# Den Europæiske Unions L 345/2009

| | ISSN 1725-2520
  doi:10.3000/17252520.L_2009.345.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 345 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 52. årgang23. december 2009 |

ISSN 1725-2520

doi:10.3000/17252520.L_2009.345.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 345

Dansk udgave

Retsforskrifter

52. årgang23. december 2009

---

| Indhold | | II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | AFGØRELSER OG BESLUTNINGER |
| | | Kommissionen |
| | | 2009/971/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 12. maj 2009 om statsstøtte som Tyskland ønsker at yde til omstrukturering af WestLB AG (C 43/08 (ex N 390/08),
  (meddelt under nummer K(2009) 3900)

   (
  1
  ) | 1 |
| | | 2009/972/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 17. juni 2009 om støtteordning C 41/06 (ex N 318/A/04) som Danmark planlægger at gennemføre til godtgørelse af CO2-afgiften for det kvoteomfattede brændselsforbrug i industrien
  (meddelt under nummer K(2009) 4517)

   (
  1
  ) | 18 |
| | | 2009/973/EF |
| | * | Kommissionens beslutning af 13. juli 2009 om omstruktureringsstøtte til COMBUS A/S
  (meddelt under nummer K(2009) 4538)

   (
  1
  ) | 28 |

Indhold

II   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

Side

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Kommissionen

2009/971/EF

*

Kommissionens beslutning af 12. maj 2009 om statsstøtte som Tyskland ønsker at yde til omstrukturering af WestLB AG (C 43/08 (ex N 390/08),
  (meddelt under nummer K(2009) 3900)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2009) 3900)

1

1

2009/972/EF

*

Kommissionens beslutning af 17. juni 2009 om støtteordning C 41/06 (ex N 318/A/04) som Danmark planlægger at gennemføre til godtgørelse af CO2-afgiften for det kvoteomfattede brændselsforbrug i industrien
  (meddelt under nummer K(2009) 4517)

   (
  1
  )

2

(meddelt under nummer K(2009) 4517)

1

18

2009/973/EF

*

Kommissionens beslutning af 13. juli 2009 om omstruktureringsstøtte til COMBUS A/S
  (meddelt under nummer K(2009) 4538)

   (
  1
  )

(meddelt under nummer K(2009) 4538)

1

28

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

II Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse ikke er obligatorisk

AFGØRELSER OG BESLUTNINGER

Kommissionen

| 23.12.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 345/1 |
| --- | --- | --- | --- |

23.12.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 345/1

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 12. maj 2009

om statsstøtte som Tyskland ønsker at yde til omstrukturering af WestLB AG (C 43/08 (ex N 390/08),

(meddelt under nummer K(2009) 3900)

(Kun den tyske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2009/971/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelser at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger (1) og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | I sin beslutning af 30. april 2008 (2) (»beslutningen af 30. april 2008«) fastslog Kommissionen, at det risikoskjold, som ejerne af WestLB AG (Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband, Rheinischer Sparkassen- und Giroverband samt — direkte og indirekte via NRW. BANK — delstaten Nordrhein-Westfalen, Landschaftsverband Westfalen Lippe og Landschaftsverband Rheinland (i det følgende benævnt »ejerne«) den 8. februar 2008 stillede til rådighed for WestLB AG (»WestLB«), udgjorde statsstøtte. Kommissionen erklærede dog denne foranstaltning for forenelig med fællesmarkedet som redningsstøtte og godkendte den på grundlag af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (3) (»rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne«) for en periode på seks måneder eller — såfremt der blev fremlagt en omstruktureringsplan — indtil den endelige afgørelse om denne plan. |
| --- | --- |

(1)

I sin beslutning af 30. april 2008 (2) (»beslutningen af 30. april 2008«) fastslog Kommissionen, at det risikoskjold, som ejerne af WestLB AG (Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband, Rheinischer Sparkassen- und Giroverband samt — direkte og indirekte via NRW. BANK — delstaten Nordrhein-Westfalen, Landschaftsverband Westfalen Lippe og Landschaftsverband Rheinland (i det følgende benævnt »ejerne«) den 8. februar 2008 stillede til rådighed for WestLB AG (»WestLB«), udgjorde statsstøtte. Kommissionen erklærede dog denne foranstaltning for forenelig med fællesmarkedet som redningsstøtte og godkendte den på grundlag af Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (3) (»rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne«) for en periode på seks måneder eller — såfremt der blev fremlagt en omstruktureringsplan — indtil den endelige afgørelse om denne plan.

| (2) | Den 8. august 2008 anmeldte Tyskland en omstruktureringsstøtte til WestLB, ledsaget af en omstruktureringsplan. Anmeldelsen indeholdt et tilsagn om at fremlægge en nærmere redegørelse for ændringerne i ejerforholdene senest den 31. december 2008. |
| --- | --- |

(2)

Den 8. august 2008 anmeldte Tyskland en omstruktureringsstøtte til WestLB, ledsaget af en omstruktureringsplan. Anmeldelsen indeholdt et tilsagn om at fremlægge en nærmere redegørelse for ændringerne i ejerforholdene senest den 31. december 2008.

| (3) | Ved brev af 1. oktober 2008 meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for denne foranstaltning. |
| --- | --- |

(3)

Ved brev af 1. oktober 2008 meddelte Kommissionen Tyskland, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for denne foranstaltning.

| (4) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (»åbningsbeslutningen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen. Den modtog dog ingen bemærkninger fra interesserede parter. |
| --- | --- |

(4)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren (»åbningsbeslutningen«) blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (4). Kommissionen opfordrede alle interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til foranstaltningen. Den modtog dog ingen bemærkninger fra interesserede parter.

| (5) | Tyskland fremsatte den 24. november 2008 sine bemærkninger til Kommissionens indledning af procedure i sagen. |
| --- | --- |

(5)

Tyskland fremsatte den 24. november 2008 sine bemærkninger til Kommissionens indledning af procedure i sagen.

| (6) | Den 16. december 2008 anmodede WestLB om at få forlænget fristen for fremsendelse af konkrete oplysninger om ændringerne i ejerforholdene. Kommissionen indrømmede en forlængelse af fristen til den 31. marts 2009. |
| --- | --- |

(6)

Den 16. december 2008 anmodede WestLB om at få forlænget fristen for fremsendelse af konkrete oplysninger om ændringerne i ejerforholdene. Kommissionen indrømmede en forlængelse af fristen til den 31. marts 2009.

| (7) | Den 27. februar 2009 fremsendte Tyskland en midtvejsrapport om de fremskridt, der var gjort frem til udgangen af februar 2009. |
| --- | --- |

(7)

Den 27. februar 2009 fremsendte Tyskland en midtvejsrapport om de fremskridt, der var gjort frem til udgangen af februar 2009.

| (8) | I dagene 6.-8. april 2009 fandt der drøftelser sted mellem Kommissionen, Tyskland, WestLB's ejere og WestLB om omstruktureringen af banken. |
| --- | --- |

(8)

I dagene 6.-8. april 2009 fandt der drøftelser sted mellem Kommissionen, Tyskland, WestLB's ejere og WestLB om omstruktureringen af banken.

| (9) | Den 17. april 2009 fremsendte Tyskland yderligere oplysninger om omstruktureringen. Den 30. april 2009 fremsendte Tyskland en ændret omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(9)

Den 17. april 2009 fremsendte Tyskland yderligere oplysninger om omstruktureringen. Den 30. april 2009 fremsendte Tyskland en ændret omstruktureringsplan.

| (10) | Den 12. maj 2009 vedtog Kommissionen en beslutning i sagen. Teksten til beslutningen af 12. maj 2009 indeholdt en række mindre fejl, som dog ikke havde nogen indvirkning på beslutningens materielle indhold og begrundelse. Nærværende beslutning vedtages af hensyn til den formelle korrekthed og erstatter beslutningen af 12. maj 2009 (K(2009) 3900). |
| --- | --- |

(10)

Den 12. maj 2009 vedtog Kommissionen en beslutning i sagen. Teksten til beslutningen af 12. maj 2009 indeholdt en række mindre fejl, som dog ikke havde nogen indvirkning på beslutningens materielle indhold og begrundelse. Nærværende beslutning vedtages af hensyn til den formelle korrekthed og erstatter beslutningen af 12. maj 2009 (K(2009) 3900).

2.   BESKRIVELSE AF STØTTEFORANSTALTNINGEN

2.1.   Støttemodtageren

| (11) | Støttemodtageren er WestLB. WestLB er en europæisk forretningsbank med sæde i Nordrhein-Westfalen. Med en balancesum på 286,5 mia. EUR (pr. 31. december 2007) er den en af Tysklands største pengeinstitutter. Den er hovedbanken for sparekasserne i Nordrhein-Westfalen og Brandenburg og fungerer i kraft af sine omfattende internationale aktiviteter som brobygger mellem sparekasserne og de globale finansmarkeder. WestLB er en universalbank, der i snævert samarbejde med sparekasserne udbyder et komplet bankproduktsortiment, dog med hovedvægten lagt på långivning samt strukturerede finansieringsprodukter, kapitalmarkedstransaktioner, private banking og investeringsforvaltning, betalingstransaktioner og ejendomsfinansiering. Pr. 30. december 2007 havde WestLB 6 147 ansatte. |
| --- | --- |

(11)

Støttemodtageren er WestLB. WestLB er en europæisk forretningsbank med sæde i Nordrhein-Westfalen. Med en balancesum på 286,5 mia. EUR (pr. 31. december 2007) er den en af Tysklands største pengeinstitutter. Den er hovedbanken for sparekasserne i Nordrhein-Westfalen og Brandenburg og fungerer i kraft af sine omfattende internationale aktiviteter som brobygger mellem sparekasserne og de globale finansmarkeder. WestLB er en universalbank, der i snævert samarbejde med sparekasserne udbyder et komplet bankproduktsortiment, dog med hovedvægten lagt på långivning samt strukturerede finansieringsprodukter, kapitalmarkedstransaktioner, private banking og investeringsforvaltning, betalingstransaktioner og ejendomsfinansiering. Pr. 30. december 2007 havde WestLB 6 147 ansatte.

| (12) | WestLB er et aktieselskab med hovedkontorer i Düsseldorf og Münster. WestLB blev stiftet den 30. august 2002 på grundlag af den tidligere Westdeutsche Landesbank Girozentrale, efter at dennes offentlige opgaver var blevet overført til den offentligretlige bank, Landesbank NRW, der blev etableret den 1. august 2002. |
| --- | --- |

(12)

WestLB er et aktieselskab med hovedkontorer i Düsseldorf og Münster. WestLB blev stiftet den 30. august 2002 på grundlag af den tidligere Westdeutsche Landesbank Girozentrale, efter at dennes offentlige opgaver var blevet overført til den offentligretlige bank, Landesbank NRW, der blev etableret den 1. august 2002.

| (13) | WestLB's nuværende ejere er Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (WLSGV) med 25,03 %, Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (RSGV) med 25,03 % og — direkte såvel som indirekte via NRW. BANK (tidligere Landesbank NRW) — delstaten Nordrhein-Westfalen med 37,74 %, Landschaftsverband Westfalen Lippe (LWL) med 6,09 % og Landschaftsverband Rheinland (LVR) med 6,09 %. |
| --- | --- |

(13)

WestLB's nuværende ejere er Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband (WLSGV) med 25,03 %, Rheinischer Sparkassen- und Giroverband (RSGV) med 25,03 % og — direkte såvel som indirekte via NRW. BANK (tidligere Landesbank NRW) — delstaten Nordrhein-Westfalen med 37,74 %, Landschaftsverband Westfalen Lippe (LWL) med 6,09 % og Landschaftsverband Rheinland (LVR) med 6,09 %.

| (14) | WestLB er et af de tyske offentligretlige pengeinstitutter, der indtil den 18. juli 2005 endnu var omfattet af de ubegrænsede statslige garantiordninger »Anstaltslast« og »Gewährträgerhaftung«, som i henhold til en række aftaler mellem Tyskland og Kommissionen skulle afskaffes (5) |
| --- | --- |

(14)

WestLB er et af de tyske offentligretlige pengeinstitutter, der indtil den 18. juli 2005 endnu var omfattet af de ubegrænsede statslige garantiordninger »Anstaltslast« og »Gewährträgerhaftung«, som i henhold til en række aftaler mellem Tyskland og Kommissionen skulle afskaffes (5)

| (15) | Efter at Anstaltslast- og Gewährträgerhaftung-ordningerne var blevet ophævet i 2002, blev den tidligere WestLB splittet op i NRW. BANK og WestLB. I årene fra 2003 til 2005 blev der gennemført en omstrukturering af WestLB, og der blev foretaget flere kapitaltilførsler i årene mellem 2002 og 2005. I sin beslutning af 18. juli 2007 (6) fastslog Kommissionen, at der i den forbindelse ikke var tale om statsstøtte. |
| --- | --- |

(15)

Efter at Anstaltslast- og Gewährträgerhaftung-ordningerne var blevet ophævet i 2002, blev den tidligere WestLB splittet op i NRW. BANK og WestLB. I årene fra 2003 til 2005 blev der gennemført en omstrukturering af WestLB, og der blev foretaget flere kapitaltilførsler i årene mellem 2002 og 2005. I sin beslutning af 18. juli 2007 (6) fastslog Kommissionen, at der i den forbindelse ikke var tale om statsstøtte.

2.2.   WestLB's finansielle vanskeligheder

| (16) | Fra midten af 2007 resulterede den vedvarende krise på finansmarkederne i en negativ udvikling i WestLB's investeringer i strukturerede aktiver, bl.a. på subprime-markedet i USA. Værdipapirernes mark-to-market-værdi faldt, det lykkedes ikke WestLB at få refinansieret sin strukturerede portefølje ved at sælge obligationer på markedet, og WestLB var derfor nødt til at konsolidere de ikke-balanceførte aktiver på sin egen balance. |
| --- | --- |

(16)

Fra midten af 2007 resulterede den vedvarende krise på finansmarkederne i en negativ udvikling i WestLB's investeringer i strukturerede aktiver, bl.a. på subprime-markedet i USA. Værdipapirernes mark-to-market-værdi faldt, det lykkedes ikke WestLB at få refinansieret sin strukturerede portefølje ved at sælge obligationer på markedet, og WestLB var derfor nødt til at konsolidere de ikke-balanceførte aktiver på sin egen balance.

| (17) | Den 8. februar 2008 nåede WestLB's ejere i det såkaldte »Eckpunktepapier« til enighed om principperne i en ny foranstaltning (7) Også det tyske finanstilsyn, Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin), og Deutsche Bundesbank deltog i disse drøftelser. WestLB's ejere enedes i alt væsentligt om en struktur, som skulle overtage de massive risici ved de strukturerede aktiver og dækkes af en garanti på 5 mia. EUR (8) (inkl. tidligere aftalte kapitaltilførsler). |
| --- | --- |

(17)

Den 8. februar 2008 nåede WestLB's ejere i det såkaldte »Eckpunktepapier« til enighed om principperne i en ny foranstaltning (7) Også det tyske finanstilsyn, Bundesanstalt für Finanzdienstleistungsaufsicht (BaFin), og Deutsche Bundesbank deltog i disse drøftelser. WestLB's ejere enedes i alt væsentligt om en struktur, som skulle overtage de massive risici ved de strukturerede aktiver og dækkes af en garanti på 5 mia. EUR (8) (inkl. tidligere aftalte kapitaltilførsler).

| (18) | Ejernes intentioner med denne aftale var at beskytte WestLB mod volatiliteten på markederne. I overensstemmelse med den internationale regnskabsstandard (IFRS), som WestLB anvender, skal banken benytte markedsværdimetoden og med jævne mellemrum nyvurdere værdien af en stor del af sine aktiver. På grund af subprime-krisen oplevede banken et kraftigt fald i efterspørgslen efter strukturerede investeringsaktiver. Ved udgangen af 2007 var der i en aktivportefølje på ca. 23 mia. EUR tale om tab på godt [(1,5-2,5)] (9) mia. EUR, som måtte opføres på bankens balance. |
| --- | --- |

(18)

Ejernes intentioner med denne aftale var at beskytte WestLB mod volatiliteten på markederne. I overensstemmelse med den internationale regnskabsstandard (IFRS), som WestLB anvender, skal banken benytte markedsværdimetoden og med jævne mellemrum nyvurdere værdien af en stor del af sine aktiver. På grund af subprime-krisen oplevede banken et kraftigt fald i efterspørgslen efter strukturerede investeringsaktiver. Ved udgangen af 2007 var der i en aktivportefølje på ca. 23 mia. EUR tale om tab på godt [(1,5-2,5)] (9) mia. EUR, som måtte opføres på bankens balance.

| (19) | Risikoskjoldet er det retlige grundlag for at få udskilt WestLB's værdiforringede aktiver i SPV-selskabet (special purpose vehicle) Phoenix Light SF Limited — dermed undgår man, at virkningerne af volatiliteten på markederne for disse aktiver kommer til at gå ud over WestLB's balance. Umiddelbart efter udskillelsen af aktiverne og garantiens ikrafttræden vil WestLB's balance være fuldstændigt frigjort for virkningerne af volatiliteten på markederne. Dette SPV-selskab fungerer som »rød bank« (bad bank) for ét enkelt pengeinstitut, som staten har stillet garanti for. |
| --- | --- |

(19)

Risikoskjoldet er det retlige grundlag for at få udskilt WestLB's værdiforringede aktiver i SPV-selskabet (special purpose vehicle) Phoenix Light SF Limited — dermed undgår man, at virkningerne af volatiliteten på markederne for disse aktiver kommer til at gå ud over WestLB's balance. Umiddelbart efter udskillelsen af aktiverne og garantiens ikrafttræden vil WestLB's balance være fuldstændigt frigjort for virkningerne af volatiliteten på markederne. Dette SPV-selskab fungerer som »rød bank« (bad bank) for ét enkelt pengeinstitut, som staten har stillet garanti for.

| (20) | Den 31. marts 2008 indgik WestLB's ejere aftale om disse foranstaltninger med forbehold af, at den blev godkendt af Nordrhein-Westfalens delstatsparlament. Eftersom både banken og revisorerne følte sig overbevist om, at delstatsparlamentet ville godkende ordningen, anså de denne aftale for at være tilstrækkeligt grundlag for at overføre risikoen til ejerne den 31. marts 2008. Ordningen blev siden godkendt af delstatsparlamentet. |
| --- | --- |

(20)

Den 31. marts 2008 indgik WestLB's ejere aftale om disse foranstaltninger med forbehold af, at den blev godkendt af Nordrhein-Westfalens delstatsparlament. Eftersom både banken og revisorerne følte sig overbevist om, at delstatsparlamentet ville godkende ordningen, anså de denne aftale for at være tilstrækkeligt grundlag for at overføre risikoen til ejerne den 31. marts 2008. Ordningen blev siden godkendt af delstatsparlamentet.

2.3.   Foranstaltningen

| (21) | Ifølge omstruktureringsplanen skal SPV-selskabet Phoenix Light SF Limited, som er et irsk aktieseselskab (»Phoenix Light«), fortsat være omfattet af risikoskjoldet, som skal omdannes fra en foreløbig til en permanent struktur. Selve risikoskjoldets struktur forbliver dog uændret. |
| --- | --- |

(21)

Ifølge omstruktureringsplanen skal SPV-selskabet Phoenix Light SF Limited, som er et irsk aktieseselskab (»Phoenix Light«), fortsat være omfattet af risikoskjoldet, som skal omdannes fra en foreløbig til en permanent struktur. Selve risikoskjoldets struktur forbliver dog uændret.

| (22) | Risikoskjoldet består af






  — | en garantierklæring fra WestLB's ejere svarende til deres respektive kapitalandel til sikring af WestLB-tilgodehavender på op til 2 mia. EUR hos Phoenix Light, som fra WestLB vil få overdraget en beholdning af strukturerede værdipapirer med en nominel værdi på 23 mia. EUR, og |
| --- | --- | --- |

(22)

Risikoskjoldet består af

—

en garantierklæring fra WestLB's ejere svarende til deres respektive kapitalandel til sikring af WestLB-tilgodehavender på op til 2 mia. EUR hos Phoenix Light, som fra WestLB vil få overdraget en beholdning af strukturerede værdipapirer med en nominel værdi på 23 mia. EUR, og

| — | en garantierklæring fra delstaten Nordrhein-Westfalen til sikring af WestLB-tilgodehavender hos Phoenix Light på op til yderligere 3 mia. EUR. |
| --- | --- |

—

en garantierklæring fra delstaten Nordrhein-Westfalen til sikring af WestLB-tilgodehavender hos Phoenix Light på op til yderligere 3 mia. EUR.

| (23) | Transaktionen foregik således:






  — | Indtil 31. marts 2008 havde WestLB en værdipapirbeholdning på 23 mia. EUR, som hovedsagelig bestod af strukturerede værdipapirer og investeringsbeviser (commercial papers, medium-term notes, income and capital notes) i de tre investeringsselskaber Greyhawk, Harrier og Kestrel (10) |
| --- | --- | --- |

(23)

Transaktionen foregik således:

—

Indtil 31. marts 2008 havde WestLB en værdipapirbeholdning på 23 mia. EUR, som hovedsagelig bestod af strukturerede værdipapirer og investeringsbeviser (commercial papers, medium-term notes, income and capital notes) i de tre investeringsselskaber Greyhawk, Harrier og Kestrel (10)

| — | Med virkning fra 31. marts 2008 solgte WestLB denne værdipapirbeholdning til dens nominelle værdi på 23 mia. EUR til Phoenix Light. For at kunne udrede købsprisen på de 23 mia. EUR udstedte Phoenix Light obligationslån for et beløb svarende til værdipapirernes værdi. De blev emitteret i to trancher. Den mindste af trancherne består af junior notes, der har forrang i tilfælde af manglende indfrielse af de overførte aktiver (og derfor er behæftet med alle risici), for et nominelt beløb på i alt 5 mia. EUR. Den største af trancherne består af senior notes for i alt 18 mia. EUR. |
| --- | --- |

—

Med virkning fra 31. marts 2008 solgte WestLB denne værdipapirbeholdning til dens nominelle værdi på 23 mia. EUR til Phoenix Light. For at kunne udrede købsprisen på de 23 mia. EUR udstedte Phoenix Light obligationslån for et beløb svarende til værdipapirernes værdi. De blev emitteret i to trancher. Den mindste af trancherne består af junior notes, der har forrang i tilfælde af manglende indfrielse af de overførte aktiver (og derfor er behæftet med alle risici), for et nominelt beløb på i alt 5 mia. EUR. Den største af trancherne består af senior notes for i alt 18 mia. EUR.

| — | Delstaten Nordrhein-Westfalen stillede en garanti for disse junior notes. Disse papirer betragtes derfor som værende sikre. Umiddelbart efter garantistillelsen blev de købt af WestLB, hvilket havde to årsager: For det første kunne revisorerne efter garantistillelsen acceptere, at deres værdi ikke blev nedjusteret på WestLB's balance (i modsætning til de oprindelige værdipapirinvesteringer). For det andet kunne WestLB benytte disse junior notes som sikkerhed, da den skulle låne de midler, den havde brug for at købe dem. |
| --- | --- |

—

Delstaten Nordrhein-Westfalen stillede en garanti for disse junior notes. Disse papirer betragtes derfor som værende sikre. Umiddelbart efter garantistillelsen blev de købt af WestLB, hvilket havde to årsager: For det første kunne revisorerne efter garantistillelsen acceptere, at deres værdi ikke blev nedjusteret på WestLB's balance (i modsætning til de oprindelige værdipapirinvesteringer). For det andet kunne WestLB benytte disse junior notes som sikkerhed, da den skulle låne de midler, den havde brug for at købe dem.

| — | Phoenix Light betaler en garantiprovision på [(0,2-1,0)] % p. a. for garantien for de 5 mia. EUR til delstaten samt renter på senior notes og junior notes til WestLB (som under den foreløbige struktur er papirernes ejer). Omkostningerne herved og alle de administrative omkostninger dækkes af afkastet på de papirer, Phoenix Light fik overført. Den rente, Phoenix Light betaler på senior notes og junior notes, blev beregnet således, at WestLB fik dækket sine refinansieringsomkostninger. |
| --- | --- |

—

Phoenix Light betaler en garantiprovision på [(0,2-1,0)] % p. a. for garantien for de 5 mia. EUR til delstaten samt renter på senior notes og junior notes til WestLB (som under den foreløbige struktur er papirernes ejer). Omkostningerne herved og alle de administrative omkostninger dækkes af afkastet på de papirer, Phoenix Light fik overført. Den rente, Phoenix Light betaler på senior notes og junior notes, blev beregnet således, at WestLB fik dækket sine refinansieringsomkostninger.

| — | I løbet af redningsfasen var WestLB nødt til at beholde både junior notes og senior notes for at sikre, at de kunne ombyttes igen. Efter Kommissionens godkendelse blev den midlertidige struktur omdannet til en permanent struktur. I den permanente struktur beholder WestLB de garanterede junior notes indtil deres forfald. Alle senior notes skal Phoenix Light derimod placere på kapitalmarkederne, så snart markedsforholdene igen åbner mulighed herfor. Derfor beholder WestLB også disse senior notes i den permanente struktur indtil det tidspunkt, hvor de igen kan placeres på markedet. På det tidspunkt skulle de senior notes, WestLB lå inde med, tilbagetages af Phoenix Light og sælges på markedet. |
| --- | --- |

—

I løbet af redningsfasen var WestLB nødt til at beholde både junior notes og senior notes for at sikre, at de kunne ombyttes igen. Efter Kommissionens godkendelse blev den midlertidige struktur omdannet til en permanent struktur. I den permanente struktur beholder WestLB de garanterede junior notes indtil deres forfald. Alle senior notes skal Phoenix Light derimod placere på kapitalmarkederne, så snart markedsforholdene igen åbner mulighed herfor. Derfor beholder WestLB også disse senior notes i den permanente struktur indtil det tidspunkt, hvor de igen kan placeres på markedet. På det tidspunkt skulle de senior notes, WestLB lå inde med, tilbagetages af Phoenix Light og sælges på markedet.

| (24) | Udadtil hæfter delstaten Nordrhein-Westfalen kun med det fulde garantibeløb på 5 mia. EUR. For den første tranche på 2 mia. EUR har delstaten indadtil rekurs mod de fire andre ejere i forhold til deres andel i WestLB. For overskydende garantibeløb på op til 3 mia. EUR hæfter delstaten Nordrhein-Westfalen alene, uanset størrelsen af sin kapitalandel. Til gengæld herfor har delstaten Nordrhein-Westfalen fået de andre ejere til at acceptere en tilpasning af delstatens aktionærrettigheder og en kompensation, efter delstatens valg enten i form af et kontant beløb eller i form af aktier i WestLB. |
| --- | --- |

(24)

Udadtil hæfter delstaten Nordrhein-Westfalen kun med det fulde garantibeløb på 5 mia. EUR. For den første tranche på 2 mia. EUR har delstaten indadtil rekurs mod de fire andre ejere i forhold til deres andel i WestLB. For overskydende garantibeløb på op til 3 mia. EUR hæfter delstaten Nordrhein-Westfalen alene, uanset størrelsen af sin kapitalandel. Til gengæld herfor har delstaten Nordrhein-Westfalen fået de andre ejere til at acceptere en tilpasning af delstatens aktionærrettigheder og en kompensation, efter delstatens valg enten i form af et kontant beløb eller i form af aktier i WestLB.

| (25) | Med hensyn til tilpasningen af konsortialaftalen, som under alle omstændigheder vil blive foretaget, blev det aftalt at ophæve eller tilpasse visse af sparekasse- og giroforeningernes rettigheder (11). De nærmere detaljer i disse ændringer skulle dog aftales mellem alle WestLB's ejere. |
| --- | --- |

(25)

Med hensyn til tilpasningen af konsortialaftalen, som under alle omstændigheder vil blive foretaget, blev det aftalt at ophæve eller tilpasse visse af sparekasse- og giroforeningernes rettigheder (11). De nærmere detaljer i disse ændringer skulle dog aftales mellem alle WestLB's ejere.

| (26) | Hvad kompensationen til Nordrhein-Westfalen angår, har delstaten ret til at få overført et tilsvarende antal af de WestLB-aktier, som for øjeblikket er i hænderne på sparkasserne og Landschaftsverbänden, hvis og når delstaten Nordrhein-Westfalens garanti bliver udløst for de 3 mia. EUR, som den hæfter alene for. Ved beregning af denne kompensation tages der udgangspunkt i en kursværdi på 220 EUR pr. aktie minus et fradrag på 20 EUR pr. aktie. For Landschaftsverbände gælder en kursværdi på 220 EUR pr. aktie. I stedet for kompensation i form af aktier kan parterne aftale, at kompensationen skal erlægges kontant. |
| --- | --- |

(26)

Hvad kompensationen til Nordrhein-Westfalen angår, har delstaten ret til at få overført et tilsvarende antal af de WestLB-aktier, som for øjeblikket er i hænderne på sparkasserne og Landschaftsverbänden, hvis og når delstaten Nordrhein-Westfalens garanti bliver udløst for de 3 mia. EUR, som den hæfter alene for. Ved beregning af denne kompensation tages der udgangspunkt i en kursværdi på 220 EUR pr. aktie minus et fradrag på 20 EUR pr. aktie. For Landschaftsverbände gælder en kursværdi på 220 EUR pr. aktie. I stedet for kompensation i form af aktier kan parterne aftale, at kompensationen skal erlægges kontant.

| (27) | Ved beslutningen af 30. april 2008 erklærede Kommissionen det beskrevne risikoskjold foreneligt med fællesmarkedet som en tidsbegrænset form for redningsstøtte og godkendte den på grundlag af rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne indtil den 8. august 2008. Samtidig opfordrede Kommissionen Tyskland til at fremlægge en gennemgribende og sammenhængende omstruktureringsplan. Tyskland fremsendte omstruktureringsplanen den 8. august 2008. |
| --- | --- |

(27)

Ved beslutningen af 30. april 2008 erklærede Kommissionen det beskrevne risikoskjold foreneligt med fællesmarkedet som en tidsbegrænset form for redningsstøtte og godkendte den på grundlag af rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne indtil den 8. august 2008. Samtidig opfordrede Kommissionen Tyskland til at fremlægge en gennemgribende og sammenhængende omstruktureringsplan. Tyskland fremsendte omstruktureringsplanen den 8. august 2008.

2.4.   Omstruktureringsplanen

| (28) | Anmeldelsen omfatter en »Eckpunktevereinbarung« mellem bankens ejere af 8. august 2008 og en mere omfattende omstruktureringsplan baseret på stand alone-princippet, som der blev foretaget visse ændringer i efter drøftelser med Kommissionen. Den af WestLB fremlagte omstruktureringsplan kan sammenfattes således: |
| --- | --- |

(28)

Anmeldelsen omfatter en »Eckpunktevereinbarung« mellem bankens ejere af 8. august 2008 og en mere omfattende omstruktureringsplan baseret på stand alone-princippet, som der blev foretaget visse ændringer i efter drøftelser med Kommissionen. Den af WestLB fremlagte omstruktureringsplan kan sammenfattes således:

| (29) | Et af de centrale punkter i Eckpunktevereinbarung og omstruktureringsplanen er, at Tyskland og ejerne har afgivet tilsagn om, at ændringerne i ejerforholdene vil blive konkretiseret, f.eks. gennem fremlæggelse af en hensigtserklæring, inden den 31. december 2008. Denne konkretisering har imidlertid endnu ikke fundet sted. De foranstaltninger, der træffes for at trimme banken, nedbringe dens omkostninger og risici og omlægge aktiviteterne, skal gøre det lettere at få den afhændet. Efter udskillelse skal WestLB — enten som helhed eller opdelt i enkelte, uafhængige forretningsområder — udbydes til salg i et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, der skal starte inden udgangen af august 2010 og være afsluttet inden udgangen af [(juni-oktober)] 2011, således at afhændelsen kan få virkning senest fra 1. januar 2012. |
| --- | --- |

(29)

Et af de centrale punkter i Eckpunktevereinbarung og omstruktureringsplanen er, at Tyskland og ejerne har afgivet tilsagn om, at ændringerne i ejerforholdene vil blive konkretiseret, f.eks. gennem fremlæggelse af en hensigtserklæring, inden den 31. december 2008. Denne konkretisering har imidlertid endnu ikke fundet sted. De foranstaltninger, der træffes for at trimme banken, nedbringe dens omkostninger og risici og omlægge aktiviteterne, skal gøre det lettere at få den afhændet. Efter udskillelse skal WestLB — enten som helhed eller opdelt i enkelte, uafhængige forretningsområder — udbydes til salg i et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, der skal starte inden udgangen af august 2010 og være afsluttet inden udgangen af [(juni-oktober)] 2011, således at afhændelsen kan få virkning senest fra 1. januar 2012.

| (30) | Med hensyn til udbudsproceduren skal der i henhold til omstruktureringsplanene afholdes et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, som enhver potentiel inden- eller udenlandsk køber har adgang til at deltage i. Udbuddet skal bekendtgøres tilstrækkeligt og i mindst et internationalt pressemedie, som kan fås overalt inden for Fællesskabet på engelsk. WestLB fungerer som hovedbank for sparekasserne i Nordrhein-Westfalen. Den er selv en forretningsbank stiftet som et aktieselskab. Derfor må hverken dens nuværende funktion som hovedbank for sparekasserne eller navnet WestLB bruges som argument for at forhindre et fuldstændigt salg af banken til en privat investor. |
| --- | --- |

(30)

Med hensyn til udbudsproceduren skal der i henhold til omstruktureringsplanene afholdes et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, som enhver potentiel inden- eller udenlandsk køber har adgang til at deltage i. Udbuddet skal bekendtgøres tilstrækkeligt og i mindst et internationalt pressemedie, som kan fås overalt inden for Fællesskabet på engelsk. WestLB fungerer som hovedbank for sparekasserne i Nordrhein-Westfalen. Den er selv en forretningsbank stiftet som et aktieselskab. Derfor må hverken dens nuværende funktion som hovedbank for sparekasserne eller navnet WestLB bruges som argument for at forhindre et fuldstændigt salg af banken til en privat investor.

| (31) | Det overordnede formål med udbuddet er at opnå et ejerskifte, således at alle stemmerettigheder skifter hænder. En regulær afhændelse af et eller flere opdelte områder foretrækkes frem for en ren overdragelse af majoriteten (»50 % plus 1 aktie«). En ren overdragelse af stemmerettighederne til en ny køber kan kun komme på tale, hvis man under udbuddet ikke modtager noget bud på en fuldstændig overtagelse af et eller flere opdelte områder. Men selv om en fuldstændig overdragelse af stemmerettighederne er det foretrukne, har Kommissionen dog i betragtning af den usikre situation på finansmarkederne og de forgæves forsøg på at ændre WestLB's ejerforhold accepteret alternative scenarier gående ud på overdragelse af stemmemajoriteten og konsolidering af alle delstatsbankerne i Tyskland. Kommissionen rejser ingen indsigelser mod en omstrukturering af bankerne på et højere plan og accepterer, at omstruktureringsplanen gennemføres som led i en omstrukturering af Tysklands delstatsbanker. Men for at kunne føre kontrol med, at omstruktureringsplanen gennemføres korrekt også i den situation, hvor der vælges et alternativt scenarie for ejerskiftet, anser Kommissionen det for nødvendigt, at der udpeges en trustee. |
| --- | --- |

(31)

Det overordnede formål med udbuddet er at opnå et ejerskifte, således at alle stemmerettigheder skifter hænder. En regulær afhændelse af et eller flere opdelte områder foretrækkes frem for en ren overdragelse af majoriteten (»50 % plus 1 aktie«). En ren overdragelse af stemmerettighederne til en ny køber kan kun komme på tale, hvis man under udbuddet ikke modtager noget bud på en fuldstændig overtagelse af et eller flere opdelte områder. Men selv om en fuldstændig overdragelse af stemmerettighederne er det foretrukne, har Kommissionen dog i betragtning af den usikre situation på finansmarkederne og de forgæves forsøg på at ændre WestLB's ejerforhold accepteret alternative scenarier gående ud på overdragelse af stemmemajoriteten og konsolidering af alle delstatsbankerne i Tyskland. Kommissionen rejser ingen indsigelser mod en omstrukturering af bankerne på et højere plan og accepterer, at omstruktureringsplanen gennemføres som led i en omstrukturering af Tysklands delstatsbanker. Men for at kunne føre kontrol med, at omstruktureringsplanen gennemføres korrekt også i den situation, hvor der vælges et alternativt scenarie for ejerskiftet, anser Kommissionen det for nødvendigt, at der udpeges en trustee.

| (32) | For at lette en hel eller delvis afhændelse af WestLB skal der i henhold til omstruktureringsplanen træffes en række foranstaltninger til at trimme banken og nedbringe dens omkostninger. Planen omfatter i særdeleshed salg af kapitalinteresser og lukning af filialer. For at trimme banken og få nedbragt den omkostninger skal alle større kapitalinteresser afhændes med henblik på at finansiere omstruktureringsforanstaltningerne. Disse afhændelser skal foretages i to omgang. De første afhændelser, bestående af Weberbank, [...] og [...], skal finde sted før udgangen af [februar-maj] 2010 (12) og anden runde, der består af [...] og [...], skal gennemføres før udgangen af [februar-maj] 2011 (13). |
| --- | --- |

(32)

For at lette en hel eller delvis afhændelse af WestLB skal der i henhold til omstruktureringsplanen træffes en række foranstaltninger til at trimme banken og nedbringe dens omkostninger. Planen omfatter i særdeleshed salg af kapitalinteresser og lukning af filialer. For at trimme banken og få nedbragt den omkostninger skal alle større kapitalinteresser afhændes med henblik på at finansiere omstruktureringsforanstaltningerne. Disse afhændelser skal foretages i to omgang. De første afhændelser, bestående af Weberbank, [...] og [...], skal finde sted før udgangen af [februar-maj] 2010 (12) og anden runde, der består af [...] og [...], skal gennemføres før udgangen af [februar-maj] 2011 (13).

| (33) | Med henblik på at få nedbragt omkostningerne vil WestLB desuden senest [...] 2010 lukke fem af sine elleve forretningssteder i Tyskland (Bielefeld, Münster, Dortmund, Köln, Mainz) (14). Endvidere vil WestLB senest [...] 2010 (15) reducere antallet af forretningssteder uden for Tyskland fra over tredive til syv (16). |
| --- | --- |

(33)

Med henblik på at få nedbragt omkostningerne vil WestLB desuden senest [...] 2010 lukke fem af sine elleve forretningssteder i Tyskland (Bielefeld, Münster, Dortmund, Köln, Mainz) (14). Endvidere vil WestLB senest [...] 2010 (15) reducere antallet af forretningssteder uden for Tyskland fra over tredive til syv (16).

| (34) | Programmet for nedbringelse af omkostningerne indeholder i overensstemmelse med omstruktureringsplanen følgende foranstaltninger:






  — | den samlede balancesum (17) reduceres i forhold til balancen ultimo 2007 med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Balancesummen skal altså reduceres fra [200-280] mia. EUR til [150-250] mia. EUR inden 31. marts 2010 og til [80-180] mia. EUR inden 31. marts 2011 |
| --- | --- | --- |

(34)

Programmet for nedbringelse af omkostningerne indeholder i overensstemmelse med omstruktureringsplanen følgende foranstaltninger:

—

den samlede balancesum (17) reduceres i forhold til balancen ultimo 2007 med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Balancesummen skal altså reduceres fra [200-280] mia. EUR til [150-250] mia. EUR inden 31. marts 2010 og til [80-180] mia. EUR inden 31. marts 2011

| — | desuden skal summen af risikovægtede aktiver i forhold til niveauet ultimo 2007 reduceres med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Summen af risikovægtede aktiver skal således reduceres fra 104 mia. EUR til 78 mia. EUR inden 31. marts 2010 og til 52 mia. EUR inden 31. marts 2011 |
| --- | --- |

—

desuden skal summen af risikovægtede aktiver i forhold til niveauet ultimo 2007 reduceres med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Summen af risikovægtede aktiver skal således reduceres fra 104 mia. EUR til 78 mia. EUR inden 31. marts 2010 og til 52 mia. EUR inden 31. marts 2011

| — | dette skal fortrinsvis ske gennem afhændelse eller udskillelse af en række aktiver, der hidtil indgik i »exit-porteføljen«. |
| --- | --- |

—

dette skal fortrinsvis ske gennem afhændelse eller udskillelse af en række aktiver, der hidtil indgik i »exit-porteføljen«.

| (35) | Bortset fra disse foranstaltninger til at trimme banken og nedbringe dens omkostninger omfatter omstruktureringsplanen også en omfattende omlægning af aktiviteterne og nedbringelse af risiciene ved alle aktiviteter. Der er bl.a. planer om følgende:






  — | dannelse af tre indbyrdes adskilte kerneområder, ledsaget af en tilsvarende organisatorisk opdeling |
| --- | --- | --- |

(35)

Bortset fra disse foranstaltninger til at trimme banken og nedbringe dens omkostninger omfatter omstruktureringsplanen også en omfattende omlægning af aktiviteterne og nedbringelse af risiciene ved alle aktiviteter. Der er bl.a. planer om følgende:

—

dannelse af tre indbyrdes adskilte kerneområder, ledsaget af en tilsvarende organisatorisk opdeling

| — | fuldstændig opgivelse af investeringsforvaltningsaktiviteten, som afvikles |
| --- | --- |

—

fuldstændig opgivelse af investeringsforvaltningsaktiviteten, som afvikles

| — | kraftig indskrænkning af aktiviteterne inden for strukturerede finansieringer, herunder international projektfinansiering (Global Origination) og fokusering på udvalgte sektorer |
| --- | --- |

—

kraftig indskrænkning af aktiviteterne inden for strukturerede finansieringer, herunder international projektfinansiering (Global Origination) og fokusering på udvalgte sektorer

| — | de internationale kapitalmarkedstransaktioner begrænses til kunderelaterede handler. |
| --- | --- |

—

de internationale kapitalmarkedstransaktioner begrænses til kunderelaterede handler.

| (36) | I overensstemmelse med opdelingen i tre adskilte kerneområder vil WestLB inden udgangen af oktober 2009 foretage en organisatorisk opdeling og etablere følgende enheder, som ikke vil undergå nogen ekstern vækst gennem opkøb eller fusioner:






  — | Transaction Banking, |
| --- | --- | --- |

(36)

I overensstemmelse med opdelingen i tre adskilte kerneområder vil WestLB inden udgangen af oktober 2009 foretage en organisatorisk opdeling og etablere følgende enheder, som ikke vil undergå nogen ekstern vækst gennem opkøb eller fusioner:

—

Transaction Banking,

| — | sparekasser og mellemstore virksomheder (Verbund/Mittelstand) |
| --- | --- |

—

sparekasser og mellemstore virksomheder (Verbund/Mittelstand)

| — | kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer. |
| --- | --- |

—

kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer.

| (37) | Med hensyn til opgivelsen af investeringsforvaltningsaktiviteterne vil WestLB ophøre med at handle for egen regning og frem til afhændelsen ikke længere foretage nogen relative-value- og arbitrage-transaktioner (18); kun i Düsseldorf, New York, London og Hongkong vil der fortsat blive gennemført handler for kundens regning. |
| --- | --- |

(37)

Med hensyn til opgivelsen af investeringsforvaltningsaktiviteterne vil WestLB ophøre med at handle for egen regning og frem til afhændelsen ikke længere foretage nogen relative-value- og arbitrage-transaktioner (18); kun i Düsseldorf, New York, London og Hongkong vil der fortsat blive gennemført handler for kundens regning.

| (38) | Hvad indskrænkningen af kapitalmarkedsaktiviteterne angår, vil WestLB's forretningsvolumen frem til afhændelsen blive reduceret på følgende måde: inden 31. december 2009 vil dette forretningsvolumen blive reduceret til [70-100] mia. EUR, inden 31. december 2010 til [60-90] mia. EUR og inden 31. december 2011 til [50-80] mia. EUR. |
| --- | --- |

(38)

Hvad indskrænkningen af kapitalmarkedsaktiviteterne angår, vil WestLB's forretningsvolumen frem til afhændelsen blive reduceret på følgende måde: inden 31. december 2009 vil dette forretningsvolumen blive reduceret til [70-100] mia. EUR, inden 31. december 2010 til [60-90] mia. EUR og inden 31. december 2011 til [50-80] mia. EUR.

| (39) | Desuden vil de risikovægtede aktiver fra kapitalmarkedsaktiviteterne frem til afhændelsen af WestLB blive reduceret, inden den 31. december 2009 til [10-25] mia. EUR, inden den 31. december 2010 til [5-25] mia. EUR og inden den 31. december 2011 til [5-25] mia. EUR. |
| --- | --- |

(39)

Desuden vil de risikovægtede aktiver fra kapitalmarkedsaktiviteterne frem til afhændelsen af WestLB blive reduceret, inden den 31. december 2009 til [10-25] mia. EUR, inden den 31. december 2010 til [5-25] mia. EUR og inden den 31. december 2011 til [5-25] mia. EUR.

| (40) | Med henblik på indskrænkning af erhvervskundeaktiviteterne og de strukturerede finansieringer (som indgår i forretningsområdet kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer) vil WestLB's forretningsvolumen på disse områder frem til afhændelsen blive reduceret til [20-40] mia. EUR inden 31. december 2009, til [15-35] mia. EUR inden 31. december 2010 og til [10-30] mia. EUR inden 31. december 2011. |
| --- | --- |

(40)

Med henblik på indskrænkning af erhvervskundeaktiviteterne og de strukturerede finansieringer (som indgår i forretningsområdet kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer) vil WestLB's forretningsvolumen på disse områder frem til afhændelsen blive reduceret til [20-40] mia. EUR inden 31. december 2009, til [15-35] mia. EUR inden 31. december 2010 og til [10-30] mia. EUR inden 31. december 2011.

| (41) | Med henblik på indskrænkning af erhvervskundeaktiviteterne og de strukturerede finansieringer (som indgår i forretningsområdet kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer) vil de risikovægtede aktiver i forbindelse med disse aktiviteter desuden frem til afhændelsen af WestLB desuden blive reduceret til [30-60] mia. EUR inden 31. december 2009, til [20-50] mia. EUR inden 31. december 2010 og til [20-50] mia. EUR inden 31. december 2011. |
| --- | --- |

(41)

Med henblik på indskrænkning af erhvervskundeaktiviteterne og de strukturerede finansieringer (som indgår i forretningsområdet kapitalmarked, erhvervskunder og strukturerede finansieringer) vil de risikovægtede aktiver i forbindelse med disse aktiviteter desuden frem til afhændelsen af WestLB desuden blive reduceret til [30-60] mia. EUR inden 31. december 2009, til [20-50] mia. EUR inden 31. december 2010 og til [20-50] mia. EUR inden 31. december 2011.

| (42) | Alle øvrige aktiviteter, enheder og forretningssteder — det være sig datterselskaber, filialer eller repræsentationer — som ikke er afhændet inden udgangen af december 2011, vil blive afviklet af ejerne. Alle ændringer i omstruktureringsplanen af 8. august 2008 blev drøftet med Kommissionen, accepteret af Tyskland og derefter den 30. april 2009 forelagt Kommissionen som ændringer i omstruktureringsplanen. Tre af de fem aktionærer i WestLB har dog endnu ikke officielt godkendt den ændrede plan. Så selv om omstruktureringsplanen er accepteret af Tyskland og ejerne, kan den ikke betragtes som bindende. Under sagsbehandlingen fastslog Kommissionen, at ejerne ikke var i stand til at følge den oprindelige tidsplan for en godkendt omstruktureringsplan, og at beslutningsprocessen i de beslutningstagende organer trak ud. Kommissionen finder det derfor nødvendigt at knytte visse betingelser til sin beslutning. |
| --- | --- |

(42)

Alle øvrige aktiviteter, enheder og forretningssteder — det være sig datterselskaber, filialer eller repræsentationer — som ikke er afhændet inden udgangen af december 2011, vil blive afviklet af ejerne. Alle ændringer i omstruktureringsplanen af 8. august 2008 blev drøftet med Kommissionen, accepteret af Tyskland og derefter den 30. april 2009 forelagt Kommissionen som ændringer i omstruktureringsplanen. Tre af de fem aktionærer i WestLB har dog endnu ikke officielt godkendt den ændrede plan. Så selv om omstruktureringsplanen er accepteret af Tyskland og ejerne, kan den ikke betragtes som bindende. Under sagsbehandlingen fastslog Kommissionen, at ejerne ikke var i stand til at følge den oprindelige tidsplan for en godkendt omstruktureringsplan, og at beslutningsprocessen i de beslutningstagende organer trak ud. Kommissionen finder det derfor nødvendigt at knytte visse betingelser til sin beslutning.

| (43) | Da de omstruktureringsforanstaltninger, der foreslås, er meget komplekse, og da fristerne for deres gennemførelse er meget stramme, finder Kommissionen det nødvendigt, at gennemførelsen af omstruktureringen overvåges af en sagkyndig (trustee), som holder Kommissionen underrettet om de foranstaltninger, der iværksættes. At det er særlig vigtigt at udpege en sådan trustee, skyldes ikke mindst, at Kommissionen indrømmer en vis fleksibilitet i tidsplanen for omstruktureringen. Kapitalinteresserne skal principielt være afhændet inden [(februar-maj)] 2010. Afhændelsen kan dog udskydes, hvis WestLB kan dokumentere, at det kun var muligt at sælge til en pris, der lå under den bogførte værdi. I sin beslutning har Kommissionen desuden åbnet mulighed for aftalt salg eller konsolidering af delstatsbankerne i Tyskland og vil derfor tillade undtagelser fra udbudsreglerne. Den sagkyndige trustee skal overvåge omstruktureringsplanens gennemførelse, aflægge beretning om de beslutninger, der træffes inden for rammerne af den fleksibilitet, der indrømmes i omstruktureringsperioden, og lette kommunikationen med Kommissionen. |
| --- | --- |

(43)

Da de omstruktureringsforanstaltninger, der foreslås, er meget komplekse, og da fristerne for deres gennemførelse er meget stramme, finder Kommissionen det nødvendigt, at gennemførelsen af omstruktureringen overvåges af en sagkyndig (trustee), som holder Kommissionen underrettet om de foranstaltninger, der iværksættes. At det er særlig vigtigt at udpege en sådan trustee, skyldes ikke mindst, at Kommissionen indrømmer en vis fleksibilitet i tidsplanen for omstruktureringen. Kapitalinteresserne skal principielt være afhændet inden [(februar-maj)] 2010. Afhændelsen kan dog udskydes, hvis WestLB kan dokumentere, at det kun var muligt at sælge til en pris, der lå under den bogførte værdi. I sin beslutning har Kommissionen desuden åbnet mulighed for aftalt salg eller konsolidering af delstatsbankerne i Tyskland og vil derfor tillade undtagelser fra udbudsreglerne. Den sagkyndige trustee skal overvåge omstruktureringsplanens gennemførelse, aflægge beretning om de beslutninger, der træffes inden for rammerne af den fleksibilitet, der indrømmes i omstruktureringsperioden, og lette kommunikationen med Kommissionen.

