| 1701 12 10 (1) | 36,95 | 0,07 |
| 1701 12 90 (1) | 36,95 | 3,52 |
| 1701 91 00 (2) | 42,14 | 4,83 |
| 1701 99 10 (2) | 42,14 | 1,70 |
| 1701 99 90 (2) | 42,14 | 1,70 |
| 1702 90 95 (3) | 0,42 | 0,27 |

(EUR)

KN-nummer

Representativt pris per 100 kg netto av produkten i fråga

Tilläggsbelopp per 100 kg netto av produkten i fråga

1701 11 10 (1)

36,95

0,20

1701 11 90 (1)

36,95

3,82

1701 12 10 (1)

36,95

0,07

1701 12 90 (1)

36,95

3,52

1701 91 00 (2)

42,14

4,83

1701 99 10 (2)

42,14

1,70

1701 99 90 (2)

42,14

1,70

1702 90 95 (3)

0,42

0,27

---

(1)  Fastställande för den standardkvalitet som definieras i punkt III i bilaga IV till förordning (EG) nr 1234/2007.

(2)  Fastställande för den standardkvalitet som definieras i punkt II i bilaga IV till förordning (EG) nr 1234/2007.

(3)  Fastställande per 1 % sackarosinnehåll.

---

| 12.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 327/40 |
| --- | --- | --- | --- |

12.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 327/40

---

BESLUT Atalanta/8/2009 AV KOMMITTÉN FÖR UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK

av den 4 december 2009

om utnämning av EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (Atalanta)

(2009/946/Gusp)

KOMMITTÉN FÖR UTRIKES- OCH SÄKERHETSPOLITIK HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 38,

med beaktande av rådets gemensamma åtgärd 2008/851/Gusp av den 10 november 2008 om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (1) (Atalanta), särskilt artikel 6, och

av följande skäl:

| (1) | Enligt artikel 6 i gemensam åtgärd 2008/851/Gusp har rådet bemyndigat kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik att fatta beslut om utnämningen av EU-styrkans befälhavare. |
| --- | --- |

(1)

Enligt artikel 6 i gemensam åtgärd 2008/851/Gusp har rådet bemyndigat kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik att fatta beslut om utnämningen av EU-styrkans befälhavare.

| (2) | Den 22 juli 2009 antog kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik beslut Atalanta/6/2009 (2) om utnämningen av kommendör Peter BINDT till EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust. |
| --- | --- |

(2)

Den 22 juli 2009 antog kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik beslut Atalanta/6/2009 (2) om utnämningen av kommendör Peter BINDT till EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust.

| (3) | Europeiska unionens operationschef har rekommenderat utnämningen av konteramiral Giovanni GUMIERO till ny befälhavare för EU-styrkan för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust. |
| --- | --- |

(3)

Europeiska unionens operationschef har rekommenderat utnämningen av konteramiral Giovanni GUMIERO till ny befälhavare för EU-styrkan för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust.

| (4) | Europeiska unionens militära kommitté stöder denna rekommendation. |
| --- | --- |

(4)

Europeiska unionens militära kommitté stöder denna rekommendation.

| (5) | I enlighet med artikel 5 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i arbetet med att utarbeta och genomföra sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor. |
| --- | --- |

(5)

I enlighet med artikel 5 i protokollet om Danmarks ställning, fogat till fördraget om Europeiska unionen och fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, deltar Danmark inte i arbetet med att utarbeta och genomföra sådana unionsbeslut och unionsåtgärder som har anknytning till försvarsfrågor.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Konteramiral Giovanni GUMIERO utnämns härmed till EU-styrkans befälhavare för Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust.

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft den 13 december 2009.

Utfärdat i Bryssel den 4 december 2009.

För kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik

O. SKOOG

Ordförande

---

(1)  EUT L 301, 12.11.2008, s. 33.

1

(2)  EUT L 192, 24.7.2009, s. 68.

2

---