3.   TYSKLANDS BEMÆRKNINGER TIL ÅBNINGSBESLUTNINGEN

| (44) | Tyskland har fremsat bemærkninger til den statsstøtteretlige vurdering i åbningsbeslutningen. |
| --- | --- |

(44)

Tyskland har fremsat bemærkninger til den statsstøtteretlige vurdering i åbningsbeslutningen.

| (45) | Med hensyn til beregningen af støttens størrelse finder Tyskland i modsætning til Kommissionen, at det alene er tidspunktet for indførelsen og bekendtgørelsen af risikoskjoldet, der er afgørende for støttebeløbets beregning, og ikke det senere tidspunkt, hvor den midlertidige struktur omdannes til en permanent. |
| --- | --- |

(45)

Med hensyn til beregningen af støttens størrelse finder Tyskland i modsætning til Kommissionen, at det alene er tidspunktet for indførelsen og bekendtgørelsen af risikoskjoldet, der er afgørende for støttebeløbets beregning, og ikke det senere tidspunkt, hvor den midlertidige struktur omdannes til en permanent.

| (46) | Hvad angår risikoskjoldets beskaffenhed, fremfører Tyskland, at overgangen fra en midlertidig til en permanent struktur er irrelevant. Det kriterium, Kommissionen lægger til grund for, om foranstaltningen kan godkendes, nemlig dens reversibilitet, er opfyldt, selv om risikoskjoldet ikke var tidsbegrænset. |
| --- | --- |

(46)

Hvad angår risikoskjoldets beskaffenhed, fremfører Tyskland, at overgangen fra en midlertidig til en permanent struktur er irrelevant. Det kriterium, Kommissionen lægger til grund for, om foranstaltningen kan godkendes, nemlig dens reversibilitet, er opfyldt, selv om risikoskjoldet ikke var tidsbegrænset.

| (47) | I relation til støttebeløbet gør Tyskland gældende, at støtteelementet i en garanti, som stilles for en kriseramt virksomhed, kun er lige så stort som det beløb, der reelt dækkes af garantien, i den situation, hvor der er stor sandsynlighed for totalt tab. Både den af WestLB foretagne beregning, som i december 2007 og januar 2008 blev forelagt det tyske finanstilsyn og Bundesbank, og ifølge hvilken det forventede tab på porteføljen ved udgangen af januar 2008 nominelt lå på [...] mio. EUR, og Morgan Stanleys beregning fra februar 2008, der viste en betydeligt højere værdi på godt [...] mia. EUR, lå dog klart under det nominelle beløb på 5 mia. EUR og kunne derfor ikke give anledning til den konklusion, at der var stor sandsynlighed for totalt tab. Desuden var WestLB's beregning i forvejen baseret på et bad case-scenario, da den aktuelle rating af alle de vurderede papirer var blevet nedjusteret to trin, mens Morgan Stanleys, som ud over andre afvigelser var baseret på en nedjustering med fire trin, var for pessimistisk. |
| --- | --- |

(47)

I relation til støttebeløbet gør Tyskland gældende, at støtteelementet i en garanti, som stilles for en kriseramt virksomhed, kun er lige så stort som det beløb, der reelt dækkes af garantien, i den situation, hvor der er stor sandsynlighed for totalt tab. Både den af WestLB foretagne beregning, som i december 2007 og januar 2008 blev forelagt det tyske finanstilsyn og Bundesbank, og ifølge hvilken det forventede tab på porteføljen ved udgangen af januar 2008 nominelt lå på [...] mio. EUR, og Morgan Stanleys beregning fra februar 2008, der viste en betydeligt højere værdi på godt [...] mia. EUR, lå dog klart under det nominelle beløb på 5 mia. EUR og kunne derfor ikke give anledning til den konklusion, at der var stor sandsynlighed for totalt tab. Desuden var WestLB's beregning i forvejen baseret på et bad case-scenario, da den aktuelle rating af alle de vurderede papirer var blevet nedjusteret to trin, mens Morgan Stanleys, som ud over andre afvigelser var baseret på en nedjustering med fire trin, var for pessimistisk.

| (48) | Hvad retsgrundlaget angår, fremførte Tyskland, at støtten måtte erklæres for forenelig med fællesmarkedet på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), da der på tidspunktet for støttens ydelse havde foreligget en alvorlig forstyrrelse af økonomien, og da risikoskjoldet til WestLB, som er en bank med systemisk betydning, netop havde til formål at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i økonomien. Foranstaltningen var desuden hensigtsmæssig, nødvendig og proportional. |
| --- | --- |

(48)

Hvad retsgrundlaget angår, fremførte Tyskland, at støtten måtte erklæres for forenelig med fællesmarkedet på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), da der på tidspunktet for støttens ydelse havde foreligget en alvorlig forstyrrelse af økonomien, og da risikoskjoldet til WestLB, som er en bank med systemisk betydning, netop havde til formål at afhjælpe en alvorlig forstyrrelse i økonomien. Foranstaltningen var desuden hensigtsmæssig, nødvendig og proportional.

| (49) | Hvad angår støttens forenelighed med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), udtalte Tyskland, at omstruktureringsplanen ikke alene indeholdt yderligere forbedringer, men også tog sigte på en betydelig indskrænkning af WestLB's transaktioner for egen regning, en tydelig forbedring af bankens risikoprofil og en stabilisering af dens indtjening. |
| --- | --- |

(49)

Hvad angår støttens forenelighed med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), udtalte Tyskland, at omstruktureringsplanen ikke alene indeholdt yderligere forbedringer, men også tog sigte på en betydelig indskrænkning af WestLB's transaktioner for egen regning, en tydelig forbedring af bankens risikoprofil og en stabilisering af dens indtjening.

| (50) | Endelig anførte Tyskland, at de foranstaltninger, der var planer om at iværksætte for at begrænse konkurrencefordrejninger, ikke var nødvendige for at genoprette den langsigtede rentabilitet, og at deres samlede omfang i forhold til den modtagne støtte var betydeligt større end i sammenlignelige tilfælde som f.eks. Crédit Lyonnais II
   (19), Banco di Napoli, Crédit Foncier de France, Societé Marseillaise de Crédit, BAWAG P.S. K
   (20), Bankgesellschaft Berlin
   (21) og IKB
   (22). |
| --- | --- |

(50)

Endelig anførte Tyskland, at de foranstaltninger, der var planer om at iværksætte for at begrænse konkurrencefordrejninger, ikke var nødvendige for at genoprette den langsigtede rentabilitet, og at deres samlede omfang i forhold til den modtagne støtte var betydeligt større end i sammenlignelige tilfælde som f.eks. Crédit Lyonnais II
   (19), Banco di Napoli, Crédit Foncier de France, Societé Marseillaise de Crédit, BAWAG P.S. K
   (20), Bankgesellschaft Berlin
   (21) og IKB
   (22).

4.   RETLIG VURDERING

4.1.   Statsstøtte

| (51) | Det skal allerførst afgøres, om foranstaltningen udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I denne bestemmelse defineres statsstøtte som støtte ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstater. |
| --- | --- |

(51)

Det skal allerførst afgøres, om foranstaltningen udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I denne bestemmelse defineres statsstøtte som støtte ydet af staten eller ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder, i det omfang den påvirker samhandelen mellem medlemsstater.

| (52) | Det må fastslås, at risikoskjoldet er en videreførelse af den redningsstøtte, bankens ejere havde ydet. Som allerede fastslået i beslutningen af 30. april 2008, udgør dette risikoskjold statsstøtte. Denne konklusion blev ikke anfægtet af Tyskland. |
| --- | --- |

(52)

Det må fastslås, at risikoskjoldet er en videreførelse af den redningsstøtte, bankens ejere havde ydet. Som allerede fastslået i beslutningen af 30. april 2008, udgør dette risikoskjold statsstøtte. Denne konklusion blev ikke anfægtet af Tyskland.

4.2.   Støttebeløb

| (53) | Kommissionen er ikke enig med Tyskland i, at støttebeløbet skal beregnes på grundlag af de forventede tab. |
| --- | --- |

(53)

Kommissionen er ikke enig med Tyskland i, at støttebeløbet skal beregnes på grundlag af de forventede tab.

| (54) | Med hensyn til beregningsmetoden fastholder Kommissionen, at risikoskjoldet på grund af dets reversible karakter blev godkendt som redningsstøtte. Risikoskjoldets omdannelse til en permanent struktur burde have ført til, at der blev foretaget en ny beregning af støttebeløbet i omstruktureringsperioden. Men selv om Kommissionen opfordrede hertil i åbningsbeslutningen, blev der ikke fremlagt nogen ny vurdering af de forventede tab, skønt der foreligger mere aktuelle tal, som støttemodtageren havde kunnet fremsende. Morgan Stanley-rapporten, hvori der anføres en betydeligt højere værdi på godt [...] mia. EUR, viser, hvor forskelligartede resultater sådanne beregner kan føre til, alt efter hvilken metode der benyttes, og hvilke antagelser der lægges til grund. |
| --- | --- |

(54)

Med hensyn til beregningsmetoden fastholder Kommissionen, at risikoskjoldet på grund af dets reversible karakter blev godkendt som redningsstøtte. Risikoskjoldets omdannelse til en permanent struktur burde have ført til, at der blev foretaget en ny beregning af støttebeløbet i omstruktureringsperioden. Men selv om Kommissionen opfordrede hertil i åbningsbeslutningen, blev der ikke fremlagt nogen ny vurdering af de forventede tab, skønt der foreligger mere aktuelle tal, som støttemodtageren havde kunnet fremsende. Morgan Stanley-rapporten, hvori der anføres en betydeligt højere værdi på godt [...] mia. EUR, viser, hvor forskelligartede resultater sådanne beregner kan føre til, alt efter hvilken metode der benyttes, og hvilke antagelser der lægges til grund.

| (55) | Kommissionen erindrer desuden om, at den i sin beslutning i Sachsen LB-sagen (23) havde draget den konklusion, at en markedsøkonomisk långiver i betragtning af den daværende usikkerhed på finansmarkederne i det mindste ville have taget udgangspunkt i et pessimistisk scenarie med hensyn til, hvilke tab der kunne forventes. Kommissionen er derfor ikke enig med Tyskland i, at de afvigende antagelser i Morgan Stanley-rapporten var for pessimistiske, og at WestLB allerede havde taget højde for et bad case-scenarie, for omfanget af de forventede tab påvirkes først mærkbart, når der foretages en større nedjustering. Denne konklusion stemmer overens med, hvad der blev anført i Kommissionens beslutning i Bankgesellschaft Berlin-sagen (24) |
| --- | --- |

(55)

Kommissionen erindrer desuden om, at den i sin beslutning i Sachsen LB-sagen (23) havde draget den konklusion, at en markedsøkonomisk långiver i betragtning af den daværende usikkerhed på finansmarkederne i det mindste ville have taget udgangspunkt i et pessimistisk scenarie med hensyn til, hvilke tab der kunne forventes. Kommissionen er derfor ikke enig med Tyskland i, at de afvigende antagelser i Morgan Stanley-rapporten var for pessimistiske, og at WestLB allerede havde taget højde for et bad case-scenarie, for omfanget af de forventede tab påvirkes først mærkbart, når der foretages en større nedjustering. Denne konklusion stemmer overens med, hvad der blev anført i Kommissionens beslutning i Bankgesellschaft Berlin-sagen (24)

| (56) | Kommissionen finder endvidere, at den garanti på 5 mia. EUR, som banken brugte til at frigøre sin balance for aktiver med en værdi på 23 mia. EUR, i dette tilfælde både med hensyn til dens virkninger og dens karakteristika kan sidestilles med en kapitaltilførsel. Støttebeløbet svarer derfor til den kapital, der ville have været nødvendig for at opnå samme stabilisering af porteføljen (25) |
| --- | --- |

(56)

Kommissionen finder endvidere, at den garanti på 5 mia. EUR, som banken brugte til at frigøre sin balance for aktiver med en værdi på 23 mia. EUR, i dette tilfælde både med hensyn til dens virkninger og dens karakteristika kan sidestilles med en kapitaltilførsel. Støttebeløbet svarer derfor til den kapital, der ville have været nødvendig for at opnå samme stabilisering af porteføljen (25)

| (57) | Ifølge Kommissionens faste beslutningspraksis (26) og fast retspraksis samt i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (27) kan støtteelementet i en garanti, der stilles for en kriseramt virksomhed, være lige så stort som det beløb, der reelt dækkes af garantien (i dette tilfælde 5 mia. EUR). |
| --- | --- |

(57)

Ifølge Kommissionens faste beslutningspraksis (26) og fast retspraksis samt i overensstemmelse med Kommissionens meddelelse om anvendelsen af EF-traktatens artikel 87 og 88 på statsstøtte i form af garantier (27) kan støtteelementet i en garanti, der stilles for en kriseramt virksomhed, være lige så stort som det beløb, der reelt dækkes af garantien (i dette tilfælde 5 mia. EUR).

| (58) | I overensstemmelse med punkt 39 i Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (28) (»meddelelsen om værdiforringede aktiver«) svarer støttebeløbet til forskellen mellem aktivernes overførselsværdi (normalt baseret på deres reelle økonomiske værdi) og markedsprisen. Derfor bør aktiverne så vidt muligt værdiansættes på grundlag af deres aktuelle markedsværdi. Men eftersom markedet for de her omhandlede aktiver ifølge Tyskland er næsten helt tørret ud, er det ikke muligt at beregne nogen markedsværdi som omhandlet i meddelelsen om værdiforringede aktiver, fordi der ikke findes noget marked. Udgangspunktet må derfor være, at støttebeløbet svarer til garantibeløbet (5 mia. EUR). |
| --- | --- |

(58)

I overensstemmelse med punkt 39 i Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (28) (»meddelelsen om værdiforringede aktiver«) svarer støttebeløbet til forskellen mellem aktivernes overførselsværdi (normalt baseret på deres reelle økonomiske værdi) og markedsprisen. Derfor bør aktiverne så vidt muligt værdiansættes på grundlag af deres aktuelle markedsværdi. Men eftersom markedet for de her omhandlede aktiver ifølge Tyskland er næsten helt tørret ud, er det ikke muligt at beregne nogen markedsværdi som omhandlet i meddelelsen om værdiforringede aktiver, fordi der ikke findes noget marked. Udgangspunktet må derfor være, at støttebeløbet svarer til garantibeløbet (5 mia. EUR).

| (59) | Desuden ligger garantiprovisionen på [(0,2-1,0)] % klart under det afkast, som en markedsøkonomisk långiver i henhold til meddelelsen om behandlingen af værdiforringede aktiver ville have forventet (29) |
| --- | --- |

(59)

Desuden ligger garantiprovisionen på [(0,2-1,0)] % klart under det afkast, som en markedsøkonomisk långiver i henhold til meddelelsen om behandlingen af værdiforringede aktiver ville have forventet (29)

| (60) | Støttens økonomiske værdi er derfor betydeligt større end de af Tyskland anslåede forventede tab og det af Morgan Stanley beregnede beløb på [...] mia. EUR. Efter alt at dømme vil støttebeløbet formentlig komme til at svare til nominalbeløbet på 5 mia. EUR. |
| --- | --- |

(60)

Støttens økonomiske værdi er derfor betydeligt større end de af Tyskland anslåede forventede tab og det af Morgan Stanley beregnede beløb på [...] mia. EUR. Efter alt at dømme vil støttebeløbet formentlig komme til at svare til nominalbeløbet på 5 mia. EUR.

4.3.   Retsgrundlag for vurdering af støttens forenelighed med fællesmarkedet

| (61) | I åbningsbeslutningen blev det fastslået, at foranstaltningens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Kommissionen undersøgte desuden, om foranstaltningen også skulle vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b). I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), kan støtte til afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen fastslog, at krisen på subprime-markedet på det tidspunkt, hvor støtteforanstaltningerne til fordel for WestLB blev truffet, endnu ikke havde ført til en alvorlig forstyrrelse i økonomien som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra b). Desuden har Tyskland ikke over for Kommissionen dokumenteret, at det ville have ført til en alvorlig forstyrrelse i økonomien, hvis der ikke var blevet ydet statsstøtte til WestLB. |
| --- | --- |

(61)

I åbningsbeslutningen blev det fastslået, at foranstaltningens forenelighed med fællesmarkedet skal vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Kommissionen undersøgte desuden, om foranstaltningen også skulle vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b). I henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), kan støtte til afhjælpning af en alvorlig forstyrrelse i en medlemsstats økonomi anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Kommissionen fastslog, at krisen på subprime-markedet på det tidspunkt, hvor støtteforanstaltningerne til fordel for WestLB blev truffet, endnu ikke havde ført til en alvorlig forstyrrelse i økonomien som omhandlet i artikel 87, stk. 3, litra b). Desuden har Tyskland ikke over for Kommissionen dokumenteret, at det ville have ført til en alvorlig forstyrrelse i økonomien, hvis der ikke var blevet ydet statsstøtte til WestLB.

| (62) | I mellemtiden har Kommissionen i tre meddelelser (30) og i forbindelse med godkendelsen af den tyske hjælpepakke (31) bekræftet, at Tysklands økonomi trues af en alvorlig forstyrrelse, og at foranstaltninger til understøttelse af bankerne vil kunne afværge denne forstyrrelse. Støtteforanstaltningerne skal derfor vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b). |
| --- | --- |

(62)

I mellemtiden har Kommissionen i tre meddelelser (30) og i forbindelse med godkendelsen af den tyske hjælpepakke (31) bekræftet, at Tysklands økonomi trues af en alvorlig forstyrrelse, og at foranstaltninger til understøttelse af bankerne vil kunne afværge denne forstyrrelse. Støtteforanstaltningerne skal derfor vurderes på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b).

| (63) | Som Kommissionen anførte i de tre meddelelser, den har udsendt i forbindelse med den aktuelle finanskrise (32), skal støtteforanstaltninger for bankerne på baggrund af den aktuelle finanskrise vurderes på grundlag af principperne i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne og under hensyn til den særlige situation affødt af den systemiske krise på finansmarkederne (33). I henhold til rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne kan statsstøtte kun godkendes, når der gennemføres en gennemgribende omstrukturering med henblik på genoprettelse af rentabiliteten, når støttemodtageren yder et passende bidrag til omstruktureringens omkostninger, og når der træffes foranstaltninger til at udligne potentielle konkurrencefordrejninger. Disse rammebestemmelser er derfor det rette grundlag for vurderingen af omstruktureringen af WestLB på baggrund af krisen. I betragtning af den nuværende krises omfang og karakteristika er der dog flere andre særlige aspekter, der hænger sammen med de aktuelle markedsvilkår, som må tages med i betragtning. Derfor må principperne i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne også under den aktuelle krise anvendes på omstruktureringen af WestLB med visse tilpasninger. Det gælder især rammebestemmelsernes regler om støttemodtagerens eget bidrag. Eftersom WestLB's eksterne finansiering [...], vil rammebestemmelsernes krav om et egetbidrag på 50 % nok ikke kunne opfyldes, og Kommissionen accepterer, at det under en systemisk krise på finansmarkederne kan være uhensigtsmæssigt at forlange et ganske bestemt egetbidrag. Desuden bør udformningen og gennemførelsen af de foranstaltninger, der skal træffes for at begrænse konkurrencefordrejningerne, måske tages op til fornyet overvejelse, da WestLB muligvis har brug for mere tid til at gennemføre dem på grund af markedsforholdene. |
| --- | --- |

(63)

Som Kommissionen anførte i de tre meddelelser, den har udsendt i forbindelse med den aktuelle finanskrise (32), skal støtteforanstaltninger for bankerne på baggrund af den aktuelle finanskrise vurderes på grundlag af principperne i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne og under hensyn til den særlige situation affødt af den systemiske krise på finansmarkederne (33). I henhold til rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne kan statsstøtte kun godkendes, når der gennemføres en gennemgribende omstrukturering med henblik på genoprettelse af rentabiliteten, når støttemodtageren yder et passende bidrag til omstruktureringens omkostninger, og når der træffes foranstaltninger til at udligne potentielle konkurrencefordrejninger. Disse rammebestemmelser er derfor det rette grundlag for vurderingen af omstruktureringen af WestLB på baggrund af krisen. I betragtning af den nuværende krises omfang og karakteristika er der dog flere andre særlige aspekter, der hænger sammen med de aktuelle markedsvilkår, som må tages med i betragtning. Derfor må principperne i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne også under den aktuelle krise anvendes på omstruktureringen af WestLB med visse tilpasninger. Det gælder især rammebestemmelsernes regler om støttemodtagerens eget bidrag. Eftersom WestLB's eksterne finansiering [...], vil rammebestemmelsernes krav om et egetbidrag på 50 % nok ikke kunne opfyldes, og Kommissionen accepterer, at det under en systemisk krise på finansmarkederne kan være uhensigtsmæssigt at forlange et ganske bestemt egetbidrag. Desuden bør udformningen og gennemførelsen af de foranstaltninger, der skal træffes for at begrænse konkurrencefordrejningerne, måske tages op til fornyet overvejelse, da WestLB muligvis har brug for mere tid til at gennemføre dem på grund af markedsforholdene.

| (64) | Som det blev fastslået i to af de meddelelser, Kommissionen har udsendt på baggrund af finanskrisen (34) skal den omstrukturering, der gennemføres for at genoprette rentabiliteten, være nøje afpasset dels efter størrelsen og omfanget af den støtte, der ydes til WestLB, og dels efter forretningsmodellens holdbarhed. |
| --- | --- |

(64)

Som det blev fastslået i to af de meddelelser, Kommissionen har udsendt på baggrund af finanskrisen (34) skal den omstrukturering, der gennemføres for at genoprette rentabiliteten, være nøje afpasset dels efter størrelsen og omfanget af den støtte, der ydes til WestLB, og dels efter forretningsmodellens holdbarhed.

4.4.   Vurdering af støttens forenelighed med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b)

| (65) | Ved vurdering af støttens forenelighed med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), må det undersøges, om følgende betingelser i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne for ydelse af omstruktureringsstøtte er opfyldt: Støtten skal være ledsaget af en omstruktureringsplan, hvoraf det klart fremgår, at virksomheden kan genoprette sin langsigtede rentabilitet, støtten skal både tidsmæssigt og beløbsmæssigt være begrænset til de nødvendige minimum, støttemodtageren skal yde et betragteligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne, og støtten må ikke fordreje konkurrencen på en måde, der strider mod den almene interesse; Kommissionen kan fastsætte nærmere betingelser herfor, som støttemodtageren skal opfylde. |
| --- | --- |

(65)

Ved vurdering af støttens forenelighed med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), må det undersøges, om følgende betingelser i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne for ydelse af omstruktureringsstøtte er opfyldt: Støtten skal være ledsaget af en omstruktureringsplan, hvoraf det klart fremgår, at virksomheden kan genoprette sin langsigtede rentabilitet, støtten skal både tidsmæssigt og beløbsmæssigt være begrænset til de nødvendige minimum, støttemodtageren skal yde et betragteligt bidrag til omstruktureringsomkostningerne, og støtten må ikke fordreje konkurrencen på en måde, der strider mod den almene interesse; Kommissionen kan fastsætte nærmere betingelser herfor, som støttemodtageren skal opfylde.

4.4.1.   Genoprettelse af den langsigtede rentabilitet

| (66) | Som anført i punkt 34 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne må der kun ydes støtte, når støtten er betinget af, at der gennemføres en omstruktureringsplan, som skal godkendes af Kommissionen, når der er tale om individuel støtte. Kommissionen skal desuden undersøge, om omstruktureringsplanen kan ventes at ville genoprette den langsigtede rentabilitet inden for et rimeligt tidsrum. Omstruktureringsplanen skal gennemføres inden for en bestemt periode og bygge på realistiske antagelser. Den skal indeholde en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til virksomhedens vanskeligheder, således at det kan vurderes, om de foreslåede foranstaltninger er hensigtsmæssige. Den skal desuden give virksomheden mulighed for at opbygge en ny struktur, der kan sikre dens rentabilitet på lang sigt og sætte den i stand til at klare sig selv. Det betyder, at den skal sætte virksomheden i stand til at dække alle sine omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger, og opnå et afkast på egenkapitalen, der er tilstrækkeligt til, at den på egen hånd kan klare sig i konkurrencen. |
| --- | --- |

(66)

Som anført i punkt 34 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne må der kun ydes støtte, når støtten er betinget af, at der gennemføres en omstruktureringsplan, som skal godkendes af Kommissionen, når der er tale om individuel støtte. Kommissionen skal desuden undersøge, om omstruktureringsplanen kan ventes at ville genoprette den langsigtede rentabilitet inden for et rimeligt tidsrum. Omstruktureringsplanen skal gennemføres inden for en bestemt periode og bygge på realistiske antagelser. Den skal indeholde en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til virksomhedens vanskeligheder, således at det kan vurderes, om de foreslåede foranstaltninger er hensigtsmæssige. Den skal desuden give virksomheden mulighed for at opbygge en ny struktur, der kan sikre dens rentabilitet på lang sigt og sætte den i stand til at klare sig selv. Det betyder, at den skal sætte virksomheden i stand til at dække alle sine omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger, og opnå et afkast på egenkapitalen, der er tilstrækkeligt til, at den på egen hånd kan klare sig i konkurrencen.

| (67) | Ved vurderingen af denne foranstaltning har Kommissionen baseret sig på oplysningerne fra Tyskland, især omstruktureringsplanen og de betydelige ændringer i denne plan, som Tyskland i en senere fase af sagsbehandlingen fremsendte efter drøftelser med Kommissionen sammen med den nøjagtige tidsplan for afhændelsen af bestemte aktiver. |
| --- | --- |

(67)

Ved vurderingen af denne foranstaltning har Kommissionen baseret sig på oplysningerne fra Tyskland, især omstruktureringsplanen og de betydelige ændringer i denne plan, som Tyskland i en senere fase af sagsbehandlingen fremsendte efter drøftelser med Kommissionen sammen med den nøjagtige tidsplan for afhændelsen af bestemte aktiver.

| (68) | I sin åbningsbeslutning havde Kommissionen udtrykt tvivl om, hvorvidt de dokumenter, som Tyskland først havde fremsendt, kunne betragtes som en regulær omstruktureringsplan som omhandlet i punkt 31-51 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne. Den fandt desuden, at WestLB's vanskeligheder bl.a. beroede på bankens ejerforhold og ejernes indbyrdes modstridende interesser. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at det ejerskifte, som skal ske inden udgangen af 2011 efter et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, har afgørende betydning for en løsning af problemerne og for en positiv økonomisk udvikling i banken. |
| --- | --- |

(68)

I sin åbningsbeslutning havde Kommissionen udtrykt tvivl om, hvorvidt de dokumenter, som Tyskland først havde fremsendt, kunne betragtes som en regulær omstruktureringsplan som omhandlet i punkt 31-51 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne. Den fandt desuden, at WestLB's vanskeligheder bl.a. beroede på bankens ejerforhold og ejernes indbyrdes modstridende interesser. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at det ejerskifte, som skal ske inden udgangen af 2011 efter et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud, har afgørende betydning for en løsning af problemerne og for en positiv økonomisk udvikling i banken.

| (69) | WestLB's og bankens ejere har accepteret dette og i første omgang forpligtet sig til inden den 31. december 2008 at fremlægge dokumentation for, at ejerskiftet vil blive konkretiseret, f.eks. i form af en hensigtserklæring. Efter Tysklands ønske er denne frist blevet forlænget til den 31. marts 2009. I den midtvejsrapport, der blev fremlagt den 27. februar 2009 (35) redegjorde Tyskland for de fremskridt, man havde gjort frem til udgangen af februar 2009. Den foretrukne løsningsmodel bestod i at samle de to delstatsbanker WestLB og Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) i en konsolideret overregional koncern, den såkaldte »Landesbank Mitte«. Som en supplerende foranstaltning blev det foreslået også at indlemme DekaBank Deutsche Girozentrale heri. Men af flere forskellige årsager kunne ingen af de to modeller føres ud i livet. En af grundene hertil var, at WestLB's ejere ikke havde de samme interesser. Sparekasserne og delstaten Nordrhein-Westfalen forfulgte ofte diametralt modsatte interesser, hvilket bestyrker den opfattelse, Kommissionen gav udtryk for i sin åbningsbeslutning, nemlig at et ejerskifte var en afgørende forudsætning for en genoprettelse af bankens langsigtede rentabilitet. |
| --- | --- |

(69)

WestLB's og bankens ejere har accepteret dette og i første omgang forpligtet sig til inden den 31. december 2008 at fremlægge dokumentation for, at ejerskiftet vil blive konkretiseret, f.eks. i form af en hensigtserklæring. Efter Tysklands ønske er denne frist blevet forlænget til den 31. marts 2009. I den midtvejsrapport, der blev fremlagt den 27. februar 2009 (35) redegjorde Tyskland for de fremskridt, man havde gjort frem til udgangen af februar 2009. Den foretrukne løsningsmodel bestod i at samle de to delstatsbanker WestLB og Landesbank Hessen-Thüringen (Helaba) i en konsolideret overregional koncern, den såkaldte »Landesbank Mitte«. Som en supplerende foranstaltning blev det foreslået også at indlemme DekaBank Deutsche Girozentrale heri. Men af flere forskellige årsager kunne ingen af de to modeller føres ud i livet. En af grundene hertil var, at WestLB's ejere ikke havde de samme interesser. Sparekasserne og delstaten Nordrhein-Westfalen forfulgte ofte diametralt modsatte interesser, hvilket bestyrker den opfattelse, Kommissionen gav udtryk for i sin åbningsbeslutning, nemlig at et ejerskifte var en afgørende forudsætning for en genoprettelse af bankens langsigtede rentabilitet.

| (70) | Eftersom det første forsøg på at privatisere WestLB var mislykkedes, ønskede Kommissionen at få tilstrækkelig sikkerhed for, at banken igen kan blive rentabel ved hjælp af den fremlagte omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(70)

Eftersom det første forsøg på at privatisere WestLB var mislykkedes, ønskede Kommissionen at få tilstrækkelig sikkerhed for, at banken igen kan blive rentabel ved hjælp af den fremlagte omstruktureringsplan.

| (71) | Den ændrede plan indeholder ikke alene detaljerede oplysninger om de planlagte foranstaltninger, men omfatter også flere vigtige foranstaltninger — således skal såvel bankens balancesum og dens risikovægtede aktiver reduceres med tæt ved 50 %, banken skal helt eller delvis afhændes gennem et åbent udbud, næsten alle datterselskaberne, herunder også Westdeutscher ImmobilienBank, skal afhændes, og de fleste filialer skal lukkes. |
| --- | --- |

(71)

Den ændrede plan indeholder ikke alene detaljerede oplysninger om de planlagte foranstaltninger, men omfatter også flere vigtige foranstaltninger — således skal såvel bankens balancesum og dens risikovægtede aktiver reduceres med tæt ved 50 %, banken skal helt eller delvis afhændes gennem et åbent udbud, næsten alle datterselskaberne, herunder også Westdeutscher ImmobilienBank, skal afhændes, og de fleste filialer skal lukkes.

| (72) | Bankens afhændelse skal være afsluttet inden den 31. december 2011. WestLB's ejere skal senest den 31. august 2010 udsende et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud og senest den [juni-oktober] 2011 indgå en salgsaftale med en køber, således at afhændelsen kan træde i kraft senest pr. 1. januar 2012. En fuldstændig overførsel af alle stemmerettighederne er det højstprioriterede mål. Men da der kan opstå uforudsigelige situationer på finansmarkederne, og da de hidtidige forsøg på at ændre ejerforholdene er mislykkedes, har Kommissionen accepteret alternative løsninger såsom overførsel af stemmemajoriteten. Selv om man hidtil ikke har haft succes med konsolideringen af delstatsbankerne i Tyskland, rejser Kommissionen ingen indvendinger mod, at bankerne omstruktureres på et højere plan, og at omstruktureringsplanen gennemføres inden for en bredere omstrukturering af hele den tyske delstatsbanksektor. Ejerskiftet vil blive overvåget af en trustee, som udpeges af WestLB med Kommissionens godkendelse. |
| --- | --- |

(72)

Bankens afhændelse skal være afsluttet inden den 31. december 2011. WestLB's ejere skal senest den 31. august 2010 udsende et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud og senest den [juni-oktober] 2011 indgå en salgsaftale med en køber, således at afhændelsen kan træde i kraft senest pr. 1. januar 2012. En fuldstændig overførsel af alle stemmerettighederne er det højstprioriterede mål. Men da der kan opstå uforudsigelige situationer på finansmarkederne, og da de hidtidige forsøg på at ændre ejerforholdene er mislykkedes, har Kommissionen accepteret alternative løsninger såsom overførsel af stemmemajoriteten. Selv om man hidtil ikke har haft succes med konsolideringen af delstatsbankerne i Tyskland, rejser Kommissionen ingen indvendinger mod, at bankerne omstruktureres på et højere plan, og at omstruktureringsplanen gennemføres inden for en bredere omstrukturering af hele den tyske delstatsbanksektor. Ejerskiftet vil blive overvåget af en trustee, som udpeges af WestLB med Kommissionens godkendelse.

| (73) | Afhændelsen af banken vil blive lettet dels af den forudgående opsplitning af aktiviteterne, som samles på tre kerneområder, der udbydes til salg både enkeltvis og som en samlet pakke, og dels af, at WestLB's balancesum og risikovægtede aktiver inden udgangen af marts 2010 vil blive reduceret med 25 % i forhold til niveauet ultimo 2007 og inden udgangen af marts 2011 med 50 %. |
| --- | --- |

(73)

Afhændelsen af banken vil blive lettet dels af den forudgående opsplitning af aktiviteterne, som samles på tre kerneområder, der udbydes til salg både enkeltvis og som en samlet pakke, og dels af, at WestLB's balancesum og risikovægtede aktiver inden udgangen af marts 2010 vil blive reduceret med 25 % i forhold til niveauet ultimo 2007 og inden udgangen af marts 2011 med 50 %.

| (74) | Undersøgelsen har desuden bekræftet, at WestLB har omlagt sine aktiviteter. Banken har trukket sig ud af de tabsgivende forretningsområder, såsom investment management og handler for egen regning, der udløse krisen, og fokuserer nu på de kundebaserede forretninger. Ifølge den ændrede omstruktureringsplan vil WestLB på ny koncentrere sig om Nordrhein-Westfalen og Tyskland, idet banken trækker sig ud af over 20 filialer og datterselskaber og igen vil fokusere på forretningsområderne transaction banking, sparekasser/små og mellemstore virksomheder og kapitalmarked/erhvervskunder/strukturerede finansieringer. Når WestLB opgiver de risikobetonede forretninger og igen retter sit fokus mod mindre volatile forretninger som transaction banking, samarbejde med sparekasserne, privatkunder og små og mellemstore virksomheder, vil de bæredygtige forretningers andel af den samlede forretning blive øget og kunne bidrage til genoprettelsen af bankens langsigtede rentabilitet. Kommissionen fastslår, at WestLB med den ændrede omstruktureringsplan fraviger sin hidtidige forretningsmodel på mange væsentlige punkter. Omstruktureringsplanen indebærer derfor en betydelig ændring af et koncept, som tidligere viste sig ikke at være bæredygtigt på lang sigt. |
| --- | --- |

(74)

Undersøgelsen har desuden bekræftet, at WestLB har omlagt sine aktiviteter. Banken har trukket sig ud af de tabsgivende forretningsområder, såsom investment management og handler for egen regning, der udløse krisen, og fokuserer nu på de kundebaserede forretninger. Ifølge den ændrede omstruktureringsplan vil WestLB på ny koncentrere sig om Nordrhein-Westfalen og Tyskland, idet banken trækker sig ud af over 20 filialer og datterselskaber og igen vil fokusere på forretningsområderne transaction banking, sparekasser/små og mellemstore virksomheder og kapitalmarked/erhvervskunder/strukturerede finansieringer. Når WestLB opgiver de risikobetonede forretninger og igen retter sit fokus mod mindre volatile forretninger som transaction banking, samarbejde med sparekasserne, privatkunder og små og mellemstore virksomheder, vil de bæredygtige forretningers andel af den samlede forretning blive øget og kunne bidrage til genoprettelsen af bankens langsigtede rentabilitet. Kommissionen fastslår, at WestLB med den ændrede omstruktureringsplan fraviger sin hidtidige forretningsmodel på mange væsentlige punkter. Omstruktureringsplanen indebærer derfor en betydelig ændring af et koncept, som tidligere viste sig ikke at være bæredygtigt på lang sigt.

| (75) | Kommissionen har også noteret sig de omkostningssænkningsforanstaltninger, som vil blive truffet frem til udgangen af 2010. Desuden har WestLB taget skridt til at forbedre sin risikostyring og har forbedret sin risikoprofil betydeligt. Kommissionen har efterprøvet de antagelser, der er lagt til grund for omstruktureringsplanen, og ser ingen grund til ikke at anse dem for at være realistiske. Den finder derfor, at det af den ændrede omstruktureringsplan entydigt fremgår, at WestLB kan genoprette sin langsigtede rentabilitet. |
| --- | --- |

(75)

Kommissionen har også noteret sig de omkostningssænkningsforanstaltninger, som vil blive truffet frem til udgangen af 2010. Desuden har WestLB taget skridt til at forbedre sin risikostyring og har forbedret sin risikoprofil betydeligt. Kommissionen har efterprøvet de antagelser, der er lagt til grund for omstruktureringsplanen, og ser ingen grund til ikke at anse dem for at være realistiske. Den finder derfor, at det af den ændrede omstruktureringsplan entydigt fremgår, at WestLB kan genoprette sin langsigtede rentabilitet.

4.4.2.   Støttens begrænsning til det nødvendige minimum

| (76) | De betænkeligheder, Kommissionen nærede i spørgsmålet om, hvorvidt støtten er begrænset til det nødvendige minimum, er blevet ryddet af vejen. Det kan nu konkluderes, at støtten er begrænset til det nødvendige minimum, og at der ydes et betydeligt egetbidrag. Det må anerkendes, at det krav om et egetbidrag på 50 %, der er anført i punkt 44 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne, må tilpasses, før det anvendes på omstruktureringen af WestLB under den aktuelle krise. |
| --- | --- |

(76)

De betænkeligheder, Kommissionen nærede i spørgsmålet om, hvorvidt støtten er begrænset til det nødvendige minimum, er blevet ryddet af vejen. Det kan nu konkluderes, at støtten er begrænset til det nødvendige minimum, og at der ydes et betydeligt egetbidrag. Det må anerkendes, at det krav om et egetbidrag på 50 %, der er anført i punkt 44 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne, må tilpasses, før det anvendes på omstruktureringen af WestLB under den aktuelle krise.

| (77) | Kommissionen finder, at banken gennem salget af aktiver og datterselskaber selv bærer en så stor del af omstruktureringsomkostningerne, som det er muligt under de nuværende omstændigheder. Disse afhændelser har en dobbelt effekt: På den ene side reduceres omfanget af risikovægtede aktiver, således at der bliver frigjort kapital, og kapitalprocenten øges. På den anden side bliver der skabt likviditet gennem afhændelserne, og denne likviditet kan bruges til at finansiere omstruktureringen eller styrke likviditetsgrundlaget (36). En del af denne forventede tilførsel af kapital er allerede realiseret, en yderligere del vil blive realiseret i nær fremtid. Men selv om Kommissionen ser bort fra de forventede kapitaltilførsler, som først vil blive realiseret i 2011, og ud fra en forsigtighedsbetragtning går ud fra, at det måske ikke er alle afhændelserne, der giver de forventede indtægter, når den frem til den konklusion, at bankens egetbidrag må anses for at være betragteligt. |
| --- | --- |

(77)

Kommissionen finder, at banken gennem salget af aktiver og datterselskaber selv bærer en så stor del af omstruktureringsomkostningerne, som det er muligt under de nuværende omstændigheder. Disse afhændelser har en dobbelt effekt: På den ene side reduceres omfanget af risikovægtede aktiver, således at der bliver frigjort kapital, og kapitalprocenten øges. På den anden side bliver der skabt likviditet gennem afhændelserne, og denne likviditet kan bruges til at finansiere omstruktureringen eller styrke likviditetsgrundlaget (36). En del af denne forventede tilførsel af kapital er allerede realiseret, en yderligere del vil blive realiseret i nær fremtid. Men selv om Kommissionen ser bort fra de forventede kapitaltilførsler, som først vil blive realiseret i 2011, og ud fra en forsigtighedsbetragtning går ud fra, at det måske ikke er alle afhændelserne, der giver de forventede indtægter, når den frem til den konklusion, at bankens egetbidrag må anses for at være betragteligt.

| (78) | Uafhængigt af denne tilpasning af kravet om egetbidrag fastholder Kommissionen, at ejernes og investorernes bidrag skal være så stort som muligt (dvs. byrdedeling). Det betyder, at også hybridkapitalinvestorerne må deltage i bankens omstrukturering. Kommissionen finder, at det i tilfælde, hvor der er ydet statsstøtte, kan være problematisk at opløse kapitalreserver for at kunne betale renter af hybridkapital og undgå at få del i tab, og det er der to grunde til. Den første er, at statsstøtten i så fald formentlig ikke er begrænset til det nødvendige minimum. Og princippet om, at statsstøtte skal begrænses til det nødvendige minimum, er et overordnet princip i statsstøttepolitikken. Hvis man opløser reserver for at kunne udbetale renter på hybridkapital, reduceres egenkapitalen tilsvarende, hvilket resulterer i, at rekapitaliseringen og dermed også støttebeløbet må være større. Den anden grund er, at det strider mod princippet om byrdedeling og øger moral hazard. Udbetales der renter af hybridkapital, selv om der ikke er nogen juridisk forpligtelse hertil, beskytter det hybridkapitalinvestorerne mod konsekvenserne af tabene, samtidig med at de ikke i fuldt omfang udsættes for de risici, som de har påtaget sig ved at gå ind i typisk risikobehæftede og i betragtning af risikoen højere forrentede investeringer. Desuden vil de hybride kapitalinstrumenter også få del i tabene. Kommissionen kræver derfor, at der frem til afhændelsen af WestLB ikke udbetales renter på sådanne instrumenter i tilfælde af tab, og at disse instrumenter også er med til at dække tabene, hvis banken uden opløsning af kapitalreserverne får underskud på balancen. Disse krav må i særdeleshed stilles for WestLB, fordi banken skal sælges, og fordi investorernes tillid til de nuværende ejere er uden større betydning (37) |
| --- | --- |

(78)

Uafhængigt af denne tilpasning af kravet om egetbidrag fastholder Kommissionen, at ejernes og investorernes bidrag skal være så stort som muligt (dvs. byrdedeling). Det betyder, at også hybridkapitalinvestorerne må deltage i bankens omstrukturering. Kommissionen finder, at det i tilfælde, hvor der er ydet statsstøtte, kan være problematisk at opløse kapitalreserver for at kunne betale renter af hybridkapital og undgå at få del i tab, og det er der to grunde til. Den første er, at statsstøtten i så fald formentlig ikke er begrænset til det nødvendige minimum. Og princippet om, at statsstøtte skal begrænses til det nødvendige minimum, er et overordnet princip i statsstøttepolitikken. Hvis man opløser reserver for at kunne udbetale renter på hybridkapital, reduceres egenkapitalen tilsvarende, hvilket resulterer i, at rekapitaliseringen og dermed også støttebeløbet må være større. Den anden grund er, at det strider mod princippet om byrdedeling og øger moral hazard. Udbetales der renter af hybridkapital, selv om der ikke er nogen juridisk forpligtelse hertil, beskytter det hybridkapitalinvestorerne mod konsekvenserne af tabene, samtidig med at de ikke i fuldt omfang udsættes for de risici, som de har påtaget sig ved at gå ind i typisk risikobehæftede og i betragtning af risikoen højere forrentede investeringer. Desuden vil de hybride kapitalinstrumenter også få del i tabene. Kommissionen kræver derfor, at der frem til afhændelsen af WestLB ikke udbetales renter på sådanne instrumenter i tilfælde af tab, og at disse instrumenter også er med til at dække tabene, hvis banken uden opløsning af kapitalreserverne får underskud på balancen. Disse krav må i særdeleshed stilles for WestLB, fordi banken skal sælges, og fordi investorernes tillid til de nuværende ejere er uden større betydning (37)

| (79) | Kommissionen finder derfor, at selv om WestLB formentlig ikke når op på et egetbidrag på de 50 %, yder banken det størst mulige egetbidrag til omstruktureringen. |
| --- | --- |

(79)

Kommissionen finder derfor, at selv om WestLB formentlig ikke når op på et egetbidrag på de 50 %, yder banken det størst mulige egetbidrag til omstruktureringen.

4.4.3.   Ingen uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger

| (80) | I henhold til punkt 35-39 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne skal der træffes foranstaltninger til at begrænse støttens mulige negative virkninger for konkurrenterne mest muligt. Denne betingelse for støttens godkendelse vil normalt betyde, at virksomheden skal indskrænke sin tilstedeværelse på de relevante produktmarkeder ved at afhænde produktionskapacitet eller datterselskaber eller reducere sine forretningsaktiviteter. Denne indskrænkning skal stå i et rimeligt forhold til de fordrejende virkninger, støtten afføder. |
| --- | --- |

(80)

I henhold til punkt 35-39 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne skal der træffes foranstaltninger til at begrænse støttens mulige negative virkninger for konkurrenterne mest muligt. Denne betingelse for støttens godkendelse vil normalt betyde, at virksomheden skal indskrænke sin tilstedeværelse på de relevante produktmarkeder ved at afhænde produktionskapacitet eller datterselskaber eller reducere sine forretningsaktiviteter. Denne indskrænkning skal stå i et rimeligt forhold til de fordrejende virkninger, støtten afføder.

| (81) | Kommissionen er efter sin undersøgelse nået frem til den konklusion, at der træffes tilstrækkelige foranstaltninger til at mindske støttens mulige negative virkninger for konkurrencen mest muligt. |
| --- | --- |

(81)

Kommissionen er efter sin undersøgelse nået frem til den konklusion, at der træffes tilstrækkelige foranstaltninger til at mindske støttens mulige negative virkninger for konkurrencen mest muligt.

| (82) | Kommissionen har fastslået, at WestLB trækker sig ud af investment management-aktiviteten og betydeligt indskrænker sine aktiviteter på to af de mest indbringende forretningsområder, nemlig strukturerede finansieringer og kapitalmarkedstransaktioner. |
| --- | --- |

(82)

Kommissionen har fastslået, at WestLB trækker sig ud af investment management-aktiviteten og betydeligt indskrænker sine aktiviteter på to af de mest indbringende forretningsområder, nemlig strukturerede finansieringer og kapitalmarkedstransaktioner.

| (83) | Kommissionen finder imidlertid, at opgivelsen af investment management-aktiviteten og omkring halvdelen af de samlede indskrænkninger er nødvendige for at genoprette rentabiliteten. Disse foranstaltninger kan derfor i overensstemmelse med punkt 40 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne ikke accepteres som foranstaltninger til begrænsning af konkurrencefordrejningerne. Men selv om opgivelsen af investment management-aktiviteten ikke kan tages med i betragtning som en foranstaltning til afbødning af konkurrencefordrejningerne, har den dog indvirkning på bankens størrelse og aktiviteter. |
| --- | --- |

(83)

Kommissionen finder imidlertid, at opgivelsen af investment management-aktiviteten og omkring halvdelen af de samlede indskrænkninger er nødvendige for at genoprette rentabiliteten. Disse foranstaltninger kan derfor i overensstemmelse med punkt 40 i rednings- og omstruktureringsrammebestemmelserne ikke accepteres som foranstaltninger til begrænsning af konkurrencefordrejningerne. Men selv om opgivelsen af investment management-aktiviteten ikke kan tages med i betragtning som en foranstaltning til afbødning af konkurrencefordrejningerne, har den dog indvirkning på bankens størrelse og aktiviteter.

| (84) | WestLB's samlede balancesum vil blive reduceret med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Samtidig vil de risikovægtede aktiver blive nedbragt med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. |
| --- | --- |

(84)

WestLB's samlede balancesum vil blive reduceret med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011. Samtidig vil de risikovægtede aktiver blive nedbragt med 25 % inden udgangen af marts 2010 og med 50 % inden udgangen af marts 2011.

| (85) | Kommissionen finder, at indskrænkningen af filialnettet til seks filialer i Tyskland og syv filialer i udlandet, opgivelsen af alle transaktioner for egen regning og indskrænkningerne inden for de kundebaserede handelstransaktioner er hensigtsmæssige foranstaltninger til at afbøde konkurrencefordrejningerne. |
| --- | --- |

(85)

Kommissionen finder, at indskrænkningen af filialnettet til seks filialer i Tyskland og syv filialer i udlandet, opgivelsen af alle transaktioner for egen regning og indskrænkningerne inden for de kundebaserede handelstransaktioner er hensigtsmæssige foranstaltninger til at afbøde konkurrencefordrejningerne.

| (86) | Omstruktureringsplanen indeholder også omkostningssænkningsforanstaltninger og slankekure. Næsten alle interesser i datterselskaber vil blive afhændet. Afhændelsen skal finde sted i to dele. Den første del, som omfatter 16 datterselskaber, afhændes inden udgangen af [februar-maj] 2010 (38) og den anden del, der består af tre datterselskaber, afhændes inden udgangen af [februar-maj] 2011. |
| --- | --- |

(86)

Omstruktureringsplanen indeholder også omkostningssænkningsforanstaltninger og slankekure. Næsten alle interesser i datterselskaber vil blive afhændet. Afhændelsen skal finde sted i to dele. Den første del, som omfatter 16 datterselskaber, afhændes inden udgangen af [februar-maj] 2010 (38) og den anden del, der består af tre datterselskaber, afhændes inden udgangen af [februar-maj] 2011.

| (87) | Derudover vil udviklingen på WestLB's kerneområder — strukturerede finansieringer, erhvervskunder og kapitalmarked — blive holdt inden for visse rammer, hvad angår nye forretninger og balancesum (risikovægtede aktiver). |
| --- | --- |

(87)

Derudover vil udviklingen på WestLB's kerneområder — strukturerede finansieringer, erhvervskunder og kapitalmarked — blive holdt inden for visse rammer, hvad angår nye forretninger og balancesum (risikovægtede aktiver).

| (88) | Som helhed står de kompenserende foranstaltninger i et rimeligt forhold til de fordrejninger, støtten til WestLB afføder, og begrænser disses virkninger mest muligt. |
| --- | --- |

(88)

Som helhed står de kompenserende foranstaltninger i et rimeligt forhold til de fordrejninger, støtten til WestLB afføder, og begrænser disses virkninger mest muligt.

5.   KONKLUSION

| (89) | Denne foranstaltning udgør omstruktureringsstøtte, som i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet, i det omfang hvor de pålagte betingelser opfyldes — |
| --- | --- |

(89)

Denne foranstaltning udgør omstruktureringsstøtte, som i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra b), kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet, i det omfang hvor de pålagte betingelser opfyldes —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den støtte i form af en garanti på 5 mia. EUR, som Tyskland ønsker at yde WestLB AG (WestLB), er med forbehold af de i artikel 2 og bilaget anførte betingelser forenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1.   Den omstruktureringsplan for WestLB, som Tyskland fremsendte den 8. august 2008, og som senest blev ændret i overensstemmelse med meddelelse fra Tyskland af 30. april 2009, skal gennemføres i fuldt omfang under opfyldelse af alle de i bilaget anførte betingelser og inden for den angivne tidsplan.

2.   Hvis det skønnes nødvendigt, f.eks. hvis den nuværende finanskrise varer ved, kan Kommissionen efter begrundet anmodning fra Tyskland:

| a) | indrømme en forlængelse af de i bilaget fastsatte frister eller |
| --- | --- |

a)

indrømme en forlængelse af de i bilaget fastsatte frister eller

| b) | under ekstraordinære omstændigheder ophæve, ændre eller erstatte en eller flere af de i bilaget anførte betingelser. |
| --- | --- |

b)

under ekstraordinære omstændigheder ophæve, ændre eller erstatte en eller flere af de i bilaget anførte betingelser.

Ønsker Tyskland at anmode om en fristforlængelse, skal der senest to måneder før den pågældende frists udløb indgives en begrundet anmodning herom til Kommissionen.

Artikel 3

Tyskland underretter senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning Kommissionen om de foranstaltninger, der er truffet for at efterkomme den.

Artikel 4

Denne beslutning er rettet til Forbundsrepublikken Tyskland.

Tyskland opfordres til omgående at videresende en kopi af denne beslutning til støttemodtageren.

Udfærdiget i Bruxelles, den 12. maj 2009.

På Kommissionens vegne

Neelie KROES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT C 322 af 17.12.2008, s. 16.

1

(2)  EUT C 189 af 26.7.2008, s. 3.

2

(3)  EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

3

(4)  Se fodnote 1.

4

(5)  Anstaltslast-ordningen gav pengeinstitutterne rettigheder over for deres ejere, mens Gewährträgerhaftung-ordningen gav pengeinstitutternes kreditorer rettigheder over for ejerne. Ifølge den første af aftalerne af 17. juli 2001 var nye forpligtelser i en overgangsperiode fra 19. juli 2001 og indtil 18. juli 2005 fortsat omfattet af Gewährträgerhaftung-ordningen på grundlag af en »grandfathering«-klausul, i det omfang, hvor de ikke forfaldt efter den 31. december 2015. Der henvises til statsstøttesag E 10/2000 (EFT C 146 af 19.6.2002, s. 6, og EFT C 150 af 22.6.2002, s. 7).

5

(6)  EUT C 4 af 9.1.2008, s. 1. Se også http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/NN-19-2006-WLWL-en-18.07.2007.pdf

6

(7)  Se pressemeddelelse af 8. februar 2008: http://www.westlb.de/cms/sitecontent/westlb/ui/en/news/newscontainer/news_2008/S_P.standard.gid-N2FkNDZmMzU4OWFmYTIyMWM3N2Q2N2Q0YmU1NmI0OGU_.html

7

(8)  Denne foranstaltning kan ganske vist betragtes som en form for frigørelse af banken for dens værdiforringede aktiver (jf. Kommissionens meddelelse om behandling af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor, EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1), men adskiller sig fra sådanne frigørelsesordninger, især fordi det er alle WestLB's ejere, der i forhold til deres respektive kapitalandel bærer alle omkostningerne ved aktivporteføljens overførsel til Phoenix Light. Ordningen har virkninger, der svarer til virkningerne af en kapitaltilførsel fra aktionærerne. Selv om det er rigtigt, at der for WestLB's ejeres vedkommende er tale om delstaten Nordrhein-Westfalen og statslige institutioner, handler de dog i deres egenskab af bankens ejere og ikke som tredjeparter, der er uafhængige af ejerne. Desuden blev transaktionen gennemført i marts 2008. Kommissionens meddelelse om behandling af værdiforringede aktiver blev først vedtaget i februar 2009 og finder derfor ikke anvendelse.

8

(9)  Fortrolige oplysninger.

9

(10)  Denne værdipapirbeholdning på 23 mia. EUR var sammensat således: [...] mia. EUR i amerikanske og europæiske strukturerede obligationer (CDO), [...] mia. EUR i realkreditlån til erhvervslivet, [...] mia. EUR i realkreditlån til private, [...] mia. EUR i andre papirer. 80 % af værdipapirerne havde AAA-rating hos S&P pr. 31. december 2007.

10

(11)  Ved midten af 2004, hvor sparekasseforeningerne opkøbte store aktieposter, fik de tildelt visse rettigheder.

11

(12)  I det omfang, hvor det er muligt at afhænde dem til en pris, der ligger over den bogførte værdi — ellers skal afhændelserne finde sted før udgangen af 2010.

12

(13)  Hvis der for et af datterselskabernes vedkommende er tale om et af de 7 udenlandske forretningssteder, der kan bibeholdes, afhændes det i forbindelse med afhændelsen af WestLB inden udgangen af 2011.

13

(14)  Følgende indenlandske forretningssteder kan bibeholdes: Düsseldorf, Berlin, Frankfurt, Hamburg, München og Stuttgart.

14

(15)  For at tilskynde ejerne til at fremskynde afhændelsesprocessen er der fastsat den bestemmelse, at den nye ejer kan bibeholde yderligere tre af WestLB's forretningssteder, hvis afhændelsen finder sted før udgangen af 2010.

15

(16)  Følgende forretningssteder kan bibeholdes: London, New York, Hongkong, Moskva, Sydney, Istanbul og São Paulo.

16

(17)  Uden hensyntagen til derivaternes markedsværdi.

17

(18)  Transaktioner for kunders regning og normale aktiviteter i forbindelse med styring af balancesummen vil fortsat kunne gennemføres.

18

(19)  Kommissionens beslutning af 20.5.1998 i sag 1454/1998 (EFT L 221 af 8.8.1998, s. 28).

19

(20)  Kommissionens beslutning af 27.6.2007 i sag C 50/06 (EUT L 83 af 26.3.2008, s. 7).

20

(21)  Kommissionens beslutning af 18.2.2004 i sag C 327/04 (EUT L 116 af 4.5.2005, s. 1).

21

(22)  Kommissionens beslutning af 21.10.2008 i sag C 50/10, IKB (endnu ikke offentliggjort).

22

(23)  Kommissionens beslutning af 4.6.2008 i sag C 9/2008, Sachsen LB (endnu ikke offentliggjort i EUT): http://ec.europa.eu/comm/competition/state_aid/register/ii/doc/C-9-2008-WLWL-en-04.06.2008.pdf

23

(24)  Kommissionens beslutning af 18.2.2004 i sag C 28/02, Bankgesellschaft Berlin (EUT L 116 af 14.5.2005, s. 1; nr. 140).

24

(25)  Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1).

25

(26)  Se Kommissionens beslutning af 21.10.2008 i sag C 50/10 (endnu ikke offentliggjort).

26

(27)  EUT C 155 af 20.6.2008, s. 10.

27

(28)  EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1.

28

(29)  Se Bilag IV, punkt II, i Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1). Hvis afkastet ikke stemmer overens med, hvad der gælder i henhold til meddelelsen om behandlingen af værdiforringede aktiver, skal der foretages en omfattende omstrukturering af banken (jf. punkt 41 i meddelelsen); en sådan omstrukturering gennemføres for WestLB's vedkommende. Afkastet skal derfor ikke tilpasses.

29

(30)  Meddelelse fra Kommissionen — Statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter i forbindelse med den aktuelle globale finanskrise (EUT C 270 af 25.10.2008, s. 8); Meddelelse fra Kommissionen — Rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise: Støttens begrænsning til det nødvendige minimum og sikkerhedsforanstaltninger mod uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger (EUT C 10 af 15.1.2009, s. 2); Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1).

30

(31)  Kommissionens beslutning af 12. december 2008 i sag N 625/2008, Hjælpepakke til de tyske pengeinstitutter.

31

(32)  Meddelelse fra Kommissionen — Statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter i forbindelse med den aktuelle globale finanskrise (EUT C 270 af 25.10.2008, s. 8, punkt 10, 32 og 42); Meddelelse fra Kommissionen — Rekapitalisering af pengeinstitutter under den aktuelle finanskrise: Støttens begrænsning til det nødvendige minimum og sikkerhedsforanstaltninger mod uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger (EUT C 10 af 15.1.2009, s. 2, punkt 44); Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor (EUT C 72 af 26.3.2009, s. 1, punkt 17 og 58 f.).

32

(33)  Jf. eksplicit Kommissionens meddelelse — Statsstøttereglernes anvendelse på foranstaltninger truffet over for pengeinstitutter i forbindelse med den aktuelle globale finanskrise (EUT C 270 af 25.10.2008, s. 8, punkt 42).

33

(34)  Se punkt 52 i Kommissionens meddelelse om behandlingen af værdiforringede aktiver i Fællesskabets banksektor og punkt 44 i Meddelelse fra Kommissionen — Rekapitalisering af pengeinstitutter under den nuværnde finanskrise: Støttens begrænsning til det nødvendige minimum og sikkerhedsforanstaltninger mod uforholdsmæssige konkurrencefordrejninger.

34

(35)  Se Bilag 2 (Meddelelse fra Forbundsrepublikken Tyskland til Europa-Kommissionen: Midtvejsrapport om udviklingen i konsolideringsforhandlingerne).

35

(36)  Afhængigt af aktivernes bogførte værdi og gældens forfaldstidspunkter. Samme argumentation blev allerede lagt i grund i tidligere kommissionsbeslutninger, se Kommissionens beslutning af 20.12.2006 i sag C 44/05, Huta Stalowa Wola (EUT L 112 af 30.4.2007, s. 67, nr. 71); Kommissionens beslutning af 10.7.2007 i sag C 20/06, Novoles Straža (EUT L 29 af 2.2.2008, s. 7); Kommissionens beslutning af 12.9.2007 i sag C 54/06, Bison
  Bial (EUT L 46 af 21.2.2008, s. 41); Kommissionens beslutning af 4.6.2008 i sag C 9/08, Sachsen LB (endnu ikke offentliggjort), og Kommissionens beslutning i sag C 10/08 af 21.10.2008 (endnu ikke offentliggjort).

36

Huta Stalowa Wola

Novoles Straža

Bison

Bial

Sachsen LB

(37)  I tilfælde, hvor hybridkapitalen stilles til rådighed inden for rammerne af statens redningshjælp, vil dette kunne anskues anderledes.

37

(38)  Hvis det er muligt at afhænde dem til en pris, der ligger over den bogførte værdi, i modsat fald kan afhændelsen finde sted frem til [...].

38

---

BILAG

AD ARTIKEL 2, STK. 1

1.1.   Alle foranstaltninger, der er nødvendige for omstruktureringens gennemførelse, i særdeleshed yderligere støtte, skal være i overensstemmelse med Kommissionens meddelelser og beslutningspraksis under passende hensyntagen til de særlige forhold, der gør sig gældende i forbindelse med WestLB. De må ikke hverken være en omgåelse af de deri opstillede principper eller sætte dem ud af kraft. Dette gælder især i tilfælde af, at omstruktureringsplanen kommer til at indebære en udskillelse af balanceposter til et af WestLB's ejere særligt oprettet afviklingsselskab, for foranstaltninger fra den særlige fond for finansmarkedsstabilisering eller foranstaltninger, der tager sigte på at sikre en refinansiering af WestLB. Enhver statsstøtte til WestLB skal anmeldes individuelt til Kommissionen, før den gennemføres.

2.1.   WestLB's ejere — Westfälisch-Lippischer Sparkassen- und Giroverband, Rheinischer Sparkassen- und Giroverband samt (direkte og indirekte via NRW. BANK) delstaten Nordrhein-Westfalen, Landschaftsverband Rheinland og Landschaftsverband Westfalen-Lippe — skal inden den 31. december 2011 afhænde hele WestLB eller dele af WestLB i overensstemmelse med nedenstående betingelser:

2.2.   WestLB's ejere skal inden den 31. august 2010 udsende et udbud i overensstemmelse med punkt 6.1-6.7 og senest den 31. august 2011 indgå en salgsaftale med en køber, således at afhændelsen kan få virkning senest pr. 31. december 2011. I begrundede tilfælde kan Kommissionen acceptere et aftalt salg eller en delstatsbankkonsolidering før eller under udbudsproceduren.

3.1.   Med udgangspunkt i WestLB's reviderede balancesum pr. 31. december 2007 (287 mia. EUR) skal den samlede balancesum inden den 31. marts 2010 reduceres med i alt 25 % og inden den 31. marts 2011 med i alt 50 %, uden hensyntagen til derivaternes markedsværdi ([20-60] mia. EUR pr. 31. december 2007). Nettobalancesummen på [200-280] mia. EUR skal følgelig inden den 31. marts 2010 være reduceret til højst [150-250] mia. EUR (uden derivaternes markedsværdi) og inden den 31. marts 2011 til højst [80-180] mia. EUR (uden derivaternes markedsværdi).

3.2.   Med udgangspunkt i summen af WestLB's reviderede risikovægtede aktiver pr. 31. december 2007 (104 mia. EUR) skal summen af risikovægtede aktiver inden den 31. marts 2010 reduceres med i alt 25 % og inden den 31. marts 2011 med i alt 50 %. De risikovægtede aktiver skal følgelig inden den 31. marts 2010 være reduceret til højst 78 mia. EUR og inden den 31. marts 2011 til højst 52 mia. EUR. Såfremt udviklingen i de risikovægtede aktiver i uventet omfang påvirkes af eksterne faktorer (f.eks. rating, valutakurs), som WestLB og bankens ejere ikke har nogen indflydelse på, vil Kommissionen og den udpegede trustee tage hensyn hertil.

3.3.   Den i punkt 3.1 og 3.2 omhandlede reduktion af balancesum og risikovægtede aktiver bygger på den antagelse, at hele exit-porteføljen udskilles af bankens balance. Kan dette ikke gennemføres, skal der kompenseres herfor gennem tilsvarende reduktioner i aktiver (herunder risikovægtede aktiver) fra andre delområder.

4.1.   WestLB's kerneforretninger skal opsplittes og inden den 30. oktober 2009 henføres under følgende funktionelt og økonomisk adskilte delområder:

| a) | Transaction banking |
| --- | --- |

a)

Transaction banking

| b) | Sparekassesamarbejde/små og mellemstore virksomheder (Verbund/Mittelstand) |
| --- | --- |

b)

Sparekassesamarbejde/små og mellemstore virksomheder (Verbund/Mittelstand)

| c) | Erhvervskunder/kapitalmarked/strukturerede finansieringer. |
| --- | --- |

c)

Erhvervskunder/kapitalmarked/strukturerede finansieringer.

4.2.   De i punkt 4.1 nævnte delområder skal afhændes samlet eller hver for sig inden den 31. december 2011.

4.3.   Frem til afhændelsen må der ikke ske nogen udvidelse af aktiviteterne inden for de under punkt 4.1 delområder gennem opkøb eller fusioner med andre virksomheder (ingen ekstern vækst).

4.4.   Delområdet Sparekasser/små og mellemstore virksomheder omfatter distribution af finansprodukter til deltagerne i sparekassesamarbejdet inden for de to andre delområder (Kapitalmarked/erhvervskunder/strukturerede finansieringer og Transaction banking). [...] skal ikke indgå i dette delområde, men skal senest den 31. [(februar-maj)] 2010 afhændes særskilt af WestLB.

4.5.   For kapitalmarkedstransaktioner inden for delområdet Kapitalmarked/erhvervskunder/strukturerede finansieringer gælder følgende begrænsninger frem til afhændelsen:

| a) | Kapitalmarkedsaktiviteterne må på basis af balancesummen i 2009 frem til 31. december 2009 ikke have et volumen på over [70-100] mia. EUR, i 2010 indtil 31. december 2010 ikke over [60-90] mia. EUR og i 2011 indtil 31. december 2011 ikke over [50-80] mia. EUR. |
| --- | --- |

a)

Kapitalmarkedsaktiviteterne må på basis af balancesummen i 2009 frem til 31. december 2009 ikke have et volumen på over [70-100] mia. EUR, i 2010 indtil 31. december 2010 ikke over [60-90] mia. EUR og i 2011 indtil 31. december 2011 ikke over [50-80] mia. EUR.

| b) | De risikovægtede aktiver, der kan henføres til kapitalmarkedsaktiviteter, må pr. 31. december 2009 ikke overstige [10-25] mia. EUR, pr. 31. december 2010 [5-25] mia. EUR og pr. 31. december 2011 [5-25] mia. EUR. |
| --- | --- |

b)

De risikovægtede aktiver, der kan henføres til kapitalmarkedsaktiviteter, må pr. 31. december 2009 ikke overstige [10-25] mia. EUR, pr. 31. december 2010 [5-25] mia. EUR og pr. 31. december 2011 [5-25] mia. EUR.

| c) | WestLB ophører med at handle for egen regning. Dette omfatter relative value trading og arbitrageforretninger. Handelstransaktioner for kunders regning og almindelige transaktioner til styring af balancesummen er dog fortsat tilladt. |
| --- | --- |

c)

WestLB ophører med at handle for egen regning. Dette omfatter relative value trading og arbitrageforretninger. Handelstransaktioner for kunders regning og almindelige transaktioner til styring af balancesummen er dog fortsat tilladt.

| d) | Den operative gennemførelse af transaktioner på kapitalmarkedet skal begrænses til forretningsstederne Düsseldorf, New York, Hongkong og London. |
| --- | --- |

d)

Den operative gennemførelse af transaktioner på kapitalmarkedet skal begrænses til forretningsstederne Düsseldorf, New York, Hongkong og London.

4.6.   For aktiviteter vedrørende erhvervskunder/strukturerede finansieringer inden for delområdet Kapitalmarked/erhvervskunder/strukturerede finansieringer gælder følgende begrænsninger frem til afhændelsen:

| a) | Nye forretninger på området erhvervskunder/strukturerede finansieringer må på basis af balancesummen i 2009 indtil 31. december 2009 ikke overstige [20-40] mia. EUR, i 2010 indtil 31. december 2010 [15-35] mia. EUR og i 2011 indtil 31. december 2011 [10-30] mia. EUR. |
| --- | --- |

a)

Nye forretninger på området erhvervskunder/strukturerede finansieringer må på basis af balancesummen i 2009 indtil 31. december 2009 ikke overstige [20-40] mia. EUR, i 2010 indtil 31. december 2010 [15-35] mia. EUR og i 2011 indtil 31. december 2011 [10-30] mia. EUR.

| b) | De risikovægtede aktiver, der kan henføres til aktiviteterne på området erhvervskunder/strukturerede finansieringer, må pr. 31. december 2009 ikke overstige [30-60] mia. EUR, pr. 31. december 2010 [20-50] mia. EUR og pr. 31. december 2011 [20-50] mia. EUR. |
| --- | --- |

b)

De risikovægtede aktiver, der kan henføres til aktiviteterne på området erhvervskunder/strukturerede finansieringer, må pr. 31. december 2009 ikke overstige [30-60] mia. EUR, pr. 31. december 2010 [20-50] mia. EUR og pr. 31. december 2011 [20-50] mia. EUR.

| c) | Følgende forretningssteder skal snarest og senest den [...] 2010 lukkes:






  — | Münster |
| --- | --- | --- |

c)

Følgende forretningssteder skal snarest og senest den [...] 2010 lukkes:

—

Münster

| — | Bielefeld |
| --- | --- |

—

Bielefeld

| — | Köln |
| --- | --- |

—

Köln

| — | Dortmund |
| --- | --- |

—

Dortmund

| — | Mainz. |
| --- | --- |

—

Mainz.

| d) | Følgende datterselskaber, filialer eller repræsentationer skal snarest og senest den [...] 2010 lukkes:






  — | Toronto |
| --- | --- | --- |

d)

Følgende datterselskaber, filialer eller repræsentationer skal snarest og senest den [...] 2010 lukkes:

—

Toronto

| — | Houston |
| --- | --- |

—

Houston

| — | Mexico City |
| --- | --- |

—

Mexico City

| — | Madrid |
| --- | --- |

—

Madrid

| — | Milano |
| --- | --- |

—

Milano

| — | Paris |
| --- | --- |

—

Paris

| — | Kiev |
| --- | --- |

—

Kiev

| — | Dubai |
| --- | --- |

—

Dubai

| — | Johannesburg |
| --- | --- |

—

Johannesburg

| — | Prag |
| --- | --- |

—

Prag

| — | Shanghai |
| --- | --- |

—

Shanghai

| — | Singapore |
| --- | --- |

—

Singapore

| — | Tokyo |
| --- | --- |

—

Tokyo

| — | Mumbai |
| --- | --- |

—

Mumbai

| — | Seoul |
| --- | --- |

—

Seoul

| — | Peking. |
| --- | --- |

—

Peking.

| e) | Såfremt WestLB helt eller delvis afhændes før den 31. december 2010, kan køberen bevare yderligere tre forretningssteder. |
| --- | --- |

e)

Såfremt WestLB helt eller delvis afhændes før den 31. december 2010, kan køberen bevare yderligere tre forretningssteder.

| f) | Eksisterende aktiviteter, som ikke er afviklet på tidspunktet for lukningen af de i punkt 4.6 c) og 4.6 d) nævnte forretningssteder, skal overføres eller afvikles på anden vis. |
| --- | --- |

f)

Eksisterende aktiviteter, som ikke er afviklet på tidspunktet for lukningen af de i punkt 4.6 c) og 4.6 d) nævnte forretningssteder, skal overføres eller afvikles på anden vis.

| g) | Følgende forretningssteder kan fortsætte med at bestå:






  — | London |
| --- | --- | --- |

g)

Følgende forretningssteder kan fortsætte med at bestå:

—

London

| — | New York |
| --- | --- |

—

New York

| — | Hongkong |
| --- | --- |

—

Hongkong

| — | Moskva |
| --- | --- |

—

Moskva

| — | Sydney |
| --- | --- |

—

Sydney

| — | Istanbul |
| --- | --- |

—

Istanbul

| — | São Paulo |
| --- | --- |

—

São Paulo

| — | Düsseldorf |
| --- | --- |

—

Düsseldorf

| — | Berlin |
| --- | --- |

—

Berlin

| — | Frankfurt am Main |
| --- | --- |

—

Frankfurt am Main

| — | Hamburg |
| --- | --- |

—

Hamburg

| — | München |
| --- | --- |

—

München

| — | Stuttgart. |
| --- | --- |

—

Stuttgart.

| h) | Frem til afhændelsen af WestLB må der ikke etableres nye forretningssteder i form af datterselskaber, filialer eller repræsentationer. |
| --- | --- |

h)

Frem til afhændelsen af WestLB må der ikke etableres nye forretningssteder i form af datterselskaber, filialer eller repræsentationer.

5.1.   Alle WestLB's nedennævnte kapitalinteresser skal snarest og senest den [(februar-maj)] afhændes:

| — | Weberbank Actiengesellschaft, Berlin |
| --- | --- |

—

Weberbank Actiengesellschaft, Berlin

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...]. |
| --- | --- |

—

[...].

5.2.   Såfremt det ikke lykkes WestLB at afhænde sine interesser i [...] og [...] inden den [(februar-maj)] 2010, kan de afhændes sammen med WestLB efter den i punkt 6.1 omhandlede procedure.

5.3.   Afhændelsen af de i punkt 5.1 nævnte interesser kan udskydes til senest den 31. december 2010, hvis WestLB kan dokumentere, at det salgsprovenu, der kan opnås gennem en afhændelse, er lavere end den værdi, hvortil den pågældende kapitalinteresse er opført i det særskilte regnskab, WestLB AG har opstillet i overensstemmelse med Handelsgesetzbuch, eller vil føre til tab på koncernregnskabet i overensstemmelse med IFRS-standarderne.

5.4.   [...] skal afhændes gennem et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud i overensstemmelse med punkt 6.1 – 6.7 inden for de i punkt 5.1 og 5.3 fastsatte frister.

5.5.   Alle WestLB's nedennævnte interesser skal snarest og senest den [(februar-maj)] 2011 afhændes:

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...] |
| --- | --- |

—

[...]

| — | [...]. |
| --- | --- |

—

[...].

5.6.   Hele provenuet af afhændelsen af WestLB's kapitalinteresser skal anvendes til at finansiere WestLB's omstruktureringsplan.

5.7.   Eksisterende forretninger i forbindelse med kapitalinteresser, som ikke er afhændet inden for de i punkt 5.1 og 5.3 fastsatte frister, overføres eller udløber fra dette tidspunkt i overensstemmelse med forfaldstidspunktet for den tilgrundliggende transaktion. Der indgås ingen nye forretninger.

5.8.   Frem til afhændelsen udbetaler WestLB i tilfælde af underskud ingen renter på hybride kapitalinstrumenter. Hvis der uden opløsning af kapitalreserverne bliver underskud på WestLB's balance, skal disse kapitalinstrumenter medgå til dækning af underskuddet.

6.1.   Uanset om WestLB afhændes som et hele eller i flere dele, skal afhændelsen ske gennem et åbent, gennemsigtigt og ikke-diskriminerende udbud inden for de i punkt 2.1 og 2.2 fastsatte frister.

6.2.   Udbuddet skal være åbent for enhver potentiel inden- og udenlandsk køber. Salgsbetingelserne må ikke indeholde nogen klausul, der ubehørigt begrænser antallet af bydende, eller som specielt er møntet på en bestemt potentiel køber.

6.3.   Afhændelsen skal bekendtgøres tilstrækkeligt. Det skal ske ved at indrykke en bekendtgørelse i mindst et internationalt pressemedie, som kan købes overalt inden for Fællesskabet på engelsk. De bydende skal, i det omfang hvor der ikke er nogen retlige hindringer herfor, have direkte adgang til alle nødvendige oplysninger i forbindelse med due diligence-undersøgelsen. Udvælgelsen af køberne skal foregå efter økonomiske kriterier.

6.4.   Køberen skal

| a) | være uafhængig af WestLB's ejere; ved en uafhængig køber forstås her en køber, der ikke har nogen forbindelse med nogen af de selskaber, der indgår i WestLB-koncernen, jf. artikel 11 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 (1). |
| --- | --- |

a)

være uafhængig af WestLB's ejere; ved en uafhængig køber forstås her en køber, der ikke har nogen forbindelse med nogen af de selskaber, der indgår i WestLB-koncernen, jf. artikel 11 i Kommissionens forordning (EF) nr. 2790/1999 (1).

| b) | med rimelighed kunne antages at kunne opnå alle de fornødne godkendelser fra de kompetente konkurrencemyndigheder og andre myndigheder til at overtage (dele af) WestL, |
| --- | --- |

b)

med rimelighed kunne antages at kunne opnå alle de fornødne godkendelser fra de kompetente konkurrencemyndigheder og andre myndigheder til at overtage (dele af) WestL,

| c) | i kraft af sin finansielle position, i særdeleshed sin rating, være i stand til at sikre bankens solvens på et varigt grundlag. |
| --- | --- |

c)

i kraft af sin finansielle position, i særdeleshed sin rating, være i stand til at sikre bankens solvens på et varigt grundlag.

6.5.   En fuldstændig afhændelse af de opdelte delområder skal foretrækkes frem for blot en overdragelse af stemmemajoriteten (50 % af aktierne plus en aktie). Der kan kun blive tale om blot at overdrage stemmemajoriteten, hvis der ikke indkommer noget bud på en fuldstændig overtagelse af et eller flere opdelte delområder. Europa-Kommissionen skal underrettes, før der gives tilslag, og den forbeholder sig ret til at rejse indsigelse.

6.6.   Dette berører ikke den i punkt 2.2 omhandlede mulighed for et aftalt salg eller en delstatsbankkonsolidering med Kommissionens godkendelse. De hidtidige ejere kan i den forbindelse blive minoritetsaktionærer, hvis de afgiver den kontrollerende majoritet.

6.7.   De delområder og aktiviteter, der ikke afhændes under udbuddet, skal indstilles endeligt pr. 31. december 2011 eller fra og med denne dato udløbe i overensstemmelse med den tilgrundliggende transaktions forfaldstidspunkt.

7.1.   Til løbende overvågning af og detaljeret kontrol med, at alle betingelserne opfyldes i fuldt omfang, skal der udpeges en kvalificeret trustee, fortrinsvis en revisor. WestLB skal senest tre måneder efter meddelelsen af denne beslutning foreslå Kommissionen en egnet uafhængig trustee. Udpegelsen af denne trustee kræver Kommissionens godkendelse. Kommissionen kan forlange forklaringer og redegørelser af trustee. Udgifterne til trustee bæres af WestLB.

7.2.   Under gennemførelsen af denne beslutning skal Kommissionen have uindskrænket adgang til alle oplysninger, der er nødvendige for at kontrollere, at beslutningen efterkommes. Kommissionen kan afkræve WestLB forklaringer og redegørelser. Tyskland og WestLB skal samarbejde med Kommissionen og med den trustee, der handler på Kommissionens vegne, i alle anliggender i forbindelse med overvågningen af gennemførelsen af denne beslutning.

7.3.   Hvert år til og med 2011 skal Tyskland sende Kommissionen en statusrapport udarbejdet med deltagelse af den i punkt 7.1 omhandlede trustee. Rapporten skal indeholde en redegørelse for udviklingen i omstruktureringsplanens gennemførelse og oplysninger om alle salg af interesser og lukninger af datterselskaber, filialer og forretningssteder i overensstemmelse med denne beslutning. Den skal indeholde oplysning om afhændelses- eller lukningsdatoen, regnskabsværdien pr. 31. december 2007, salgsprisen, alle gevinster og tab ved salget eller lukningen og redegørelse for de foranstaltninger i omstruktureringsplanen, der endnu mangler at blive gennemført. Rapporten fremsendes senest en måned efter WestLB's bestyrelses godkendelse af WestLB's årsberetning, dog senest den 31. maj i hvert år.

AD ARTIKEL 2, STK. 2

Ved anvendelsen af revisionsklausulen i artikel 2, stk. 2, vil Kommissionen tage hensyn til situationen på udbudssiden og på kapitalmarkederne.

---

(1)  EFT L 336 af 29.12.1999, s. 21.

---

| 23.12.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 345/18 |
| --- | --- | --- | --- |

23.12.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 345/18

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 17. juni 2009

om støtteordning C 41/06 (ex N 318/A/04) som Danmark planlægger at gennemføre til godtgørelse af CO2-afgiften for det kvoteomfattede brændselsforbrug i industrien

(meddelt under nummer K(2009) 4517)

(Kun den danske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2009/972W/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte artikel 88, stk. 2, første afsnit (1), under hensyntagen til disse bemærkninger og

ud fra følgende betragtninger:

1.   PROCEDURE

| (1) | Ved brev af 20. juli 2004, der blev registreret i Kommissionen den 22. juli 2004 (SG/A/7988), anmeldte de danske myndigheder nedenfor beskrevne foranstaltning til Kommissionen. |
| --- | --- |

(1)

Ved brev af 20. juli 2004, der blev registreret i Kommissionen den 22. juli 2004 (SG/A/7988), anmeldte de danske myndigheder nedenfor beskrevne foranstaltning til Kommissionen.

| (2) | Ved brev af 13. september 2004 og 14. december 2004 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som blev fremsendt ved breve af 14. oktober 2004 og 15. marts 2005, der blev registreret henholdsvis den 18. oktober 2004 (A/37970) og den 15. marts 2005 (SG/A/2724). |
| --- | --- |

(2)

Ved brev af 13. september 2004 og 14. december 2004 anmodede Kommissionen om yderligere oplysninger, som blev fremsendt ved breve af 14. oktober 2004 og 15. marts 2005, der blev registreret henholdsvis den 18. oktober 2004 (A/37970) og den 15. marts 2005 (SG/A/2724).

| (3) | Efter et møde med Generaldirektoratet for Konkurrence og Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen den 27. april 2005 anmodede de danske myndigheder ved brev af 12. maj 2005, der blev registreret den 17. maj 2005 (A/33975), om mere tid til at supplere deres anmeldelse. |
| --- | --- |

(3)

Efter et møde med Generaldirektoratet for Konkurrence og Generaldirektoratet for Beskatning og Toldunionen den 27. april 2005 anmodede de danske myndigheder ved brev af 12. maj 2005, der blev registreret den 17. maj 2005 (A/33975), om mere tid til at supplere deres anmeldelse.

| (4) | Efter nogle få ændringer af foranstaltningen blev sagen drøftet yderligere på møder mellem repræsentanter for Kommissionen og de danske myndigheder den 12. oktober 2005, den 15. december 2005 og den 21. februar 2006. |
| --- | --- |

(4)

Efter nogle få ændringer af foranstaltningen blev sagen drøftet yderligere på møder mellem repræsentanter for Kommissionen og de danske myndigheder den 12. oktober 2005, den 15. december 2005 og den 21. februar 2006.

| (5) | Ved brev af 10. juli 2006, der blev registreret den 11. juli 2006 (A/35577), meddelte de danske myndigheder Kommissionen, at de betragtede anmeldelsen som fuldstændig, og anmodede den om at fortsætte den foreløbige undersøgelse af foranstaltningen i den form, den var blevet fremlagt på mødet den 12. oktober 2005. |
| --- | --- |

(5)

Ved brev af 10. juli 2006, der blev registreret den 11. juli 2006 (A/35577), meddelte de danske myndigheder Kommissionen, at de betragtede anmeldelsen som fuldstændig, og anmodede den om at fortsætte den foreløbige undersøgelse af foranstaltningen i den form, den var blevet fremlagt på mødet den 12. oktober 2005.

| (6) | Ved brev af 26. september 2006 meddelte Kommissionen Danmark, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til foranstaltningen. |
| --- | --- |

(6)

Ved brev af 26. september 2006 meddelte Kommissionen Danmark, at den havde besluttet at indlede proceduren efter EF-traktatens artikel 88, stk. 2, med hensyn til foranstaltningen.

| (7) | Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (2). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den foreslåede foranstaltning. |
| --- | --- |

(7)

Kommissionens beslutning om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (2). Kommissionen opfordrede de interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til den foreslåede foranstaltning.

| (8) | Ved brev af 24. november 2006, som blev registreret den 27. november 2006 (A/39579), forelagde den danske regering sine bemærkninger til indledningen af proceduren. |
| --- | --- |

(8)

Ved brev af 24. november 2006, som blev registreret den 27. november 2006 (A/39579), forelagde den danske regering sine bemærkninger til indledningen af proceduren.

| (9) | Kommissionen modtog bemærkninger fra følgende tredjeparter: den svenske regering (den 8. december 2006, A/40067), Novo Nordisk (den 8. december 2006, A/40027), Novozymes (den 11. december 2006, A/40089) og Dansk Industri (den 12. december 2006, A/40147). Den videregav disse bemærkninger til de danske myndigheder, som fik lejlighed til at reagere på dem. Bemærkningerne fra den danske regering blev modtaget ved brev af 5. februar 2007, som blev registreret den samme dag (A/31115). |
| --- | --- |

(9)

Kommissionen modtog bemærkninger fra følgende tredjeparter: den svenske regering (den 8. december 2006, A/40067), Novo Nordisk (den 8. december 2006, A/40027), Novozymes (den 11. december 2006, A/40089) og Dansk Industri (den 12. december 2006, A/40147). Den videregav disse bemærkninger til de danske myndigheder, som fik lejlighed til at reagere på dem. Bemærkningerne fra den danske regering blev modtaget ved brev af 5. februar 2007, som blev registreret den samme dag (A/31115).

| (10) | Den 12. september 2007 fandt der et møde sted mellem Neelie Kroes' kabinet og den danske skatteminister, Kristian Jensen. På dette møde blev det aftalt at afvente vedtagelsen af nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse, før der blev vedtaget en beslutning om den foreslåede afgiftslempelse. |
| --- | --- |

(10)

Den 12. september 2007 fandt der et møde sted mellem Neelie Kroes' kabinet og den danske skatteminister, Kristian Jensen. På dette møde blev det aftalt at afvente vedtagelsen af nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse, før der blev vedtaget en beslutning om den foreslåede afgiftslempelse.

| (11) | Ved brev af 14. maj 2008 anmodede Kommissionen med henvisning til de nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) om oplysninger om reglerne om fritagelser for miljøafgifterne. Danmark svarede ved brev af 22. juli 2008 (A/15183) med et tillæg (A/15244). |
| --- | --- |

(11)

Ved brev af 14. maj 2008 anmodede Kommissionen med henvisning til de nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) om oplysninger om reglerne om fritagelser for miljøafgifterne. Danmark svarede ved brev af 22. juli 2008 (A/15183) med et tillæg (A/15244).

| (12) | Anmodningen om oplysninger samt svaret blev meddelt de tredjeparter, som havde haft bemærkninger til indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Efter meddelelsen til tredjeparterne blev der modtaget bemærkninger fra Dansk Industri (den 6. oktober 2008, A/20427), Novo Nordisk (den 7. oktober 2008, A/20550), Novozymes (den 8. oktober 2008, A/20739) og den svenske regering (den 15. oktober 2008, A/21433). |
| --- | --- |

(12)

Anmodningen om oplysninger samt svaret blev meddelt de tredjeparter, som havde haft bemærkninger til indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure. Efter meddelelsen til tredjeparterne blev der modtaget bemærkninger fra Dansk Industri (den 6. oktober 2008, A/20427), Novo Nordisk (den 7. oktober 2008, A/20550), Novozymes (den 8. oktober 2008, A/20739) og den svenske regering (den 15. oktober 2008, A/21433).

2.   DETALJERET BESKRIVELSE AF FORANSTALTNINGEN

2.1.   Baggrund

| (13) | I 1992 blev der i Danmark indført en CO2-afgift, som pålægges energiprodukter og elektricitet. Afgiften er en forbrugsafgift, som for øjeblikket andrager 90 DKK pr. ton udledt CO2. Formålet med CO2-afgiften er hovedsagelig at lægge en dæmper på udledningen af CO2. Afgiftssatsen for hvert brændselsstof står i relation til energiproduktets kulstofindhold (4). Desuden er der siden 1977 blevet opkrævet en energiafgift. |
| --- | --- |

(13)

I 1992 blev der i Danmark indført en CO2-afgift, som pålægges energiprodukter og elektricitet. Afgiften er en forbrugsafgift, som for øjeblikket andrager 90 DKK pr. ton udledt CO2. Formålet med CO2-afgiften er hovedsagelig at lægge en dæmper på udledningen af CO2. Afgiftssatsen for hvert brændselsstof står i relation til energiproduktets kulstofindhold (4). Desuden er der siden 1977 blevet opkrævet en energiafgift.

| (14) | Hvad angår energiafgiften, betaler almindelige husstande og visse dele af servicesektoren fuld afgift, men alle andre momsregistrerede virksomheder er helt fritaget for afgiften. Hvad angår CO2-afgiften, betaler almindelige husstande og visse dele af servicesektoren fuld afgift, medens der for andre momsregistrerede virksomheder gælder en særlig virksomhedssats. Denne såkaldte virksomhedssats blev godkendt af Kommissionen i november 2005 (5). I forbindelse med energi, der anvendes i visse »tunge processer« (6) får virksomhederne en yderligere nedsættelse af den generelle virksomhedssats. Den lavere sats for sådanne processer blev senest godkendt af Kommissionen i september 2005 (7). Godkendelsen var baseret på den omstændighed, at støttemodtagerne stadig betalte CO2-afgiften for at overholde EF's minimumsafgiftssatser, som er fastsat i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (8) (i det følgende benævnt »energibeskatningsdirektivet«). Endvidere har en række energiintensive virksomheder indgået frivillige energispareaftaler med den danske regering. Hvis de når de mål, der er fastsat i disse aftaler, får de som kompensation en yderligere nedsættelse af CO2-afgiften, som senest blev godkendt af Kommissionen i april 2003 (9). |
| --- | --- |

(14)

Hvad angår energiafgiften, betaler almindelige husstande og visse dele af servicesektoren fuld afgift, men alle andre momsregistrerede virksomheder er helt fritaget for afgiften. Hvad angår CO2-afgiften, betaler almindelige husstande og visse dele af servicesektoren fuld afgift, medens der for andre momsregistrerede virksomheder gælder en særlig virksomhedssats. Denne såkaldte virksomhedssats blev godkendt af Kommissionen i november 2005 (5). I forbindelse med energi, der anvendes i visse »tunge processer« (6) får virksomhederne en yderligere nedsættelse af den generelle virksomhedssats. Den lavere sats for sådanne processer blev senest godkendt af Kommissionen i september 2005 (7). Godkendelsen var baseret på den omstændighed, at støttemodtagerne stadig betalte CO2-afgiften for at overholde EF's minimumsafgiftssatser, som er fastsat i Rådets direktiv 2003/96/EF af 27. oktober 2003 om omstrukturering af EF-bestemmelserne for beskatning af energiprodukter og elektricitet (8) (i det følgende benævnt »energibeskatningsdirektivet«). Endvidere har en række energiintensive virksomheder indgået frivillige energispareaftaler med den danske regering. Hvis de når de mål, der er fastsat i disse aftaler, får de som kompensation en yderligere nedsættelse af CO2-afgiften, som senest blev godkendt af Kommissionen i april 2003 (9).

| (15) | I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (10) (i det følgende benævnt »kvotedirektivet«) trådte EU’s ordning for handel med emissionskvoter (i det følgende benævnt »EU’s kvoteordning«) i kraft den 1. januar 2005. Som følge heraf skal den, der driver et anlæg, som er omfattet af dette direktiv (driftslederen), være indehaver af kvoter for sine drivhusgasemissioner. Driftslederen tildeles enten disse kvoter gratis ved begyndelsen af hver kvoteperiode eller køber dem på auktioner og/eller på markedet. I den første kvoteperiode (1.1.2005 til 31.12.2007) var medlemsstaterne forpligtede til at tildele mindst 95 % af kvoterne gratis. Danmark valgte at bortauktionere de resterende 5 % ved åbne auktioner. For den anden kvoteperiode (1.1.2008 til 31.12.2012) har medlemsstaterne mulighed for at bortauktionere 10 % af kvoterne. Danmark valgte at tildele alle kvoterne gratis (11). |
| --- | --- |

(15)

I henhold til Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/87/EF af 13. oktober 2003 om en ordning for handel med kvoter for drivhusgasemissioner i Fællesskabet og om ændring af Rådets direktiv 96/61/EF (10) (i det følgende benævnt »kvotedirektivet«) trådte EU’s ordning for handel med emissionskvoter (i det følgende benævnt »EU’s kvoteordning«) i kraft den 1. januar 2005. Som følge heraf skal den, der driver et anlæg, som er omfattet af dette direktiv (driftslederen), være indehaver af kvoter for sine drivhusgasemissioner. Driftslederen tildeles enten disse kvoter gratis ved begyndelsen af hver kvoteperiode eller køber dem på auktioner og/eller på markedet. I den første kvoteperiode (1.1.2005 til 31.12.2007) var medlemsstaterne forpligtede til at tildele mindst 95 % af kvoterne gratis. Danmark valgte at bortauktionere de resterende 5 % ved åbne auktioner. For den anden kvoteperiode (1.1.2008 til 31.12.2012) har medlemsstaterne mulighed for at bortauktionere 10 % af kvoterne. Danmark valgte at tildele alle kvoterne gratis (11).

2.2.   Den anmeldte ordning

| (16) | Ved den anmeldte ordning foreslår de danske myndigheder, at energiintensive virksomheder (12) der er omfattet af EU’s kvoteordning, fritages helt for CO2-afgiften (ved godtgørelse). Andre virksomheder, der er omfattet af EU’s kvoteordning, betaler en CO2-afgift svarende til 50 % af minimumsafgiftssatserne. Ifølge de danske myndigheder er alle virksomheder, der for tiden er omfattet af EU's kvoteordning energiintensive som defineret i energibeskatningsdirektivet. Følgelig ville brændstofforbruget for hele den af EU's kvoteordning omfattede proces i industrien kunne være berettiget til fuld godtgørelse af CO2-afgiften, hvis den anmeldte foranstaltning godkendes. |
| --- | --- |

(16)

Ved den anmeldte ordning foreslår de danske myndigheder, at energiintensive virksomheder (12) der er omfattet af EU’s kvoteordning, fritages helt for CO2-afgiften (ved godtgørelse). Andre virksomheder, der er omfattet af EU’s kvoteordning, betaler en CO2-afgift svarende til 50 % af minimumsafgiftssatserne. Ifølge de danske myndigheder er alle virksomheder, der for tiden er omfattet af EU's kvoteordning energiintensive som defineret i energibeskatningsdirektivet. Følgelig ville brændstofforbruget for hele den af EU's kvoteordning omfattede proces i industrien kunne være berettiget til fuld godtgørelse af CO2-afgiften, hvis den anmeldte foranstaltning godkendes.

| (17) | Den anmeldte fritagelse gælder kun for brændselsforbruget (mineralolieprodukter, gas og kul) inden for industriaktiviteter, der er omfattet af EU’s kvoteordning. Den omfatter ikke el- og varmeforbrug og vedrører heller ikke brændsel, der anvendes til rumopvarmning og varmt vand. |
| --- | --- |

(17)

Den anmeldte fritagelse gælder kun for brændselsforbruget (mineralolieprodukter, gas og kul) inden for industriaktiviteter, der er omfattet af EU’s kvoteordning. Den omfatter ikke el- og varmeforbrug og vedrører heller ikke brændsel, der anvendes til rumopvarmning og varmt vand.

| (18) | Retsgrundlaget for de foreslåede fritagelser er lov nr. 464 af 9. juni 2004. |
| --- | --- |

(18)

Retsgrundlaget for de foreslåede fritagelser er lov nr. 464 af 9. juni 2004.

| (19) | Brændselsforbruget i forbindelse med alle industriaktiviteter, der er omfattet af kvotedirektivet, bortset fra el- og varmeproduktion, foreslås helt eller delvis fritaget for CO2-afgiften, som beskrevet ovenfor. Antallet af begunstigede forventes at blive på omkring 85 produktionsprocesser fordelt på ca. 120 produktionsenheder. |
| --- | --- |

(19)

Brændselsforbruget i forbindelse med alle industriaktiviteter, der er omfattet af kvotedirektivet, bortset fra el- og varmeproduktion, foreslås helt eller delvis fritaget for CO2-afgiften, som beskrevet ovenfor. Antallet af begunstigede forventes at blive på omkring 85 produktionsprocesser fordelt på ca. 120 produktionsenheder.

| (20) | De danske myndigheder har anslået det årlige afgiftsprovenutab som følge af denne foranstaltning til ca. 30 mio. DKK (ca. 4 mio. EUR). Imidlertid lader de danske myndigheder i deres brev af 22. juli 2008 forstå, at ordningens budget vil ligge under dette skøn. |
| --- | --- |

(20)

De danske myndigheder har anslået det årlige afgiftsprovenutab som følge af denne foranstaltning til ca. 30 mio. DKK (ca. 4 mio. EUR). Imidlertid lader de danske myndigheder i deres brev af 22. juli 2008 forstå, at ordningens budget vil ligge under dette skøn.

| (21) | De danske myndigheder vedtog retsgrundlaget for den foreslåede ordning i 2004, men har givet forsikringer om, at man kun vil gennemføre den, hvis Kommissionen godkender den. Dette retsgrundlag vil i givet fald finde anvendelse fra den 1. januar 2005. Ordningen er ikke tidsbegrænset, men hvis den godkendes, har de danske myndigheder forpligtet sig til at genanmelde ordningen til Kommissionen efter 10 år. |
| --- | --- |

(21)

De danske myndigheder vedtog retsgrundlaget for den foreslåede ordning i 2004, men har givet forsikringer om, at man kun vil gennemføre den, hvis Kommissionen godkender den. Dette retsgrundlag vil i givet fald finde anvendelse fra den 1. januar 2005. Ordningen er ikke tidsbegrænset, men hvis den godkendes, har de danske myndigheder forpligtet sig til at genanmelde ordningen til Kommissionen efter 10 år.

3.   BEGRUNDELSER FOR AT INDLEDE DEN FORMELLE UNDERSØGELSESPROCEDURE I ARTIKEL 88, STK. 2

| (22) | I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedurer fandt Kommissionen, at foranstaltningen finansieres ved hjælp af statslige midler. Den finder kun anvendelse på virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, og fritager disse virksomheder for omkostninger, som de ellers selv skulle afholde over deres driftsbudget, dvs. foranstaltningen udgør en økonomisk fordel for disse virksomheder. Kommissionen tvivlede på, at foranstaltningens selektive karakter kunne begrundes med afgiftssystemets karakter og opbygning. Støttemodtagerne er aktive på markeder, der er åbne for konkurrence og samhandel mellem medlemsstater. Foranstaltningen kan derfor fordreje konkurrencen og påvirke handelen i det indre marked. Derfor anlagde Kommissionen det synspunkt, at foranstaltningen kunne udgøre statsstøtte. |
| --- | --- |

(22)

I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedurer fandt Kommissionen, at foranstaltningen finansieres ved hjælp af statslige midler. Den finder kun anvendelse på virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, og fritager disse virksomheder for omkostninger, som de ellers selv skulle afholde over deres driftsbudget, dvs. foranstaltningen udgør en økonomisk fordel for disse virksomheder. Kommissionen tvivlede på, at foranstaltningens selektive karakter kunne begrundes med afgiftssystemets karakter og opbygning. Støttemodtagerne er aktive på markeder, der er åbne for konkurrence og samhandel mellem medlemsstater. Foranstaltningen kan derfor fordreje konkurrencen og påvirke handelen i det indre marked. Derfor anlagde Kommissionen det synspunkt, at foranstaltningen kunne udgøre statsstøtte.

| (23) | Kommissionen stillede spørgsmålstegn ved om foranstaltningen kunne anses for forenelig med de dagældende EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (13) (herefter benævnt »2001-miljørammebestemmelserne«) eftersom den afgift, som virksomhederne skulle betale under den foreslåede ordning, ville ligge under minimumssatserne i energibeskatningsdirektivet, uden at støttemodtagerne skulle afgive nogen frivillige tilsagn eller indgår frivillige aftaler om at træffe foranstaltninger, der rækker ud over opfyldelsen af en harmoniseret fællesskabsforpligtelse. |
| --- | --- |

(23)

Kommissionen stillede spørgsmålstegn ved om foranstaltningen kunne anses for forenelig med de dagældende EF-rammebestemmelser for statsstøtte til miljøbeskyttelse (13) (herefter benævnt »2001-miljørammebestemmelserne«) eftersom den afgift, som virksomhederne skulle betale under den foreslåede ordning, ville ligge under minimumssatserne i energibeskatningsdirektivet, uden at støttemodtagerne skulle afgive nogen frivillige tilsagn eller indgår frivillige aftaler om at træffe foranstaltninger, der rækker ud over opfyldelsen af en harmoniseret fællesskabsforpligtelse.

| (24) | Kommissionen undersøgte, om den potentielle støtte kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), på grundlag af det påståede behov for at fjerne »dobbeltreguleringen«. I den forbindelse påpegede Kommissionen, at nationale CO2-afgifter regnes med i det nationale niveau for energibeskatning med henblik på overholdelse af energibeskatningsdirektivet. Derfor kunne den foreslåede afgiftslempelse fordreje konkurrencen i det indre marked, eftersom den ville øge afgiftsdifferentieringen på et område, hvor afgifterne er blevet harmoniseret på fællesskabsniveau. Desuden kunne det være i modstrid princippet om, at forureneren betaler, hvis der gives CO2-afgiftslempelse til alle virksomheder, der deltager i EU's kvoteordning, eftersom det ville omfatte virksomheder, der har fået tildelt gratis emissionskvoter. Kommissionen opfordrede Danmark til at fremlægge oplysninger om ordningen med henblik på at sikre, at det er muligt at fastslå eksistensen og størrelsen af en eventuel ekstrabyrde oven i CO2-afgiften for hver enkelt virksomhed, og at kun virksomheder, der rent faktisk pålægges en sådan byrde, vil nyde godt af afgiftsfritagelserne. Kommissionen bemærkede imidlertid, at det kunne være i modstrid med miljømæssig logik kun at give lempelser til de virksomheder, der skal købe yderligere kvoter, eftersom dette kunne være til fordel for dem, der ikke begrænser deres forurening. |
| --- | --- |

(24)

Kommissionen undersøgte, om den potentielle støtte kan betragtes som forenelig med fællesmarkedet, jf. EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), på grundlag af det påståede behov for at fjerne »dobbeltreguleringen«. I den forbindelse påpegede Kommissionen, at nationale CO2-afgifter regnes med i det nationale niveau for energibeskatning med henblik på overholdelse af energibeskatningsdirektivet. Derfor kunne den foreslåede afgiftslempelse fordreje konkurrencen i det indre marked, eftersom den ville øge afgiftsdifferentieringen på et område, hvor afgifterne er blevet harmoniseret på fællesskabsniveau. Desuden kunne det være i modstrid princippet om, at forureneren betaler, hvis der gives CO2-afgiftslempelse til alle virksomheder, der deltager i EU's kvoteordning, eftersom det ville omfatte virksomheder, der har fået tildelt gratis emissionskvoter. Kommissionen opfordrede Danmark til at fremlægge oplysninger om ordningen med henblik på at sikre, at det er muligt at fastslå eksistensen og størrelsen af en eventuel ekstrabyrde oven i CO2-afgiften for hver enkelt virksomhed, og at kun virksomheder, der rent faktisk pålægges en sådan byrde, vil nyde godt af afgiftsfritagelserne. Kommissionen bemærkede imidlertid, at det kunne være i modstrid med miljømæssig logik kun at give lempelser til de virksomheder, der skal købe yderligere kvoter, eftersom dette kunne være til fordel for dem, der ikke begrænser deres forurening.

4.   BEMÆRKNINGER FRA INTERESSEREDE PARTER

| (25) | De svenske myndigheder har anført, at Kommissionen bør udarbejde en omfattende økonomisk og juridisk analyse af den anmeldte afgiftslempelse. De henviste til de argumenter, de fremførte i deres egen anmeldelse af en lignende sag (14), hvor Kommissionen også har indledt den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(25)

De svenske myndigheder har anført, at Kommissionen bør udarbejde en omfattende økonomisk og juridisk analyse af den anmeldte afgiftslempelse. De henviste til de argumenter, de fremførte i deres egen anmeldelse af en lignende sag (14), hvor Kommissionen også har indledt den formelle undersøgelsesprocedure.

| (26) | Dansk Industri har gjort gældende, at det for det første bør fastslås, at foranstaltningen ikke udgør statsstøtte, og for det andet, at den er forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3. I denne forbindelse bør det holdes for øje, at dansk industri skal betale CO2-afgift, energiafgift, SO2-afgift og et pristillæg, som administreres af Energinet.dk og fordeles til producenter af grøn el. Derfor betaler danske virksomheder meget mere for deres energiforbrug end deres europæiske og internationale konkurrenter. |
| --- | --- |

(26)

Dansk Industri har gjort gældende, at det for det første bør fastslås, at foranstaltningen ikke udgør statsstøtte, og for det andet, at den er forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3. I denne forbindelse bør det holdes for øje, at dansk industri skal betale CO2-afgift, energiafgift, SO2-afgift og et pristillæg, som administreres af Energinet.dk og fordeles til producenter af grøn el. Derfor betaler danske virksomheder meget mere for deres energiforbrug end deres europæiske og internationale konkurrenter.

| (27) | Ifølge Novo Nordisk A/S vil virksomhedens årlige afgiftsbesparelse i forbindelse med den foreslåede foranstaltning andrage 200 000 DKK. Virksomheden har gjort gældende, at en sådan besparelse ikke vil kunne fordreje konkurrencen. Dette gælder især, eftersom virksomheden under emissionskvoteordningen skal bruge omkring 400 000 DKK for at opnå lavere CO2-emissioner. Virksomheden henviser til de minimis-regler, som gør det muligt for den at modtage støtte op til 200 000 EUR (ca. 1,5 mio. DKK) over en periode på 3 år. Med hensyn til overholdelse af energibeskatningsdirektivet har Novo Nordisk henvist til det forhold, at man bruger energi fra kraftvarmeproduktion og således er berettiget til fritagelse for eller nedsættelse af afgiften i overensstemmelse med direktivets artikel 15, stk. 1, litra c). Desuden er virksomheden energiintensiv, og omkostningerne til energiforbrug (den nævnte afgift plus omkostninger til at begrænse CO2-emissionerne) er samlet set højere end EF's minimumssatser. Novo Nordisk har videre henvist til punkt 7 i præamblen til energibeskatningsdirektivet, hvoraf det fremgår, at energibeskatning kan være et af instrumenterne til at nå Kyoto-protokollens mål (dvs. de samme mål som for EU's kvoteordning) og konkluderer, at der i denne sag er tale om en dobbeltregulering. Endelig har Novo Nordisk med hensyn til Kommissionens forslag om at vurdere den potentielle byrde for hver enkelt støttemodtager påpeget, at en sådan tilgang ville føre til alvorlige vanskeligheder med henføring til den korrekte periode osv., bl.a. fordi tidspunktet for købet af kvoterne ikke nødvendigvis skal afspejle tidspunktet for energiforbruget. |
| --- | --- |

(27)

Ifølge Novo Nordisk A/S vil virksomhedens årlige afgiftsbesparelse i forbindelse med den foreslåede foranstaltning andrage 200 000 DKK. Virksomheden har gjort gældende, at en sådan besparelse ikke vil kunne fordreje konkurrencen. Dette gælder især, eftersom virksomheden under emissionskvoteordningen skal bruge omkring 400 000 DKK for at opnå lavere CO2-emissioner. Virksomheden henviser til de minimis-regler, som gør det muligt for den at modtage støtte op til 200 000 EUR (ca. 1,5 mio. DKK) over en periode på 3 år. Med hensyn til overholdelse af energibeskatningsdirektivet har Novo Nordisk henvist til det forhold, at man bruger energi fra kraftvarmeproduktion og således er berettiget til fritagelse for eller nedsættelse af afgiften i overensstemmelse med direktivets artikel 15, stk. 1, litra c). Desuden er virksomheden energiintensiv, og omkostningerne til energiforbrug (den nævnte afgift plus omkostninger til at begrænse CO2-emissionerne) er samlet set højere end EF's minimumssatser. Novo Nordisk har videre henvist til punkt 7 i præamblen til energibeskatningsdirektivet, hvoraf det fremgår, at energibeskatning kan være et af instrumenterne til at nå Kyoto-protokollens mål (dvs. de samme mål som for EU's kvoteordning) og konkluderer, at der i denne sag er tale om en dobbeltregulering. Endelig har Novo Nordisk med hensyn til Kommissionens forslag om at vurdere den potentielle byrde for hver enkelt støttemodtager påpeget, at en sådan tilgang ville føre til alvorlige vanskeligheder med henføring til den korrekte periode osv., bl.a. fordi tidspunktet for købet af kvoterne ikke nødvendigvis skal afspejle tidspunktet for energiforbruget.

| (28) | Novozymes A/S har bemærket, at virksomheden i forbindelse med sin produktion af enzymer fremstiller elektricitet og varme på industrielle kraftvarmanlæg. Virksomhedens produktion betragtes som en tung proces, hvilket betyder, at der skal betales en afgift på mellem 3 og 25 DKK for hvert ton CO2 af de anvendte brændselsstoffer. Virksomheden er også omfattet af EU's kvoteordning. Novozymes' bemærkninger er identiske med de af Novo Nordisk fremsatte bemærkninger. |
| --- | --- |

(28)

Novozymes A/S har bemærket, at virksomheden i forbindelse med sin produktion af enzymer fremstiller elektricitet og varme på industrielle kraftvarmanlæg. Virksomhedens produktion betragtes som en tung proces, hvilket betyder, at der skal betales en afgift på mellem 3 og 25 DKK for hvert ton CO2 af de anvendte brændselsstoffer. Virksomheden er også omfattet af EU's kvoteordning. Novozymes' bemærkninger er identiske med de af Novo Nordisk fremsatte bemærkninger.

5.   BEMÆRKNINGER FRA DE DANSKE MYNDIGHEDER

| (29) | De danske myndigheder hævder med henvisning til Domstolens dom af 16. maj 2000 i sag C-83/98 P (Den Franske Republik mod Ladbroke Racing Limited og Kommissionen) (15) at der ikke er tale om nogen selektiv fordel i den foreliggende sag. Domstolen har i flere sager (16) fastslået, at i en situation, hvor en ordning er af generel økonomisk-politisk eller social-politisk karakter, og ikke begunstiger visse aktiviteter eller erhvervssektorer, er ordningen ikke omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I dommen i sagen Adria-Wien gav en energiafgiftslempelse virksomheder, der fremstiller varer, en økonomisk fordel i sammenligning med virksomheder i servicesektoren. Dette skete på trods af det faktum, at også virksomheder i servicesektoren kan være relativt store energiforbrugere. De danske myndigheder har gjort gældende, at den foreliggende ordning ikke giver en fordel til en bestemt gruppe af virksomheder, men består af en afgiftslempelse for alle virksomheder i samme retlige og faktuelle situation (17) Det er derfor, at de danske myndigheder er af den opfattelse, at den foreslåede ordning ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(29)

De danske myndigheder hævder med henvisning til Domstolens dom af 16. maj 2000 i sag C-83/98 P (Den Franske Republik mod Ladbroke Racing Limited og Kommissionen) (15) at der ikke er tale om nogen selektiv fordel i den foreliggende sag. Domstolen har i flere sager (16) fastslået, at i en situation, hvor en ordning er af generel økonomisk-politisk eller social-politisk karakter, og ikke begunstiger visse aktiviteter eller erhvervssektorer, er ordningen ikke omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1. I dommen i sagen Adria-Wien gav en energiafgiftslempelse virksomheder, der fremstiller varer, en økonomisk fordel i sammenligning med virksomheder i servicesektoren. Dette skete på trods af det faktum, at også virksomheder i servicesektoren kan være relativt store energiforbrugere. De danske myndigheder har gjort gældende, at den foreliggende ordning ikke giver en fordel til en bestemt gruppe af virksomheder, men består af en afgiftslempelse for alle virksomheder i samme retlige og faktuelle situation (17) Det er derfor, at de danske myndigheder er af den opfattelse, at den foreslåede ordning ikke er omfattet af EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (30) | Myndighederne har endvidere henvist til Domstolens konklusion i dommen i sagen Adria-Wien, hvorefter en ordning, som med en vis sikkerhed giver modtageren en fordel, men som kan begrundes i ordningens karakter eller opbygning, ikke opfylder kriteriet om selektivitet. I den foreliggende sag og efter indførelsen af EU's kvoteordning er det de danske myndigheders synspunkt, at afgiften ikke længere har nogen miljømæssig værdi. Eftersom afgiftens målsætning ikke længere kan opfyldes helt eller delvis, ligger det i afgiftssystemets logik og natur, at de pågældende virksomheder fritages for afgiften. |
| --- | --- |

(30)

Myndighederne har endvidere henvist til Domstolens konklusion i dommen i sagen Adria-Wien, hvorefter en ordning, som med en vis sikkerhed giver modtageren en fordel, men som kan begrundes i ordningens karakter eller opbygning, ikke opfylder kriteriet om selektivitet. I den foreliggende sag og efter indførelsen af EU's kvoteordning er det de danske myndigheders synspunkt, at afgiften ikke længere har nogen miljømæssig værdi. Eftersom afgiftens målsætning ikke længere kan opfyldes helt eller delvis, ligger det i afgiftssystemets logik og natur, at de pågældende virksomheder fritages for afgiften.

| (31) | Både EU's kvoteordning og CO2-afgiften er omkostningseffektive markedsbaserede instrumenter, der har til formål at mindske CO2-emissionerne i forbindelse med energiforbrug. Begge instrumenter fører til en stigning i de marginale omkostninger ved energiforbrug, selv om kvoterne fordeles gratis. Kvoter og afgifter fører til højere produktionsomkostninger. De samlede CO2-emissioner er begrænset til den samlede mængde kvoter. Hvis en virksomhed derfor, f.eks. på grund af afgifter, mindsker sine emissioner, vil den give andre virksomheder spillerum til at øge deres emissioner. I kraft af den dobbelte regulering er afgiften derfor ikke længere et omkostningseffektivt styringsinstrument. Den har ingen yderligere miljømæssig virkning, men er kun en yderligere finansiel byrde for de pågældende virksomheder. Det er derfor de danske myndigheders opfattelse, at den pågældende ordning er i overensstemmelse med afgiftsordningens karakter og logik. |
| --- | --- |

(31)

Både EU's kvoteordning og CO2-afgiften er omkostningseffektive markedsbaserede instrumenter, der har til formål at mindske CO2-emissionerne i forbindelse med energiforbrug. Begge instrumenter fører til en stigning i de marginale omkostninger ved energiforbrug, selv om kvoterne fordeles gratis. Kvoter og afgifter fører til højere produktionsomkostninger. De samlede CO2-emissioner er begrænset til den samlede mængde kvoter. Hvis en virksomhed derfor, f.eks. på grund af afgifter, mindsker sine emissioner, vil den give andre virksomheder spillerum til at øge deres emissioner. I kraft af den dobbelte regulering er afgiften derfor ikke længere et omkostningseffektivt styringsinstrument. Den har ingen yderligere miljømæssig virkning, men er kun en yderligere finansiel byrde for de pågældende virksomheder. Det er derfor de danske myndigheders opfattelse, at den pågældende ordning er i overensstemmelse med afgiftsordningens karakter og logik.

| (32) | For det første har de danske myndigheder påpeget, at 2001-miljørammebestemmelserne kun er såkaldt blød lovgivning, der indeholder kriterier for Kommissionens statsstøttevurdering. På tidspunktet for anmeldelsen og Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, var de relevante gældende retningslinjer indeholdt i 2001-miljørammebestemmelserne. Disse retningslinjer kan ikke anses for at indeholde kriterier for vurdering af ordninger som den foreliggende, eftersom de trådte i kraft mere end to år før kvotedirektivet og energibeskatningsdirektivet blev vedtaget. Derfor har de danske myndigheder gjort gældende, at Kommissionens fortolkning af frivillige aftaler og tilsagn i punkt 51, stk. 1, litra a), er for streng. Dette gælder især, eftersom det i andet afsnit under dette punkt siges, at bestemmelserne også gælder, når en medlemsstat lader en afgiftslempelse være betinget af et krav med samme virkning som aftaler eller forpligtelser, der har karakter af frivillige aftaler. De danske myndigheder er af den opfattelse, at EU's kvoteordning har de samme virkninger som dem, der ville være opnået i forbindelse med de frivillige aftaler eller med CO2-afgiften. |
| --- | --- |

(32)

For det første har de danske myndigheder påpeget, at 2001-miljørammebestemmelserne kun er såkaldt blød lovgivning, der indeholder kriterier for Kommissionens statsstøttevurdering. På tidspunktet for anmeldelsen og Kommissionens beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure i medfør af EF-traktatens artikel 88, stk. 2, var de relevante gældende retningslinjer indeholdt i 2001-miljørammebestemmelserne. Disse retningslinjer kan ikke anses for at indeholde kriterier for vurdering af ordninger som den foreliggende, eftersom de trådte i kraft mere end to år før kvotedirektivet og energibeskatningsdirektivet blev vedtaget. Derfor har de danske myndigheder gjort gældende, at Kommissionens fortolkning af frivillige aftaler og tilsagn i punkt 51, stk. 1, litra a), er for streng. Dette gælder især, eftersom det i andet afsnit under dette punkt siges, at bestemmelserne også gælder, når en medlemsstat lader en afgiftslempelse være betinget af et krav med samme virkning som aftaler eller forpligtelser, der har karakter af frivillige aftaler. De danske myndigheder er af den opfattelse, at EU's kvoteordning har de samme virkninger som dem, der ville være opnået i forbindelse med de frivillige aftaler eller med CO2-afgiften.

| (33) | Hvis Kommissionen ikke finder ordningen forenelig med 2001-miljørammebestemmelserne, er det de danske myndigheders opfattelse, at den i stedet kan godkendes direkte på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), som følge af, at situationen er ændret betydeligt siden vedtagelsen af energibeskatningsdirektivet og direktivet om EU's kvoteordning, og der er nu er tale om dobbeltregulering af de pågældende virksomheder. |
| --- | --- |

(33)

Hvis Kommissionen ikke finder ordningen forenelig med 2001-miljørammebestemmelserne, er det de danske myndigheders opfattelse, at den i stedet kan godkendes direkte på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), som følge af, at situationen er ændret betydeligt siden vedtagelsen af energibeskatningsdirektivet og direktivet om EU's kvoteordning, og der er nu er tale om dobbeltregulering af de pågældende virksomheder.

| (34) | Danmark har henvist til et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (18) der er udarbejdet i forbindelse med vedtagelsen af energibeskatningsdirektivet. I det arbejdsdokument erklærede Kommissionen, at en fritagelse for CO2-afgiften, som indrømmes til virksomheder, som ville være omfattet af EU's kvoteordning, måske ikke udgør statsstøtte, eftersom anvendelse af både en CO2-afgift og et emissionsloft kunne medføre en form for dobbeltbeskatning, hvilket skal undgås. Desuden forpligtede Rådet sig i sin mødeprotokol (19) vedrørende direktivet til på grundlag af et forslag fra Kommissionen til positivt at undersøge afgiftsforanstaltninger, som vil ledsage gennemførelsen af EU's kvoteordning, især for at undgå tilfælde med dobbeltbeskatning. |
| --- | --- |

(34)

Danmark har henvist til et arbejdsdokument fra Kommissionens tjenestegrene (18) der er udarbejdet i forbindelse med vedtagelsen af energibeskatningsdirektivet. I det arbejdsdokument erklærede Kommissionen, at en fritagelse for CO2-afgiften, som indrømmes til virksomheder, som ville være omfattet af EU's kvoteordning, måske ikke udgør statsstøtte, eftersom anvendelse af både en CO2-afgift og et emissionsloft kunne medføre en form for dobbeltbeskatning, hvilket skal undgås. Desuden forpligtede Rådet sig i sin mødeprotokol (19) vedrørende direktivet til på grundlag af et forslag fra Kommissionen til positivt at undersøge afgiftsforanstaltninger, som vil ledsage gennemførelsen af EU's kvoteordning, især for at undgå tilfælde med dobbeltbeskatning.

| (35) | I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure anmodede Kommissionen den danske regering om at fremlægge oplysninger, der viser, at ordningen vil føre til, at de miljømæssige målsætninger opnås eller at der opnås en øget energieffektivitet, der stort set svarer til, hvad der ville være opnået, hvis EF's standardminimumssats var blevet overholdt. De danske myndigheder har anført, at sådanne oplysninger allerede fremgik af deres sammenligning mellem prisen på kvoterne og Kommissionens minimumssatser. På det tidspunkt, hvor Danmark fremsatte sine bemærkninger, var prisen på kvoterne 13 EUR pr. ton CO2, mens EF's mindstesats omregnet til EUR pr. ton CO2 var 1,55 for kul og koks, 6,66 for gasolie og 2,64 for naturgas. En CO2-kvotepris på 13 EUR pr. ton skaber således et væsentligt større økonomisk incitament til at mindske emissionerne, end afgiften ville have gjort. I overensstemmelse med den danske nationale tildelingsplan for 2005-2007 tildeles den kvoteregulerede industri i Danmark kvoter på et niveau, der ligger 7,1 % under, hvad CO2-emissionerne ville have været i en »business as usual«-situation (inklusive afgifter og frivillige aftaler) for samme periode. |
| --- | --- |

(35)

I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure anmodede Kommissionen den danske regering om at fremlægge oplysninger, der viser, at ordningen vil føre til, at de miljømæssige målsætninger opnås eller at der opnås en øget energieffektivitet, der stort set svarer til, hvad der ville være opnået, hvis EF's standardminimumssats var blevet overholdt. De danske myndigheder har anført, at sådanne oplysninger allerede fremgik af deres sammenligning mellem prisen på kvoterne og Kommissionens minimumssatser. På det tidspunkt, hvor Danmark fremsatte sine bemærkninger, var prisen på kvoterne 13 EUR pr. ton CO2, mens EF's mindstesats omregnet til EUR pr. ton CO2 var 1,55 for kul og koks, 6,66 for gasolie og 2,64 for naturgas. En CO2-kvotepris på 13 EUR pr. ton skaber således et væsentligt større økonomisk incitament til at mindske emissionerne, end afgiften ville have gjort. I overensstemmelse med den danske nationale tildelingsplan for 2005-2007 tildeles den kvoteregulerede industri i Danmark kvoter på et niveau, der ligger 7,1 % under, hvad CO2-emissionerne ville have været i en »business as usual«-situation (inklusive afgifter og frivillige aftaler) for samme periode.

6.   VURDERING AF DEN FORESLÅEDE FORANSTALTNING

6.1.   Statsstøtte

| (36) | Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(36)

Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (37) | Den foreslåede foranstaltning fører til et tab af statsindtægter og finansieres således af Danmark ved hjælp af statslige midler. Støttemodtagerne er aktive på markeder, hvor der er konkurrence og handel mellem medlemsstater, og foranstaltningerne kan derfor potentielt fordreje konkurrencen og påvirke handelen mellem medlemsstater. For at afgøre, om den foreslåede foranstaltning er omfattet af artikel 87, stk. 1, er det således spørgsmålet, om den giver en selektiv økonomisk fordel til støttemodtagerne eller ej. |
| --- | --- |

(37)

Den foreslåede foranstaltning fører til et tab af statsindtægter og finansieres således af Danmark ved hjælp af statslige midler. Støttemodtagerne er aktive på markeder, hvor der er konkurrence og handel mellem medlemsstater, og foranstaltningerne kan derfor potentielt fordreje konkurrencen og påvirke handelen mellem medlemsstater. For at afgøre, om den foreslåede foranstaltning er omfattet af artikel 87, stk. 1, er det således spørgsmålet, om den giver en selektiv økonomisk fordel til støttemodtagerne eller ej.

| (38) | De danske myndigheder har gjort gældende, at den foreslåede afgiftslempelse ikke giver støttemodtagerne en selektiv fordel, eftersom den omfatter alle virksomheder, der retligt og faktuelt befinder sig i samme situation, nemlig dem, der er omfattet af dobbeltreguleringen. Hvis det imidlertid lægges til grund, at der er tale om en selektiv fordel, har danske myndigheder argumenteret for, at den er retfærdiggjort i systemets karakter og opbygning. Dette skyldes, at CO2-afgiften og EU's kvoteordning har samme målsætning, dvs. at mindske CO2-emissionerne. Efter EU's kvoteordning blev indført, har CO2-afgiften ikke tjent noget miljømæssigt formål. For virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, er CO2-afgiften ikke et effektivt instrument til at mindske de samlede CO2-emissioner, men blot en ekstra økonomisk byrde. |
| --- | --- |

(38)

De danske myndigheder har gjort gældende, at den foreslåede afgiftslempelse ikke giver støttemodtagerne en selektiv fordel, eftersom den omfatter alle virksomheder, der retligt og faktuelt befinder sig i samme situation, nemlig dem, der er omfattet af dobbeltreguleringen. Hvis det imidlertid lægges til grund, at der er tale om en selektiv fordel, har danske myndigheder argumenteret for, at den er retfærdiggjort i systemets karakter og opbygning. Dette skyldes, at CO2-afgiften og EU's kvoteordning har samme målsætning, dvs. at mindske CO2-emissionerne. Efter EU's kvoteordning blev indført, har CO2-afgiften ikke tjent noget miljømæssigt formål. For virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, er CO2-afgiften ikke et effektivt instrument til at mindske de samlede CO2-emissioner, men blot en ekstra økonomisk byrde.

| (39) | Kommissionen bemærker, at det blev fastslået i dommen i Adra-Wien-sagen (20) at »der udelukkende skal tages stilling til, om en statslig foranstaltning som led i en bestemt retlig ordning kan begunstige »visse virksomheder eller visse produktioner«, jf. traktatens artikel 92, stk. 1, i forhold til andre virksomheder, der under hensyntagen til det formål, der forfølges med den pågældende foranstaltning, befinder sig i en tilsvarende faktisk og retlig situation.« Der er nyere retspraksis (21) om fortolkningen af begreberne fordel og selektivitet. I Gibraltar-dommen blev der opstillet en standardiseret analyse af statsstøtte i afgiftssager (22). Retten i Første Instans fastslog, at en sådan analyse bør bestå af: 1) identifikation af referenceordningen, 2) fastlæggelse af fravigelsen fra denne referenceordning og 3) muligheden for at begrunde fravigelsen på grundlag af ordningens karakter og opbygning. |
| --- | --- |

(39)

Kommissionen bemærker, at det blev fastslået i dommen i Adra-Wien-sagen (20) at »der udelukkende skal tages stilling til, om en statslig foranstaltning som led i en bestemt retlig ordning kan begunstige »visse virksomheder eller visse produktioner«, jf. traktatens artikel 92, stk. 1, i forhold til andre virksomheder, der under hensyntagen til det formål, der forfølges med den pågældende foranstaltning, befinder sig i en tilsvarende faktisk og retlig situation.« Der er nyere retspraksis (21) om fortolkningen af begreberne fordel og selektivitet. I Gibraltar-dommen blev der opstillet en standardiseret analyse af statsstøtte i afgiftssager (22). Retten i Første Instans fastslog, at en sådan analyse bør bestå af: 1) identifikation af referenceordningen, 2) fastlæggelse af fravigelsen fra denne referenceordning og 3) muligheden for at begrunde fravigelsen på grundlag af ordningens karakter og opbygning.

| (40) | Med hensyn til begrebet selektiv fordel skal Kommissionen således først identificere referenceordningen. I den foreliggende sag mener Kommissionen i overensstemmelse med den standardiserede analyse, at referenceordningen er den eksisterende generelle energibeskatningsordning (inklusive alle afgifter, der pålægges forbruget af hvert energiprodukt, dvs. CO2-afgiften og el-afgiften). Dette er i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i energibeskatningsdirektivet, hvorefter alle indirekte afgifter på samme energiprodukt kan sammenlægges med henblik på opfyldelse af EF's minimumsafgiftssatser. Danmark præsenterede desuden i 2004 de to afgifter som led i det nationale energibeskatningssystem for at påvise overholdelse af energibeskatningsdirektivet og for at begrunde afgiftsfritagelsen fra el-afgiften ud fra et statsstøttesynspunkt (23). Ved at fritage støttemodtagerne fra en finansiel byrde, som ellers ville have været en del af deres produktionsomkostninger, begunstiger ordningen klart støttemodtagerne sammenlignet med ikke-fritagne virksomheder og fraviger derfor referenceordningen. De danske myndigheder har gjort gældende, at der ved vurderingen af, om der er tale om en selektiv fordel, bør tages hensyn til, at støttemodtagerne er pålagt en byrde i henhold til EU's kvoteordning. Kommissionen noterer, at energibeskatningsordningen kun til dels har samme formål som EU's kvoteordning. Mens EU's kvoteordning udelukkende sigter mod at mindske CO2-emissionerne, har energibeskatningsordningen også andre målsætninger, såsom at fremme energieffektivitet og inddrive indtægter for staten. Der er desuden store forskelle med hensyn til, hvordan en skat eller afgift fungerer, og hvordan en kvoteordning fungerer (f.eks. resulterer EU's kvoteordning ikke i en faktisk udgift, som hver modtager skal betale for hver forbrugt energienhed). På denne baggrund deler Kommissionen ikke Danmarks synspunkt, hvorefter CO2-afgiften og EU's kvoteordning tilsammen skal anses for at være referenceordningen. |
| --- | --- |

(40)

Med hensyn til begrebet selektiv fordel skal Kommissionen således først identificere referenceordningen. I den foreliggende sag mener Kommissionen i overensstemmelse med den standardiserede analyse, at referenceordningen er den eksisterende generelle energibeskatningsordning (inklusive alle afgifter, der pålægges forbruget af hvert energiprodukt, dvs. CO2-afgiften og el-afgiften). Dette er i overensstemmelse med artikel 4, stk. 2, i energibeskatningsdirektivet, hvorefter alle indirekte afgifter på samme energiprodukt kan sammenlægges med henblik på opfyldelse af EF's minimumsafgiftssatser. Danmark præsenterede desuden i 2004 de to afgifter som led i det nationale energibeskatningssystem for at påvise overholdelse af energibeskatningsdirektivet og for at begrunde afgiftsfritagelsen fra el-afgiften ud fra et statsstøttesynspunkt (23). Ved at fritage støttemodtagerne fra en finansiel byrde, som ellers ville have været en del af deres produktionsomkostninger, begunstiger ordningen klart støttemodtagerne sammenlignet med ikke-fritagne virksomheder og fraviger derfor referenceordningen. De danske myndigheder har gjort gældende, at der ved vurderingen af, om der er tale om en selektiv fordel, bør tages hensyn til, at støttemodtagerne er pålagt en byrde i henhold til EU's kvoteordning. Kommissionen noterer, at energibeskatningsordningen kun til dels har samme formål som EU's kvoteordning. Mens EU's kvoteordning udelukkende sigter mod at mindske CO2-emissionerne, har energibeskatningsordningen også andre målsætninger, såsom at fremme energieffektivitet og inddrive indtægter for staten. Der er desuden store forskelle med hensyn til, hvordan en skat eller afgift fungerer, og hvordan en kvoteordning fungerer (f.eks. resulterer EU's kvoteordning ikke i en faktisk udgift, som hver modtager skal betale for hver forbrugt energienhed). På denne baggrund deler Kommissionen ikke Danmarks synspunkt, hvorefter CO2-afgiften og EU's kvoteordning tilsammen skal anses for at være referenceordningen.

| (41) | I NOx-dommen fastslog Retten i Første Instans, at der ikke var tale om selektivitet, fordi fordelen (tildeling af gratis emissionstilladelser) kun tilfaldt virksomheder, som havde en forpligtelse under den samme ordning og derfor ikke kunne anses for at befinde sig i den samme retlige og faktuelle situation som virksomheder uden for ordningen (24). Kommissionen er af den opfattelse, at situationen i NOx-sagen er forskellig fra den foreliggende situation. I NOx-sagen blev fordelen (dvs. gratis NOx-handelskvoter) indrømmet under forudsætning af, at modtagerne faldt under den samme ordnings emissionsloft. I den foreliggende sag foreslås det imidlertid at give lempelse for en CO2-afgift, som normalt betales af alle energiforbrugere. Grunden til lempelsen vil være, at støttemodtagerne er omfattet af en anden (ikke-afgiftsmæssig) ordning. Efter Kommissionens opfattelse ligner situationen i den foreliggende sag mere situationen i den nævnte dom i sagen Adria-Wien, hvor Domstolen fastslog, at der vitterlig var tale om en selektiv fordel, fordi energiafgiftslempelsen begunstigede visse virksomheder eller produktionen af visse varer i sammenligning med andre virksomheder, som befandt sig i en retlig og faktuel situation, der var sammenlignelig i lyset af den målsætning, som den pågældende afgift forfulgte. |
| --- | --- |

(41)

I NOx-dommen fastslog Retten i Første Instans, at der ikke var tale om selektivitet, fordi fordelen (tildeling af gratis emissionstilladelser) kun tilfaldt virksomheder, som havde en forpligtelse under den samme ordning og derfor ikke kunne anses for at befinde sig i den samme retlige og faktuelle situation som virksomheder uden for ordningen (24). Kommissionen er af den opfattelse, at situationen i NOx-sagen er forskellig fra den foreliggende situation. I NOx-sagen blev fordelen (dvs. gratis NOx-handelskvoter) indrømmet under forudsætning af, at modtagerne faldt under den samme ordnings emissionsloft. I den foreliggende sag foreslås det imidlertid at give lempelse for en CO2-afgift, som normalt betales af alle energiforbrugere. Grunden til lempelsen vil være, at støttemodtagerne er omfattet af en anden (ikke-afgiftsmæssig) ordning. Efter Kommissionens opfattelse ligner situationen i den foreliggende sag mere situationen i den nævnte dom i sagen Adria-Wien, hvor Domstolen fastslog, at der vitterlig var tale om en selektiv fordel, fordi energiafgiftslempelsen begunstigede visse virksomheder eller produktionen af visse varer i sammenligning med andre virksomheder, som befandt sig i en retlig og faktuel situation, der var sammenlignelig i lyset af den målsætning, som den pågældende afgift forfulgte.

| (42) | Ifølge Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (25) betragtes skatteforanstaltninger at rent teknisk karakter (såsom at undgå dobbeltbeskatning) i princippet som generelle foranstaltninger (26). Som nævnt ovenfor er der store forskelle mellem en afgift og EU's kvoteordning. Sidstnævnte kan derfor ikke betragtes som beskatning i den i meddelelsen anvendte betydning. |
| --- | --- |

(42)

Ifølge Kommissionens meddelelse om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (25) betragtes skatteforanstaltninger at rent teknisk karakter (såsom at undgå dobbeltbeskatning) i princippet som generelle foranstaltninger (26). Som nævnt ovenfor er der store forskelle mellem en afgift og EU's kvoteordning. Sidstnævnte kan derfor ikke betragtes som beskatning i den i meddelelsen anvendte betydning.

| (43) | Af disse grunde mener Kommissionen, at afgiftslempelsen i sig selv giver en selektiv fordel som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(43)

Af disse grunde mener Kommissionen, at afgiftslempelsen i sig selv giver en selektiv fordel som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (44) | Med hensyn til systemets logik bemærker Kommissionen på ny, at energibeskatningsordningen kun delvis har samme målsætning som EU's kvoteordning. I dette tilfælde er referenceordningen energibeskatningsordningen. Denne ordnings formål er at beskatte hvert forbrugt energiprodukt, og den planlagte afgiftslempelse er ikke i overensstemmelse med dette formål. I denne forbindelse anfører Danmark, at den dobbelte regulering øger virksomhedernes marginalomkostninger uden at mindske de samlede CO2-emissioner. Kommissionen finder imidlertid, at dette argument kun er relevant i forhold til spørgsmålet om en potentiel statsstøttes forenelighed, især med hensyn til statsstøttens proportionalitet. Det forholder sig således, fordi virkningerne af EU's kvoteordning ikke er en del af referenceordningen med henblik på definitionen af statsstøtte. Men selv om Kommissionen lod EU's kvoteordning indgå i referenceordningen, vil ikke alle aktiviteter, som forårsager emissioner, og en tilsvarende forpligtelse til at afgive emissionskvoter i medfør af EU's kvoteordning, være omfattet af den foreslåede CO2-afgiftslempelse (27). Det ville afvige fra den generelle logik, som Danmark taler for, og lempelsen ville derfor ikke fuldt ud være i overensstemmelse med ordningens logik. |
| --- | --- |

(44)

Med hensyn til systemets logik bemærker Kommissionen på ny, at energibeskatningsordningen kun delvis har samme målsætning som EU's kvoteordning. I dette tilfælde er referenceordningen energibeskatningsordningen. Denne ordnings formål er at beskatte hvert forbrugt energiprodukt, og den planlagte afgiftslempelse er ikke i overensstemmelse med dette formål. I denne forbindelse anfører Danmark, at den dobbelte regulering øger virksomhedernes marginalomkostninger uden at mindske de samlede CO2-emissioner. Kommissionen finder imidlertid, at dette argument kun er relevant i forhold til spørgsmålet om en potentiel statsstøttes forenelighed, især med hensyn til statsstøttens proportionalitet. Det forholder sig således, fordi virkningerne af EU's kvoteordning ikke er en del af referenceordningen med henblik på definitionen af statsstøtte. Men selv om Kommissionen lod EU's kvoteordning indgå i referenceordningen, vil ikke alle aktiviteter, som forårsager emissioner, og en tilsvarende forpligtelse til at afgive emissionskvoter i medfør af EU's kvoteordning, være omfattet af den foreslåede CO2-afgiftslempelse (27). Det ville afvige fra den generelle logik, som Danmark taler for, og lempelsen ville derfor ikke fuldt ud være i overensstemmelse med ordningens logik.

| (45) | Kommissionen mener derfor ikke, at den foreslåede fritagelses selektive karakter kan begrundes med henvisning til afgiftsordningens karakter og logik. |
| --- | --- |

(45)

Kommissionen mener derfor ikke, at den foreslåede fritagelses selektive karakter kan begrundes med henvisning til afgiftsordningens karakter og logik.

| (46) | Klassificering af den anmeldte foranstaltning som statsstøtte er i overensstemmelse med Kommissionens faste praksis, hvorefter undtagelser fra miljøafgifter eller nedsættelse af sådanne normalt betragtes som statsstøtte. Kommissionen betragter specielt ordninger (28) efter hvilke der introduceres CO2-afgiftsnedsættelser for virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, som statsstøtte. |
| --- | --- |

(46)

Klassificering af den anmeldte foranstaltning som statsstøtte er i overensstemmelse med Kommissionens faste praksis, hvorefter undtagelser fra miljøafgifter eller nedsættelse af sådanne normalt betragtes som statsstøtte. Kommissionen betragter specielt ordninger (28) efter hvilke der introduceres CO2-afgiftsnedsættelser for virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, som statsstøtte.

| (47) | Kommissionen konkluderer derfor, at den anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(47)

Kommissionen konkluderer derfor, at den anmeldte foranstaltning udgør statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

6.2.   Støttens forenelighed med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c)

| (48) | Efter beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev truffet, er der vedtaget nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) (herefter benævnt »2008-retningslinjerne«). Ifølge punkt 204 i 2008-retningslinjerne vil Kommissionen anvende de nye retningslinjer på alle anmeldte støtteforanstaltninger, med hensyn til hvilke den skal vedtage en beslutning, efter at retningslinjerne er offentliggjort, uanset om foranstaltningerne var anmeldt inden offentliggørelsen af 2008-retningslinjerne. Imidlertid siges det i retningslinjernes punkt 68, at Kommissionen ved udarbejdelsen af retningslinjerne ikke havde opnået tilstrækkelig erfaring med at vurdere foreneligheden af nedsættelser af miljøafgifter, når de pågældende virksomheder deltager i ordninger for handel med emissionstilladelser, og det derfor på tidspunktet for vedtagelsen af 2008-retningslinjerne var for tidligt at opstille generelle retningslinjer herom. Vurderingen af sådanne tilfælde vil derfor blive foretaget på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Når Kommissionen vurderer miljøsager, som ikke er omfattet af retningslinjerne, lader den sig normalt inspirere af de kriterier, der er fastlagt heri. I dette tilfælde er der kriterier for vurdering af nedsættelser af og fritagelser fra energiafgifter, og det ville være ulogisk ikke i det mindste at hente inspiration fra disse, især med hensyn til vurderingen af, om støtten er nødvendig og står i forhold til målet. |
| --- | --- |

(48)

Efter beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure blev truffet, er der vedtaget nye EF-retningslinjer for statsstøtte til miljøbeskyttelse (3) (herefter benævnt »2008-retningslinjerne«). Ifølge punkt 204 i 2008-retningslinjerne vil Kommissionen anvende de nye retningslinjer på alle anmeldte støtteforanstaltninger, med hensyn til hvilke den skal vedtage en beslutning, efter at retningslinjerne er offentliggjort, uanset om foranstaltningerne var anmeldt inden offentliggørelsen af 2008-retningslinjerne. Imidlertid siges det i retningslinjernes punkt 68, at Kommissionen ved udarbejdelsen af retningslinjerne ikke havde opnået tilstrækkelig erfaring med at vurdere foreneligheden af nedsættelser af miljøafgifter, når de pågældende virksomheder deltager i ordninger for handel med emissionstilladelser, og det derfor på tidspunktet for vedtagelsen af 2008-retningslinjerne var for tidligt at opstille generelle retningslinjer herom. Vurderingen af sådanne tilfælde vil derfor blive foretaget på grundlag af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). Når Kommissionen vurderer miljøsager, som ikke er omfattet af retningslinjerne, lader den sig normalt inspirere af de kriterier, der er fastlagt heri. I dette tilfælde er der kriterier for vurdering af nedsættelser af og fritagelser fra energiafgifter, og det ville være ulogisk ikke i det mindste at hente inspiration fra disse, især med hensyn til vurderingen af, om støtten er nødvendig og står i forhold til målet.

| (49) | For det første skal Kommissionen, når den vurderer foreneligheden med EF-traktaten, tage stilling til, om den positive virkning af den pågældende foranstaltning når et mål af fælles interesse (f.eks. et højere niveau af miljøbeskyttelse) set i forhold til dens potentielt negative bivirkninger for handel og konkurrence. I det foreliggende tilfælde er det vanskeligt at fastslå, om der er en miljømæssig fordel ved at indføre den foreslåede ordning. Mens målene med EU's kvoteordning og CO2-afgiften er at opnå et højere miljøbeskyttelsesniveau, er målet med afgiftslempelsen som sådan at fritage virksomheder for en afgiftsbyrde. Virkningen af den foreslåede foranstaltning er således, at støttemodtagerne opnår en konkurrencemæssig fordel, som i sig selv ikke kan betragtes som en målsætning af fælles interesse. Det udelukker dog ikke, at der kan udledes en direkte miljømæssig fordel ved, at nedsættelsen muliggør indførelse eller opretholdelse af højere afgiftsniveauer end EF-minimumsafgiften for andre virksomheder (29). |
| --- | --- |

(49)

For det første skal Kommissionen, når den vurderer foreneligheden med EF-traktaten, tage stilling til, om den positive virkning af den pågældende foranstaltning når et mål af fælles interesse (f.eks. et højere niveau af miljøbeskyttelse) set i forhold til dens potentielt negative bivirkninger for handel og konkurrence. I det foreliggende tilfælde er det vanskeligt at fastslå, om der er en miljømæssig fordel ved at indføre den foreslåede ordning. Mens målene med EU's kvoteordning og CO2-afgiften er at opnå et højere miljøbeskyttelsesniveau, er målet med afgiftslempelsen som sådan at fritage virksomheder for en afgiftsbyrde. Virkningen af den foreslåede foranstaltning er således, at støttemodtagerne opnår en konkurrencemæssig fordel, som i sig selv ikke kan betragtes som en målsætning af fælles interesse. Det udelukker dog ikke, at der kan udledes en direkte miljømæssig fordel ved, at nedsættelsen muliggør indførelse eller opretholdelse af højere afgiftsniveauer end EF-minimumsafgiften for andre virksomheder (29).

| (50) | For det andet siges det i punkt 152 i 2008-retningslinjerne, at nedsættelser og fritagelser fra harmoniserede afgifter for at kunne godkendes i henhold til EF-traktatens artikel 87, skal være forenelige med relevant EF-lovgivning. Kravet om overholdelse af afgiftsdirektiverne er også blevet fastslået i retspraksis ved dom afsagt af Retten i Første Instans den 27. september 2001 i sag T-184/97, BP Chemicals mod Kommissionen
   (30) I sager som den foreliggende, der vedrører lempelse af en CO2-afgift, indebærer det først og fremmest iagttagelse af energibeskatningsdirektivet. Ifølge det direktiv skal afgiftsniveauerne overholde en vis EF-minimumssats for hvert energiprodukt og elektricitet. Minimumssatserne er angivet i bilag I til direktivet. Som nævnt ovenfor kan minimumssatserne ifølge artikel 4, stk. 2, i energibeskatningsdirektivet nås ved at beregne den samlede byrde, der pålægges i form af alle indirekte afgifter (undtagen moms), der beregnes direkte eller indirekte af mængden af energiprodukter eller elektricitet ved overgangen til forbrug. I henhold til samme direktivs artikel 17, stk. 4, skal virksomheder, der nyder godt af en beskatning, der ligger under EF's minimumssatser, indgå aftaler, ordninger med omsættelige tilladelser eller tilsvarende foranstaltninger, der resulterer i, at der nås miljømålsætninger, der stort set svarer til, hvad der ville være opnået, hvis EF's minimumsafgiftssatser var blevet anvendt. I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure opfordrede Kommissionen Danmark til at fremlægge yderligere oplysninger til støtte for, at EU's kvoteordning skulle have stort set har samme virkninger som afgiften. Danmark har ikke fremlagt yderligere oplysninger om dette emne. I betragtning af prisniveauet i EU's kvoteordning i sammenligning med EF's minimumssatser kan det ikke desto mindre udelukkes, at virkningerne af EU's kvoteordning stort svarer til, hvad der ville være opnået med CO2-afgiften (31). |
| --- | --- |

(50)

For det andet siges det i punkt 152 i 2008-retningslinjerne, at nedsættelser og fritagelser fra harmoniserede afgifter for at kunne godkendes i henhold til EF-traktatens artikel 87, skal være forenelige med relevant EF-lovgivning. Kravet om overholdelse af afgiftsdirektiverne er også blevet fastslået i retspraksis ved dom afsagt af Retten i Første Instans den 27. september 2001 i sag T-184/97, BP Chemicals mod Kommissionen
   (30) I sager som den foreliggende, der vedrører lempelse af en CO2-afgift, indebærer det først og fremmest iagttagelse af energibeskatningsdirektivet. Ifølge det direktiv skal afgiftsniveauerne overholde en vis EF-minimumssats for hvert energiprodukt og elektricitet. Minimumssatserne er angivet i bilag I til direktivet. Som nævnt ovenfor kan minimumssatserne ifølge artikel 4, stk. 2, i energibeskatningsdirektivet nås ved at beregne den samlede byrde, der pålægges i form af alle indirekte afgifter (undtagen moms), der beregnes direkte eller indirekte af mængden af energiprodukter eller elektricitet ved overgangen til forbrug. I henhold til samme direktivs artikel 17, stk. 4, skal virksomheder, der nyder godt af en beskatning, der ligger under EF's minimumssatser, indgå aftaler, ordninger med omsættelige tilladelser eller tilsvarende foranstaltninger, der resulterer i, at der nås miljømålsætninger, der stort set svarer til, hvad der ville være opnået, hvis EF's minimumsafgiftssatser var blevet anvendt. I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure opfordrede Kommissionen Danmark til at fremlægge yderligere oplysninger til støtte for, at EU's kvoteordning skulle have stort set har samme virkninger som afgiften. Danmark har ikke fremlagt yderligere oplysninger om dette emne. I betragtning af prisniveauet i EU's kvoteordning i sammenligning med EF's minimumssatser kan det ikke desto mindre udelukkes, at virkningerne af EU's kvoteordning stort svarer til, hvad der ville være opnået med CO2-afgiften (31).

| (51) | Danmark har henvist til grønbogen om markedsbaserede instrumenter til miljøpolitiske og andre beslægtede politiske formål (32) som Kommissionen fremlagde som udgangspunkt for revisionen af energibeskatningsdirektivet (33). Det skal i denne sammenhæng bemærkes, at grønbogen er et diskussionsoplæg som grundlag for en debat om politiske valgmuligheder inden udarbejdelse af forslag, dvs. at det ikke har bindende karakter. I nævnte grønbog erkender Kommissionen, at EU's kvoteordning og energibeskatningsdirektivet, i det mindste i et vist omfang, har den samme målsætning, og det siges, at overlapninger bør undgås. Med hensyn til energibeskatning rejses i grønbogen også spørgsmålet om flere målsætninger bag energibeskatning, og der foreslås en opsplitning af energibeskatningen i en CO2-del og en energirelateret del. Logisk set bør CO2-delen ikke gælde for anlæg henhørende under EU's kvoteordning. Da virksomhederne under EU's kvoteordning i Danmark allerede er fritaget for energiafgiften, skal de overhovedet ikke betale nogen afgift på energi, der forbruges i deres produktionsprocesser, hvis foranstaltningen godkendes. Derfor finder Kommissionen ikke, at den af Danmark foreslåede foranstaltning er i overensstemmelse med de idéer, der er nævnt i grønbogen. |
| --- | --- |

(51)

Danmark har henvist til grønbogen om markedsbaserede instrumenter til miljøpolitiske og andre beslægtede politiske formål (32) som Kommissionen fremlagde som udgangspunkt for revisionen af energibeskatningsdirektivet (33). Det skal i denne sammenhæng bemærkes, at grønbogen er et diskussionsoplæg som grundlag for en debat om politiske valgmuligheder inden udarbejdelse af forslag, dvs. at det ikke har bindende karakter. I nævnte grønbog erkender Kommissionen, at EU's kvoteordning og energibeskatningsdirektivet, i det mindste i et vist omfang, har den samme målsætning, og det siges, at overlapninger bør undgås. Med hensyn til energibeskatning rejses i grønbogen også spørgsmålet om flere målsætninger bag energibeskatning, og der foreslås en opsplitning af energibeskatningen i en CO2-del og en energirelateret del. Logisk set bør CO2-delen ikke gælde for anlæg henhørende under EU's kvoteordning. Da virksomhederne under EU's kvoteordning i Danmark allerede er fritaget for energiafgiften, skal de overhovedet ikke betale nogen afgift på energi, der forbruges i deres produktionsprocesser, hvis foranstaltningen godkendes. Derfor finder Kommissionen ikke, at den af Danmark foreslåede foranstaltning er i overensstemmelse med de idéer, der er nævnt i grønbogen.

| (52) | Hvis den relevante EF-lovgivning iagttages, er princippet bag statsstøttereglerne om nedsættelser af og fritagelser for miljøafgifter at acceptere situationer, hvor EF-afgiftssatserne respekteres, samtidig med, at der anlægges en strengere praksis i situationer, hvor støttemodtagerne ville befinde sig på et niveau under de lige konkurrencevilkår, der er fastsat ved hjælp af minimumssatserne. Dette betyder, at afgiftslempelserne i de tilfælde, hvor EF's minimumssatser overholdes, kan godkendes uden yderligere analyse, mens skatte- og afgiftslempelser, der kommer under disse minimumssatser til gengæld betragtes som særlig fordrejende, og Kommissionen vil derfor i detaljer vurdere sådan støttes nødvendighed og proportionalitet. Til grund for denne vurdering lægger Kommissionen oplysninger den har modtaget fra medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(52)

Hvis den relevante EF-lovgivning iagttages, er princippet bag statsstøttereglerne om nedsættelser af og fritagelser for miljøafgifter at acceptere situationer, hvor EF-afgiftssatserne respekteres, samtidig med, at der anlægges en strengere praksis i situationer, hvor støttemodtagerne ville befinde sig på et niveau under de lige konkurrencevilkår, der er fastsat ved hjælp af minimumssatserne. Dette betyder, at afgiftslempelserne i de tilfælde, hvor EF's minimumssatser overholdes, kan godkendes uden yderligere analyse, mens skatte- og afgiftslempelser, der kommer under disse minimumssatser til gengæld betragtes som særlig fordrejende, og Kommissionen vil derfor i detaljer vurdere sådan støttes nødvendighed og proportionalitet. Til grund for denne vurdering lægger Kommissionen oplysninger den har modtaget fra medlemsstaterne.

| (53) | Med hensyn til støttens nødvendighed bør Kommissionen ifølge punkt 158 i 2008-retningslinjerne tage stilling til 1) om valget af støttemodtagere er baseret på objektive og klare kriterier, 2) om der er en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, 3) om denne stigning kan væltes over på forbrugerne, uden at det fører til betydelig salgsnedgang (dette kan bevises ved hjælp af skøn over bl.a. priselasticiteten for produkterne i den berørte sektor, skøn over mistet salg og/eller lavere fortjeneste for de pågældende virksomheder eller sektorer). |
| --- | --- |

(53)

Med hensyn til støttens nødvendighed bør Kommissionen ifølge punkt 158 i 2008-retningslinjerne tage stilling til 1) om valget af støttemodtagere er baseret på objektive og klare kriterier, 2) om der er en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, 3) om denne stigning kan væltes over på forbrugerne, uden at det fører til betydelig salgsnedgang (dette kan bevises ved hjælp af skøn over bl.a. priselasticiteten for produkterne i den berørte sektor, skøn over mistet salg og/eller lavere fortjeneste for de pågældende virksomheder eller sektorer).

| (54) | I den foreliggende sag er støttemodtagerne udvalgt på grundlag af objektive og klare kriterier, nemlig deltagelse i EU's kvoteordning. Med hensyn til det andet kriterium er alle de pågældende virksomheder, i det mindste i den aktuelle situation, energiintensive som omhandlet i energibeskatningsdirektivets artikel 17, stk. 1, så dette kriterium kan derfor formodes at være opfyldt. Oplysninger om de pågældende støttemodtageres faldende omsætning og/eller markedsandele ville have været værdifulde indikationer af, om foranstaltningen er nødvendig. Imidlertid har Danmark ikke fremlagt sådanne oplysninger. I stedet har Danmark fremlagt en liste over alle støttemodtagere med en specifikation af deres CO2-emissioner for 2005, 2006 og 2007. Nogle af disse støttemodtagere har nedbragt deres emissioner i treårsperioden, mens andre i stedet har øget emissionerne i den periode. De største støttemodtagende virksomheder findes i cementindustrien (hvor afgiftsgrundlaget er ca. 2,8 mio. tons CO2-emissioner om året), i sukkerindustrien (0,2 mio. ton om året) og blandt olieraffinaderier (0,1 mio. ton om året). Danmark har således ikke godtgjort, at den omstændighed, at de to systemer er blevet anvendt side om side, har bevirket en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, som ikke kan overvæltes på forbrugerne uden at resultere i en væsentlig nedgang i salget. |
| --- | --- |

(54)

I den foreliggende sag er støttemodtagerne udvalgt på grundlag af objektive og klare kriterier, nemlig deltagelse i EU's kvoteordning. Med hensyn til det andet kriterium er alle de pågældende virksomheder, i det mindste i den aktuelle situation, energiintensive som omhandlet i energibeskatningsdirektivets artikel 17, stk. 1, så dette kriterium kan derfor formodes at være opfyldt. Oplysninger om de pågældende støttemodtageres faldende omsætning og/eller markedsandele ville have været værdifulde indikationer af, om foranstaltningen er nødvendig. Imidlertid har Danmark ikke fremlagt sådanne oplysninger. I stedet har Danmark fremlagt en liste over alle støttemodtagere med en specifikation af deres CO2-emissioner for 2005, 2006 og 2007. Nogle af disse støttemodtagere har nedbragt deres emissioner i treårsperioden, mens andre i stedet har øget emissionerne i den periode. De største støttemodtagende virksomheder findes i cementindustrien (hvor afgiftsgrundlaget er ca. 2,8 mio. tons CO2-emissioner om året), i sukkerindustrien (0,2 mio. ton om året) og blandt olieraffinaderier (0,1 mio. ton om året). Danmark har således ikke godtgjort, at den omstændighed, at de to systemer er blevet anvendt side om side, har bevirket en betydelig stigning i produktionsomkostningerne, som ikke kan overvæltes på forbrugerne uden at resultere i en væsentlig nedgang i salget.

| (55) | Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at den foreslåede ordning er nødvendig. |
| --- | --- |

(55)

Kommissionen kan derfor ikke konkludere, at den foreslåede ordning er nødvendig.

| (56) | Med hensyn til spørgsmålet om proportionalitet skal hver støttemodtager ifølge punkt 159 i 2008-retningslinjerne opfylde et af følgende kriterier: 1) Hver enkelt støttemodtager betaler en del af den nationale afgift, der stort set svarer til hver enkelt støttemodtagers miljøresultater sammenlignet med resultaterne for den bedste teknik inden for EØS-området. De støttemodtagere, der bruger den bedste teknik, kan højst opnå en lempelse, der svarer til stigningen i produktionsomkostninger som følge af afgiften, med anvendelse af den bedste teknik, og som ikke kan væltes over på forbrugerne, 2) støttemodtagerne betaler mindst 20 % af den nationale afgift, medmindre en lavere sats kan begrundes, eller 3) støttemodtagerne kan indgå aftaler med medlemsstaterne, hvorved de forpligter sig til at nå miljøbeskyttelsesmål, der har samme virkning, som ville være opnået, hvis punkt 1 eller 2 eller EF-minimumsatserne blev anvendt. |
| --- | --- |

(56)

Med hensyn til spørgsmålet om proportionalitet skal hver støttemodtager ifølge punkt 159 i 2008-retningslinjerne opfylde et af følgende kriterier: 1) Hver enkelt støttemodtager betaler en del af den nationale afgift, der stort set svarer til hver enkelt støttemodtagers miljøresultater sammenlignet med resultaterne for den bedste teknik inden for EØS-området. De støttemodtagere, der bruger den bedste teknik, kan højst opnå en lempelse, der svarer til stigningen i produktionsomkostninger som følge af afgiften, med anvendelse af den bedste teknik, og som ikke kan væltes over på forbrugerne, 2) støttemodtagerne betaler mindst 20 % af den nationale afgift, medmindre en lavere sats kan begrundes, eller 3) støttemodtagerne kan indgå aftaler med medlemsstaterne, hvorved de forpligter sig til at nå miljøbeskyttelsesmål, der har samme virkning, som ville være opnået, hvis punkt 1 eller 2 eller EF-minimumsatserne blev anvendt.

| (57) | I den foreliggende sag har de danske myndigheder svaret, at de ikke har oplysninger om den bedste teknik, og at dette under alle omstændigheder ikke er et krav i forbindelse med den foreslåede foranstaltning. Det andet kriterium er ikke opfyldt, og betaling af 20 % af den nationale afgift ville i deres tilfælde under alle omstændigheder føre til en afgiftssats, som ligger langt over EF's minimumssatser. Med hensyn til det tredje kriterium har nogle af støttemodtagerne allerede indgået frivillige aftaler, hvorefter de har ret til at betale en sats, der er lavere end EF's minimumssatser. Idéen i forbindelse med denne foranstaltning vil være at erstatte sådanne aftaler med EU's kvoteordning. EU's kvoteordning findes allerede uafhængigt af den foreslåede afgiftsforanstaltning, og der er derfor ikke noget krav om en yderligere indsats fra Danmarks side til gengæld for den foreslåede afgiftslempelse. |
| --- | --- |

(57)

I den foreliggende sag har de danske myndigheder svaret, at de ikke har oplysninger om den bedste teknik, og at dette under alle omstændigheder ikke er et krav i forbindelse med den foreslåede foranstaltning. Det andet kriterium er ikke opfyldt, og betaling af 20 % af den nationale afgift ville i deres tilfælde under alle omstændigheder føre til en afgiftssats, som ligger langt over EF's minimumssatser. Med hensyn til det tredje kriterium har nogle af støttemodtagerne allerede indgået frivillige aftaler, hvorefter de har ret til at betale en sats, der er lavere end EF's minimumssatser. Idéen i forbindelse med denne foranstaltning vil være at erstatte sådanne aftaler med EU's kvoteordning. EU's kvoteordning findes allerede uafhængigt af den foreslåede afgiftsforanstaltning, og der er derfor ikke noget krav om en yderligere indsats fra Danmarks side til gengæld for den foreslåede afgiftslempelse.

| (58) | I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure opfordrede Kommissionen Danmark til at fremlægge oplysninger om mekanismer, der kunne tænkes anvendt af de danske myndigheder for at sikre, at fritagelser kun indrømmes de individuelle virksomheder, der har nettoomkostninger ved deltagelse i EU's kvoteordning og kunne dække disse nettoomkostninger. Sådanne oplysninger kunne have givet en indikation af, om støtten står i rimeligt forhold til formålet, selv om der ville kunne sættes spørgsmålstegn ved den miljømæssige logik bag en sådan tilgangsvinkel, eftersom virksomheder, som ville være nødt til at købe emissionskvoter, fordi de ikke mindsker deres forurening, ville blive begunstiget. Under alle omstændigheder har de danske myndigheder hverken påvist eller garanteret, at fritagelserne vil være begrænset til virksomheder, der har betalt for emissionsrettigheder (34). |
| --- | --- |

(58)

I sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure opfordrede Kommissionen Danmark til at fremlægge oplysninger om mekanismer, der kunne tænkes anvendt af de danske myndigheder for at sikre, at fritagelser kun indrømmes de individuelle virksomheder, der har nettoomkostninger ved deltagelse i EU's kvoteordning og kunne dække disse nettoomkostninger. Sådanne oplysninger kunne have givet en indikation af, om støtten står i rimeligt forhold til formålet, selv om der ville kunne sættes spørgsmålstegn ved den miljømæssige logik bag en sådan tilgangsvinkel, eftersom virksomheder, som ville være nødt til at købe emissionskvoter, fordi de ikke mindsker deres forurening, ville blive begunstiget. Under alle omstændigheder har de danske myndigheder hverken påvist eller garanteret, at fritagelserne vil være begrænset til virksomheder, der har betalt for emissionsrettigheder (34).

| (59) | Følgelig har de danske myndigheder ikke påvist, at den foreslåede støtte er proportional. |
| --- | --- |

(59)

Følgelig har de danske myndigheder ikke påvist, at den foreslåede støtte er proportional.

| (60) | Med hensyn til konkurrencefordrejning forholder det sig sådan, at virksomheder i Danmark, som ikke er omfattet af EU's kvoteordning, og virksomheder i andre medlemsstater, enten iagttager de ens konkurrencevilkår, der er fastlagt ved hjælp af EF's minimumssatser, eller overholder de regler, der er specificeret i 2008-retningslinjerne. Derfor vil den foreslåede fritagelse øge konkurrenceevnen for virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, og som opererer i Danmark, og den vil således fordreje konkurrencen med virksomheder i andre medlemsstater i unødigt omfang. |
| --- | --- |

(60)

Med hensyn til konkurrencefordrejning forholder det sig sådan, at virksomheder i Danmark, som ikke er omfattet af EU's kvoteordning, og virksomheder i andre medlemsstater, enten iagttager de ens konkurrencevilkår, der er fastlagt ved hjælp af EF's minimumssatser, eller overholder de regler, der er specificeret i 2008-retningslinjerne. Derfor vil den foreslåede fritagelse øge konkurrenceevnen for virksomheder, der er omfattet af EU's kvoteordning, og som opererer i Danmark, og den vil således fordreje konkurrencen med virksomheder i andre medlemsstater i unødigt omfang.

| (61) | På denne baggrund finder Kommissionen, med inspiration hentet i 2008-retningslinjerne, at den foreliggende foranstaltning ikke kan betragtes som forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). |
| --- | --- |

(61)

På denne baggrund finder Kommissionen, med inspiration hentet i 2008-retningslinjerne, at den foreliggende foranstaltning ikke kan betragtes som forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

| (62) | Efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure har Kommissionen modtaget bemærkninger fra tredjeparter, der har henvist til, at fritagelsesbeløbene eller nedsættelserne i de fleste tilfælde ligger under de tærskler, der er fastlagt i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (35) (i det følgende »de minimis-forordningen«). Hvis de danske myndigheder vil forpligte sig til at sikre, at de minimis-reglerne bliver overholdt i alle tilfælde, vil det kunne lægges til grund, at støtteforanstaltningen ikke opfylder kriterierne i artikel 87, stk. 1, og den vil således kunne gennemføres uden at blive anmeldt til Kommissionen. |
| --- | --- |

(62)

Efter indledningen af den formelle undersøgelsesprocedure har Kommissionen modtaget bemærkninger fra tredjeparter, der har henvist til, at fritagelsesbeløbene eller nedsættelserne i de fleste tilfælde ligger under de tærskler, der er fastlagt i Kommissionens forordning (EF) nr. 1998/2006 af 15. december 2006 om anvendelse af traktatens artikel 87 og 88 på de minimis-støtte (35) (i det følgende »de minimis-forordningen«). Hvis de danske myndigheder vil forpligte sig til at sikre, at de minimis-reglerne bliver overholdt i alle tilfælde, vil det kunne lægges til grund, at støtteforanstaltningen ikke opfylder kriterierne i artikel 87, stk. 1, og den vil således kunne gennemføres uden at blive anmeldt til Kommissionen.

| (63) | Som Kommissionen påpegede i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, vil den foreslåede ordning kunne erklæres forenelig med fællesmarkedet, hvis energibeskatningsdirektivets minimumssatser bliver overholdt. Kommissionens betænkeligheder, der er udtrykt i samme beslutning med hensyn til overholdelsen af princippet om, at forureneren betaler, vil også kunne bortvejres, hvis støttemodtagerne betaler EF's minimumssatser. I realiteten er nedsættelser af energiafgiften ned til EF's minimumssatser omfattet af artikel 25 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning) (36) og skal således ikke anmeldes til Kommissionen. |
| --- | --- |

(63)

Som Kommissionen påpegede i sin beslutning om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure, vil den foreslåede ordning kunne erklæres forenelig med fællesmarkedet, hvis energibeskatningsdirektivets minimumssatser bliver overholdt. Kommissionens betænkeligheder, der er udtrykt i samme beslutning med hensyn til overholdelsen af princippet om, at forureneren betaler, vil også kunne bortvejres, hvis støttemodtagerne betaler EF's minimumssatser. I realiteten er nedsættelser af energiafgiften ned til EF's minimumssatser omfattet af artikel 25 i Kommissionens forordning (EF) nr. 800/2008 af 6. august 2008 om visse former for støttes forenelighed med fællesmarkedet i henhold til traktatens artikel 87 og 88 (generel gruppefritagelsesforordning) (36) og skal således ikke anmeldes til Kommissionen.

| (64) | Det følger af artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (37) at Kommissionen kan afslutte den formelle undersøgelsesprocedure ved hjælp af en positiv beslutning, hvortil den kan knytte betingelser, hvorved støtte anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Overholdelsen af sådanne betingelser kontrolleres nøje. |
| --- | --- |

(64)

Det følger af artikel 7, stk. 4, i Rådets forordning nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (37) at Kommissionen kan afslutte den formelle undersøgelsesprocedure ved hjælp af en positiv beslutning, hvortil den kan knytte betingelser, hvorved støtte anses for at være forenelig med fællesmarkedet. Overholdelsen af sådanne betingelser kontrolleres nøje.

| (65) | Kommissionen finder i den foreliggende sag, at støtten kan tillades, for så vidt støttemodtagerne stadig mindst betaler EF's minimumsafgiftssatser, der gælder for hver energikilde, hvad enten det er i form af CO2-afgift eller i form af en anden energiafgift. Imidlertid finder Kommissionen, at støtten, for så vidt afgiftslempelsen når et niveau under disse minimumssatser, er uforenelig med EF-traktaten og derfor ikke kan gennemføres. |
| --- | --- |

(65)

Kommissionen finder i den foreliggende sag, at støtten kan tillades, for så vidt støttemodtagerne stadig mindst betaler EF's minimumsafgiftssatser, der gælder for hver energikilde, hvad enten det er i form af CO2-afgift eller i form af en anden energiafgift. Imidlertid finder Kommissionen, at støtten, for så vidt afgiftslempelsen når et niveau under disse minimumssatser, er uforenelig med EF-traktaten og derfor ikke kan gennemføres.

| (66) | Under de ovenfor beskrevne betingelser ville det desuden være klart, at den anmeldte ordning er i overensstemmelse med energibeskatningsdirektivet, nærmere bestemt artikel 17, stk. 1, litra a). Alle støttemodtagerne er nemlig energiintensive i denne bestemmelses forstand, og direktivets minimumssatser overholdes. |
| --- | --- |

(66)

Under de ovenfor beskrevne betingelser ville det desuden være klart, at den anmeldte ordning er i overensstemmelse med energibeskatningsdirektivet, nærmere bestemt artikel 17, stk. 1, litra a). Alle støttemodtagerne er nemlig energiintensive i denne bestemmelses forstand, og direktivets minimumssatser overholdes.

7.   KONKLUSION

| (67) | Kommissionen finder, at den foreslåede ordning »ændring af CO2-afgiften for den kvoteomfattede brændselsforbrug i industrien« udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anvendte betydning. |
| --- | --- |

(67)

Kommissionen finder, at den foreslåede ordning »ændring af CO2-afgiften for den kvoteomfattede brændselsforbrug i industrien« udgør statsstøtte i den i EF-traktatens artikel 87, stk. 1, anvendte betydning.

| (68) | I det omfang alle støttemodtagere stadig betaler en afgift for hver energikilde, som overholder EF's minimumsafgiftssatser, erklæres støtten forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c). |
| --- | --- |

(68)

I det omfang alle støttemodtagere stadig betaler en afgift for hver energikilde, som overholder EF's minimumsafgiftssatser, erklæres støtten forenelig med EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c).

| (69) | Den del af den foreslåede ordning, som fører til et afgiftsniveau, der er lavere end de harmoniserede minimumssatser, er uforenelig med EF-traktaten. |
| --- | --- |

(69)

Den del af den foreslåede ordning, som fører til et afgiftsniveau, der er lavere end de harmoniserede minimumssatser, er uforenelig med EF-traktaten.

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

I det omfang den planlagte danske ordning (lov nr. 464 af 9. juni 2004) ikke falder ind under forordning (EF) nr. 1998/2006, udgør den statsstøtte, som kun er forenelig med fællesmarkedet, hvis de pågældende støttemodtagere betaler en afgift af deres respektive energiforbrug, der mindst svarer til Fællesskabets minimumsafgiftssatser som fastsat i bilag I til direktiv 2003/96/EF.

Hvis Danmark ønsker at gennemføre støtteforanstaltningen, skal den ændres i overensstemmelse hermed.

Artikel 2

Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning underretter Danmark Kommissionen om, hvilke foranstaltninger der er truffet for at efterkomme den.

Artikel 3

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Danmark.

Udfærdiget i Bruxelles, den 17. juni 2009.

På Kommissionens vegne

Neelie KROES

Medlem af Kommissionen

---

(1)  EUT C 274 af 10.11.2006, s. 25.

1

(2)  Jf. fodnote 1.

2

(3)  EUT C 82 af 1.4.2008, s. 1.

3

(4)  Afgiftssatsen for el er baseret på kullets kulstofindhold, da de fleste kraftværker i Danmark er kulfyrede.

4

(5)  Statsstøttesag NN 75/04 (EUT C 275 af 8.11.2005, s. 4).

5

(6)  »Tunge processer« defineres som produktionsprocesser, hvor en CO2-afgift på 50 DKK pr. ton CO2 belaster virksomheden med mere end 3 % af værditilvæksten og med mere end 1 % af produktionens værdi. Begge kriterier skal være opfyldt.

6

2

2

(7)  Statsstøttesag N 317/A/04 (EUT C 226 af 15.9.2005, s. 6).

7

(8)  EUT L 283 af 31.10.2003, s. 51.

8

(9)  Statsstøttesag N 540/2002 (EUT C 78 af 1.4.2003, s. 3).

9

(10)  EUT L 275 af 25.10.2003, s. 32.

10

(11)  Dog kan eventuelle overskudskvoter fra reserven for nytilkomne og overskydende kvoter, der stammer fra anlæg, der er taget ud af drift, bortauktioneres.

11

(12)  I denne kategori placerer Danmark virksomheder, hvor den nationale afgift, der skal betales, beløber sig til mindst 0,5 % af værditilvæksten, og industriaktiviteter, der defineres som »tunge processer« i henhold til den danske lov om CO2 (se fodnote 4).

12

2

(13)  EFT C 37 af 3.2.2001, s. 3.

13

(14)  Statsstøttesag C 46/06 (EUT C 55 af 28.2.2008, s. 27).

14

(15)  Sml. II, s. 3271, hvorved Retten i Første Instans dom af 27.1.1998 i sag T-67/94, Sml. 1998 II, s. 1, blev stadfæstet.

15

(16)  Jf. eksempelvis Domstolens dom af 17.6.1999, sag C-75/97, Belgien mod Kommissionen, Sml. 1999 I, s. 3671, og af 8.11.2001, sag C-143/99, Adria-Wien Pipeline og Wietersdorfer & Peggauer Zementwerke mod Finanzlandesdirektion für Kärnten, Sml. 2001 I, s. 8365.

16

(17)  I denne forbindelse henviser Danmark til Domstolens dom af 29.4.2004 i sag C-308/01, GIL Insurance m.fl., Sml. I, s. 4777, navnlig præmis 68.

17

(18)  Kommissionens arbejdsdokument af 24.10.2002 (SEK(2002) 1142).

18

(19)  Rådets mødeprotokol af 3.4.2003, 8084/03 ADD 1, FISC 59.

19

(20)  Jf. fodnote 16.

20

(21)  Dom afsagt af Retten i Første Instans den 10.4.2008 i sag T-233/04, Kongeriget Nederlandene mod Kommissionen for De Europæiske Fællesskaber den såkaldte NOx-dom), Sml. II, s. 591, Domstolens dom af 22.12.2008 i sag C-487/06 P, The British Aggregates Association mod Kommissionen, endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser, og Rettens dom af 18.12.2008 i forenede sager T-211/04 og T-215/04, Government of Gibraltar mod Kommissionen, herefter »Gibraltar-dommen«), endnu ikke trykt i Samling af Afgørelser.

21

NOx-dom

(22)  Kommissionen har appelleret Gibraltar-dommen, men appellen vedrører ikke den omstændighed, at analysen normalt skal indeholde de tre nævnte elementer.

22

(23)  Jf. fodnote 5.

23

(24)  Det skal bemærkes, at Kommissionen appellerede NOx-dommen på grund af konklusionerne heri vedrørende selektivitet.

24

(25)  EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3.

25

(26)  Se punkt 13, første led, i meddelelse fra Kommissionen om anvendelsen af statsstøttereglerne på foranstaltninger vedrørende direkte beskatning af virksomhederne (EFT C 384 af 10.12.1998, s. 3).

26

(27)  Varme- og elproduktion er f.eks. omfattet af EU's kvotessystem men ikke af afgiftslempelsen.

27

(28)  F.eks. fælles statsstøttesager C 44/04 og C 47/04 (EUT C 268 af 27.9.2006, s. 19) (Slovenien) og statsstøttesag N 22/08 (EUT C 184 af 22.7.2008, s. 5) (Sverige).

28

(29)  Se punkt 57 i 2008-retningslinjerne.

29

(30)  Sml. II, s. 3145.

30

(31)  I betragtning af analysen nedenfor (betragtning 52 ff.) kan man lade spørgsmålet, om artikel 17, stk. 4, i energibeskatningsdirektivet også gælder for ordninger for handel med emissionsrettigheder inden for rammerne af EU's kvoteordning, eller om de pågædende virksomheder med henblik på denne bestemmelse skal optages i særskilte ordninger, som ikke er obligatoriske ifølge EU-retten, stå åbent.

31

(32)  Grønbog om markedsbaserede instrumenter til miljøpolitiske og andre beslægtede politiske formål (KOM(2007) 140 endelig (SEK(2007) 388)}

32

(33)  Revisionen af energibeskatningsdirektivet er en del af Kommissionens lovgivnings- og arbejdsprogram.

33

(34)  Ifølge bemærkningerne fra tredjeparter (to danske virksomheder) ville en sådan tilgang føre til alvorlige problemer med korrekt periodehenføring osv., hvilket bl.a. skyldes, at tidspunktet for køb af rettighederne ikke nødvendigvis skal afspejle tidspunktet for energiforbruget.

34

(35)  EUT L 379 af 28.12.2006, s. 5.

35

(36)  EUT L 214 af 9.8.2008, s. 3.

36

(37)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

37

---

| 23.12.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 345/28 |
| --- | --- | --- | --- |

23.12.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 345/28

---

KOMMISSIONENS BESLUTNING

af 13. juli 2009

om omstruktureringsstøtte til Combus A/S

(meddelt under nummer K(2009) 4538)

(Kun den danske udgave er autentisk)

(EØS-relevant tekst)

(2009/973/EF)

KOMMISSIONEN FOR DE EUROPÆISKE FÆLLESSKABER HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 88, stk. 2, første afsnit,

under henvisning til aftalen om Det Europæiske Økonomiske Samarbejdsområde, særlig artikel 62, stk. 1, litra a),

efter at have opfordret interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger i overensstemmelse med ovennævnte bestemmelser (1) og under hensyntagen til deres bemærkninger, og

ud fra følgende betragtninger:

1.   SAGSFORLØB

| (1) | De danske myndigheder meddelte ved brev af 30. november 2000 Kommissionen, at de havde til hensigt at yde økonomisk støtte til det statsejede busselskab Combus A/S, i det følgende benævnt »Combus«, i forbindelse med, at Arriva Danmark A/S, i det følgende benævnt »Arriva«, overtog det. |
| --- | --- |

(1)

De danske myndigheder meddelte ved brev af 30. november 2000 Kommissionen, at de havde til hensigt at yde økonomisk støtte til det statsejede busselskab Combus A/S, i det følgende benævnt »Combus«, i forbindelse med, at Arriva Danmark A/S, i det følgende benævnt »Arriva«, overtog det.

| (2) | Forud for denne meddelelse havde Kommissionen modtaget et brev af 25. juni 1999 og en klage af 11. november 1999 fra brancheorganisationen Danske Busvognmænd (2), hvori denne rejste indsigelse mod den økonomiske støtte, som Combus havde fået tidligere, og en økonomisk støtte, som muligvis ville blive ydet i nær fremtid. |
| --- | --- |

(2)

Forud for denne meddelelse havde Kommissionen modtaget et brev af 25. juni 1999 og en klage af 11. november 1999 fra brancheorganisationen Danske Busvognmænd (2), hvori denne rejste indsigelse mod den økonomiske støtte, som Combus havde fået tidligere, og en økonomisk støtte, som muligvis ville blive ydet i nær fremtid.

| (3) | Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 15. december 2000, og fik svar fra de danske myndigheder den 18. december 2000. Konkurrencestyrelsen fremsendte også oplysninger ved brev af 20. december 2000. Myndighederne fremsendte flere oplysninger ved brev af 8. januar 2001. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger den 9. januar 2001 og fik svar fra myndighederne samme dag. De danske myndigheder fremsendte flere oplysninger ved brev af 23. januar 2001 og 26. februar 2001. |
| --- | --- |

(3)

Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger ved brev af 15. december 2000, og fik svar fra de danske myndigheder den 18. december 2000. Konkurrencestyrelsen fremsendte også oplysninger ved brev af 20. december 2000. Myndighederne fremsendte flere oplysninger ved brev af 8. januar 2001. Kommissionen anmodede om yderligere oplysninger den 9. januar 2001 og fik svar fra myndighederne samme dag. De danske myndigheder fremsendte flere oplysninger ved brev af 23. januar 2001 og 26. februar 2001.

| (4) | De danske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene afholdt møder i Bruxelles den 23. november og 19. december 2000 og i København den 4. og 15. januar 2001. |
| --- | --- |

(4)

De danske myndigheder og Kommissionens tjenestegrene afholdt møder i Bruxelles den 23. november og 19. december 2000 og i København den 4. og 15. januar 2001.

| (5) | Ved beslutning SG(2001) D/287297 af 28. marts 2001, i det følgende benævnt »den oprindelige beslutning«, besluttede Kommissionen efter en indledende undersøgelse ikke at rejse indsigelse mod de anmeldte foranstaltninger, fordi den mente,






  — | at de ikke udgjorde statsstøtte (for så vidt angår godtgørelsen for udgifter på 100 mio. DKK til pensionsbidrag), eller |
| --- | --- | --- |

(5)

Ved beslutning SG(2001) D/287297 af 28. marts 2001, i det følgende benævnt »den oprindelige beslutning«, besluttede Kommissionen efter en indledende undersøgelse ikke at rejse indsigelse mod de anmeldte foranstaltninger, fordi den mente,

—

at de ikke udgjorde statsstøtte (for så vidt angår godtgørelsen for udgifter på 100 mio. DKK til pensionsbidrag), eller

| — | at de, hvad angår et beløb på 162 mio. DKK (3), var forenelige med fællesmarkedet enten i henhold til EF-traktatens artikel 73 eller i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), kombineret med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (4), i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999«, eller |
| --- | --- |

—

at de, hvad angår et beløb på 162 mio. DKK (3), var forenelige med fællesmarkedet enten i henhold til EF-traktatens artikel 73 eller i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), kombineret med Fællesskabets rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder (4), i det følgende benævnt »rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999«, eller

| — | at de, hvad angår et beløb på 328 mio. DKK (5), var forenelige med fællesmarkedet i henhold til Rådets forordning nr. 1191/69/EØF af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (6). |
| --- | --- |

—

at de, hvad angår et beløb på 328 mio. DKK (5), var forenelige med fællesmarkedet i henhold til Rådets forordning nr. 1191/69/EØF af 26. juni 1969 om medlemsstaternes fremgangsmåde med hensyn til de med begrebet offentlig tjeneste forbundne forpligtelser inden for sektoren for transporter med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (6).

| (6) | Beslutningen blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 5. maj 2001 (7). Ved brev af 8. maj 2001 underrettede Kommissionen Danske Busvognmænd om den oprindelige beslutning. |
| --- | --- |

(6)

Beslutningen blev offentliggjort i De Europæiske Fællesskabers Tidende den 5. maj 2001 (7). Ved brev af 8. maj 2001 underrettede Kommissionen Danske Busvognmænd om den oprindelige beslutning.

| (7) | Ved brev af 6. november 2002, modtaget af Kommissionen den 12. november 2002, og brev af 19. januar 2004, modtaget af Kommissionen den 20. januar 2004, underrettede de danske myndigheder Kommissionen om, hvordan omstruktureringsplanen for Combus var gennemført. |
| --- | --- |

(7)

Ved brev af 6. november 2002, modtaget af Kommissionen den 12. november 2002, og brev af 19. januar 2004, modtaget af Kommissionen den 20. januar 2004, underrettede de danske myndigheder Kommissionen om, hvordan omstruktureringsplanen for Combus var gennemført.

| (8) | Den 11. juli 2001 anlagde Danske Busvognmænd sag ved Retten i Første Instans (i det følgende »Retten«) med påstand om annullering af Kommissionens oprindelige beslutning. |
| --- | --- |

(8)

Den 11. juli 2001 anlagde Danske Busvognmænd sag ved Retten i Første Instans (i det følgende »Retten«) med påstand om annullering af Kommissionens oprindelige beslutning.

| (9) | Ved dom af 16. marts 2004 (i det følgende benævnt »Combus-dommen«) annullerede Retten den oprindelige beslutning, »i det omfang den fastslår, at den støtte, som de danske myndigheder ydede Combus A/S i form af kapitalindskud på 162 mio. DKK og 328 mio. DKK, er forenelig med fællesmarkedet« (8). |
| --- | --- |

(9)

Ved dom af 16. marts 2004 (i det følgende benævnt »Combus-dommen«) annullerede Retten den oprindelige beslutning, »i det omfang den fastslår, at den støtte, som de danske myndigheder ydede Combus A/S i form af kapitalindskud på 162 mio. DKK og 328 mio. DKK, er forenelig med fællesmarkedet« (8).

| (10) | Hvad angår kapitalindskuddet på 328 mio. DKK, fandt Retten for det første, at den oprindelige beslutning »er behæftet med en fejl, i det omfang det antages, at udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK udgør en kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i artikel 2 og artikel 10-13 i forordning nr. 1191/69. [...] Den anfægtede beslutning må derfor annulleres, i det omfang den godkender, at der udbetales et beløb på 328 mio. DKK på grundlag af denne forordning, uden at det er nødvendigt at tage stilling til de øvrige anbringender, som er fremført vedrørende dette punkt« (9). |
| --- | --- |

(10)

Hvad angår kapitalindskuddet på 328 mio. DKK, fandt Retten for det første, at den oprindelige beslutning »er behæftet med en fejl, i det omfang det antages, at udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK udgør en kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste i den forstand, hvori dette udtryk anvendes i artikel 2 og artikel 10-13 i forordning nr. 1191/69. [...] Den anfægtede beslutning må derfor annulleres, i det omfang den godkender, at der udbetales et beløb på 328 mio. DKK på grundlag af denne forordning, uden at det er nødvendigt at tage stilling til de øvrige anbringender, som er fremført vedrørende dette punkt« (9).

| (11) | Hvad angår kapitalindskuddet på 328 mio. DKK, fandt Retten for det andet for så vidt angår EF-traktatens artikel 73, at »medlemsstaterne ikke længere er berettiget til at påberåbe sig artikel 73 EF uden for de tilfælde, som er omhandlet i den afledte fællesskabsret. For så vidt forordning nr. 1191/69 ikke finder anvendelse, og udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK er omfattet af artikel 87, stk. 1, EF, er det således Rådets forordning (EØF) nr. 1107/70 af 4. juni 1970 om støtte, som ydes inden for sektoren for transport med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT 1970 II, s. 309), der udtømmende opregner de betingelser, hvorunder medlemsstaternes myndigheder kan tildele støtte i henhold til artikel 73 EF (10). Herefter må nærværende anbringende tages til følge, i det omfang det er rettet imod Kommissionens godkendelse af udbetalingen af 328 mio. DKK på grundlag af artikel 73 EF«. |
| --- | --- |

(11)

Hvad angår kapitalindskuddet på 328 mio. DKK, fandt Retten for det andet for så vidt angår EF-traktatens artikel 73, at »medlemsstaterne ikke længere er berettiget til at påberåbe sig artikel 73 EF uden for de tilfælde, som er omhandlet i den afledte fællesskabsret. For så vidt forordning nr. 1191/69 ikke finder anvendelse, og udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK er omfattet af artikel 87, stk. 1, EF, er det således Rådets forordning (EØF) nr. 1107/70 af 4. juni 1970 om støtte, som ydes inden for sektoren for transport med jernbane, ad landeveje og sejlbare vandveje (EFT 1970 II, s. 309), der udtømmende opregner de betingelser, hvorunder medlemsstaternes myndigheder kan tildele støtte i henhold til artikel 73 EF (10). Herefter må nærværende anbringende tages til følge, i det omfang det er rettet imod Kommissionens godkendelse af udbetalingen af 328 mio. DKK på grundlag af artikel 73 EF«.

(12)

| (12) | Hvad angår kapitalindskuddet på 162 mio. DDK godkendt i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kombineret med rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, fandt Retten, »at den anfægtede beslutning ikke kan fortolkes således, at Kommissionens medlemmer som kollegium har givet en klar, ubetinget og endelig godkendelse af betalingen af beløbet på 162 mio. DKK i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), EF og rammebestemmelserne. Kommissionens argumentation må derimod forstås som udtryk for en alvorlig tvivl om, hvorvidt Combus var rentabel ifølge nævnte traktatbestemmelse og rammebestemmelserne, hvilken tvivl Kommissionen imidlertid ikke anså sig for forpligtet til at afklare, når den fandt, at artikel 73 EF udgjorde et tilstrækkeligt retsgrundlag til at godkende støtten. Da den sidstnævnte bestemmelse imidlertid ikke kan påberåbes i denne forbindelse (jf. ovenfor i præmis 100 og 101), indeholder den anfægtede beslutning ikke noget gyldigt grundlag for at godkende udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK. Af det anførte følger, at godkendelsen af betalingen på 162 mio. DKK i det hele må annulleres, uden at det er nødvendigt at tage stilling til de øvrige anbringender, der er fremført på dette punkt« (12). |
| --- | --- |

Hvad angår kapitalindskuddet på 162 mio. DDK godkendt i medfør af EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), kombineret med rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, fandt Retten, »at den anfægtede beslutning ikke kan fortolkes således, at Kommissionens medlemmer som kollegium har givet en klar, ubetinget og endelig godkendelse af betalingen af beløbet på 162 mio. DKK i henhold til artikel 87, stk. 3, litra c), EF og rammebestemmelserne. Kommissionens argumentation må derimod forstås som udtryk for en alvorlig tvivl om, hvorvidt Combus var rentabel ifølge nævnte traktatbestemmelse og rammebestemmelserne, hvilken tvivl Kommissionen imidlertid ikke anså sig for forpligtet til at afklare, når den fandt, at artikel 73 EF udgjorde et tilstrækkeligt retsgrundlag til at godkende støtten. Da den sidstnævnte bestemmelse imidlertid ikke kan påberåbes i denne forbindelse (jf. ovenfor i præmis 100 og 101), indeholder den anfægtede beslutning ikke noget gyldigt grundlag for at godkende udbetalingen af beløbet på 328 mio. DKK. Af det anførte følger, at godkendelsen af betalingen på 162 mio. DKK i det hele må annulleres, uden at det er nødvendigt at tage stilling til de øvrige anbringender, der er fremført på dette punkt« (12).

| (13) | Efter at Retten havde afsagt sin dom, udarbejdede Kommissionen en ny beslutning. Den 11. januar 2005 mødtes Kommissionens tjenestegrene med de danske myndigheder for at få yderligere oplysninger om udviklingen i Arriva/Combus-sagen, siden den oprindelige beslutning blev vedtaget. Den 1. marts 2005 sendte de danske myndigheder Kommissionen et notat vedrørende udviklingen på det danske busmarked udarbejdet af Trafikstyrelsen. |
| --- | --- |

(13)

Efter at Retten havde afsagt sin dom, udarbejdede Kommissionen en ny beslutning. Den 11. januar 2005 mødtes Kommissionens tjenestegrene med de danske myndigheder for at få yderligere oplysninger om udviklingen i Arriva/Combus-sagen, siden den oprindelige beslutning blev vedtaget. Den 1. marts 2005 sendte de danske myndigheder Kommissionen et notat vedrørende udviklingen på det danske busmarked udarbejdet af Trafikstyrelsen.

| (14) | Ved brev af 3. marts 2005 (SG (2005) D/200926) underrettede Kommissionen Danmark om sin beslutning om at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for disse foranstaltninger, i det følgende benævnt »beslutningen om at indlede proceduren«, og opfordrede de danske myndigheder til at fremsætte deres bemærkninger. De danske myndigheder bad to gange om at få fristen for at fremsætte deres bemærkninger forlænget, hvilket Kommissionen accepterede ved brev af 5. april 2005 (TREN D (2005) 106964) og 24. juni 2005 (TREN D (2005) 113062). Den 21. juni 2005 blev der afholdt et møde mellem Kommissionen og de danske myndigheder. Den 30. juni 2005 sendte de danske myndigheder deres bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. |
| --- | --- |

(14)

Ved brev af 3. marts 2005 (SG (2005) D/200926) underrettede Kommissionen Danmark om sin beslutning om at indlede proceduren i EF-traktatens artikel 88, stk. 2, over for disse foranstaltninger, i det følgende benævnt »beslutningen om at indlede proceduren«, og opfordrede de danske myndigheder til at fremsætte deres bemærkninger. De danske myndigheder bad to gange om at få fristen for at fremsætte deres bemærkninger forlænget, hvilket Kommissionen accepterede ved brev af 5. april 2005 (TREN D (2005) 106964) og 24. juni 2005 (TREN D (2005) 113062). Den 21. juni 2005 blev der afholdt et møde mellem Kommissionen og de danske myndigheder. Den 30. juni 2005 sendte de danske myndigheder deres bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure.

| (15) | Beslutningen om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (13) den 22. september 2005. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de af beslutningen omfattede foranstaltninger senest en måned efter offentliggørelsen, dvs. senest den 23. oktober 2005. |
| --- | --- |

(15)

Beslutningen om at indlede proceduren blev offentliggjort i Den Europæiske Unions Tidende
   (13) den 22. september 2005. Kommissionen opfordrede interesserede parter til at fremsætte deres bemærkninger til de af beslutningen omfattede foranstaltninger senest en måned efter offentliggørelsen, dvs. senest den 23. oktober 2005.

| (16) | Kommissionen underrettede Danske Busvognmænd om sin beslutning om at indlede proceduren ved brev af 12. maj 2005 (TREN (2005) D 109473). Efter anmodning fra Danske Busvognmænd forlængede Kommissionen to gange fristen for at modtage organisationens bemærkninger (brev af 15. juli 2005, TREN (2005) D 115786 og brev af 16. august 2005, TREN (2005) D 117806). |
| --- | --- |

(16)

Kommissionen underrettede Danske Busvognmænd om sin beslutning om at indlede proceduren ved brev af 12. maj 2005 (TREN (2005) D 109473). Efter anmodning fra Danske Busvognmænd forlængede Kommissionen to gange fristen for at modtage organisationens bemærkninger (brev af 15. juli 2005, TREN (2005) D 115786 og brev af 16. august 2005, TREN (2005) D 117806).

| (17) | Ved brev af 17. juni 2005 (TREN (2005) A 15223) bad Danske Busvognmænd Kommissionen om at få tilsendt en kopi af beslutningen om at indlede proceduren, herunder de oplysninger, som var blevet udeladt efter de danske myndigheders anmodning. Ved brev af 15. juli 2005 svarede Kommissionen, at den i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (14), ikke må give oplysninger om forhold, som er undergivet tavshedspligt, og som den får kendskab til i medfør af denne forordning. Da de oplysninger, som var blevet udeladt fra den kopi af beslutningen, som blev sendt til Danske Busvognmænd, var omfattet af tavshedspligten, forklarede Kommissionen endvidere, at den ikke kunne videregive dem. |
| --- | --- |

(17)

Ved brev af 17. juni 2005 (TREN (2005) A 15223) bad Danske Busvognmænd Kommissionen om at få tilsendt en kopi af beslutningen om at indlede proceduren, herunder de oplysninger, som var blevet udeladt efter de danske myndigheders anmodning. Ved brev af 15. juli 2005 svarede Kommissionen, at den i henhold til artikel 24 i Rådets forordning (EF) nr. 659/1999 af 22. marts 1999 om fastlæggelse af regler for anvendelsen af EF-traktatens artikel 93 (14), ikke må give oplysninger om forhold, som er undergivet tavshedspligt, og som den får kendskab til i medfør af denne forordning. Da de oplysninger, som var blevet udeladt fra den kopi af beslutningen, som blev sendt til Danske Busvognmænd, var omfattet af tavshedspligten, forklarede Kommissionen endvidere, at den ikke kunne videregive dem.

| (18) | Ved samme brev af 17. juni 2005 bad Danske Busvognmænd Kommissionen om en kopi af de danske myndigheders bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. Kommissionen svarede, at der i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 659/1999, som omhandler de interesserede parters rettigheder, ikke er hjemmel til at sende medlemsstatens svar til den klagende part, hvorfor Kommissionen ikke kunne sende en kopi af de danske myndigheders bemærkninger til Danske Busvognmænd. |
| --- | --- |

(18)

Ved samme brev af 17. juni 2005 bad Danske Busvognmænd Kommissionen om en kopi af de danske myndigheders bemærkninger til beslutningen om at indlede den formelle undersøgelsesprocedure. Kommissionen svarede, at der i henhold til artikel 20 i forordning (EF) nr. 659/1999, som omhandler de interesserede parters rettigheder, ikke er hjemmel til at sende medlemsstatens svar til den klagende part, hvorfor Kommissionen ikke kunne sende en kopi af de danske myndigheders bemærkninger til Danske Busvognmænd.

| (19) | Ved brev af 23. september 2005 fremsendtes Danske Busvognmænds bemærkninger. Kommissionen videresendte disse bemærkninger ved brev af 25. oktober 2005 (TREN D (2005) 122503) til de danske myndigheder og gav samtidig Danmark lejlighed til at svare på bemærkningerne inden for en måned. Kommissionen modtog Danmarks svar på disse bemærkninger ved brev af 23. december 2005 (SG (2006) A 80) efter som følge af en anmodning fra de danske myndigheder at have forlænget svarfristen med en måned. |
| --- | --- |

(19)

Ved brev af 23. september 2005 fremsendtes Danske Busvognmænds bemærkninger. Kommissionen videresendte disse bemærkninger ved brev af 25. oktober 2005 (TREN D (2005) 122503) til de danske myndigheder og gav samtidig Danmark lejlighed til at svare på bemærkningerne inden for en måned. Kommissionen modtog Danmarks svar på disse bemærkninger ved brev af 23. december 2005 (SG (2006) A 80) efter som følge af en anmodning fra de danske myndigheder at have forlænget svarfristen med en måned.

| (20) | Kommissionen modtog bemærkninger fra en interesseret part, Arriva Danmark A/S, ved brev af 21. oktober 2005 (TREN (2005) A 27196). Den videresendte disse bemærkninger til Danmark ved brev af 24. november 2005 og gav Danmark en måned til at svare på bemærkningerne. Kommissionen modtog Danmarks svar på Arrivas bemærkninger ved ovennævnte brev af 23. december 2005. |
| --- | --- |

(20)

Kommissionen modtog bemærkninger fra en interesseret part, Arriva Danmark A/S, ved brev af 21. oktober 2005 (TREN (2005) A 27196). Den videresendte disse bemærkninger til Danmark ved brev af 24. november 2005 og gav Danmark en måned til at svare på bemærkningerne. Kommissionen modtog Danmarks svar på Arrivas bemærkninger ved ovennævnte brev af 23. december 2005.

| (21) | De danske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 22. februar 2007 og af 2. april 2007 (TREN (2007) A 28850). |
| --- | --- |

(21)

De danske myndigheder fremsendte yderligere oplysninger ved brev af 22. februar 2007 og af 2. april 2007 (TREN (2007) A 28850).

2.   AGENS FAKTISKE OMSTÆNDIGHEDER

2.1.   DET DANSKE BUSMARKED

2.1.1.   GENEREL BESKRIVELSE AF MARKEDET

| (22) | Beslutningen om at indlede proceduren indeholder en udførlig beskrivelse af det danske busmarked (betragtning 13 til 22). Derfor indskrænkes beskrivelsen af busmarkedet her til kun at omfatte de markedsforhold, som er vigtigst for den foreliggende sag, og de supplerende oplysninger, som den danske regering og de interesserede parter har indsendt. |
| --- | --- |

(22)

Beslutningen om at indlede proceduren indeholder en udførlig beskrivelse af det danske busmarked (betragtning 13 til 22). Derfor indskrænkes beskrivelsen af busmarkedet her til kun at omfatte de markedsforhold, som er vigtigst for den foreliggende sag, og de supplerende oplysninger, som den danske regering og de interesserede parter har indsendt.

| (23) | I starten af 1990'erne begyndte Danmark gradvis at åbne sit busmarked for konkurrence ved at udlicitere offentlige tjenesteydelsesaftaler, som de offentlige myndigheder indgår med busoperatører i Danmark. Siden 1994 har Danmark som følge af de gældende EF-bestemmelser om offentlige tjenesteydelsesaftaler (Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (15)) været forpligtet til at udlicitere offentlige tjenesteydelsesaftaler om varetagelse af busdrift, medmindre bustrafikken udføres »inhouse« (16). |
| --- | --- |

(23)

I starten af 1990'erne begyndte Danmark gradvis at åbne sit busmarked for konkurrence ved at udlicitere offentlige tjenesteydelsesaftaler, som de offentlige myndigheder indgår med busoperatører i Danmark. Siden 1994 har Danmark som følge af de gældende EF-bestemmelser om offentlige tjenesteydelsesaftaler (Rådets direktiv 92/50/EØF af 18. juni 1992 om samordning af fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler (15)) været forpligtet til at udlicitere offentlige tjenesteydelsesaftaler om varetagelse af busdrift, medmindre bustrafikken udføres »inhouse« (16).

| (24) | I 1999, hvor Combus første gang modtog økonomisk støtte fra den danske stat, udliciterede ni ud af tolv amter 100 % af deres ruter. De tre resterende amter udliciterede henholdsvis 96 % (København), 35 % (Ribe) og 21 % (Viborg) af deres ruter (17). Danske offentlige tjenesteydelsesaftaler løber i fem år, og nogle af dem kan forlænges med yderligere tre år. |
| --- | --- |

(24)

I 1999, hvor Combus første gang modtog økonomisk støtte fra den danske stat, udliciterede ni ud af tolv amter 100 % af deres ruter. De tre resterende amter udliciterede henholdsvis 96 % (København), 35 % (Ribe) og 21 % (Viborg) af deres ruter (17). Danske offentlige tjenesteydelsesaftaler løber i fem år, og nogle af dem kan forlænges med yderligere tre år.

| (25) | Det danske busmarked er blevet samlet på færre og færre selskaber. I 1988 var der over 400 busselskaber, mens der i 2004 kun var ca. 100 operatører tilbage. DSB var i kraft af sit datterselskab den allerstørste busoperatør. I juni 1995 udskilte DSB busselskabet og omdannede det til et aktieselskab under navnet DSB Busser A/S. I 1997 ændrede selskabet navn til Combus A/S. Den danske stat beholdt 100 % af aktierne i Combus. Combus og selskabets forgænger havde op gennem 1990'erne en markedsandel på 20 % i Danmark. |
| --- | --- |

(25)

Det danske busmarked er blevet samlet på færre og færre selskaber. I 1988 var der over 400 busselskaber, mens der i 2004 kun var ca. 100 operatører tilbage. DSB var i kraft af sit datterselskab den allerstørste busoperatør. I juni 1995 udskilte DSB busselskabet og omdannede det til et aktieselskab under navnet DSB Busser A/S. I 1997 ændrede selskabet navn til Combus A/S. Den danske stat beholdt 100 % af aktierne i Combus. Combus og selskabets forgænger havde op gennem 1990'erne en markedsandel på 20 % i Danmark.

| (26) | I 1997 gjorde Arriva Danmark A/S (i det følgende benævnt »Arriva«), et datterselskab under det britiske selskab Arriva plc, og Connex Danmark A/S (i det følgende benævnt »Connex«), et datterselskab under det franske selskab Veolia, deres entré på det danske marked ved forskellige opkøb (18). I 1999 og 2004, som er det sidste år, der foreligger tal for, havde de tre selskaber følgende markedsandele:
  Tabel 1
  Combus', Arrivas og Connex' markedsandele i 1999 og 2004











  (%) |
| --- | --- |
| | Combus
  1999 | Combus
  2004 | Arriva
  1999 | Arriva
  2004 | Connex
  1999 | Connex
  2004 |
| Nordjylland | 64,85 | 0 | 0 | 18,64 | 7,17 | 24,72 |
| Viborg | 17,27 | 0 | 0 | 17,40 | 0 | 0,33 |
| Århus | 54,24 | 0 | 0 | 10,15 | 9,11 | 41,07 |
| Ringkjøbing | 38,18 | 0 | 0 | 27,38 | 0 | 0 |
| Vejle | 56,96 | 0 | 21,68 | 13,29 | 0 | 17,22 |
| Ribe | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 39,23 |
| Sønderjylland | 32,41 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| Fyn | 97,80 | 0 | 0 | 100,00 | 0 | 0 |
| Vestsjælland | 25,20 | 0 | 24,00 | 33,86 | 32,60 | 35,26 |
| Storstrøm | 19,78 | 0 | 1,80 | 28,51 | 64,49 | 33,00 |
| Bornholm | 28,00 | 0 | 0 | 0 | 50,67 | 81,02 |
| Hovedstadsområdet | 22,26 | 0 | 50,47 | 46,73 | 8,60 | 27,95 |
| Hele landet | 33,98 | 0 | 26,59 | 34,46 | 10,99 | 25,14 |
| Hele landet minus hovedstadsområdet | 56,06 | 0 | 5,82 | 23,94 | 13,06 | 22,73 |

(26)

I 1997 gjorde Arriva Danmark A/S (i det følgende benævnt »Arriva«), et datterselskab under det britiske selskab Arriva plc, og Connex Danmark A/S (i det følgende benævnt »Connex«), et datterselskab under det franske selskab Veolia, deres entré på det danske marked ved forskellige opkøb (18). I 1999 og 2004, som er det sidste år, der foreligger tal for, havde de tre selskaber følgende markedsandele:

Tabel 1

Combus', Arrivas og Connex' markedsandele i 1999 og 2004

(%)

Combus

1999

Combus

2004

Arriva

1999

Arriva

2004

Connex

1999

Connex

2004

Nordjylland

64,85

0

0

18,64

7,17

24,72

Viborg

17,27

0

0

17,40

0

0,33

Århus

54,24

0

0

10,15

9,11

41,07

Ringkjøbing

38,18

0

0

27,38

0

0

Vejle

56,96

0

21,68

13,29

0

17,22

Ribe

0

0

0

0

0

39,23

Sønderjylland

32,41

0

0

0

0

0

Fyn

97,80

0

0

100,00

0

0

Vestsjælland

25,20

0

24,00

33,86

32,60

35,26

Storstrøm

19,78

0

1,80

28,51

64,49

33,00

Bornholm

28,00

0

0

0

50,67

81,02

Hovedstadsområdet

22,26

0

50,47

46,73

8,60

27,95

Hele landet

33,98

0

26,59

34,46

10,99

25,14

Hele landet minus hovedstadsområdet

56,06

0

5,82

23,94

13,06

22,73

| (27) | Til fortolkning af disse tal kræves følgende oplysninger: Arriva købte Combus i 2001. Senere samme år købte Connex halvdelen af de ruter, som Combus oprindeligt havde drevet, af Arriva. I 2004 styrkede Arriva sin position yderligere ved at erhverve virksomheden Wulff Bus A/S, der havde en markedsandel på 10 % i Jylland. |
| --- | --- |

(27)

Til fortolkning af disse tal kræves følgende oplysninger: Arriva købte Combus i 2001. Senere samme år købte Connex halvdelen af de ruter, som Combus oprindeligt havde drevet, af Arriva. I 2004 styrkede Arriva sin position yderligere ved at erhverve virksomheden Wulff Bus A/S, der havde en markedsandel på 10 % i Jylland.

| (28) | Det danske busmarked tegner sig for en samlet omsætning på omkring 5,5 mia. DKK om året. |
| --- | --- |

(28)

Det danske busmarked tegner sig for en samlet omsætning på omkring 5,5 mia. DKK om året.

2.1.2.   COMBUS' ØKONOMISKE VANSKELIGHEDER

| (29) | Som forklaret i beslutningen om at indlede proceduren (betragtning 34 ff.) indledte Combus efter at være blevet udskilt fra DSB en aggressiv ekspansionspolitik. Combus vandt mange nye kontrakter, især i hovedstadsområdet, og øgede sin omsætning med over 40 % fra 1995 til 1999. Langt de fleste af de nye kontrakter viste sig dog at være tabsgivende. |
| --- | --- |

(29)

Som forklaret i beslutningen om at indlede proceduren (betragtning 34 ff.) indledte Combus efter at være blevet udskilt fra DSB en aggressiv ekspansionspolitik. Combus vandt mange nye kontrakter, især i hovedstadsområdet, og øgede sin omsætning med over 40 % fra 1995 til 1999. Langt de fleste af de nye kontrakter viste sig dog at være tabsgivende.

| (30) | Derfor begyndte Combus at få alvorlige økonomiske vanskeligheder i 1998. De økonomiske vanskeligheder fremgår af følgende to tabeller og er angivet både i absolutte tal og procent.
  Tabel 2
  Hovedtal for Combus A/S 1995-2000











  (Absolutte tal) |
| --- | --- |
| 1 000 DKK | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 |
| Nettoomsætning | 625 392 | 686 123 | 763 432 | 1 049 489 | 1 097 535 | 1 091 253 |
| Bruttoresultat | 84 172 | 100 003 | 81 776 | 11 910 | –17 230 | 68 206 |
| Resultat før renter | 30 870 | 37 423 | 12 227 | – 105 029 | – 134 812 | –50 035 |
| Årets resultat | 31 184 | 28 546 | 7 684 | – 139 128 | – 168 267 | –82 249 |

(30)

Derfor begyndte Combus at få alvorlige økonomiske vanskeligheder i 1998. De økonomiske vanskeligheder fremgår af følgende to tabeller og er angivet både i absolutte tal og procent.

Tabel 2

Hovedtal for Combus A/S 1995-2000

(Absolutte tal)

1 000 DKK

1995

1996

1997

1998

1999

2000

Nettoomsætning

625 392

686 123

763 432

1 049 489

1 097 535

1 091 253

Bruttoresultat

84 172

100 003

81 776

11 910

–17 230

68 206

Resultat før renter

30 870

37 423

12 227

– 105 029

– 134 812

–50 035

Årets resultat

31 184

28 546

7 684

– 139 128

– 168 267

–82 249

Tabel 3

Nøgletal for Combus A/S 1995-2000

| (%) |
| --- |
| 1 000 DKK | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 | 2000 |
| Overskudsgrad | 4,9 | 5,5 | 1,6 | neg. | neg. | neg. |
| Afkastningsgrad | 4,0 | 5,5 | 1,3 | neg. | neg. | neg. |
| Bruttomarginal | 13,5 | 14,6 | 10,7 | 6,3 | –1,6 | 1,1 |
| Egenkapital- forrentning | 23,5 | 18,2 | 2,5 | neg. | neg. | neg. |

(%)

1 000 DKK

1995

1996

1997

1998

1999

2000

Overskudsgrad

4,9

5,5

1,6

neg.

neg.

neg.

Afkastningsgrad

4,0

5,5

1,3

neg.

neg.

neg.

Bruttomarginal

13,5

14,6

10,7

6,3

–1,6

1,1

Egenkapital- forrentning

23,5

18,2

2,5

neg.

neg.

neg.

| (31) | Der kan sondres mellem tre perioder i privatiseringen af Combus. Fra 1995 til 1998 havde den danske stat kun sat sig for at sælge en minoritetspost på 25 %, men det blev aldrig realiseret. Ved udgangen af 1998 gjorde den et første forsøg på at afhænde 100 % af aktierne. Dette forsøg mislykkedes i juli 1999. Den danske regering besluttede så først at omstrukturere og derefter sælge selskabet. Denne plan mundede ud i, at Combus blev solgt til Arriva i begyndelsen af 2001. |
| --- | --- |

(31)

Der kan sondres mellem tre perioder i privatiseringen af Combus. Fra 1995 til 1998 havde den danske stat kun sat sig for at sælge en minoritetspost på 25 %, men det blev aldrig realiseret. Ved udgangen af 1998 gjorde den et første forsøg på at afhænde 100 % af aktierne. Dette forsøg mislykkedes i juli 1999. Den danske regering besluttede så først at omstrukturere og derefter sælge selskabet. Denne plan mundede ud i, at Combus blev solgt til Arriva i begyndelsen af 2001.

| (32) | Ifølge lov nr. 232 om DSB Busser A/S af 1995, hvorved Combus A/S blev etableret som et selvstændigt selskab, var det planen, at den danske stat skulle sælge op til 25 % af sine aktier i selskabet frem til udgangen af 1998. Med henblik herpå blev der nedsat en styregruppe med repræsentanter for Finansministeriet, Trafikministeriet, Combus samt eksterne juridiske og finansielle rådgivere. Styregruppen afholdt i alt syv møder, før arbejdet blev sat i bero medio 1997. |
| --- | --- |

(32)

Ifølge lov nr. 232 om DSB Busser A/S af 1995, hvorved Combus A/S blev etableret som et selvstændigt selskab, var det planen, at den danske stat skulle sælge op til 25 % af sine aktier i selskabet frem til udgangen af 1998. Med henblik herpå blev der nedsat en styregruppe med repræsentanter for Finansministeriet, Trafikministeriet, Combus samt eksterne juridiske og finansielle rådgivere. Styregruppen afholdt i alt syv møder, før arbejdet blev sat i bero medio 1997.

| (33) | Primo november 1998 genoptog styregruppen sit arbejde, nu med instruks om at forberede salget af i hvert fald en majoritetspost i Combus. Gruppen startede med at værdiansætte selskabet. |
| --- | --- |

(33)

Primo november 1998 genoptog styregruppen sit arbejde, nu med instruks om at forberede salget af i hvert fald en majoritetspost i Combus. Gruppen startede med at værdiansætte selskabet.

| (34) | Som grundlag for værdiansættelsen fremlagde Combus medio november 1998 selskabets forventninger vedrørende det regnskabsmæssige resultat for 1998 samt budgettal for 1999-2001. Statens finansielle rådgiver, Alfred Berg Corporate Finance (København), i det følgende benævnt »Alfred Berg«, konkluderede på denne baggrund følgende:
  »... kan det entydigt konkluderes, at Combus' samlede aktiekapital har en negativ markedsværdi på et større trecifret millionbeløb. Udover at rentabiliteten af den primære forretning er faldet markant de seneste par år, er værdiansættelsen endvidere negativt påvirket af den betydelige rentebærende nettogæld, selskabet har fået opbygget i den samme periode. De fleste potentielle købere har dog forståelse for, at finansielt og økonomisk meget svage selskaber som Combus ikke handles til større negative værdier, idet det da bedre ville kunne svare sig for den sælgende part at lukke selskabet.
  På den baggrund er det vor anbefaling, at der i salgsprocessen og det informationsmateriale, der er ved at blive udarbejdet i forbindelse med salget, i størst muligt omfang lægges op til, at prisen for Combus skal fastsættes med udgangspunkt i selskabets reelle egenkapital fratrukket en rabat. Med udgangspunkt i dette og kombineret med






  — | potentiale for operationelle forbedringer |
| --- | --- | --- |

(34)

Som grundlag for værdiansættelsen fremlagde Combus medio november 1998 selskabets forventninger vedrørende det regnskabsmæssige resultat for 1998 samt budgettal for 1999-2001. Statens finansielle rådgiver, Alfred Berg Corporate Finance (København), i det følgende benævnt »Alfred Berg«, konkluderede på denne baggrund følgende:

»... kan det entydigt konkluderes, at Combus' samlede aktiekapital har en negativ markedsværdi på et større trecifret millionbeløb. Udover at rentabiliteten af den primære forretning er faldet markant de seneste par år, er værdiansættelsen endvidere negativt påvirket af den betydelige rentebærende nettogæld, selskabet har fået opbygget i den samme periode. De fleste potentielle købere har dog forståelse for, at finansielt og økonomisk meget svage selskaber som Combus ikke handles til større negative værdier, idet det da bedre ville kunne svare sig for den sælgende part at lukke selskabet.

På den baggrund er det vor anbefaling, at der i salgsprocessen og det informationsmateriale, der er ved at blive udarbejdet i forbindelse med salget, i størst muligt omfang lægges op til, at prisen for Combus skal fastsættes med udgangspunkt i selskabets reelle egenkapital fratrukket en rabat. Med udgangspunkt i dette og kombineret med

—

potentiale for operationelle forbedringer

| — | potentiale for synergier |
| --- | --- |

—

potentiale for synergier

| — | selskabets strategiske værdi qua dets store markedsandel inden for busdrift i Danmark |
| --- | --- |

—

selskabets strategiske værdi qua dets store markedsandel inden for busdrift i Danmark

er det formentlig stadig tænkeligt, trods den fortsatte forværring i selskabets finansielle og økonomiske situation, at der kan findes en køber til Combus, således at Den Danske Stat (Staten) kan afhænde selskabet med fuld dækning til dets kreditorer.

Det skal samtidig fremhæves, at det må forventes, at hovedparten af de potentielle købere vil vurdere, at med Combus' meget svage kapitalstruktur og lave rentabilitet er behovet for tilførsel af egenkapital til selskabet så stort, at det ikke er rentabelt for dem at skulle erhverve Combus' samlede aktiekapital for et positivt beløb.

Den betydelige usikkerhed, der således er forbundet [med] de betingelser, under hvilke staten kan få afhændet Combus, kan imidlertid kun blive afdækket ved at fortsætte den pågående salgsproces.«

| (35) | Som alternativer til et snarligt salg af Combus opregnede Alfred Berg følgende muligheder:






  »— | at gennemføre en kontrolleret lukning af selskabet, hvilket bl.a. vil medføre, at Staten/DSB skal overtage alle de tjenestemandsansatte, der i dag er udlånt til Combus af DSB og de økonomiske forpligtelser, der hermed følger. Dertil kommer, at det er tvivlsomt om afviklingen af Combus, trods dets positive bogførte egenkapital, kan gennemføres med fuld dækning til selskabets kreditorer, og afhængig heraf risiko for negativ omtale af Statens håndtering af sagen fra långivere, pressen m.v. |
| --- | --- | --- |

(35)

Som alternativer til et snarligt salg af Combus opregnede Alfred Berg følgende muligheder:

»—

at gennemføre en kontrolleret lukning af selskabet, hvilket bl.a. vil medføre, at Staten/DSB skal overtage alle de tjenestemandsansatte, der i dag er udlånt til Combus af DSB og de økonomiske forpligtelser, der hermed følger. Dertil kommer, at det er tvivlsomt om afviklingen af Combus, trods dets positive bogførte egenkapital, kan gennemføres med fuld dækning til selskabets kreditorer, og afhængig heraf risiko for negativ omtale af Statens håndtering af sagen fra långivere, pressen m.v.

| — | at videreføre ejerskabet for at gennemføre en kraftig rationalisering og effektivisering af Combus og derigennem at sikre et på 2-3 års sigt rentabelt og dermed også mere salgsmodent selskab. På grund af selskabets p.t. meget svage kapitalstruktur og store gældsbyrde vil dette formentlig kræve, at Staten på kort sigt skal tilføre Combus et trecifret millionbeløb i ny egenkapital. Investeringen i en »turnaround« af Combus er behæftet med væsentlig risiko, og der er ingen garanti for et positivt afkast på Statens investering.« |
| --- | --- |

—

at videreføre ejerskabet for at gennemføre en kraftig rationalisering og effektivisering af Combus og derigennem at sikre et på 2-3 års sigt rentabelt og dermed også mere salgsmodent selskab. På grund af selskabets p.t. meget svage kapitalstruktur og store gældsbyrde vil dette formentlig kræve, at Staten på kort sigt skal tilføre Combus et trecifret millionbeløb i ny egenkapital. Investeringen i en »turnaround« af Combus er behæftet med væsentlig risiko, og der er ingen garanti for et positivt afkast på Statens investering.«

| (36) | På grundlag af denne vurdering fremsatte den finansielle rådgiver følgende anbefaling:
  »Ingen af de to nævnte alternativer synes umiddelbart attraktive, dog afhængig af Statens indstilling til at skyde yderligere egenkapital i Combus og samtidig hermed påtage sig ansvaret for at sikre en kraftig effektivisering af selskabet.
  Det er derfor Alfred Bergs anbefaling, at Staten fortsætter den pågående salgsproces af Combus for at få et mere præcist billede af hvilke og hvordan relevante aspekter (såsom resultatudvikling, kapitalstruktur, markedsandel, ordrebeholdning, busparkens stand, ledelsesressourcer, potentiale for operationelle forbedringer og synergier m.v.) vil blive vægtet af potentielle købere i deres samlede helhedsvurdering af selskabet.
  Ifald denne proces resulterer i, at der ikke findes en potentiel køber, der på betingelser i forhold til de to nævnte alternativer synes attraktive, vælges det af de to alternativer, som Staten til den tid finder økonomisk mest attraktivt og samtidig politisk mest passende.« |
| --- | --- |

(36)

På grundlag af denne vurdering fremsatte den finansielle rådgiver følgende anbefaling:

»Ingen af de to nævnte alternativer synes umiddelbart attraktive, dog afhængig af Statens indstilling til at skyde yderligere egenkapital i Combus og samtidig hermed påtage sig ansvaret for at sikre en kraftig effektivisering af selskabet.

Det er derfor Alfred Bergs anbefaling, at Staten fortsætter den pågående salgsproces af Combus for at få et mere præcist billede af hvilke og hvordan relevante aspekter (såsom resultatudvikling, kapitalstruktur, markedsandel, ordrebeholdning, busparkens stand, ledelsesressourcer, potentiale for operationelle forbedringer og synergier m.v.) vil blive vægtet af potentielle købere i deres samlede helhedsvurdering af selskabet.

Ifald denne proces resulterer i, at der ikke findes en potentiel køber, der på betingelser i forhold til de to nævnte alternativer synes attraktive, vælges det af de to alternativer, som Staten til den tid finder økonomisk mest attraktivt og samtidig politisk mest passende.«

| (37) | På baggrund af denne rådgivning vedtog Folketinget i december 1998 en lov, der bemyndigede staten til at sælge alle sine aktier (100 %) i Combus (19). |
| --- | --- |

(37)

På baggrund af denne rådgivning vedtog Folketinget i december 1998 en lov, der bemyndigede staten til at sælge alle sine aktier (100 %) i Combus (19).

| (38) | Alfred Berg foretog derpå en screening af markedet ud fra følgende fem kriterier: en eventuel køber skulle






  — | have aktiviteter inden for offentlig transport |
| --- | --- | --- |

(38)

Alfred Berg foretog derpå en screening af markedet ud fra følgende fem kriterier: en eventuel køber skulle

—

have aktiviteter inden for offentlig transport

| — | have en stærk økonomisk stilling |
| --- | --- |

—

have en stærk økonomisk stilling

| — | have en vis størrelse (fastsat som »mere end 1 000 busser i drift«) |
| --- | --- |

—

have en vis størrelse (fastsat som »mere end 1 000 busser i drift«)

| — | have en betydelig omsætning (fastsat til »over 1 mia. DKK«) |
| --- | --- |

—

have en betydelig omsætning (fastsat til »over 1 mia. DKK«)

| — | have aktiviteter på tilsvarende markeder som Combus. |
| --- | --- |

—

have aktiviteter på tilsvarende markeder som Combus.

| (39) | Ved Alfred Bergs screening af markedet fandt man frem til en liste på tolv potentielle købere. |
| --- | --- |

(39)

Ved Alfred Bergs screening af markedet fandt man frem til en liste på tolv potentielle købere.

| (40) | Styregruppen udarbejdede derpå følgende tidsplan: Der blev afholdt ledelsespræsentationer for tolv forhåndsudvalgte potentielle købere fra den 9.-18. februar 1999. Ultimo februar 1999 var deadline for at afgive »indications of interest«, og primo marts 1999 skulle der foretages en vurdering af de potentielle købere. Herefter skulle udvalgte købere have adgang til datarum i perioden 10.-24. marts 1999. 1. april skulle være deadline for endeligt bud, og 8. april skulle styregruppen vælge en endelig køber. |
| --- | --- |

(40)

Styregruppen udarbejdede derpå følgende tidsplan: Der blev afholdt ledelsespræsentationer for tolv forhåndsudvalgte potentielle købere fra den 9.-18. februar 1999. Ultimo februar 1999 var deadline for at afgive »indications of interest«, og primo marts 1999 skulle der foretages en vurdering af de potentielle købere. Herefter skulle udvalgte købere have adgang til datarum i perioden 10.-24. marts 1999. 1. april skulle være deadline for endeligt bud, og 8. april skulle styregruppen vælge en endelig køber.

| (41) | Af de tolv potentielle købere deltog syv i ledelsespræsentationen af Combus. Ved præsentationen modtog de potentielle købere et brev, der beskrev den forestående salgsproces. De potentielle købere blev via dette brev informeret om, at de kunne få adgang til Combus' data og også få yderligere møder med Combus' ledelse, hvis de ønskede det. Potentielle købere skulle for at kunne udnytte disse muligheder afgive en »indication of interest« senest ultimo februar 1999. |
| --- | --- |

(41)

Af de tolv potentielle købere deltog syv i ledelsespræsentationen af Combus. Ved præsentationen modtog de potentielle købere et brev, der beskrev den forestående salgsproces. De potentielle købere blev via dette brev informeret om, at de kunne få adgang til Combus' data og også få yderligere møder med Combus' ledelse, hvis de ønskede det. Potentielle købere skulle for at kunne udnytte disse muligheder afgive en »indication of interest« senest ultimo februar 1999.

| (42) | Alfred Berg modtog en sådan »indication of interest« fra seks forhåndsudvalgte potentielle købere i februar 1999. I marts 1999 blev to af dem udvalgt til at få adgang til datarum. Efter gennemgang af datarum havde begge potentielle købere reduceret deres prisindikation så markant, at det svarede til en negativ markedsværdi på flere hundrede millioner danske kroner. |
| --- | --- |

(42)

Alfred Berg modtog en sådan »indication of interest« fra seks forhåndsudvalgte potentielle købere i februar 1999. I marts 1999 blev to af dem udvalgt til at få adgang til datarum. Efter gennemgang af datarum havde begge potentielle købere reduceret deres prisindikation så markant, at det svarede til en negativ markedsværdi på flere hundrede millioner danske kroner.

| (43) | Alfred Berg forelagde den 9. april 1999 et notat for styregruppen, hvori det konkluderedes, at Combus næppe ville kunne afhændes til en positiv værdi. På baggrund af dette opstillede Alfred Berg tre alternative løsningsmodeller til salg af selskabet:
  »Valgmulighed 1: at Staten viderefører ejerskabet for at gennemføre en kraftig rationalisering og effektivisering af Combus og derigennem sikrer et på 2-3 års sigt rentabelt og dermed også mere salgsmodent selskab. På grund af selskabets p.t. meget svage kapitalstruktur og store gældsbyrde vil dette formentlig kræve, at Staten på kort sigt skal tilføre Combus et trecifret millionbeløb i ny egenkapital. Investeringen i en »turnaround« af Combus er behæftet med væsentlig risiko, og der er ingen garanti for et positivt afkast på Statens investering.

  Valgmulighed 2: at gennemføre en kontrolleret lukning af selskabet og/eller overlade »nøglen« til selskabets kreditorer. Dertil kommer, at det er tvivlsomt om afviklingen af Combus, trods dets positive bogførte egenkapital, kan gennemføres med fuld dækning til selskabets kreditorer, og afhængig heraf risiko for negativ omtale af Statens håndtering af sagen fra långivere, pressen m.v.

  Valgmulighed 3: at Combus udskiller den daglige busdrift i et selvstændigt datterselskab. Det vil sige, at de nuværende aktiver (busser m.v.) og passiver (lån m.v.) bevares i det nuværende Combus, mens retten til buskontrakterne m.v. placeres i et [selvstændigt] nyt datterselskab, der så samtidig lejer de relevante aktiver (busser m.v.) af det nuværende Combus. Det nye datterselskab søges solgt, og provenuet herfor anvendes til nedbringelse af gælden i det nuværende Combus, der fortsat vil være 100 % ejet af Staten. Den gæld, der herefter resterer i Combus, søges afdraget af den leje, der kan opnås ved at udleje de nuværende aktiver til det nye datterselskab. Denne model giver ikke umiddelbart nogen sikkerhed for, at selskabets nuværende kreditorer vil komme ud af deres engagement med Combus uden tab. De nuværende kreditorer vil derfor formentlig stille krav om en eller anden form for statsgaranti eller lignende.« |
| --- | --- |

(43)

Alfred Berg forelagde den 9. april 1999 et notat for styregruppen, hvori det konkluderedes, at Combus næppe ville kunne afhændes til en positiv værdi. På baggrund af dette opstillede Alfred Berg tre alternative løsningsmodeller til salg af selskabet:

»Valgmulighed 1: at Staten viderefører ejerskabet for at gennemføre en kraftig rationalisering og effektivisering af Combus og derigennem sikrer et på 2-3 års sigt rentabelt og dermed også mere salgsmodent selskab. På grund af selskabets p.t. meget svage kapitalstruktur og store gældsbyrde vil dette formentlig kræve, at Staten på kort sigt skal tilføre Combus et trecifret millionbeløb i ny egenkapital. Investeringen i en »turnaround« af Combus er behæftet med væsentlig risiko, og der er ingen garanti for et positivt afkast på Statens investering.

Valgmulighed 2: at gennemføre en kontrolleret lukning af selskabet og/eller overlade »nøglen« til selskabets kreditorer. Dertil kommer, at det er tvivlsomt om afviklingen af Combus, trods dets positive bogførte egenkapital, kan gennemføres med fuld dækning til selskabets kreditorer, og afhængig heraf risiko for negativ omtale af Statens håndtering af sagen fra långivere, pressen m.v.

Valgmulighed 3: at Combus udskiller den daglige busdrift i et selvstændigt datterselskab. Det vil sige, at de nuværende aktiver (busser m.v.) og passiver (lån m.v.) bevares i det nuværende Combus, mens retten til buskontrakterne m.v. placeres i et [selvstændigt] nyt datterselskab, der så samtidig lejer de relevante aktiver (busser m.v.) af det nuværende Combus. Det nye datterselskab søges solgt, og provenuet herfor anvendes til nedbringelse af gælden i det nuværende Combus, der fortsat vil være 100 % ejet af Staten. Den gæld, der herefter resterer i Combus, søges afdraget af den leje, der kan opnås ved at udleje de nuværende aktiver til det nye datterselskab. Denne model giver ikke umiddelbart nogen sikkerhed for, at selskabets nuværende kreditorer vil komme ud af deres engagement med Combus uden tab. De nuværende kreditorer vil derfor formentlig stille krav om en eller anden form for statsgaranti eller lignende.«

| (44) | På grundlag af Alfred Bergs vurdering besluttede den danske regering at videreføre Combus ved en rekonstruktion med henblik på et efterfølgende salg (valgmulighed 1). Denne rekonstruktion er nærmere beskrevet i næste afsnit. |
| --- | --- |

(44)

På grundlag af Alfred Bergs vurdering besluttede den danske regering at videreføre Combus ved en rekonstruktion med henblik på et efterfølgende salg (valgmulighed 1). Denne rekonstruktion er nærmere beskrevet i næste afsnit.

| (45) | Den 23. april 1999 informerede Alfred Berg staten om, at der var indkommet en ny »indication of interest« fra Arriva med et tilbud om at overtage 100 % af Combus' aktiekapital for 35 mio. DKK. Til tilbuddet var der knyttet betingelser om egenkapitalens størrelse og selskabets resultat med klausul om krone-for-krone-reduktion i tilfælde af afvigelser. Tilbuddet var baseret på, at egenkapitalen udgjorde 131 mio. DKK, og Alfred Berg skønnede, at egenkapitalen var ca. 10 mio. DKK lavere. Alfred Berg anbefalede en fortsættelse af salgsprocessen med denne køber parallelt med rekonstruktionsmodellen. Alfred Berg gjorde opmærksom på, at der udestod drøftelser om særdeles vanskelige forhold, som kunne gøre det vanskeligt at nå en for begge parter tilfredsstillende aftale. |
| --- | --- |

(45)

Den 23. april 1999 informerede Alfred Berg staten om, at der var indkommet en ny »indication of interest« fra Arriva med et tilbud om at overtage 100 % af Combus' aktiekapital for 35 mio. DKK. Til tilbuddet var der knyttet betingelser om egenkapitalens størrelse og selskabets resultat med klausul om krone-for-krone-reduktion i tilfælde af afvigelser. Tilbuddet var baseret på, at egenkapitalen udgjorde 131 mio. DKK, og Alfred Berg skønnede, at egenkapitalen var ca. 10 mio. DKK lavere. Alfred Berg anbefalede en fortsættelse af salgsprocessen med denne køber parallelt med rekonstruktionsmodellen. Alfred Berg gjorde opmærksom på, at der udestod drøftelser om særdeles vanskelige forhold, som kunne gøre det vanskeligt at nå en for begge parter tilfredsstillende aftale.

| (46) | Den 27. april 1999 underskrev Trafikministeriet og Arriva en hensigtserklæring (letter of intent) om overtagelse af Combus for 45 mio. DKK på betingelse af, at selskabets egenkapital udgjorde 131 mio. DKK på overdragelsestidspunktet. |
| --- | --- |

(46)

Den 27. april 1999 underskrev Trafikministeriet og Arriva en hensigtserklæring (letter of intent) om overtagelse af Combus for 45 mio. DKK på betingelse af, at selskabets egenkapital udgjorde 131 mio. DKK på overdragelsestidspunktet.

| (47) | Primo juni var forhandlingerne med Arriva så vidt fremskredne, at det var rådgivernes vurdering, at det ville have været realistisk, at der kunne indgås en endelig salgsaftale i første halvdel af juli 1999. I løbet af juni 1999 var der imidlertid stor presseomtale af Combus, herunder navnlig politiske tilkendegivelser om behovet for at indføre markedsandelsbegrænsning på rutebusmarkedet i Danmark. På baggrund af spekulationerne om markedsandelsbegrænsninger mistede Arriva interessen i at erhverve Combus. Arriva understregede dog at være interesseret i at erhverve Combus på længere sigt afhængigt af, om der blev indført markedsrestriktioner. |
| --- | --- |

(47)

Primo juni var forhandlingerne med Arriva så vidt fremskredne, at det var rådgivernes vurdering, at det ville have været realistisk, at der kunne indgås en endelig salgsaftale i første halvdel af juli 1999. I løbet af juni 1999 var der imidlertid stor presseomtale af Combus, herunder navnlig politiske tilkendegivelser om behovet for at indføre markedsandelsbegrænsning på rutebusmarkedet i Danmark. På baggrund af spekulationerne om markedsandelsbegrænsninger mistede Arriva interessen i at erhverve Combus. Arriva understregede dog at være interesseret i at erhverve Combus på længere sigt afhængigt af, om der blev indført markedsrestriktioner.

| (48) | Det var blevet bydende nødvendigt at gennemføre en rekonstruktion af Combus i april 1999, fordi Combus ifølge årsregnskabsloven skulle holde sin årlige generalforsamling inden udgangen af maj 1999 og fremlægge sit reviderede årsregnskab for 1998. Årsregnskabet skulle være tilgængeligt for pressen og offentligheden senest 14 dage før den årlige generalforsamling. |
| --- | --- |

(48)

Det var blevet bydende nødvendigt at gennemføre en rekonstruktion af Combus i april 1999, fordi Combus ifølge årsregnskabsloven skulle holde sin årlige generalforsamling inden udgangen af maj 1999 og fremlægge sit reviderede årsregnskab for 1998. Årsregnskabet skulle være tilgængeligt for pressen og offentligheden senest 14 dage før den årlige generalforsamling.

| (49) | Selskabets økonomiske situation var så kritisk, at revisorerne havde meddelt, at årsregnskabet ikke kunne aflægges uden forbehold for going concern. På baggrund af revisorgennemgangen af selskabets kontrakter, som havde vist, at der var behov for en hensættelse på ca. 65 mio. DKK til dækning af tabsgivende kontrakter, måtte selskabet gå i betalingsstandsning, medmindre der blev tilført yderligere kapital. Desuden var der overhængende fare for, at en række pengeinstitutter opsagde låneaftalerne, som alle indeholdt et minimumssoliditetskrav på 10 % af balancesummen, dog mindst 125 mio. DKK. |
| --- | --- |

(49)

Selskabets økonomiske situation var så kritisk, at revisorerne havde meddelt, at årsregnskabet ikke kunne aflægges uden forbehold for going concern. På baggrund af revisorgennemgangen af selskabets kontrakter, som havde vist, at der var behov for en hensættelse på ca. 65 mio. DKK til dækning af tabsgivende kontrakter, måtte selskabet gå i betalingsstandsning, medmindre der blev tilført yderligere kapital. Desuden var der overhængende fare for, at en række pengeinstitutter opsagde låneaftalerne, som alle indeholdt et minimumssoliditetskrav på 10 % af balancesummen, dog mindst 125 mio. DKK.

| (50) | I april 1999 udpegede Trafikministeriet en juridisk rådgiver, Kromann & Münter, som skulle bistå med at løse Combus' økonomiske problemer. Den juridiske rådgiver foreslog i et notat udsendt medio maj 1999 en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK. På grundlag af dette notat forelagde Trafikministeriet den 21. maj 1999 Folketingets Finansudvalg et fortroligt aktstykke med forslag om en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK. Aktstykket blev tiltrådt af Finansudvalgets flertal den 27. maj 1999 (20). |
| --- | --- |

(50)

I april 1999 udpegede Trafikministeriet en juridisk rådgiver, Kromann & Münter, som skulle bistå med at løse Combus' økonomiske problemer. Den juridiske rådgiver foreslog i et notat udsendt medio maj 1999 en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK. På grundlag af dette notat forelagde Trafikministeriet den 21. maj 1999 Folketingets Finansudvalg et fortroligt aktstykke med forslag om en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK. Aktstykket blev tiltrådt af Finansudvalgets flertal den 27. maj 1999 (20).

| (51) | Med hensyn til Combus' økonomiske situation hed det i aktstykket, at selskabet i 1998 flere gange havde måttet justere sine forventninger til resultatet for 1998. Senere, efter vedtagelsen i december 1998 af loven om salg af alle aktierne i Combus, var der indtrådt en betydelig forværring af selskabets økonomiske situation. |
| --- | --- |

(51)

Med hensyn til Combus' økonomiske situation hed det i aktstykket, at selskabet i 1998 flere gange havde måttet justere sine forventninger til resultatet for 1998. Senere, efter vedtagelsen i december 1998 af loven om salg af alle aktierne i Combus, var der indtrådt en betydelig forværring af selskabets økonomiske situation.

| (52) | I aktstykket hedder det endvidere, at Combus var i overhængende fare for betalingsstandsning eller konkurs, men at en kapitaltilførsel ville sikre, at selskabet kunne holdes i live med henblik salg på et senere tidspunkt. Man skønnede, at der behøvedes en kapitaltilførsel på omkring 300 mio. DKK, i betragtning af soliditetskravet i selskabets låneaftaler og behovet for et rimeligt forhold mellem gæld og egenkapital. |
| --- | --- |

(52)

I aktstykket hedder det endvidere, at Combus var i overhængende fare for betalingsstandsning eller konkurs, men at en kapitaltilførsel ville sikre, at selskabet kunne holdes i live med henblik salg på et senere tidspunkt. Man skønnede, at der behøvedes en kapitaltilførsel på omkring 300 mio. DKK, i betragtning af soliditetskravet i selskabets låneaftaler og behovet for et rimeligt forhold mellem gæld og egenkapital.

| (53) | I aktstykket hedder det også, at muligheden for at sælge Combus fortsat burde undersøges. Det ansås for lidet sandsynligt, at staten ville kunne genvinde den tilførte kapital på kort sigt. Formålet med kapitaltilførslen var at sikre selskabets fremtidige drift, og at det havde tilstrækkelig kapital til rådighed. |
| --- | --- |

(53)

I aktstykket hedder det også, at muligheden for at sælge Combus fortsat burde undersøges. Det ansås for lidet sandsynligt, at staten ville kunne genvinde den tilførte kapital på kort sigt. Formålet med kapitaltilførslen var at sikre selskabets fremtidige drift, og at det havde tilstrækkelig kapital til rådighed.

| (54) | Aktstykket blev tiltrådt af et flertal i Finansudvalget den 27. maj 1999. |
| --- | --- |

(54)

Aktstykket blev tiltrådt af et flertal i Finansudvalget den 27. maj 1999.

| (55) | Salgsprocessen blev genoptaget i foråret 2000, efter at Combus' årsregnskab for 1999 var blevet godkendt på den årlige generalforsamling i maj 2000. Alfred Berg skulle fortsat inddrages i salgsforhandlingerne som finansiel rådgiver, og Kromann & Münter som juridisk rådgiver. |
| --- | --- |

(55)

Salgsprocessen blev genoptaget i foråret 2000, efter at Combus' årsregnskab for 1999 var blevet godkendt på den årlige generalforsamling i maj 2000. Alfred Berg skulle fortsat inddrages i salgsforhandlingerne som finansiel rådgiver, og Kromann & Münter som juridisk rådgiver.

| (56) | Medio juli 2000 forelagde Alfred Berg en indikativ værdiansættelse af Combus. Det var Alfred Bergs vurdering, at traditionelle værdiansættelsesmetoder ikke kunne anvendes i forbindelse med Combus på grund af betydelig usikkerhed. Rådgiverne havde foretaget en værdiansættelse baseret på en fremskrivning af selskabets resultater til 2004 ud fra en række vægtede antagelser om udviklingen i omsætning og forbedringstiltag. Selskabets værdi blev opgjort på det fremtidige tidspunkt. Der blev taget højde for eventuelle under-/overskud i den mellemliggende periode og effekten på selskabets nettogæld på det fremtidige tidspunkt. Den aktuelle salgsværdi fandtes ved at tilbagediskontere den beregnede fremtidige salgsværdi. Resultaterne af vurderingen fremgår af følgende tabel.
  Tabel 4
  Resumé af Alfred Bergs værdiansættelse af Combus | Scenarie |
| --- | --- | --- |
| Worst case | Neutral/negativ | Neutral/positiv | Best case |
| Antagelse |
| Omsætning | Uændret | Uændret | Stigende | Stigende |
| Bruttomarginal | Uændret | Uændret | Uændret | Stigende |
| Forbedringstiltag | Nej | Ja | Ja | Ja |
| Værdi mio. DKK af egenkapital, juli 2005 | ÷ 1 116,2 | ÷ 431,9 | 6,0 | 674,2 |
| Værdi mio. DKK af egenkapital aktuelt (10 % disk.) | ÷ 693,1 | ÷ 268,2 | 3,7 | 418,6 |
| Kilde: Indikativ værdiansættelse fra de finansielle rådgivere. |

(56)

Medio juli 2000 forelagde Alfred Berg en indikativ værdiansættelse af Combus. Det var Alfred Bergs vurdering, at traditionelle værdiansættelsesmetoder ikke kunne anvendes i forbindelse med Combus på grund af betydelig usikkerhed. Rådgiverne havde foretaget en værdiansættelse baseret på en fremskrivning af selskabets resultater til 2004 ud fra en række vægtede antagelser om udviklingen i omsætning og forbedringstiltag. Selskabets værdi blev opgjort på det fremtidige tidspunkt. Der blev taget højde for eventuelle under-/overskud i den mellemliggende periode og effekten på selskabets nettogæld på det fremtidige tidspunkt. Den aktuelle salgsværdi fandtes ved at tilbagediskontere den beregnede fremtidige salgsværdi. Resultaterne af vurderingen fremgår af følgende tabel.

Tabel 4

Resumé af Alfred Bergs værdiansættelse af Combus

Scenarie

Worst case

Neutral/negativ

Neutral/positiv

Best case

Antagelse

Omsætning

Uændret

Uændret

Stigende

Stigende

Bruttomarginal

Uændret

Uændret

Uændret

Stigende

Forbedringstiltag

Nej

Ja

Ja

Ja

Værdi mio. DKK af egenkapital, juli 2005

÷ 1 116,2

÷ 431,9

6,0

674,2

Værdi mio. DKK af egenkapital aktuelt (10 % disk.)

÷ 693,1

÷ 268,2

3,7

418,6

Kilde: Indikativ værdiansættelse fra de finansielle rådgivere.

| (57) | Følgende uddybende bemærkninger er nødvendige for at forstå værdiansættelsen: »Uændret omsætning« var udtryk for, at kontrakterne i region København ved udløb ikke blev erstattet af nye kontrakter, men at kontrakterne i regionerne forudsattes at fortsætte. »Stigende omsætning« indebar, at omsætningen i de øvrige regioner øgedes, i takt med at de eksisterende kontrakter i region København udløb. Resultateffekten af den nye ledelses forbedringstiltag forudsattes at udgøre 48,7 mio. DKK årligt fra 2002. Det fremgår af tabellen, at Combus' værdi måtte vurderes som meget negativ, navnlig fordi antagelser om stigende omsætning og bruttoindtjening samt gennemførelse af forbedringstiltag inden for en så kort årrække måtte betragtes som urealistiske. |
| --- | --- |

(57)

Følgende uddybende bemærkninger er nødvendige for at forstå værdiansættelsen: »Uændret omsætning« var udtryk for, at kontrakterne i region København ved udløb ikke blev erstattet af nye kontrakter, men at kontrakterne i regionerne forudsattes at fortsætte. »Stigende omsætning« indebar, at omsætningen i de øvrige regioner øgedes, i takt med at de eksisterende kontrakter i region København udløb. Resultateffekten af den nye ledelses forbedringstiltag forudsattes at udgøre 48,7 mio. DKK årligt fra 2002. Det fremgår af tabellen, at Combus' værdi måtte vurderes som meget negativ, navnlig fordi antagelser om stigende omsætning og bruttoindtjening samt gennemførelse af forbedringstiltag inden for en så kort årrække måtte betragtes som urealistiske.

| (58) | Af stor betydning for privatiseringen var den politiske debat om indførelse af markedsbegrænsning for busoperatører. Folketingets Trafikudvalg havde udbedt sig en rapport om koncentrations- og konkurrenceforholdene på det danske busmarked, og den blev udarbejdet i efteråret 1999 af en arbejdsgruppe bestående af repræsentanter fra Konkurrencestyrelsen samt Finansministeriet og Trafikministeriet. I rapporten anførtes det, at hovedparten af den regionale og lokale bustrafik havde været i udbud, at markedet var præget af hård konkurrence mellem entreprenørerne til trods for, at antallet af entreprenører var faldende, og at der ikke var tegn på, at en enkelt eller enkelte entreprenører dominerede markedet til skade for konkurrencen. Det var sammenfattende arbejdsgruppens vurdering, at der ikke var behov for at indføre markedsbegrænsning på det danske busmarked. I efteråret 1999 afgav Trafikudvalget beretning i sagen, hvor det tilsluttede sig rapportens konklusioner om, at det ikke var hensigtsmæssigt at fastsætte en grænse for markedsandele. |
| --- | --- |

(58)

Af stor betydning for privatiseringen var den politiske debat om indførelse af markedsbegrænsning for busoperatører. Folketingets Trafikudvalg havde udbedt sig en rapport om koncentrations- og konkurrenceforholdene på det danske busmarked, og den blev udarbejdet i efteråret 1999 af en arbejdsgruppe bestående af repræsentanter fra Konkurrencestyrelsen samt Finansministeriet og Trafikministeriet. I rapporten anførtes det, at hovedparten af den regionale og lokale bustrafik havde været i udbud, at markedet var præget af hård konkurrence mellem entreprenørerne til trods for, at antallet af entreprenører var faldende, og at der ikke var tegn på, at en enkelt eller enkelte entreprenører dominerede markedet til skade for konkurrencen. Det var sammenfattende arbejdsgruppens vurdering, at der ikke var behov for at indføre markedsbegrænsning på det danske busmarked. I efteråret 1999 afgav Trafikudvalget beretning i sagen, hvor det tilsluttede sig rapportens konklusioner om, at det ikke var hensigtsmæssigt at fastsætte en grænse for markedsandele.

| (59) | Regeringen tog på ny kontakt til en række potentielle købere. Efter en præsentation af Combus' økonomi meddelte to potentielle købere, at de var interesseret i at erhverve 100 % af aktierne i Combus. En tredje køber havde meddelt en mere forbeholden interesse for selskabets aktier. |
| --- | --- |

(59)

Regeringen tog på ny kontakt til en række potentielle købere. Efter en præsentation af Combus' økonomi meddelte to potentielle købere, at de var interesseret i at erhverve 100 % af aktierne i Combus. En tredje køber havde meddelt en mere forbeholden interesse for selskabets aktier.

| (60) | Den ene af de interesserede købere var Arriva, hvis indikative tilbud svarede til en negativ salgspris på 200-250 mio. DKK. |
| --- | --- |

(60)

Den ene af de interesserede købere var Arriva, hvis indikative tilbud svarede til en negativ salgspris på 200-250 mio. DKK.

| (61) | Den anden interesserede køber var Metroline. Tilbuddet fra den anden køber var umiddelbart mere attraktivt, idet det indeholdt et tilbud om at købe aktierne for mellem 10-24 mio. DKK. Metroline havde dog tilføjet, at man ved den økonomiske præsentation af selskabet var blevet opmærksom på en række forhold, som man ønskede at undersøge nøjere. |
| --- | --- |

(61)

Den anden interesserede køber var Metroline. Tilbuddet fra den anden køber var umiddelbart mere attraktivt, idet det indeholdt et tilbud om at købe aktierne for mellem 10-24 mio. DKK. Metroline havde dog tilføjet, at man ved den økonomiske præsentation af selskabet var blevet opmærksom på en række forhold, som man ønskede at undersøge nøjere.

| (62) | Den 18. oktober 2000 informerede Alfred Berg regeringen om, at Metroline havde afgivet et revideret tilbud om nu at købe Combus til en negativ pris på 500 mio. DKK. Desuden ønskede Metroline en række garantier. |
| --- | --- |

(62)

Den 18. oktober 2000 informerede Alfred Berg regeringen om, at Metroline havde afgivet et revideret tilbud om nu at købe Combus til en negativ pris på 500 mio. DKK. Desuden ønskede Metroline en række garantier.

| (63) | Efter dette tilbud anbefalede Alfred Berg at indstille de generelle drøftelser med den tredje interesserede køber, fordi denne ifølge Alfred Berg ikke var tilstrækkeligt interesseret. Styregruppen bad Alfred Berg kontakte Arriva, hvis indikative tilbud nu var klart bedre end Metrolines, for at undersøge mulighederne for et salg. |
| --- | --- |

(63)

Efter dette tilbud anbefalede Alfred Berg at indstille de generelle drøftelser med den tredje interesserede køber, fordi denne ifølge Alfred Berg ikke var tilstrækkeligt interesseret. Styregruppen bad Alfred Berg kontakte Arriva, hvis indikative tilbud nu var klart bedre end Metrolines, for at undersøge mulighederne for et salg.

| (64) | Den 3. november 2000 meddelte Arriva i et brev til Alfred Berg, at selskabet havde gennemført en due diligence, og at man var i stand til at fremlægge et forslag vedrørende det videre forløb. I brevet gjorde Arriva opmærksom på, at man havde samarbejdet med Connex ved vurderingen. Arriva havde på et tidligere tidspunkt informeret de finansielle rådgivere om de to busselskabers fælles interesse. |
| --- | --- |

(64)

Den 3. november 2000 meddelte Arriva i et brev til Alfred Berg, at selskabet havde gennemført en due diligence, og at man var i stand til at fremlægge et forslag vedrørende det videre forløb. I brevet gjorde Arriva opmærksom på, at man havde samarbejdet med Connex ved vurderingen. Arriva havde på et tidligere tidspunkt informeret de finansielle rådgivere om de to busselskabers fælles interesse.

| (65) | Ifølge forslaget ville Arriva tilbyde at betale 100 DKK for alle aktierne i Combus. Tilbuddet var betinget af, at den lånekapital på 100 mio. DKK, som Trafikministeriet havde indskudt i 1999, blev konverteret til egenkapital, og at der blev foretaget en yderligere kapitaltilførsel til Combus på 290 mio. DKK. Tilbuddet blev endvidere fremsat med forbehold for, at alle nødvendige reguleringer af selskabets balanceposter, som blev identificeret under den efterfølgende due diligence-proces, skulle dækkes ved tilførsel af midler. Arriva nævnte en række eksempler på sådanne reguleringer, der allerede beløb sig til ca. 109 mio. DKK. Arriva gav den danske stat frist til den 8. november 2000 til at nå frem til en aftale. |
| --- | --- |

(65)

Ifølge forslaget ville Arriva tilbyde at betale 100 DKK for alle aktierne i Combus. Tilbuddet var betinget af, at den lånekapital på 100 mio. DKK, som Trafikministeriet havde indskudt i 1999, blev konverteret til egenkapital, og at der blev foretaget en yderligere kapitaltilførsel til Combus på 290 mio. DKK. Tilbuddet blev endvidere fremsat med forbehold for, at alle nødvendige reguleringer af selskabets balanceposter, som blev identificeret under den efterfølgende due diligence-proces, skulle dækkes ved tilførsel af midler. Arriva nævnte en række eksempler på sådanne reguleringer, der allerede beløb sig til ca. 109 mio. DKK. Arriva gav den danske stat frist til den 8. november 2000 til at nå frem til en aftale.

| (66) | En gennemregning af Arrivas forslag foretaget af de finansielle rådgivere viste, at tilbuddet indebar, at Combus skulle tilføres 399 mio. DKK i nye midler, og at Trafikministeriet endvidere skulle konvertere den ansvarlige lånkapital på 100 mio. DKK til egenkapital, altså i alt et tab for staten på 499 mio. DKK. Hertil kom så tabet af den resterende egenkapital i Combus, som blev anslået til 38 mio. DKK pr. 30. september 2000. |
| --- | --- |

(66)

En gennemregning af Arrivas forslag foretaget af de finansielle rådgivere viste, at tilbuddet indebar, at Combus skulle tilføres 399 mio. DKK i nye midler, og at Trafikministeriet endvidere skulle konvertere den ansvarlige lånkapital på 100 mio. DKK til egenkapital, altså i alt et tab for staten på 499 mio. DKK. Hertil kom så tabet af den resterende egenkapital i Combus, som blev anslået til 38 mio. DKK pr. 30. september 2000.

| (67) | Det var Trafikministeriets og Finansministeriets opfattelse, at Arrivas tilbud var lavt. På den anden side havde ingen hidtidige seriøse bud været bedre end Arrivas. Metroline havde tilbudt den samme negative pris som Arriva, dvs. ca. 500 mio. DKK, og den tredje interesserede køber havde kun givet et løst og helt uforpligtende bud på ca. 350 mio. DKK. |
| --- | --- |

(67)

Det var Trafikministeriets og Finansministeriets opfattelse, at Arrivas tilbud var lavt. På den anden side havde ingen hidtidige seriøse bud været bedre end Arrivas. Metroline havde tilbudt den samme negative pris som Arriva, dvs. ca. 500 mio. DKK, og den tredje interesserede køber havde kun givet et løst og helt uforpligtende bud på ca. 350 mio. DKK.

| (68) | Det blev besluttet, at Trafikministeriet som et første skridt skulle kontakte Arriva med henblik på at søge selskabets pris for at overtage Combus forhandlet op. Samtidig gennemregnede ministeriet forskellige scenarier for af-/udvikling af Combus. Scenarierne var ikke umiddelbart en værdiansættelse af selskabet, men en beregning af selskabets likviditetsbehov under forskellige forudsætninger sammenholdt med Arrivas bud. Resultatet af beregningen, som blev godkendt af Combus, selskabets revisorer og advokater, fremgår af følgende tabel:
  Tabel 5
  Scenarier for af-/udvikling af Combus







  Scenarie | Likviditet ultimo perioden i mio. DKK | Bemærkning |
| --- | --- | --- | --- |
| Gradvis afvikling over 5 år | – 331 | Usikkert scenarie |
| Fortsættelse med nye, bedre kontrakter i 6 år | – 315 | Mere usikkert scenarie |
| Fortsættelse i 1 år uden refinansiering af forfalden gæld | 71 | Fordrede bl.a. optagelse af ny bankgæld på 107 mio. DKK. Vindes tid, men salgssituation herefter formentlig uændret. |
| Konkurs | – 649 | Samlet underbalance, dividende 35-40 %. Lånekreditorerne vil tabe 280-300 mio. DKK. |
| Arrivas bud | – 399 | |
| Kilde: Trafikministeriet |

(68)

Det blev besluttet, at Trafikministeriet som et første skridt skulle kontakte Arriva med henblik på at søge selskabets pris for at overtage Combus forhandlet op. Samtidig gennemregnede ministeriet forskellige scenarier for af-/udvikling af Combus. Scenarierne var ikke umiddelbart en værdiansættelse af selskabet, men en beregning af selskabets likviditetsbehov under forskellige forudsætninger sammenholdt med Arrivas bud. Resultatet af beregningen, som blev godkendt af Combus, selskabets revisorer og advokater, fremgår af følgende tabel:

Tabel 5

Scenarier for af-/udvikling af Combus

Scenarie

Likviditet ultimo perioden i mio. DKK

Bemærkning

Gradvis afvikling over 5 år

– 331

Usikkert scenarie

Fortsættelse med nye, bedre kontrakter i 6 år

– 315

Mere usikkert scenarie

Fortsættelse i 1 år uden refinansiering af forfalden gæld

71

Fordrede bl.a. optagelse af ny bankgæld på 107 mio. DKK. Vindes tid, men salgssituation herefter formentlig uændret.

Konkurs

– 649

Samlet underbalance, dividende 35-40 %. Lånekreditorerne vil tabe 280-300 mio. DKK.

Arrivas bud

– 399

Kilde: Trafikministeriet

| (69) | I et internt notat blev det anført, at det var ministeriets vurdering, at scenarierne illustrerede, at kreditorerne næppe havde interesse i at fortsætte selskabet, hverken med henblik på gradvis afvikling eller fortsættelse, eftersom ingen af scenarierne var signifikant bedre end Arrivas tilbud. Usikkerheden ved den fremtidige situation ville formentlig indebære, at kreditorerne ville foretrække at medvirke til en hurtig afhændelse. |
| --- | --- |

(69)

I et internt notat blev det anført, at det var ministeriets vurdering, at scenarierne illustrerede, at kreditorerne næppe havde interesse i at fortsætte selskabet, hverken med henblik på gradvis afvikling eller fortsættelse, eftersom ingen af scenarierne var signifikant bedre end Arrivas tilbud. Usikkerheden ved den fremtidige situation ville formentlig indebære, at kreditorerne ville foretrække at medvirke til en hurtig afhændelse.

| (70) | Scenarierne illustrerede herudover efter ministeriets opfattelse, at Arrivas tilbud formentlig netop tog udgangspunkt i Combus' finansielle situation på kortere sigt frem for en egentlig værdiansættelse af selskabet. Sammenfattende var det formentlig på den baggrund vanskeligt at overbevise Arriva om, at ministeriet klart havde bedre alternativer i baghånden i form af gradvis afvikling eller fortsat drift. |
| --- | --- |

(70)

Scenarierne illustrerede herudover efter ministeriets opfattelse, at Arrivas tilbud formentlig netop tog udgangspunkt i Combus' finansielle situation på kortere sigt frem for en egentlig værdiansættelse af selskabet. Sammenfattende var det formentlig på den baggrund vanskeligt at overbevise Arriva om, at ministeriet klart havde bedre alternativer i baghånden i form af gradvis afvikling eller fortsat drift.

| (71) | Det blev understreget i notatet, at det ikke helt kunne afvises, at en gradvis afvikling kombineret med en gradvis afhændelse af kørselskontrakterne i mindre — geografiske — portioner til lokale busselskaber muligvis kunne være et relevant alternativ til de skitserede scenarier. Dette scenarie var ikke undersøgt, men var også meget usikkert, eftersom der ifølge Combus godt nok ville være flere interesserede lokale busselskaber, men i bedste fald ville kun få have tilstrækkelig finansiel styrke til at overtage selv mindre dele. |
| --- | --- |

(71)

Det blev understreget i notatet, at det ikke helt kunne afvises, at en gradvis afvikling kombineret med en gradvis afhændelse af kørselskontrakterne i mindre — geografiske — portioner til lokale busselskaber muligvis kunne være et relevant alternativ til de skitserede scenarier. Dette scenarie var ikke undersøgt, men var også meget usikkert, eftersom der ifølge Combus godt nok ville være flere interesserede lokale busselskaber, men i bedste fald ville kun få have tilstrækkelig finansiel styrke til at overtage selv mindre dele.

| (72) | Det var ministeriets konklusion, at såfremt Arrivas bud kunne nedbringes til en negativ pris på 290 mio. DKK, ville det være det klart bedste alternativ at arbejde videre med over for kreditorerne. |
| --- | --- |

(72)

Det var ministeriets konklusion, at såfremt Arrivas bud kunne nedbringes til en negativ pris på 290 mio. DKK, ville det være det klart bedste alternativ at arbejde videre med over for kreditorerne.

| (73) | Disse forhandlinger mundede den 21. november 2000 ud i en aftale i form af en hensigtserklæring om salget af Combus til Arriva, der blev underskrevet af Trafikministeriet som sælger af Combus og Arriva som køber af Combus og Combus' private långivere. |
| --- | --- |

(73)

Disse forhandlinger mundede den 21. november 2000 ud i en aftale i form af en hensigtserklæring om salget af Combus til Arriva, der blev underskrevet af Trafikministeriet som sælger af Combus og Arriva som køber af Combus og Combus' private långivere.

| (74) | Hensigtserklæringen indeholdt følgende hovedelementer:






  — | Staten modtog 100 DKK for overdragelsen af alle aktier i Combus. |
| --- | --- | --- |

(74)

Hensigtserklæringen indeholdt følgende hovedelementer:

—

Staten modtog 100 DKK for overdragelsen af alle aktier i Combus.

| — | Staten konverterede forudgående den ansvarlige lånekapital på 100 mio. DKK til aktiekapital. |
| --- | --- |

—

Staten konverterede forudgående den ansvarlige lånekapital på 100 mio. DKK til aktiekapital.

| — | Combus' kapitalgrundlag styrkedes med yderligere 240 mio. DKK enten i form af indskud af ny egenkapital eller nedskrivning/konvertering af bankgæld. |
| --- | --- |

—

Combus' kapitalgrundlag styrkedes med yderligere 240 mio. DKK enten i form af indskud af ny egenkapital eller nedskrivning/konvertering af bankgæld.

| — | Staten stillede herudover beløbsmæssigt begrænsede garantier på i alt 57,5 mio. DKK i form af (i) en garanti for eventuelle miljøomkostninger på 22,5 mio. DKK, der ville blive udløst i det omfang sådanne omkostninger oversteg det i virksomheden allerede hensatte beløb til miljøomkostninger på 10 mio. DKK, og ii) en garanti på op til 35 mio. DKK for alle forhold, inklusive reguleringer af selskabets egenkapital i forhold til en af ledelsen præsenteret balance pr. ultimo september 2000 samt yderligere forpligtelser. |
| --- | --- |

—

Staten stillede herudover beløbsmæssigt begrænsede garantier på i alt 57,5 mio. DKK i form af (i) en garanti for eventuelle miljøomkostninger på 22,5 mio. DKK, der ville blive udløst i det omfang sådanne omkostninger oversteg det i virksomheden allerede hensatte beløb til miljøomkostninger på 10 mio. DKK, og ii) en garanti på op til 35 mio. DKK for alle forhold, inklusive reguleringer af selskabets egenkapital i forhold til en af ledelsen præsenteret balance pr. ultimo september 2000 samt yderligere forpligtelser.

| — | Staten stillede ubegrænsede garantier over for Arriva i forbindelse med eventuelle skattekrav, der kunne henføres til perioden forud for overdragelsen, for tab som følge af eventuelle krav fra tidligere tjenestemænd, for eventuelle tab som følge af Combus' tidligere afhændelse af Combus International og for eventuelle økonomiske tab, som Arriva kunne godtgøre stammede fra den forestående granskningsrapport. |
| --- | --- |

—

Staten stillede ubegrænsede garantier over for Arriva i forbindelse med eventuelle skattekrav, der kunne henføres til perioden forud for overdragelsen, for tab som følge af eventuelle krav fra tidligere tjenestemænd, for eventuelle tab som følge af Combus' tidligere afhændelse af Combus International og for eventuelle økonomiske tab, som Arriva kunne godtgøre stammede fra den forestående granskningsrapport.

| — | Overdragelsen skulle ske med virkning fra den 1. januar 2001. |
| --- | --- |

—

Overdragelsen skulle ske med virkning fra den 1. januar 2001.

| — | Handlen var betinget af, at såvel trafikselskaber som Færdselsstyrelsen godkendte, at Combus' kørselskontrakter blev overtaget af det overtagende selskab, ligesom handlen var betinget af konkurrencemyndighedernes godkendelse. |
| --- | --- |

—

Handlen var betinget af, at såvel trafikselskaber som Færdselsstyrelsen godkendte, at Combus' kørselskontrakter blev overtaget af det overtagende selskab, ligesom handlen var betinget af konkurrencemyndighedernes godkendelse.

| (75) | Den i hensigtserklæringen aftalte videre proces indebar, at Trafikministeriet og Arriva — efter forudgående godkendelse i Finansudvalget og Arrivas bestyrelse — herefter indgik en endelig aftale efter ovenstående retningslinjer. Gennemførelsen af handlen ville først ske, når alle nødvendige eksterne godkendelser var opnået, dog senest den 1. februar 2001. |
| --- | --- |

(75)

Den i hensigtserklæringen aftalte videre proces indebar, at Trafikministeriet og Arriva — efter forudgående godkendelse i Finansudvalget og Arrivas bestyrelse — herefter indgik en endelig aftale efter ovenstående retningslinjer. Gennemførelsen af handlen ville først ske, når alle nødvendige eksterne godkendelser var opnået, dog senest den 1. februar 2001.

| (76) | I forlængelse af hensigtserklæringen forhandlede Trafikministeriet med kreditorerne om fordeling af indskuddet på de 240 mio. DKK. Der var enighed om, at den danske stat ville indskyde ny egenkapital på 140 mio. DKK, og at kreditorerne enten ville konvertere gæld til aktiekapital for 100 mio. DKK eller ville nedskrive gælden med samme beløb. |
| --- | --- |

(76)

I forlængelse af hensigtserklæringen forhandlede Trafikministeriet med kreditorerne om fordeling af indskuddet på de 240 mio. DKK. Der var enighed om, at den danske stat ville indskyde ny egenkapital på 140 mio. DKK, og at kreditorerne enten ville konvertere gæld til aktiekapital for 100 mio. DKK eller ville nedskrive gælden med samme beløb.

| (77) | Ifølge notatet skulle den danske stat justere købesummen (dog maksimalt 35 mio. DKK), hvis selskabets balance pr. 31. december 2000 viste, at kapitalreserverne udgjorde under 31,8 mio. DKK, hvilket svarer til bestyrelsens forventning, da hensigtserklæringen mellem parterne blev underskrevet. Det viste sig, at kapitalreserverne pr. 31. december 2000 udgjorde 10,3 mio. DKK. Dette indebar, at staten skulle udbetale 20,5 mio. DKK for at opfylde sine forpligtelser under denne garanti. |
| --- | --- |

(77)

Ifølge notatet skulle den danske stat justere købesummen (dog maksimalt 35 mio. DKK), hvis selskabets balance pr. 31. december 2000 viste, at kapitalreserverne udgjorde under 31,8 mio. DKK, hvilket svarer til bestyrelsens forventning, da hensigtserklæringen mellem parterne blev underskrevet. Det viste sig, at kapitalreserverne pr. 31. december 2000 udgjorde 10,3 mio. DKK. Dette indebar, at staten skulle udbetale 20,5 mio. DKK for at opfylde sine forpligtelser under denne garanti.

| (78) | Arriva overtog Combus' resterende gældsforpligtelser, som på det tidspunkt androg 208 mio. DKK. Arriva tilbagebetalte denne gæld umiddelbart efter købet af Combus og optog i stedet et lån hos moderselskabet, Arriva plc. |
| --- | --- |

(78)

Arriva overtog Combus' resterende gældsforpligtelser, som på det tidspunkt androg 208 mio. DKK. Arriva tilbagebetalte denne gæld umiddelbart efter købet af Combus og optog i stedet et lån hos moderselskabet, Arriva plc.

| (79) | I forhold til Arrivas oprindelige tilbud havde den danske stat forhandlet følgende væsentlige ændringer på plads:






  — | Combus' långivere var gået med til at deltage i rekonstruktionen ved at nedskrive en del af deres gæld (i alt 100mio. DKK) |
| --- | --- | --- |

(79)

I forhold til Arrivas oprindelige tilbud havde den danske stat forhandlet følgende væsentlige ændringer på plads:

—

Combus' långivere var gået med til at deltage i rekonstruktionen ved at nedskrive en del af deres gæld (i alt 100mio. DKK)

| — | Kravet om tilførsel af 290 mio. DKK blev nedsat til 240 mio. DKK. |
| --- | --- |

—

Kravet om tilførsel af 290 mio. DKK blev nedsat til 240 mio. DKK.

| — | Aftalen indeholdt garantier for i alt 57,5 mio. DKK samt en række beløbsmæssigt ubegrænsede garantier. |
| --- | --- |

—

Aftalen indeholdt garantier for i alt 57,5 mio. DKK samt en række beløbsmæssigt ubegrænsede garantier.

| — | Staten indestod for, at Combus' nettoaktiver pr. 31. december 2000 efter regulering for nedskrivninger m.v. i henhold til aftalen udgjorde 31,8 mio. DKK. |
| --- | --- |

—

Staten indestod for, at Combus' nettoaktiver pr. 31. december 2000 efter regulering for nedskrivninger m.v. i henhold til aftalen udgjorde 31,8 mio. DKK.

| — | Arriva var enig i, at anmodningerne om reguleringer på i alt 109 mio. DKK (nævnt i forslaget af 3. november 2000) ikke længere var relevante. |
| --- | --- |

—

Arriva var enig i, at anmodningerne om reguleringer på i alt 109 mio. DKK (nævnt i forslaget af 3. november 2000) ikke længere var relevante.

| (80) | Det var således lykkedes Trafikministeriet ved forhandlingerne om hensigtserklæringens indhold at reducere Arrivas priskrav i forhold til forslaget af 3. november 2000 væsentligt. |
| --- | --- |

(80)

Det var således lykkedes Trafikministeriet ved forhandlingerne om hensigtserklæringens indhold at reducere Arrivas priskrav i forhold til forslaget af 3. november 2000 væsentligt.

| (81) | Ved fortroligt aktstykke anmodede Trafikministeriet den 13. december 2000 om Finansudvalgets tilslutning til, at staten kunne afhænde alle aktier i Combus. Et flertal i Finansudvalget tiltrådte det fortrolige aktstykke samme dag. |
| --- | --- |

(81)

Ved fortroligt aktstykke anmodede Trafikministeriet den 13. december 2000 om Finansudvalgets tilslutning til, at staten kunne afhænde alle aktier i Combus. Et flertal i Finansudvalget tiltrådte det fortrolige aktstykke samme dag.

| (82) | Aktiesalgsaftalen blev underskrevet den 15. januar 2001; Combus blev overdraget til Arriva den 2. april 2001 med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2001, efter at den oprindelige kommissionsbeslutning var vedtaget. »Closing« fandt sted den 2. april 2001 mellem Trafikministeriet og Arriva. |
| --- | --- |

(82)

Aktiesalgsaftalen blev underskrevet den 15. januar 2001; Combus blev overdraget til Arriva den 2. april 2001 med tilbagevirkende kraft fra den 1. januar 2001, efter at den oprindelige kommissionsbeslutning var vedtaget. »Closing« fandt sted den 2. april 2001 mellem Trafikministeriet og Arriva.

| (83) | Et tidligere udkast til aktiesalgsaftalen, som den danske regering havde tilsendt Kommissionen den 18. december 2000, indeholdt en klausul, hvorefter den danske regering skulle sikre Arriva mod mulige fordringer fra offentlige institutioner (f.eks. konkurrencemyndigheder og Kommissionen). Den danske regering meddelte i sit brev til Kommissionen af 23. januar 2001, at denne klausul ikke var medtaget i den endelige aktiesalgsaftale. Grunden til denne ændring var, at den danske regering har foretrukket at anmode om godkendelse fra de relevante myndigheder inden »closing«. |
| --- | --- |

(83)

Et tidligere udkast til aktiesalgsaftalen, som den danske regering havde tilsendt Kommissionen den 18. december 2000, indeholdt en klausul, hvorefter den danske regering skulle sikre Arriva mod mulige fordringer fra offentlige institutioner (f.eks. konkurrencemyndigheder og Kommissionen). Den danske regering meddelte i sit brev til Kommissionen af 23. januar 2001, at denne klausul ikke var medtaget i den endelige aktiesalgsaftale. Grunden til denne ændring var, at den danske regering har foretrukket at anmode om godkendelse fra de relevante myndigheder inden »closing«.

| (84) | Salgsprocessen er også blevet beskrevet i en beretning fra Rigsrevisionen (21). |
| --- | --- |

(84)

Salgsprocessen er også blevet beskrevet i en beretning fra Rigsrevisionen (21).

| (85) | Af beretningens konklusion (side 60) fremgår følgende:
  »Rigsrevisionens undersøgelse har vist, at Arrivas tilbud var lavt, men at ingen seriøse tilbud var bedre.
  Rigsrevisionen har konstateret, at Trafikministeriets undersøgelser viste, at et samlet salg af aktierne i Combus var at foretrække frem for en gradvis afvikling af selskabet eller en betalingsstandsning.
  Rigsrevisionen har konstateret, at Trafikministeriets overvejelser ved forberedelsen og gennemførelsen af aktiesalget har været velfunderede. Trafikministeriet fik ved forhandlingerne reduceret Arrivas pris for at overtage aktierne, og ministeriet fik ved forhandling selskabets långivere til at medvirke til aktiehandelens gennemførelse. Rigsrevisionen finder ud fra de foreliggende vurderinger og oplysninger, at den indgåede aftale må anses for tilfredsstillende. Det var således i forbindelse med salgsaftalen nødvendigt, at staten indskød 140 mio. DKK i Combus og stillede garantier for selskabet på ca. 58 mio. DKK.« |
| --- | --- |

(85)

Af beretningens konklusion (side 60) fremgår følgende:

»Rigsrevisionens undersøgelse har vist, at Arrivas tilbud var lavt, men at ingen seriøse tilbud var bedre.

Rigsrevisionen har konstateret, at Trafikministeriets undersøgelser viste, at et samlet salg af aktierne i Combus var at foretrække frem for en gradvis afvikling af selskabet eller en betalingsstandsning.

Rigsrevisionen har konstateret, at Trafikministeriets overvejelser ved forberedelsen og gennemførelsen af aktiesalget har været velfunderede. Trafikministeriet fik ved forhandlingerne reduceret Arrivas pris for at overtage aktierne, og ministeriet fik ved forhandling selskabets långivere til at medvirke til aktiehandelens gennemførelse. Rigsrevisionen finder ud fra de foreliggende vurderinger og oplysninger, at den indgåede aftale må anses for tilfredsstillende. Det var således i forbindelse med salgsaftalen nødvendigt, at staten indskød 140 mio. DKK i Combus og stillede garantier for selskabet på ca. 58 mio. DKK.«

| (86) | Kommissionen havde i betragtning 66 i sin beslutning om at indlede proceduren rejst tvivl om, hvorvidt Combus blev solgt til Arriva til markedsprisen. Tvivlen opstod, fordi salgsprisen ved salget af 50 % af Combus til Connex, der fandt sted den 1. maj 2001, mindre end en måned efter at aftalen mellem den danske stat og Arriva var blevet underskrevet, ifølge den danske presse var på 223 mio. DKK. |
| --- | --- |

(86)

Kommissionen havde i betragtning 66 i sin beslutning om at indlede proceduren rejst tvivl om, hvorvidt Combus blev solgt til Arriva til markedsprisen. Tvivlen opstod, fordi salgsprisen ved salget af 50 % af Combus til Connex, der fandt sted den 1. maj 2001, mindre end en måned efter at aftalen mellem den danske stat og Arriva var blevet underskrevet, ifølge den danske presse var på 223 mio. DKK.

| (87) | Den danske stat og Arriva har sendt supplerende oplysninger herom til Kommissionen. |
| --- | --- |

(87)

Den danske stat og Arriva har sendt supplerende oplysninger herom til Kommissionen.

| (88) | Forhandlingerne mellem Arriva og Connex indledtes i 2000. Arriva og Connex aftalte på europæisk lederplan den 10. oktober 2000 et »Memorandum of Understanding«, som fastlagde principperne for parternes samarbejde om processen frem mod overtagelse af Combus. Det var oprindeligt tanken, at begge selskaber skulle give et fælles tilbud. |
| --- | --- |

(88)

Forhandlingerne mellem Arriva og Connex indledtes i 2000. Arriva og Connex aftalte på europæisk lederplan den 10. oktober 2000 et »Memorandum of Understanding«, som fastlagde principperne for parternes samarbejde om processen frem mod overtagelse af Combus. Det var oprindeligt tanken, at begge selskaber skulle give et fælles tilbud.

| (89) | Forud for udfærdigelsen af denne hensigtserklæring havde Connex og Arriva deltaget i en af Alfred Berg kontrolleret screeningsproces, men selskabet havde valgt ikke at gå videre på egen hånd. På baggrund af det udarbejdede »Memorandum of Understanding« fik begge parter adgang til datarummet for derved at vurdere selskabets værdi og de risici, der var forbundet med et køb. |
| --- | --- |

(89)

Forud for udfærdigelsen af denne hensigtserklæring havde Connex og Arriva deltaget i en af Alfred Berg kontrolleret screeningsproces, men selskabet havde valgt ikke at gå videre på egen hånd. På baggrund af det udarbejdede »Memorandum of Understanding« fik begge parter adgang til datarummet for derved at vurdere selskabets værdi og de risici, der var forbundet med et køb.

| (90) | Arriva og Connex udvekslede erfaringer fra datarummet, og det stod klart, at der var store forskelle på de to selskabers forventninger til og vurderinger af Combus. Således vurderede Arriva, at selskabet havde en negativ værdi på omkring 300 mio. DKK, og Connex vurderede, at Combus havde en negativ værdi på ca. 700-1 000 mio. DKK. |
| --- | --- |

(90)

Arriva og Connex udvekslede erfaringer fra datarummet, og det stod klart, at der var store forskelle på de to selskabers forventninger til og vurderinger af Combus. Således vurderede Arriva, at selskabet havde en negativ værdi på omkring 300 mio. DKK, og Connex vurderede, at Combus havde en negativ værdi på ca. 700-1 000 mio. DKK.

| (91) | Da parterne således var fundamentalt uenige om risiciene forbundet med købet, afbrød man forhandlingerne om en deling af selskabet, og Arriva fortsatte forhandlingerne med den danske stat på egen hånd. Som beskrevet ovenfor førte forhandlingerne i sidste ende til, at Combus blev solgt til Arriva i maj 2001. |
| --- | --- |

(91)

Da parterne således var fundamentalt uenige om risiciene forbundet med købet, afbrød man forhandlingerne om en deling af selskabet, og Arriva fortsatte forhandlingerne med den danske stat på egen hånd. Som beskrevet ovenfor førte forhandlingerne i sidste ende til, at Combus blev solgt til Arriva i maj 2001.

| (92) | Ultimo december 2000 blev forhandlingerne mellem Arriva og Connex genoptaget, denne gang med henblik på salg af visse af Combus' aktiver (dvs. kontrakter og busser) til Connex. Connex fik fuld adgang til det udarbejdede due diligence-materiale, og Arriva delagtiggjorde Connex i detaljer i en af Arriva udarbejdet business case. På den baggrund indgik parterne en aftale, »Head of Terms«, der blev underskrevet den 21. februar 2001 med en aftalt pris på 230 mio. DKK. Denne værdi svarede til de involverede aktivers bogførte værdi (busser, infrastruktur og gældende underskudsgivende offentlige kørselskontrakter, især i hovedstadsområdet). |
| --- | --- |

(92)

Ultimo december 2000 blev forhandlingerne mellem Arriva og Connex genoptaget, denne gang med henblik på salg af visse af Combus' aktiver (dvs. kontrakter og busser) til Connex. Connex fik fuld adgang til det udarbejdede due diligence-materiale, og Arriva delagtiggjorde Connex i detaljer i en af Arriva udarbejdet business case. På den baggrund indgik parterne en aftale, »Head of Terms«, der blev underskrevet den 21. februar 2001 med en aftalt pris på 230 mio. DKK. Denne værdi svarede til de involverede aktivers bogførte værdi (busser, infrastruktur og gældende underskudsgivende offentlige kørselskontrakter, især i hovedstadsområdet).

| (93) | Efter yderligere forhandlinger, der især var baseret på en tilbundsgående cash flow-analyse, blev salgsprisen i den endelige aftale, som blev underskrevet den 30. april 2001, fastsat til 113,9 mio. DKK. Salgsprisen blev nedjusteret, fordi det af cash flow-analysen fremgik, at de løbende offentlige kørselskontrakter gav meget større underskud end oprindeligt forventet. Som følge heraf blev Arriva nødt til at udnytte hensættelserne i Combus' regnskab for underskudsgivende offentlige kørselskontrakter fuldt ud. |
| --- | --- |

(93)

Efter yderligere forhandlinger, der især var baseret på en tilbundsgående cash flow-analyse, blev salgsprisen i den endelige aftale, som blev underskrevet den 30. april 2001, fastsat til 113,9 mio. DKK. Salgsprisen blev nedjusteret, fordi det af cash flow-analysen fremgik, at de løbende offentlige kørselskontrakter gav meget større underskud end oprindeligt forventet. Som følge heraf blev Arriva nødt til at udnytte hensættelserne i Combus' regnskab for underskudsgivende offentlige kørselskontrakter fuldt ud.

| (94) | Som svar på betragtning 118 i beslutningen om at indlede proceduren, hvori Kommissionen stillede spørgsmålstegn ved, om Arriva kunne sælge kontrakterne, når lovgivningen ikke tillod, at kontrakterne blev ophævet, forklarer den danske regering, at salget af kontrakterne indebærer et almindeligt realdebitorskifte, der kræver samtykke fra realkreditor (kommuner og amter) og indebærer, at busdriften opretholdes til den tidligere fastsatte pris og på de i øvrigt tidligere aftalte vilkår. Kommunerne og amterne gav deres samtykke til, at kontrakterne blev overdraget fra Arriva til Connex. |
| --- | --- |

(94)

Som svar på betragtning 118 i beslutningen om at indlede proceduren, hvori Kommissionen stillede spørgsmålstegn ved, om Arriva kunne sælge kontrakterne, når lovgivningen ikke tillod, at kontrakterne blev ophævet, forklarer den danske regering, at salget af kontrakterne indebærer et almindeligt realdebitorskifte, der kræver samtykke fra realkreditor (kommuner og amter) og indebærer, at busdriften opretholdes til den tidligere fastsatte pris og på de i øvrigt tidligere aftalte vilkår. Kommunerne og amterne gav deres samtykke til, at kontrakterne blev overdraget fra Arriva til Connex.

2.1.4.   OMSTRUKTURERINGSFORANSTALTNINGERNE I 1999 OG 2001

| (95) | Kapitaltilførslerne i 1999 og 2001 blev ledsaget af omstruktureringsforanstaltninger. De beskrives nøjere nedenfor. |
| --- | --- |

(95)

Kapitaltilførslerne i 1999 og 2001 blev ledsaget af omstruktureringsforanstaltninger. De beskrives nøjere nedenfor.

| (96) | De danske myndigheder tilsendte Kommissionen fire notater i april 2007. Tre af notaterne, dateret den 26. april 1999, 15. maj 1999 og 18. maj 1999, var skrevet af Kromann & Münter, og et, dateret den 18. maj 1999, af KPMG. Efter de danske myndigheders opfattelse udgør notatet fra KPMG den driftsmæssige omstruktureringsplan for kapitaltilførslen i 1999 og de tre notater fra Kromann & Münter den finansielle omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(96)

De danske myndigheder tilsendte Kommissionen fire notater i april 2007. Tre af notaterne, dateret den 26. april 1999, 15. maj 1999 og 18. maj 1999, var skrevet af Kromann & Münter, og et, dateret den 18. maj 1999, af KPMG. Efter de danske myndigheders opfattelse udgør notatet fra KPMG den driftsmæssige omstruktureringsplan for kapitaltilførslen i 1999 og de tre notater fra Kromann & Münter den finansielle omstruktureringsplan.

| (97) | KPMG, som er et af Combus' revisionsfirmaer, havde foretaget en gennemgang af lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter i maj 1999. Det forelagde sine resultater i et notat af 18. maj 1999 med titlen »Lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter for perioden 1999/2001«. |
| --- | --- |

(97)

KPMG, som er et af Combus' revisionsfirmaer, havde foretaget en gennemgang af lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter i maj 1999. Det forelagde sine resultater i et notat af 18. maj 1999 med titlen »Lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter for perioden 1999/2001«.

| (98) | Undersøgelsen byggede på Combus' driftsbudgetter for årene 1999-2001, som godkendt af ledelsen i Combus i november 1998 og korrigeret med et budgetoverslag, som ledelsen havde opstillet i april 1999. Revisorerne anførte i notatet, at der ikke var tale om en budgetgennemgang. Ifølge notatet betød dette, at revisorerne ikke havde vurderet, om budgetterne som helhed indeholdt alle de oplysninger, som var nødvendige til en selvstændig bedømmelse af Combus forventede udvikling, og at de heller ikke havde vurderet, om budgetterne var udtryk for den mest sandsynlige udvikling. |
| --- | --- |

(98)

Undersøgelsen byggede på Combus' driftsbudgetter for årene 1999-2001, som godkendt af ledelsen i Combus i november 1998 og korrigeret med et budgetoverslag, som ledelsen havde opstillet i april 1999. Revisorerne anførte i notatet, at der ikke var tale om en budgetgennemgang. Ifølge notatet betød dette, at revisorerne ikke havde vurderet, om budgetterne som helhed indeholdt alle de oplysninger, som var nødvendige til en selvstændig bedømmelse af Combus forventede udvikling, og at de heller ikke havde vurderet, om budgetterne var udtryk for den mest sandsynlige udvikling.

| (99) | Revisorerne anførte i deres notat, at det ikke var muligt at vurdere rentabiliteten pr. kontrakt, men kun pr. busområde. En vurdering af lønsomheden for et givet busområde var derfor samtidig en indirekte vurdering af kørselskontrakterne for det pågældende busområde. Revisorerne havde undersøgt driftsbudgetterne for fem busområder. |
| --- | --- |

(99)

Revisorerne anførte i deres notat, at det ikke var muligt at vurdere rentabiliteten pr. kontrakt, men kun pr. busområde. En vurdering af lønsomheden for et givet busområde var derfor samtidig en indirekte vurdering af kørselskontrakterne for det pågældende busområde. Revisorerne havde undersøgt driftsbudgetterne for fem busområder.

| (100) | Revisorernes resumé af undersøgelsen fremgår af tabel 6.
  Tabel 6
  Akkumulerede tal for 1999-2001









  (mio. DDK) |
| --- | --- |
| | Nettoomsætning | Resultat før modregning af hensættelse | Modregnet hensættelse 1998 | Resultat før skat |
| Busområde København | 927,1 | –90,0 | 60,0 (22) | –30,0 |
| Busområde Sjælland | 230,4 | 4,8 | | 4,8 |
| Busområde Århus | 353,3 | 19,8 | | 19,8 |
| Busområde Vejle | 351,0 | 0,5 | | 0,5 |
| Busområde Fyn | 371,6 | 4,7 | | 4,7 |
| Udvalgte busområder i alt | 2 233,4 | –60,2 | | –0,2 |
| Andre busområder i alt | 725,2 | 34,4 | | 34,4 |
| Generalomkostninger | | –77,4 | | –77,4 |
| Busområder + generalomkostninger i alt | 2 958,6 | – 103,2 | 60 | 43,2 |
| Effektivisering og rationalisering | | 105,9 | | 105,9 |
| Forventet efterfølgende resultat | 2 958,6 | 2,7 | 60 | 62,7 |
| Kilde: Notat om lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter i 1999-2001. |

(100)

Revisorernes resumé af undersøgelsen fremgår af tabel 6.

Tabel 6

Akkumulerede tal for 1999-2001

(mio. DDK)

Nettoomsætning

Resultat før modregning af hensættelse

Modregnet hensættelse 1998

Resultat før skat

Busområde København

927,1

–90,0

60,0 (22)

–30,0

Busområde Sjælland

230,4

4,8

4,8

Busområde Århus

353,3

19,8

19,8

Busområde Vejle

351,0

0,5

0,5

Busområde Fyn

371,6

4,7

4,7

Udvalgte busområder i alt

2 233,4

–60,2

–0,2

Andre busområder i alt

725,2

34,4

34,4

Generalomkostninger

–77,4

–77,4

Busområder + generalomkostninger i alt

2 958,6

– 103,2

60

43,2

Effektivisering og rationalisering

105,9

105,9

Forventet efterfølgende resultat

2 958,6

2,7

60

62,7

Kilde: Notat om lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter i 1999-2001.

| (101) | Tabellen viser, at Combus' ledelse forventede, at det samlede resultat for perioden 1999-2001 ville vise et overskud på 62,7 mio. DKK. |
| --- | --- |

(101)

Tabellen viser, at Combus' ledelse forventede, at det samlede resultat for perioden 1999-2001 ville vise et overskud på 62,7 mio. DKK.

| (102) | Som det fremgår af tabellen, viste driftsbudgetterne for busområderne og for generalomkostningerne et samlet underskud på 103,2 mio. DDK. Ledelsen forventede i april 1999, at der med de iværksatte og planlagte effektiviserings- og rationaliseringstiltag kunne opnås besparelser på omkring 105,9 mio. DKK mellem 1999 og 2001. Der var tale om følgende omkostningsbesparende tiltag:






  — | Besparelser som følge af ændringen af kontrakterne fra tjenestemandskontrakter til normale kontrakter |
| --- | --- | --- |

(102)

Som det fremgår af tabellen, viste driftsbudgetterne for busområderne og for generalomkostningerne et samlet underskud på 103,2 mio. DDK. Ledelsen forventede i april 1999, at der med de iværksatte og planlagte effektiviserings- og rationaliseringstiltag kunne opnås besparelser på omkring 105,9 mio. DKK mellem 1999 og 2001. Der var tale om følgende omkostningsbesparende tiltag:

—

Besparelser som følge af ændringen af kontrakterne fra tjenestemandskontrakter til normale kontrakter

| — | Nedsat sygeløn |
| --- | --- |

—

Nedsat sygeløn

| — | Forbedret logistik blandt tjenestemænd |
| --- | --- |

—

Forbedret logistik blandt tjenestemænd

| — | Effektivisering af tjenesteplanlægning |
| --- | --- |

—

Effektivisering af tjenesteplanlægning

| — | Nedbringelse af administrativt personale |
| --- | --- |

—

Nedbringelse af administrativt personale

| — | Færre vedligeholdelsesomkostninger |
| --- | --- |

—

Færre vedligeholdelsesomkostninger

| — | Færre omkostninger vedrørende indkøb |
| --- | --- |

—

Færre omkostninger vedrørende indkøb

| — | Omstrukturering af hovedkontor. |
| --- | --- |

—

Omstrukturering af hovedkontor.

| (103) | De beregnede besparelser var ikke opdelt efter busområde, men ifølge notatet mente ledelsen, at en betydelig del af besparelserne kunne realiseres i busområdet København. |
| --- | --- |

(103)

De beregnede besparelser var ikke opdelt efter busområde, men ifølge notatet mente ledelsen, at en betydelig del af besparelserne kunne realiseres i busområdet København.

| (104) | I de tre notater fra Kromann & Münter hedder det, at advokatfirmaet og revisorerne havde foretaget en rentabilitetsundersøgelse af et repræsentativt udvalg af selskabets kontrakter for at vurdere selskabets drift, og at man efter denne undersøgelse fandt det påkrævet at foretage en yderligere hensættelse på ca. 65 mio. DKK til dækning af tabsgivende kontrakter for resten af deres løbetid. Selskabets egenkapital beløb sig følgelig til 47 mio. DKK. Det var derfor indlysende, at selskabet ikke kunne opfylde betingelserne i sine låneaftaler, og at årsregnskaberne ikke kunne aflægges uden forbehold fra revisorerne for going concern, medmindre situation ændrede sig betydeligt. |
| --- | --- |

(104)

I de tre notater fra Kromann & Münter hedder det, at advokatfirmaet og revisorerne havde foretaget en rentabilitetsundersøgelse af et repræsentativt udvalg af selskabets kontrakter for at vurdere selskabets drift, og at man efter denne undersøgelse fandt det påkrævet at foretage en yderligere hensættelse på ca. 65 mio. DKK til dækning af tabsgivende kontrakter for resten af deres løbetid. Selskabets egenkapital beløb sig følgelig til 47 mio. DKK. Det var derfor indlysende, at selskabet ikke kunne opfylde betingelserne i sine låneaftaler, og at årsregnskaberne ikke kunne aflægges uden forbehold fra revisorerne for going concern, medmindre situation ændrede sig betydeligt.

| (105) | Efter rådgiverens mening ville en omstrukturering af selskabet kræve en kapitaltilførsel på omkring 300 mio. DKK. Dette beløb blev begrundet således:






  — | Soliditetskravet i de forskellige banklån ville blive forhøjet fra 10 % til 20 % den 31. december 1999, hvilket ville kræve en kapitalforhøjelse (23) |
| --- | --- | --- |

(105)

Efter rådgiverens mening ville en omstrukturering af selskabet kræve en kapitaltilførsel på omkring 300 mio. DKK. Dette beløb blev begrundet således:

—

Soliditetskravet i de forskellige banklån ville blive forhøjet fra 10 % til 20 % den 31. december 1999, hvilket ville kræve en kapitalforhøjelse (23)

| — | En kapitaltilførsel af denne størrelsesorden ville føre til en hensigtsmæssig ratio for gæld/egenkapital. |
| --- | --- |

—

En kapitaltilførsel af denne størrelsesorden ville føre til en hensigtsmæssig ratio for gæld/egenkapital.

| (106) | Med en kapitaltilførsel af denne størrelsesordenville det efter rådgiverens mening være muligt at rette op på selskabets økonomi. |
| --- | --- |

(106)

Med en kapitaltilførsel af denne størrelsesordenville det efter rådgiverens mening være muligt at rette op på selskabets økonomi.

| (107) | Sideløbende med forberedelsen af salget af Combus til Arriva havde den danske regering bedt Arriva om at udarbejde en forretnings- og omstruktureringsplan for Combus. I januar 2001 forelagde den danske regering denne omstruktureringsplan for Kommissionen. Planen blev forelagt ad to omgange henholdsvis den 8. og 23. januar 2001. Planen indgik i den verserende statsstøttesag NN 127/00, som i sidste ende mundede ud i Kommissionens oprindelige beslutning. |
| --- | --- |

(107)

Sideløbende med forberedelsen af salget af Combus til Arriva havde den danske regering bedt Arriva om at udarbejde en forretnings- og omstruktureringsplan for Combus. I januar 2001 forelagde den danske regering denne omstruktureringsplan for Kommissionen. Planen blev forelagt ad to omgange henholdsvis den 8. og 23. januar 2001. Planen indgik i den verserende statsstøttesag NN 127/00, som i sidste ende mundede ud i Kommissionens oprindelige beslutning.

| (108) | Omstruktureringsplanen består af følgende elementer:






  — | en markedsanalyse |
| --- | --- | --- |

(108)

Omstruktureringsplanen består af følgende elementer:

—

en markedsanalyse

| — | en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til Combus' økonomiske vanskeligheder |
| --- | --- |

—

en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til Combus' økonomiske vanskeligheder

| — | en beskrivelse af de planlagte ændringer, der skal til, for at selskabet efter omstruktureringen kan dække alle omkostninger, herunder afdrag og finansieringsomkostninger, og kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp |
| --- | --- |

—

en beskrivelse af de planlagte ændringer, der skal til, for at selskabet efter omstruktureringen kan dække alle omkostninger, herunder afdrag og finansieringsomkostninger, og kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp

| — | en beskrivelse af, hvordan omstruktureringen finansieres. |
| --- | --- |

—

en beskrivelse af, hvordan omstruktureringen finansieres.

| (109) | Af markedsanalysen fremgår det, at det danske busmarked har stabiliseret sig, efter at liberaliseringen af markedet indledtes i 1990. |
| --- | --- |

(109)

Af markedsanalysen fremgår det, at det danske busmarked har stabiliseret sig, efter at liberaliseringen af markedet indledtes i 1990.

| (110) | Priserne, der blev opnået i forbindelse med udbud af busdrift, faldt støt fra 1990 til 1997. Dette skyldes sandsynligvis den liberalisering af markedet, der indledtes først i 1990'erne. Det ser ud til, at priserne nåede bunden i 1997; siden da har priserne rettet sig og udviser en let, men støt stigende tendens. |
| --- | --- |

(110)

Priserne, der blev opnået i forbindelse med udbud af busdrift, faldt støt fra 1990 til 1997. Dette skyldes sandsynligvis den liberalisering af markedet, der indledtes først i 1990'erne. Det ser ud til, at priserne nåede bunden i 1997; siden da har priserne rettet sig og udviser en let, men støt stigende tendens.

| (111) | Det danske rutebusmarked var i 1999 domineret af fire store operatører. Disse fire operatører tegner sig tilsammen for omkring to tredjedele af de udliciterede kontrakter (24). |
| --- | --- |

(111)

Det danske rutebusmarked var i 1999 domineret af fire store operatører. Disse fire operatører tegner sig tilsammen for omkring to tredjedele af de udliciterede kontrakter (24).

| (112) | Ifølge en redegørelse fra Konkurrencestyrelsen fra 2000, som der henvises til i markedsanalysen, er der ikke sandsynlighed for, at der bliver overkapacitet på det danske busmarked. Da de amtslige og kommunale myndigheder støtter busruterne med over 50 %, vil en busentreprenør kun tilbyde at udføre buskørsel, hvis vedkommende vinder et udbud. Derfor indgår en entreprenør først en aftale om det antal busser og chauffører, der er nødvendigt for at varetage busdriften, når vedkommende har vundet en offentlig kørselskontrakt. |
| --- | --- |

(112)

Ifølge en redegørelse fra Konkurrencestyrelsen fra 2000, som der henvises til i markedsanalysen, er der ikke sandsynlighed for, at der bliver overkapacitet på det danske busmarked. Da de amtslige og kommunale myndigheder støtter busruterne med over 50 %, vil en busentreprenør kun tilbyde at udføre buskørsel, hvis vedkommende vinder et udbud. Derfor indgår en entreprenør først en aftale om det antal busser og chauffører, der er nødvendigt for at varetage busdriften, når vedkommende har vundet en offentlig kørselskontrakt.

| (113) | I Konkurrencestyrelsens redegørelse anføres det også, at det ikke er ret vanskeligt at komme ind på markedet; dette skyldes to faktorer:






  — | For det første udliciteres alle offentlige kørselskontrakter hvert femte år. Følgelig kan nye konkurrenter hvert år kæmpe om ca. 20 % markedet. |
| --- | --- | --- |

(113)

I Konkurrencestyrelsens redegørelse anføres det også, at det ikke er ret vanskeligt at komme ind på markedet; dette skyldes to faktorer:

—

For det første udliciteres alle offentlige kørselskontrakter hvert femte år. Følgelig kan nye konkurrenter hvert år kæmpe om ca. 20 % markedet.

| — | For det andet er hverken busser eller ansatte for dyre og kan let findes på det danske marked. |
| --- | --- |

—

For det andet er hverken busser eller ansatte for dyre og kan let findes på det danske marked.

| (114) | Konkurrencestyrelsen konkluderede derfor, at markedet var præget af købermagt, hvilket blev illustreret af prisudviklingen efter liberaliseringen af det danske busmarked. |
| --- | --- |

(114)

Konkurrencestyrelsen konkluderede derfor, at markedet var præget af købermagt, hvilket blev illustreret af prisudviklingen efter liberaliseringen af det danske busmarked.

| (115) | Af beskrivelsen af alle de omstændigheder, som førte til, at Combus kom i alvorlige økonomiske vanskeligheder, fremgår det, at selskabets økonomiske problemer skyldes dets aggressive ekspansionspolitik på det danske busmarked, særlig i hovedstadsområdet. Combus vandt kontrakter til ekstremt lave priser og fik derfor økonomiske problemer. Combus kom som følge af sin ekpansionspolitik til at drive et stort antal underskudsgivende busruter (25). |
| --- | --- |

(115)

Af beskrivelsen af alle de omstændigheder, som førte til, at Combus kom i alvorlige økonomiske vanskeligheder, fremgår det, at selskabets økonomiske problemer skyldes dets aggressive ekspansionspolitik på det danske busmarked, særlig i hovedstadsområdet. Combus vandt kontrakter til ekstremt lave priser og fik derfor økonomiske problemer. Combus kom som følge af sin ekpansionspolitik til at drive et stort antal underskudsgivende busruter (25).

| (116) | Af notatet af 8. januar 2001 fremgår blandt andet, hvilke tiltag Arriva ville gøre og hvilke bidrag det ville yde i forbindelse med købet af Combus. |
| --- | --- |

(116)

Af notatet af 8. januar 2001 fremgår blandt andet, hvilke tiltag Arriva ville gøre og hvilke bidrag det ville yde i forbindelse med købet af Combus.

| (117) | I omstruktureringsplanen nævnes der 6 omkostningsbesparende foranstaltninger, som Arriva skulle træffe, efter at have købt Combus. Ifølge omstruktureringsplanen forventes der også øgede vedligeholdelses- og brændstofomkostninger samt ekstraordinære omkostninger i forbindelse med omstruktureringen af Combus. |
| --- | --- |

(117)

I omstruktureringsplanen nævnes der 6 omkostningsbesparende foranstaltninger, som Arriva skulle træffe, efter at have købt Combus. Ifølge omstruktureringsplanen forventes der også øgede vedligeholdelses- og brændstofomkostninger samt ekstraordinære omkostninger i forbindelse med omstruktureringen af Combus.

| (118) | Der sondres mellem ændringer i driftsomkostningerne, ændringer i finansieringsomkostningerne og ændringer i de ekstraordinære omkostninger i forbindelse med omstruktureringen af Combus. |
| --- | --- |

(118)

Der sondres mellem ændringer i driftsomkostningerne, ændringer i finansieringsomkostningerne og ændringer i de ekstraordinære omkostninger i forbindelse med omstruktureringen af Combus.

| (119) | Tabel 7 indeholder en oversigt over stigninger og fald i driftsomkostningerne.
  Tabel 7
  Forventede stigninger og fald i driftsomkostningerne (DKK om året)






  (mio. DKK) |
| --- | --- |
| Øgede omkostninger |
| Øgede vedligeholdelsesomkostninger | –28,0 |
| Øgede brændstofomkostninger | –3,0 |
| | –31,0 |
| Lavere omkostninger |
| Lavere sygefravær | 3,5 |
| Lavere skadesomkostninger | 7,0 |
| Lavere forsikringsomkostninger | 2,0 |
| Nedlæggelse af garageanlæg | 3,0 |
| Samling af hovedsæder | 39,0 |
| | +54,5 |
| Nettoeffekt pr. år | +23,5 |
| Kilde: Arriva. |

(119)

Tabel 7 indeholder en oversigt over stigninger og fald i driftsomkostningerne.

Tabel 7

Forventede stigninger og fald i driftsomkostningerne (DKK om året)

(mio. DKK)

Øgede omkostninger

Øgede vedligeholdelsesomkostninger

–28,0

Øgede brændstofomkostninger

–3,0

–31,0

Lavere omkostninger

Lavere sygefravær

3,5

Lavere skadesomkostninger

7,0

Lavere forsikringsomkostninger

2,0

Nedlæggelse af garageanlæg

3,0

Samling af hovedsæder

39,0

+54,5

Nettoeffekt pr. år

+23,5

Kilde: Arriva.

| (120) | Som det fremgår af tabel 7 vil de samlede driftsomkostninger falde som følge af faldende sygefravær hos de ansatte, lavere omkostninger i forbindelse med skader på busser, lavere forsikringsomkostninger, lavere administrationsomkostninger og salg af overflødig infrastruktur. |
| --- | --- |

(120)

Som det fremgår af tabel 7 vil de samlede driftsomkostninger falde som følge af faldende sygefravær hos de ansatte, lavere omkostninger i forbindelse med skader på busser, lavere forsikringsomkostninger, lavere administrationsomkostninger og salg af overflødig infrastruktur.

| (121) | Ifølge omstruktureringsplanen er Combus' ansatte hyppigere syge end Arrivas. Arriva har i sinde at indføre sine egne metoder til at sætte ind over for ansatte med højt sygefravær. På den måde forventer Arriva at opnå besparelser på 3,5 mio. DKK. |
| --- | --- |

(121)

Ifølge omstruktureringsplanen er Combus' ansatte hyppigere syge end Arrivas. Arriva har i sinde at indføre sine egne metoder til at sætte ind over for ansatte med højt sygefravær. På den måde forventer Arriva at opnå besparelser på 3,5 mio. DKK.

| (122) | Arriva har i sinde at indføre sine egne metoder og forsikringskontrakter for at reducere Combus' skades- og forsikringsomkostninger. Arriva forventer dermed at opnå besparelser på 2 mio. DKK til forsikring af de ansatte og på 7 mio. DKK til forsikring af køretøjer. |
| --- | --- |

(122)

Arriva har i sinde at indføre sine egne metoder og forsikringskontrakter for at reducere Combus' skades- og forsikringsomkostninger. Arriva forventer dermed at opnå besparelser på 2 mio. DKK til forsikring af de ansatte og på 7 mio. DKK til forsikring af køretøjer.

| (123) | Sammenlægningen af de to virksomheders hovedkontorer vil ifølge Arrivas skøn medføre, at administrationsomkostningerne falder med 39 mio. DKK fra 2002. |
| --- | --- |

(123)

Sammenlægningen af de to virksomheders hovedkontorer vil ifølge Arrivas skøn medføre, at administrationsomkostningerne falder med 39 mio. DKK fra 2002.

| (124) | Endelig påtænker Arriva at sælge fire garageanlæg, der bliver overflødige på grund af sammenlægningen. Dermed forventer Arriva, at de årlige omkostninger kan reduceres med 3 mio. DKK. Arriva forventer omkostningerne nedbragt med i alt 54,5 mio. DKK om året. |
| --- | --- |

(124)

Endelig påtænker Arriva at sælge fire garageanlæg, der bliver overflødige på grund af sammenlægningen. Dermed forventer Arriva, at de årlige omkostninger kan reduceres med 3 mio. DKK. Arriva forventer omkostningerne nedbragt med i alt 54,5 mio. DKK om året.

| (125) | Arriva forventer dog en stigning i vedligeholdelsesomkostningerne. Ifølge Combus' oplysninger var Combus' vedligeholdelsesomkostninger på 70 000 DKK pr. bus i 2000. Arriva forventer, at omkostningerne bliver på 120 000 DKK pr. bybus og på 80 000 DKK pr. regionalbus, hvilket svarer til en samlet omkostningsstigning på 28 mio. DKK. Endvidere forventer Arriva, at brændstofomkostningerne stiger med 3 mio. DKK om året. |
| --- | --- |

(125)

Arriva forventer dog en stigning i vedligeholdelsesomkostningerne. Ifølge Combus' oplysninger var Combus' vedligeholdelsesomkostninger på 70 000 DKK pr. bus i 2000. Arriva forventer, at omkostningerne bliver på 120 000 DKK pr. bybus og på 80 000 DKK pr. regionalbus, hvilket svarer til en samlet omkostningsstigning på 28 mio. DKK. Endvidere forventer Arriva, at brændstofomkostningerne stiger med 3 mio. DKK om året.

| (126) | Hvad angår nedbringelsen af finansieringsomkostningerne, har Arriva kontraktligt forpligtet sig til at afvikle Combus' samlede resterende gæld til selskabets private långivere. |
| --- | --- |

(126)

Hvad angår nedbringelsen af finansieringsomkostningerne, har Arriva kontraktligt forpligtet sig til at afvikle Combus' samlede resterende gæld til selskabets private långivere.

| (127) | Ifølge salgsaftalen eftergiver den danske stat og Combus' private långivere delvis Combus' gæld forud for salget til Arriva, som således overtager en gæld på 208 mio. DKK. Efter købet skal Arriva straks betale denne resterende gæld. |
| --- | --- |

(127)

Ifølge salgsaftalen eftergiver den danske stat og Combus' private långivere delvis Combus' gæld forud for salget til Arriva, som således overtager en gæld på 208 mio. DKK. Efter købet skal Arriva straks betale denne resterende gæld.

| (128) | Ifølge omstruktureringsplanen skal Arriva erstatte gælden fra private långivere med et lån fra en anden enhed i koncernen. De årlige rentebetalinger for dette koncernlån beløber sig til 13,5 mio. DKK. |
| --- | --- |

(128)

Ifølge omstruktureringsplanen skal Arriva erstatte gælden fra private långivere med et lån fra en anden enhed i koncernen. De årlige rentebetalinger for dette koncernlån beløber sig til 13,5 mio. DKK.

| (129) | Til omstruktureringen af Combus anslår Arriva de ekstraordinære omkostninger til 35,6 mio. DKK for perioden 2001-2002. Heraf vedrører ca. 15 mio. DKK de afskedigelser, som er nødvendige for at reducere de indirekte omkostninger (26). Resten skal gå til integration af de to selskabers it-systemer (5 mio. DKK), køb af nye chaufføruniformer (7,2 mio. DKK), juridisk og økonomisk rådgivning i forbindelse med sammenlægningen og omstruktureringen (7 mio. DKK) og til dækning af andre mindre udgifter (2,5 mio. DKK). |
| --- | --- |

(129)

Til omstruktureringen af Combus anslår Arriva de ekstraordinære omkostninger til 35,6 mio. DKK for perioden 2001-2002. Heraf vedrører ca. 15 mio. DKK de afskedigelser, som er nødvendige for at reducere de indirekte omkostninger (26). Resten skal gå til integration af de to selskabers it-systemer (5 mio. DKK), køb af nye chaufføruniformer (7,2 mio. DKK), juridisk og økonomisk rådgivning i forbindelse med sammenlægningen og omstruktureringen (7 mio. DKK) og til dækning af andre mindre udgifter (2,5 mio. DKK).

| (130) | Arriva agter også at reducere omkostningerne, efterhånden som Combus' underskudsgivende kontrakter udløber. Arriva har endvidere til hensigt at foretage hensættelser med tanke på, at kontrakterne i København og Ålborg udløber, da der er risiko for, at disse bybusser ikke vil kunne anvendes på andre ruter bagefter, fordi de enten er forældede (for København en hensættelse på 45 mio. DKK) eller for specielle til at kunne anvendes i en anden by (for Ålborg en hensættelse på 18 mio. DKK). |
| --- | --- |

(130)

Arriva agter også at reducere omkostningerne, efterhånden som Combus' underskudsgivende kontrakter udløber. Arriva har endvidere til hensigt at foretage hensættelser med tanke på, at kontrakterne i København og Ålborg udløber, da der er risiko for, at disse bybusser ikke vil kunne anvendes på andre ruter bagefter, fordi de enten er forældede (for København en hensættelse på 45 mio. DKK) eller for specielle til at kunne anvendes i en anden by (for Ålborg en hensættelse på 18 mio. DKK).

| (131) | Ifølge omstruktureringsplanen skulle Combus blive rentabel igen fra 2006 som følge af Arrivas tiltag. Tabel 8 indeholder overslag over Combus' omsætning og overskud/underskud for perioden 2000-2007.
  Tabel 8
  Overslag over omsætning og overskud/underskud for perioden 2000-2007













  (mio. DDK) |
| --- | --- |
| År | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 |
| Omsætning | 1 089 | 1 055 | 934 | 824 | 696 | 440 | 206 | 60 |
| Overskud/underskud | – 118 | –66 | –59 | –53 | –43 | –21 | +6 | +2 |

(131)

Ifølge omstruktureringsplanen skulle Combus blive rentabel igen fra 2006 som følge af Arrivas tiltag. Tabel 8 indeholder overslag over Combus' omsætning og overskud/underskud for perioden 2000-2007.

Tabel 8

Overslag over omsætning og overskud/underskud for perioden 2000-2007

(mio. DDK)

År

2000

2001

2002

2003

2004

2005

2006

2007

Omsætning

1 089

1 055

934

824

696

440

206

60

Overskud/underskud

– 118

–66

–59

–53

–43

–21

+6

+2

| (132) | Omstruktureringsomkostningerne skal finansieres ved hjælp af:






  — | omstruktureringsstøtte fra den danske stat |
| --- | --- | --- |

(132)

Omstruktureringsomkostningerne skal finansieres ved hjælp af:

—

omstruktureringsstøtte fra den danske stat

| — | omlægning af Combus' gæld |
| --- | --- |

—

omlægning af Combus' gæld

| — | Combus' og Arrivas egne bidrag. |
| --- | --- |

—

Combus' og Arrivas egne bidrag.

| (133) | Der er allerede redegjort for den danske stats støtte under beskrivelsen af privatiseringsprocessen. Næste afsnit indeholder en tabel, der giver en oversigt over den samlede støtte. |
| --- | --- |

(133)

Der er allerede redegjort for den danske stats støtte under beskrivelsen af privatiseringsprocessen. Næste afsnit indeholder en tabel, der giver en oversigt over den samlede støtte.

| (134) | Combus' private långivere bidrog ved at afskrive gæld for 100 mio. DKK. |
| --- | --- |

(134)

Combus' private långivere bidrog ved at afskrive gæld for 100 mio. DKK.

| (135) | Combus' og Arrivas egne bidrag bestod i følgende:
  Arriva






  — | afvikling af resterende lån umiddelbart efter købet |
| --- | --- | --- |

(135)

Combus' og Arrivas egne bidrag bestod i følgende:

Arriva

—

afvikling af resterende lån umiddelbart efter købet

| — | direkte omstruktureringsomkostninger på 33,6 mio. DKK |
| --- | --- |

—

direkte omstruktureringsomkostninger på 33,6 mio. DKK

| — | salg af 50 % af Combus til Connex til en pris på 113,9 mio. DKK |
| --- | --- |

—

salg af 50 % af Combus til Connex til en pris på 113,9 mio. DKK

| — | købspris 100 DKK. |
| --- | --- |

—

købspris 100 DKK.

Combus

| — | de planlagte besparelser i omstruktureringsplanen, se ovenfor. |
| --- | --- |

—

de planlagte besparelser i omstruktureringsplanen, se ovenfor.

2.1.5.   OVERSIGT OVER DEN DANSKE STATS STØTTE TIL COMBUS

| (136) | Tabel 11 i den oprindelige beslutning og betragtning 68 og tabel 8 i Kommissionens beslutning om at indlede proceduren indeholder en oversigt over den danske stats støtte til omstrukturering af Combus. Der er en tilsyneladende uoverensstemmelse mellem tallene, som forklares ved, at tabel 7 i den oprindelige beslutning viser beløbene i 2001 i nutidsværdi, mens tallene i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren er udtrykt i faste priser. |
| --- | --- |

(136)

Tabel 11 i den oprindelige beslutning og betragtning 68 og tabel 8 i Kommissionens beslutning om at indlede proceduren indeholder en oversigt over den danske stats støtte til omstrukturering af Combus. Der er en tilsyneladende uoverensstemmelse mellem tallene, som forklares ved, at tabel 7 i den oprindelige beslutning viser beløbene i 2001 i nutidsværdi, mens tallene i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren er udtrykt i faste priser.

| (137) | Den danske regering gjorde i sine bemærkninger Kommissionen opmærksom på, at det var misvisende, at 100 mio. DKK stod to gange i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren, fordi Combus kun havde fået det beløb én gang (27). Kommissionen har på baggrund af den danske regerings bemærkninger rettet tabellen, så den ser ud som i tabel 9.
  Tabel 9
  Rettet oversigt over den danske stats støtte til Combus, udtrykt i faste priser







  Støttetype | År | Beløb
  (mio. DDK) |
| --- | --- | --- | --- |
| Hensættelse i åbningsbalancen til tjenestemænd (denne støtte blev godkendt ved den del af den oprindelige beslutning, som Retten ikke kritiserede) | 1995 | 140 |
| Engangsvederlag til tjenestemænd for at overgå til overenskomstansættelse (denne støtte blev godkendt ved den del af den oprindelige beslutning, som Retten ikke kritiserede) | 1999 | 100 |
| Kapitalforhøjelse | 1999 | 200 |
| Ansvarlig lånekapital
  (Den ansvarlige lånekapital blev eftergivet i 2001) | 1999 | 100 |
| Kapitalforhøjelse | 2001 | 140 |
| Garantier (jf. beskrivelsen i tabel 9) | 2001 og følgende år | 37,1 |
| I alt | 1995 til 2001 | 717,1 |

(137)

Den danske regering gjorde i sine bemærkninger Kommissionen opmærksom på, at det var misvisende, at 100 mio. DKK stod to gange i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren, fordi Combus kun havde fået det beløb én gang (27). Kommissionen har på baggrund af den danske regerings bemærkninger rettet tabellen, så den ser ud som i tabel 9.

Tabel 9

Rettet oversigt over den danske stats støtte til Combus, udtrykt i faste priser

Støttetype

År

Beløb

(mio. DDK)

Hensættelse i åbningsbalancen til tjenestemænd (denne støtte blev godkendt ved den del af den oprindelige beslutning, som Retten ikke kritiserede)

1995

140

Engangsvederlag til tjenestemænd for at overgå til overenskomstansættelse (denne støtte blev godkendt ved den del af den oprindelige beslutning, som Retten ikke kritiserede)

1999

100

Kapitalforhøjelse

1999

200

Ansvarlig lånekapital

(Den ansvarlige lånekapital blev eftergivet i 2001)

1999

100

Kapitalforhøjelse

2001

140

Garantier (jf. beskrivelsen i tabel 9)

2001 og følgende år

37,1

I alt

1995 til 2001

717,1

| (138) | Kommissionen har i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren angivet de maksimale beløb for de i 2001 afgivne garantier i forbindelse med indgåelsen af salgsaftalen med Arriva. |
| --- | --- |

(138)

Kommissionen har i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren angivet de maksimale beløb for de i 2001 afgivne garantier i forbindelse med indgåelsen af salgsaftalen med Arriva.

| (139) | I tabel 10 anfører Kommissionen, til information, ud over de maksimale garantier også de beløb, der reelt var blevet udbetalt i henhold til garantierne ultimo februar 2005.
  Tabel 10
  Oversigt over krav og udbetalinger på de stillede garantier







  Garanti | Maksimal dækning | Udbetalt beløb |
| --- | --- | --- | --- |
| Miljøomkostninger | 22,5 mio. DKK | Ingen udbetalinger |
| Forringelse af egenkapital | 35,5 mio. DKK | 20,5 mio. DKK |
| Yderligere forpligtelser i relation til egenkapitalgarantien | 0,9 mio. DKK | 0,9 mio. DKK |
| Skattekrav fra perioden forud for overdragelsen af Combus | Ubegrænset | Der er fremsat krav om betaling af 6,2 mio. DKK (verserende sag i Landsskatteretten) |
| Tab som følge af tidligere ansatte tjenestemænd | Ubegrænset | Ingen krav eller udbetalinger |
| Tab i forbindelse med afhændelse af Combus International (Comfort Bus Danmark A/S) | Ubegrænset | 9,5 mio. DKK (delvis tilbagebetaling ved udbetaling af dividende fra Comfort Bus Danmark A/S u/k) |
| Eventuelle tab relateret til granskningsundersøgelsen af Combus A/S | Ubegrænset | Ingen krav eller udbetalinger |
| I alt | | 37,1 mio. DKK |

(139)

I tabel 10 anfører Kommissionen, til information, ud over de maksimale garantier også de beløb, der reelt var blevet udbetalt i henhold til garantierne ultimo februar 2005.

Tabel 10

Oversigt over krav og udbetalinger på de stillede garantier

Garanti

Maksimal dækning

Udbetalt beløb

Miljøomkostninger

22,5 mio. DKK

Ingen udbetalinger

Forringelse af egenkapital

35,5 mio. DKK

20,5 mio. DKK

Yderligere forpligtelser i relation til egenkapitalgarantien

0,9 mio. DKK

0,9 mio. DKK

Skattekrav fra perioden forud for overdragelsen af Combus

Ubegrænset

Der er fremsat krav om betaling af 6,2 mio. DKK (verserende sag i Landsskatteretten)

Tab som følge af tidligere ansatte tjenestemænd

Ubegrænset

Ingen krav eller udbetalinger

Tab i forbindelse med afhændelse af Combus International (Comfort Bus Danmark A/S)

Ubegrænset

9,5 mio. DKK (delvis tilbagebetaling ved udbetaling af dividende fra Comfort Bus Danmark A/S u/k)

Eventuelle tab relateret til granskningsundersøgelsen af Combus A/S

Ubegrænset

Ingen krav eller udbetalinger

I alt

37,1 mio. DKK

| (140) | De to tabeller ovenfor kan sammenfattes som følger:
  Tabel 11
  Oversigt over statsstøtten







  Foranstaltning og år | Beløb
  (mio. DDK) | Bemærkning |
| --- | --- | --- | --- |
| Kapitalforhøjelse, 1999 | 200 | |
| Ansvarlig lånekapital, 1999 | 100 | Eftergivet i 2001 |
| Kapitalforhøjelse, 2001 | 140 | |
| Samlet beløb udbetalt under garantierne, 2001 | 37,1 | Grænsen for beløbsmæssigt begrænsede garantier var 58,9 mio. DKK, hvoraf 21,4 mio. DKK er blevet anvendt; af de ubegrænsede garantier er i alt 15,7 mio. DKK blevet anvendt. |
| I alt for 1999 | 300 | Udtrykt i faste 1999-priser |
| I alt for 2001 | 177,1 | Udtrykt i faste 2001-priser |

(140)

De to tabeller ovenfor kan sammenfattes som følger:

Tabel 11

Oversigt over statsstøtten

Foranstaltning og år

Beløb

(mio. DDK)

Bemærkning

Kapitalforhøjelse, 1999

200

Ansvarlig lånekapital, 1999

100

Eftergivet i 2001

Kapitalforhøjelse, 2001

140

Samlet beløb udbetalt under garantierne, 2001

37,1

Grænsen for beløbsmæssigt begrænsede garantier var 58,9 mio. DKK, hvoraf 21,4 mio. DKK er blevet anvendt; af de ubegrænsede garantier er i alt 15,7 mio. DKK blevet anvendt.

I alt for 1999

300

Udtrykt i faste 1999-priser

I alt for 2001

177,1

Udtrykt i faste 2001-priser

| (141) | Tallene ovenfor adskiller sig en smule både fra tallene i den oprindelige beslutning, tabel 7, og fra tallene i beslutningen om at indlede proceduren. Disse afvigelser kan forklares ved, at tallene i den oprindelige beslutning var omregnet til 2001-nutidsværdi, og at hverken den oprindelige beslutning eller beslutningen om at indlede proceduren var konsekvente, hvad beregningen af garantiernes pengeværdi angik. |
| --- | --- |

(141)

Tallene ovenfor adskiller sig en smule både fra tallene i den oprindelige beslutning, tabel 7, og fra tallene i beslutningen om at indlede proceduren. Disse afvigelser kan forklares ved, at tallene i den oprindelige beslutning var omregnet til 2001-nutidsværdi, og at hverken den oprindelige beslutning eller beslutningen om at indlede proceduren var konsekvente, hvad beregningen af garantiernes pengeværdi angik.

2.1.6.   ARRIVAS/COMBUS' UDVIKLING EFTER PRIVATISERINGEN

| (142) | Efter at aktiesalgsaftalen blev indgået den 2. april 2001 (28), foretog Arriva sig følgende:






  — | Combus blev et 100 % ejet datterselskab af Arriva. |
| --- | --- | --- |

(142)

Efter at aktiesalgsaftalen blev indgået den 2. april 2001 (28), foretog Arriva sig følgende:

—

Combus blev et 100 % ejet datterselskab af Arriva.

| — | I en aftale af 11. april 2001 erhvervede Arriva Skandinavien A/S, et andet 100 % ejet datterselskab af Arriva, aktiver og passiver fra Combus i bytte for én aktie i Arriva Skandinavien, som har en nominel værdi på 1 000 DKK. Aktiverne og passiverne omfattet af denne aftale er opført og specificeret i salgsaftalen. De dækker alle Combus' bogførte aktiver og passiver den pågældende dag. |
| --- | --- |

—

I en aftale af 11. april 2001 erhvervede Arriva Skandinavien A/S, et andet 100 % ejet datterselskab af Arriva, aktiver og passiver fra Combus i bytte for én aktie i Arriva Skandinavien, som har en nominel værdi på 1 000 DKK. Aktiverne og passiverne omfattet af denne aftale er opført og specificeret i salgsaftalen. De dækker alle Combus' bogførte aktiver og passiver den pågældende dag.

| — | Den 1. maj 2001 blev 50 % af de aktiver (dvs. kontrakter, busser og infrastruktur), som Combus ejede, da selskabet blev solgt til Arriva, overdraget til Connex af Arriva Skandinavien A/S for en kontantpris på 113,9 mio. DKK (jf. ovennævnte forklaring). |
| --- | --- |

—

Den 1. maj 2001 blev 50 % af de aktiver (dvs. kontrakter, busser og infrastruktur), som Combus ejede, da selskabet blev solgt til Arriva, overdraget til Connex af Arriva Skandinavien A/S for en kontantpris på 113,9 mio. DKK (jf. ovennævnte forklaring).

3.   KOMMISSIONENS TVIVL

| (143) | I betragtning 121 i beslutningen om at indlede proceduren opsummerede Kommissionen fem spørgsmål, der gav anledning til tvivl. Det første vedrører spørgsmålet om, hvorvidt omstruktureringsforanstaltningerne i 1999 og 2001 udgør to selvstændige tiltag, eller om de bør vurderes som en enkelt foranstaltning. De fire andre forhold vedrører det markedsøkonomiske investorprincip og vurderingen af omstruktureringsforanstaltningerne efter rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1994 og/eller 1999, i fald de udgør statsstøtte. |
| --- | --- |

(143)

I betragtning 121 i beslutningen om at indlede proceduren opsummerede Kommissionen fem spørgsmål, der gav anledning til tvivl. Det første vedrører spørgsmålet om, hvorvidt omstruktureringsforanstaltningerne i 1999 og 2001 udgør to selvstændige tiltag, eller om de bør vurderes som en enkelt foranstaltning. De fire andre forhold vedrører det markedsøkonomiske investorprincip og vurderingen af omstruktureringsforanstaltningerne efter rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1994 og/eller 1999, i fald de udgør statsstøtte.

4.   BEMÆRKNINGER FRA DANMARK OG INTERESSEREDE PARTER

4.1.   DEN DANSKE REGERINGS SVAR

| (144) | Bemærkningerne fra den danske regering omhandler muligheden for at afbryde Combus' offentlige kørselskontrakter, det markedsøkonomiske investorprincip og støttens forenelighed med rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. |
| --- | --- |

(144)

Bemærkningerne fra den danske regering omhandler muligheden for at afbryde Combus' offentlige kørselskontrakter, det markedsøkonomiske investorprincip og støttens forenelighed med rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999.

4.1.1.   AFBRYDELSE AF COMBUS' OFFENTLIGE KØRSELSKONTRAKTER

| (145) | Den danske regering mener i modsætning til, hvad Kommissionen anførte i sin beslutning om at indlede proceduren, at de offentlige kørselskontrakter, der var indgået i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69, ikke kan afbrydes før deres udløb. |
| --- | --- |

(145)

Den danske regering mener i modsætning til, hvad Kommissionen anførte i sin beslutning om at indlede proceduren, at de offentlige kørselskontrakter, der var indgået i henhold til artikel 14 i forordning (EØF) nr. 1191/69, ikke kan afbrydes før deres udløb.

| (146) | Den danske regering påpeger i den forbindelse, at Kommissionen åbenbart havde fejlfortolket artikel 14, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1191/69 i sin beslutning om at indlede proceduren. Den gør Kommissionen opmærksom på, at som det udtrykkeligt fremgår af bestemmelsens ordlyd, består adgangen til at afbryde en transporttjeneste efter artikel 14, stk. 4, kun, hvis transporttjenesten ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste. Imidlertid var de aftaler, som Combus havde indgået, netop omfattet af kontraktordningen, eftersom der var tale om almindelige kontrakter vundet i udbudsrunder. Dette bekræftede Retten i præmis 78 ff. i Combus-dommen. Kontrakterne kunne derfor ikke afbrydes med hjemmel i artikel 14, stk. 4. |
| --- | --- |

(146)

Den danske regering påpeger i den forbindelse, at Kommissionen åbenbart havde fejlfortolket artikel 14, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1191/69 i sin beslutning om at indlede proceduren. Den gør Kommissionen opmærksom på, at som det udtrykkeligt fremgår af bestemmelsens ordlyd, består adgangen til at afbryde en transporttjeneste efter artikel 14, stk. 4, kun, hvis transporttjenesten ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste. Imidlertid var de aftaler, som Combus havde indgået, netop omfattet af kontraktordningen, eftersom der var tale om almindelige kontrakter vundet i udbudsrunder. Dette bekræftede Retten i præmis 78 ff. i Combus-dommen. Kontrakterne kunne derfor ikke afbrydes med hjemmel i artikel 14, stk. 4.

| (147) | Såfremt Combus havde afbrudt, hævet eller på anden måde søgt at afslutte de indgåede transportaftaler uden hjemmel i kontrakterne, ville det tværtimod have været ansvarspådragende misligholdelse af kontrakterne ifølge dansk civilret. |
| --- | --- |

(147)

Såfremt Combus havde afbrudt, hævet eller på anden måde søgt at afslutte de indgåede transportaftaler uden hjemmel i kontrakterne, ville det tværtimod have været ansvarspådragende misligholdelse af kontrakterne ifølge dansk civilret.

4.1.2.   ANVENDELSE AF DET MARKEDSØKONOMISKE INVESTORPRINCIP

| (148) | Den danske regering mener, at de foranstaltninger, som den danske stat har truffet, skal betragtes som investeringer foretaget i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. |
| --- | --- |

(148)

Den danske regering mener, at de foranstaltninger, som den danske stat har truffet, skal betragtes som investeringer foretaget i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip.

| (149) | Som svar på betragtning 89 i beslutningen om at indlede proceduren, hvor Kommissionen fastslog, at en privat investor kunne have handlet som den danske stat gjorde, hvis det viste sig, at det ville være mindre bekosteligt at omstrukturere virksomheden med henblik på salg end at lade den gå konkurs, medgav den danske regering i det konkrete tilfælde, at det direkte tab ved en konkurs ikke ville have oversteget det ved salget realiserede tab. |
| --- | --- |

(149)

Som svar på betragtning 89 i beslutningen om at indlede proceduren, hvor Kommissionen fastslog, at en privat investor kunne have handlet som den danske stat gjorde, hvis det viste sig, at det ville være mindre bekosteligt at omstrukturere virksomheden med henblik på salg end at lade den gå konkurs, medgav den danske regering i det konkrete tilfælde, at det direkte tab ved en konkurs ikke ville have oversteget det ved salget realiserede tab.

| (150) | På trods af at salget således for en umiddelbar betragtning var »dyrere« end en konkurs, blev salget alligevel foretrukket af den danske regering. Den danske regering var på grundlag af sine rådgiveres analyse således af den opfattelse, at det formentlig ville have været mere bekosteligt på længere sigt at lade Combus gå konkurs end at sælge selskabet, når henses til de latente indirekte tab og de skadelige virkninger i relation til fremtidige privatiseringer. For at understrege disse synspunkter fremlægger den danske regering en »koncernvurdering« af beslutningen om at privatisere Combus og anfører, at det var vigtigt at værne om statens omdømme af hensyn til fremtidige privatiseringer. |
| --- | --- |

(150)

På trods af at salget således for en umiddelbar betragtning var »dyrere« end en konkurs, blev salget alligevel foretrukket af den danske regering. Den danske regering var på grundlag af sine rådgiveres analyse således af den opfattelse, at det formentlig ville have været mere bekosteligt på længere sigt at lade Combus gå konkurs end at sælge selskabet, når henses til de latente indirekte tab og de skadelige virkninger i relation til fremtidige privatiseringer. For at understrege disse synspunkter fremlægger den danske regering en »koncernvurdering« af beslutningen om at privatisere Combus og anfører, at det var vigtigt at værne om statens omdømme af hensyn til fremtidige privatiseringer.

| (151) | Ifølge den danske regering kan medlemsstaternes investeringer imidlertid ikke uden videre sammenlignes direkte med almindelige private investorers, da sidstnævnte normalt forlanger et langt hurtigere afkast af investeringen. I denne forbindelse mener den, at Domstolen har anerkendt, at staten som investor i mange tilfælde snarere optræder på samme måde som holdingselskaber eller private virksomhedskoncerner, som forfølger en mere langsigtet investeringspolitik, hvor der tages hensyn til en global eller sektorbestemt virksomhedsstrategi (29). Den danske regering henviser navnlig til dommen i sag C-305/89, Italien mod Kommissionen (30):
  »I denne forbindelse skal det imidlertid præciseres, at der vel skal foretages en sammenligning mellem de indgreb, som iværksættes af en offentlig investor, når denne forfølger visse formål mht. økonomisk politik, og den fremgangsmåde, der følges af en privat investor, men denne sidste behøver ikke nødvendigvis være en almindelig investor, som placerer kapital til forrentning på kortere eller længere sigt, men skal dog i det mindste være et privat holdingselskab eller en privat koncern af virksomheder, som følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik, og som lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter.« |
| --- | --- |

(151)

Ifølge den danske regering kan medlemsstaternes investeringer imidlertid ikke uden videre sammenlignes direkte med almindelige private investorers, da sidstnævnte normalt forlanger et langt hurtigere afkast af investeringen. I denne forbindelse mener den, at Domstolen har anerkendt, at staten som investor i mange tilfælde snarere optræder på samme måde som holdingselskaber eller private virksomhedskoncerner, som forfølger en mere langsigtet investeringspolitik, hvor der tages hensyn til en global eller sektorbestemt virksomhedsstrategi (29). Den danske regering henviser navnlig til dommen i sag C-305/89, Italien mod Kommissionen (30):

»I denne forbindelse skal det imidlertid præciseres, at der vel skal foretages en sammenligning mellem de indgreb, som iværksættes af en offentlig investor, når denne forfølger visse formål mht. økonomisk politik, og den fremgangsmåde, der følges af en privat investor, men denne sidste behøver ikke nødvendigvis være en almindelig investor, som placerer kapital til forrentning på kortere eller længere sigt, men skal dog i det mindste være et privat holdingselskab eller en privat koncern af virksomheder, som følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik, og som lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter.«

| (152) | Den danske regering gør gældende, at den anvendte samme grundlæggende tankegang ved vurderingen af, hvorvidt man skulle lade Combus gå konkurs. |
| --- | --- |

(152)

Den danske regering gør gældende, at den anvendte samme grundlæggende tankegang ved vurderingen af, hvorvidt man skulle lade Combus gå konkurs.

| (153) | Den danske regering fastholder de tidligere fremførte synspunkter, der er gengivet i betragtning 86 og 87 i beslutningen om at indlede proceduren, vedrørende hensynet til statens omdømme og de hertil anførte henvisninger til sag C-303/88, Italien mod Kommissionen. |
| --- | --- |

(153)

Den danske regering fastholder de tidligere fremførte synspunkter, der er gengivet i betragtning 86 og 87 i beslutningen om at indlede proceduren, vedrørende hensynet til statens omdømme og de hertil anførte henvisninger til sag C-303/88, Italien mod Kommissionen.

| (154) | Den danske regering gør opmærksom på, at som Kommissionen tidligere har bemærket — f.eks. i sit indlæg ved Retten, og som citeret i Combus-dommens præmis 106, sidste punktum — »fremmer en begrænsning af den offentlige sektor generelt den frie omsætning«. |
| --- | --- |

(154)

Den danske regering gør opmærksom på, at som Kommissionen tidligere har bemærket — f.eks. i sit indlæg ved Retten, og som citeret i Combus-dommens præmis 106, sidste punktum — »fremmer en begrænsning af den offentlige sektor generelt den frie omsætning«.

| (155) | Ifølge den danske regering er sammenhængen mellem statens image som virksomhedsejer og privatisering af offentlige selskaber således klar: Kun hvis staten tillades at værne om sit omdømme som virksomhedsejer og seriøs og ansvarsbevidst investor, kan fremtidige privatiseringer sikres, hvilket fører til øget konkurrence og en forbedring af markedssituationen for aktører på det pågældende marked i hele EU. |
| --- | --- |

(155)

Ifølge den danske regering er sammenhængen mellem statens image som virksomhedsejer og privatisering af offentlige selskaber således klar: Kun hvis staten tillades at værne om sit omdømme som virksomhedsejer og seriøs og ansvarsbevidst investor, kan fremtidige privatiseringer sikres, hvilket fører til øget konkurrence og en forbedring af markedssituationen for aktører på det pågældende marked i hele EU.

| (156) | Støtteforanstaltningerne i forbindelse med omstruktureringen og privatiseringen af Combus var ifølge den danske regering netop begrundet i hensynet til statens omdømme som arbejdsgiver, investor og virksomhedsejer. Havde staten ladet Combus gå konkurs, ville det sandsynligvis have haft en negativ virkning på lånerenten og de generelle lånebetingelser for statsejede selskaber i forhold til finansielle institutioner i både ind- og udland. |
| --- | --- |

(156)

Støtteforanstaltningerne i forbindelse med omstruktureringen og privatiseringen af Combus var ifølge den danske regering netop begrundet i hensynet til statens omdømme som arbejdsgiver, investor og virksomhedsejer. Havde staten ladet Combus gå konkurs, ville det sandsynligvis have haft en negativ virkning på lånerenten og de generelle lånebetingelser for statsejede selskaber i forhold til finansielle institutioner i både ind- og udland.

| (157) | I den forbindelse forklarer den danske regering, at Danmark i de seneste år har privatiseret en række statsejede selskaber og planlægger yderligere privatiseringer. En af de virksomheder, der efter privatiseringen af Combus er omdannet til aktieselskab med henblik på privatisering, er Post Danmark A/S (31). Den danske stat har netop indgået en betinget aftale om salg af 25 % af aktierne i selskabet. Salgssummen for de 22 % af aktierne (de sidste 3 % tilbydes medarbejderne), der blev solgt til Post Invest (en del af CVC-koncernen) er på 1,27 mia. DKK. |
| --- | --- |

(157)

I den forbindelse forklarer den danske regering, at Danmark i de seneste år har privatiseret en række statsejede selskaber og planlægger yderligere privatiseringer. En af de virksomheder, der efter privatiseringen af Combus er omdannet til aktieselskab med henblik på privatisering, er Post Danmark A/S (31). Den danske stat har netop indgået en betinget aftale om salg af 25 % af aktierne i selskabet. Salgssummen for de 22 % af aktierne (de sidste 3 % tilbydes medarbejderne), der blev solgt til Post Invest (en del af CVC-koncernen) er på 1,27 mia. DKK.

| (158) | Forud for omdannelsen til aktieselskab og den delvise privatisering blev der i 2001 gennemført frikøb af virksomhedens tjenestemænd. Post Danmark havde på det tidspunkt i alt ca. 30 000 ansatte, hvoraf ca. 11 800 var tjenestemænd. Tjenestemændene fik tilbud om overgang til overenskomstansættelse, men således at retten til tjenestemandspension blev bevaret. Et stort flertal på 96 % accepterede dette. Det betød, at lidt over 10 500 tjenestemænd valgte overenskomstansættelse efter en model, som indebar en engangsbetaling fra Post Danmark på 50 000 DKK før skat. De accepterede samtidig en udvidet fortolkning af, hvilke arbejdsopgaver de kan overføres til. Andre ca. 650 medarbejdere ønskede overenskomstansættelse efter en model, som i alt væsentligt giver samme vilkår som tjenestemandsansættelsen. Denne model udløste ikke en engangsbetaling. En mindre del af medarbejderne, ca. 480, ønskede at bevare deres tjenestemandsansættelse hos staten. De blev derfor ved etableringen af Post Danmark A/S udlånt fra staten til aktieselskabet. |
| --- | --- |

(158)

Forud for omdannelsen til aktieselskab og den delvise privatisering blev der i 2001 gennemført frikøb af virksomhedens tjenestemænd. Post Danmark havde på det tidspunkt i alt ca. 30 000 ansatte, hvoraf ca. 11 800 var tjenestemænd. Tjenestemændene fik tilbud om overgang til overenskomstansættelse, men således at retten til tjenestemandspension blev bevaret. Et stort flertal på 96 % accepterede dette. Det betød, at lidt over 10 500 tjenestemænd valgte overenskomstansættelse efter en model, som indebar en engangsbetaling fra Post Danmark på 50 000 DKK før skat. De accepterede samtidig en udvidet fortolkning af, hvilke arbejdsopgaver de kan overføres til. Andre ca. 650 medarbejdere ønskede overenskomstansættelse efter en model, som i alt væsentligt giver samme vilkår som tjenestemandsansættelsen. Denne model udløste ikke en engangsbetaling. En mindre del af medarbejderne, ca. 480, ønskede at bevare deres tjenestemandsansættelse hos staten. De blev derfor ved etableringen af Post Danmark A/S udlånt fra staten til aktieselskabet.

| (159) | I forbindelse med stiftelsen af Post Danmark A/S blev der endvidere i åbningsbalancen afsat ca. 1,7 mia. DKK (1,190 mia. DKK efter skat) til en aktuarmæssigt opgjort engangsbetaling til staten til nedbringelse af det fremtidige årlige pensionsbidrag fra 20 % til 12 % af lønnen for tidligere og tilbageværende tjenestemænd, for hvem selskabet fortsat har udgiften til pensionsbidrag m.v. Beløbet blev betalt i 2002. Hermed blev der opnået en pensionsmæssig ligestilling mellem de tidligere tjenestemænd og de overenskomstansatte. |
| --- | --- |

(159)

I forbindelse med stiftelsen af Post Danmark A/S blev der endvidere i åbningsbalancen afsat ca. 1,7 mia. DKK (1,190 mia. DKK efter skat) til en aktuarmæssigt opgjort engangsbetaling til staten til nedbringelse af det fremtidige årlige pensionsbidrag fra 20 % til 12 % af lønnen for tidligere og tilbageværende tjenestemænd, for hvem selskabet fortsat har udgiften til pensionsbidrag m.v. Beløbet blev betalt i 2002. Hermed blev der opnået en pensionsmæssig ligestilling mellem de tidligere tjenestemænd og de overenskomstansatte.

| (160) | Ifølge den danske regerings opfattelse ville dens forhandlingssituation med tjenestemændene i Post Danmark have været umulig eller i bedste fald overordentlig vanskelig og omkostningskrævende, hvis den danske stat havde ladet Combus gå konkurs og dermed svigtet de tjenestemænd, der var overgået til overenskomstansættelse inden privatiseringen af Combus. |
| --- | --- |

(160)

Ifølge den danske regerings opfattelse ville dens forhandlingssituation med tjenestemændene i Post Danmark have været umulig eller i bedste fald overordentlig vanskelig og omkostningskrævende, hvis den danske stat havde ladet Combus gå konkurs og dermed svigtet de tjenestemænd, der var overgået til overenskomstansættelse inden privatiseringen af Combus.

| (161) | I den forbindelse gør den danske regering opmærksom på, at tjenestemandsansættelse indebærer, at den enkelte tjenestemand som udgangspunkt har garanti for ansættelsen indtil pensionsalderen samt efterfølgende livslang pension. Disse rettigheder opgives ved overgang til overenskomstansættelse. Ved en overdragelse af et statsligt selskab, således at det fremover er undergivet privat kontrol, kan eventuelle tjenestemænd betragte dette som en uberettiget forflyttelse og dermed kræve sig afskediget. Dette udløser særdeles betydelige kompensationsbeløb til den enkelte tjenestemand. |
| --- | --- |

(161)

I den forbindelse gør den danske regering opmærksom på, at tjenestemandsansættelse indebærer, at den enkelte tjenestemand som udgangspunkt har garanti for ansættelsen indtil pensionsalderen samt efterfølgende livslang pension. Disse rettigheder opgives ved overgang til overenskomstansættelse. Ved en overdragelse af et statsligt selskab, således at det fremover er undergivet privat kontrol, kan eventuelle tjenestemænd betragte dette som en uberettiget forflyttelse og dermed kræve sig afskediget. Dette udløser særdeles betydelige kompensationsbeløb til den enkelte tjenestemand.

| (162) | Konsekvensen heraf er, at det har overordentlig stor økonomisk betydning for Danmark, at det er muligt at indgå aftaler med eventuelle tjenestemænd om overgang til overenskomstansættelse mod en rimelig kompensation, inden statsejede selskaber privatiseres. |
| --- | --- |

(162)

Konsekvensen heraf er, at det har overordentlig stor økonomisk betydning for Danmark, at det er muligt at indgå aftaler med eventuelle tjenestemænd om overgang til overenskomstansættelse mod en rimelig kompensation, inden statsejede selskaber privatiseres.

| (163) | Den danske regering mener, at den kompensation, som tjenestemændene vil kræve, i høj grad er afhængig af, om de føler en rimelig tryghed i ansættelsen selv efter overgangen til overenskomstansættelse. Virkningen af, at staten kort tid efter indgåelsen af aftaler med tjenestemændene om overgang til overenskomstansættelse lod de tidligere tjenestemænd i stikken ved at lade selskabet gå konkurs, måtte derfor efter al sandsynlighed forventes at blive, at tjenestemænd i tilsvarende situationer fremover ville kræve betydeligt højere kompensation for en opgivelse af deres status. |
| --- | --- |

(163)

Den danske regering mener, at den kompensation, som tjenestemændene vil kræve, i høj grad er afhængig af, om de føler en rimelig tryghed i ansættelsen selv efter overgangen til overenskomstansættelse. Virkningen af, at staten kort tid efter indgåelsen af aftaler med tjenestemændene om overgang til overenskomstansættelse lod de tidligere tjenestemænd i stikken ved at lade selskabet gå konkurs, måtte derfor efter al sandsynlighed forventes at blive, at tjenestemænd i tilsvarende situationer fremover ville kræve betydeligt højere kompensation for en opgivelse af deres status.

| (164) | I den forbindelse nævner den danske regering også som eksempel salget af visse divisioner i Banedanmark (32). Banedanmarks Rådgivningsdivision blev pr. 1. juli 2001 solgt til WS Atkins International Limited (33). Den kontante salgspris var på 70 mio. DKK. I tillæg til salgsprisen opnåede staten en likviditetsfordel på ca. 35 mio. DKK. |
| --- | --- |

(164)

I den forbindelse nævner den danske regering også som eksempel salget af visse divisioner i Banedanmark (32). Banedanmarks Rådgivningsdivision blev pr. 1. juli 2001 solgt til WS Atkins International Limited (33). Den kontante salgspris var på 70 mio. DKK. I tillæg til salgsprisen opnåede staten en likviditetsfordel på ca. 35 mio. DKK.

| (165) | Banedanmarks rådgivningsdivision beskæftigede 326 medarbejdere, hvoraf 66 var tjenestemænd. Ved overdragelsen af Rådgivningsdivisionen forblev tjenestemændene som udgangspunkt i Banedanmark, da de i henhold til deres status som tjenestemænd ikke havde pligt til at gå over til den nye arbejdsgiver. Der var imidlertid mulighed for, at den enkelte tjenestemand frivilligt kunne lade sig udlåne til køber. |
| --- | --- |

(165)

Banedanmarks rådgivningsdivision beskæftigede 326 medarbejdere, hvoraf 66 var tjenestemænd. Ved overdragelsen af Rådgivningsdivisionen forblev tjenestemændene som udgangspunkt i Banedanmark, da de i henhold til deres status som tjenestemænd ikke havde pligt til at gå over til den nye arbejdsgiver. Der var imidlertid mulighed for, at den enkelte tjenestemand frivilligt kunne lade sig udlåne til køber.

| (166) | Tjenestemænd, som ønskede at overgå til overenskomstansættelse hos køber, fik af Banedanmark tilbudt 15 måneders løn ved fratrædelse. Frikøbstilbuddet gjaldt frem til et år efter overtagelsesdagen. Udgifterne til frikøb af tjenestemænd, som skulle afholdes af salgsprovenuet, kunne udgøre op til 23 mio. DKK, hvis alle tjenestemændene overgik til overenskomstansættelse. |
| --- | --- |

(166)

Tjenestemænd, som ønskede at overgå til overenskomstansættelse hos køber, fik af Banedanmark tilbudt 15 måneders løn ved fratrædelse. Frikøbstilbuddet gjaldt frem til et år efter overtagelsesdagen. Udgifterne til frikøb af tjenestemænd, som skulle afholdes af salgsprovenuet, kunne udgøre op til 23 mio. DKK, hvis alle tjenestemændene overgik til overenskomstansættelse.

| (167) | Danmark har planer om at sælge hele Banedanmarks Entreprenørvirksomhed (34). Entreprenørvirksomheden havde i 2004 en omsætning på ca. 1,3 mia. DKK og beskæftigede ved udgangen af året omkring 1 470 medarbejdere, hvoraf 740 er tjenestemænd. Ved et eventuelt salg af entreprenørvirksomheden vil tjenestemændene ikke have pligt til at overgå til ansættelse hos køber, og der skal derfor ligesom ved andre privatiseringer findes en model til løsning af tjenestemandsspørgsmålet. |
| --- | --- |

(167)

Danmark har planer om at sælge hele Banedanmarks Entreprenørvirksomhed (34). Entreprenørvirksomheden havde i 2004 en omsætning på ca. 1,3 mia. DKK og beskæftigede ved udgangen af året omkring 1 470 medarbejdere, hvoraf 740 er tjenestemænd. Ved et eventuelt salg af entreprenørvirksomheden vil tjenestemændene ikke have pligt til at overgå til ansættelse hos køber, og der skal derfor ligesom ved andre privatiseringer findes en model til løsning af tjenestemandsspørgsmålet.

| (168) | Også et salg af jernbanevirksomheden DSB kunne på sigt blive aktuelt med henblik på privatisering. DSB er et selvstændigt offentligt selskab, som udfører passagertrafik som offentlig service efter forhandling på grundlag af en trafikkontrakt, der er indgået med den danske stat. Af virksomhedens 8 500 medarbejdere er ca. halvdelen tjenestemænd. En privatisering af DSB vil indebære en overførsel til overenskomstforhold for samtlige disse tjenestemænd. |
| --- | --- |

(168)

Også et salg af jernbanevirksomheden DSB kunne på sigt blive aktuelt med henblik på privatisering. DSB er et selvstændigt offentligt selskab, som udfører passagertrafik som offentlig service efter forhandling på grundlag af en trafikkontrakt, der er indgået med den danske stat. Af virksomhedens 8 500 medarbejdere er ca. halvdelen tjenestemænd. En privatisering af DSB vil indebære en overførsel til overenskomstforhold for samtlige disse tjenestemænd.

| (169) | Den danske regering mener, at hvis staten havde ladet Combus gå konkurs efter at have kompenseret tjenestemændene for at overgå til overenskomstansættelse, ville den ved fremtidige privatiseringer formentlig ikke kunne have overtalt tjenestemænd til at overgå til overenskomstansættelse i stedet for tjenestemandsansættelse. |
| --- | --- |

(169)

Den danske regering mener, at hvis staten havde ladet Combus gå konkurs efter at have kompenseret tjenestemændene for at overgå til overenskomstansættelse, ville den ved fremtidige privatiseringer formentlig ikke kunne have overtalt tjenestemænd til at overgå til overenskomstansættelse i stedet for tjenestemandsansættelse.

| (170) | Dermed ville staten være afskåret fra eller i hvert fald have væsentligt begrænsede muligheder for at iværksætte privatiseringer af statsejede selskaber med tjenestemænd. Ifølge den danske regering ville Combus' konkurs i bedste fald betyde, at statens troværdighed ville have lidt skade, og at tjenestemændene som følge heraf ville have krævet bedre vilkår i form af et betydeligt højere kompensationsbeløb for at overgå til overenskomstansættelse og frasige sig deres tjenestemandsrettigheder. Anvendes Post Danmark som eksempel ville en fordobling af kompensationsbeløbet til den enkelte tjenestemand blot i relation til denne virksomhed betyde en yderligere udgift for den danske stat på 500 mio. DKK. |
| --- | --- |

(170)

Dermed ville staten være afskåret fra eller i hvert fald have væsentligt begrænsede muligheder for at iværksætte privatiseringer af statsejede selskaber med tjenestemænd. Ifølge den danske regering ville Combus' konkurs i bedste fald betyde, at statens troværdighed ville have lidt skade, og at tjenestemændene som følge heraf ville have krævet bedre vilkår i form af et betydeligt højere kompensationsbeløb for at overgå til overenskomstansættelse og frasige sig deres tjenestemandsrettigheder. Anvendes Post Danmark som eksempel ville en fordobling af kompensationsbeløbet til den enkelte tjenestemand blot i relation til denne virksomhed betyde en yderligere udgift for den danske stat på 500 mio. DKK.

| (171) | I den forbindelse bemærker den danske regering også, at den allerede tidligere havde ladet en virksomhed, der kort forinden var blevet omdannet til aktieselskab, gå konkurs, nemlig Statens Konfektion, der blev omdannet til statsligt aktieselskab i 1992. Forud for omdannelsen blev samtlige tjenestemænd tilbudt overenskomstansættelse mod en økonomisk kompensation. Da Forsvaret, der var selskabets største kunde, efterfølgende sendte deres ordrer i offentligt udbud, forsvandt selskabets forretningsgrundlag. Selskabet gik derfor konkurs i 1992, hvilket medførte en kraftig kritik af den danske regering blandt andet fra de nu overenskomstansatte tjenestemænd. |
| --- | --- |

(171)

I den forbindelse bemærker den danske regering også, at den allerede tidligere havde ladet en virksomhed, der kort forinden var blevet omdannet til aktieselskab, gå konkurs, nemlig Statens Konfektion, der blev omdannet til statsligt aktieselskab i 1992. Forud for omdannelsen blev samtlige tjenestemænd tilbudt overenskomstansættelse mod en økonomisk kompensation. Da Forsvaret, der var selskabets største kunde, efterfølgende sendte deres ordrer i offentligt udbud, forsvandt selskabets forretningsgrundlag. Selskabet gik derfor konkurs i 1992, hvilket medførte en kraftig kritik af den danske regering blandt andet fra de nu overenskomstansatte tjenestemænd.

| (172) | Også i lyset af erfaringerne fra Statens Konfektion mener den danske regering, at den reelt ikke havde noget valg i forbindelse med salget af Combus, fordi endnu en konkurs ville være ødelæggende for forhandlingerne med tjenestemænd i sammenhæng med forberedelsen af senere privatiseringer |
| --- | --- |

(172)

Også i lyset af erfaringerne fra Statens Konfektion mener den danske regering, at den reelt ikke havde noget valg i forbindelse med salget af Combus, fordi endnu en konkurs ville være ødelæggende for forhandlingerne med tjenestemænd i sammenhæng med forberedelsen af senere privatiseringer

| (173) | Såfremt det ikke lykkes at få tjenestemændene over på en overenskomst i forbindelse med en privatisering, forklarer den danske regering endvidere, at så er afskedigelse af tjenestemændene ofte reelt eneste alternativ, fordi det ikke vil være muligt at tilbyde tjenestemændene andet arbejde inden for deres ansættelsesområde, som de vil være forpligtet til at påtage sig. I forbindelse med aktiesalget i Post Danmark er det anslået, at det koster 2 mio. DKK at afskedige en tjenestemand. En sådan udgift pr. tjenestemænd ved fremtidige privatiseringer ville være ødelæggende for statens privatiseringsplaner, og udgifterne hertil vil i vidt omfang udhule de økonomiske gevinster ved en privatisering. Navnlig er det oplagt, at der er tale om udgifter, der langt overstiger den økonomiske byrde, som staten påtog sig ved kapitalindskuddene i Combus. |
| --- | --- |

(173)

Såfremt det ikke lykkes at få tjenestemændene over på en overenskomst i forbindelse med en privatisering, forklarer den danske regering endvidere, at så er afskedigelse af tjenestemændene ofte reelt eneste alternativ, fordi det ikke vil være muligt at tilbyde tjenestemændene andet arbejde inden for deres ansættelsesområde, som de vil være forpligtet til at påtage sig. I forbindelse med aktiesalget i Post Danmark er det anslået, at det koster 2 mio. DKK at afskedige en tjenestemand. En sådan udgift pr. tjenestemænd ved fremtidige privatiseringer ville være ødelæggende for statens privatiseringsplaner, og udgifterne hertil vil i vidt omfang udhule de økonomiske gevinster ved en privatisering. Navnlig er det oplagt, at der er tale om udgifter, der langt overstiger den økonomiske byrde, som staten påtog sig ved kapitalindskuddene i Combus.

| (174) | Ud over spørgsmålet om at ændre tjenestemænds status for at forberede selskaber på privatisering mener den danske regering, at Combus' konkurs ville kunne have skadet statens omdømme som ansvarlig investor, og at dette ville kunne have haft en negativ indflydelse på alle statens finansielle aktiviteter og fremtidige investeringsmuligheder. Især mener den danske regering, at en konkurs sandsynligvis ville have haft en negativ virkning på lånerenten og de generelle lånebetingelser for andre statsejede selskaber. |
| --- | --- |

(174)

Ud over spørgsmålet om at ændre tjenestemænds status for at forberede selskaber på privatisering mener den danske regering, at Combus' konkurs ville kunne have skadet statens omdømme som ansvarlig investor, og at dette ville kunne have haft en negativ indflydelse på alle statens finansielle aktiviteter og fremtidige investeringsmuligheder. Især mener den danske regering, at en konkurs sandsynligvis ville have haft en negativ virkning på lånerenten og de generelle lånebetingelser for andre statsejede selskaber.

| (175) | Som konklusion er det den danske regerings opfattelse, at staten — ikke mindst i lyset af den særlige problematik, der gjorde sig gældende i relation til tjenestemændene — ikke ville have handlet som en ansvarlig og loyal investor, hvis man havde valgt at lade Combus gå konkurs. |
| --- | --- |

(175)

Som konklusion er det den danske regerings opfattelse, at staten — ikke mindst i lyset af den særlige problematik, der gjorde sig gældende i relation til tjenestemændene — ikke ville have handlet som en ansvarlig og loyal investor, hvis man havde valgt at lade Combus gå konkurs.

| (176) | Med hensyn til betragtning 88 i beslutningen om at indlede proceduren, hvor Kommissionen anførte, at EF-Domstolen kun accepterer hensynet til statens omdømme som begrundelse for en kapitaltilførsel, hvis der samtidig er udsigt til, at virksomheden bliver rentabel nok til at overbevise en privat investor i samme situation om at påtage sig risikoen ved foretagendet, bemærker den danske regering, at Arriva faktisk påtog sig risikoen ved foretagendet, da selskabet købte Combus. |
| --- | --- |

(176)

Med hensyn til betragtning 88 i beslutningen om at indlede proceduren, hvor Kommissionen anførte, at EF-Domstolen kun accepterer hensynet til statens omdømme som begrundelse for en kapitaltilførsel, hvis der samtidig er udsigt til, at virksomheden bliver rentabel nok til at overbevise en privat investor i samme situation om at påtage sig risikoen ved foretagendet, bemærker den danske regering, at Arriva faktisk påtog sig risikoen ved foretagendet, da selskabet købte Combus.

4.1.3.   FORENELIGHED MED RAMMEBESTEMMELSERNE FOR OMSTRUKTURERING FRA 1999

| (177) | Ifølge den danske regering opfylder de anfægtede foranstaltninger alle betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Den danske regering har følgende bemærkninger til de punkter, hvor Kommissionen rejste tvivl i beslutningen om at indlede proceduren: |
| --- | --- |

(177)

Ifølge den danske regering opfylder de anfægtede foranstaltninger alle betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Den danske regering har følgende bemærkninger til de punkter, hvor Kommissionen rejste tvivl i beslutningen om at indlede proceduren:

| (178) | Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt støtteforanstaltningerne i henholdsvis 1999 og 2001 udgør én eller to selvstændige foranstaltninger, gør den danske regering gældende, at foranstaltningerne havde en sådan tidsmæssig og formålsmæssig sammenhæng, at de skal betragtes som én støtteforanstaltning. Som følge heraf er det rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, der skal finde anvendelse på støtteforanstaltningen. Den danske regering fremfører flere argumenter for dette synspunkt. |
| --- | --- |

(178)

Vedrørende spørgsmålet om, hvorvidt støtteforanstaltningerne i henholdsvis 1999 og 2001 udgør én eller to selvstændige foranstaltninger, gør den danske regering gældende, at foranstaltningerne havde en sådan tidsmæssig og formålsmæssig sammenhæng, at de skal betragtes som én støtteforanstaltning. Som følge heraf er det rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, der skal finde anvendelse på støtteforanstaltningen. Den danske regering fremfører flere argumenter for dette synspunkt.

| (179) | Den danske regering bemærker i den forbindelse, at Kommissionen i punkt 3.4.6 i den oprindelige beslutning anførte følgende om spørgsmålet om engangsstøtte:
  »Hvad Combus angår, tyder den tidsmæssige rækkefølge af og formålet med den danske stats kapitalindskud samt Combus' situation på, at de to foranstaltninger bør betragtes som led i en igangværende omstrukturering. Det første kapitalindskud i 1999 havde til formål at reducere selskabets gæld, som kunne henføres til selskabets store tab i de foregående år. Man havde også taget skridt til at ændre chaufførernes kontrakter. Hensigten var helt klart at privatisere selskabet, og det udgør sidste skridt i omstruktureringsstrategien.« |
| --- | --- |

(179)

Den danske regering bemærker i den forbindelse, at Kommissionen i punkt 3.4.6 i den oprindelige beslutning anførte følgende om spørgsmålet om engangsstøtte:

»Hvad Combus angår, tyder den tidsmæssige rækkefølge af og formålet med den danske stats kapitalindskud samt Combus' situation på, at de to foranstaltninger bør betragtes som led i en igangværende omstrukturering. Det første kapitalindskud i 1999 havde til formål at reducere selskabets gæld, som kunne henføres til selskabets store tab i de foregående år. Man havde også taget skridt til at ændre chaufførernes kontrakter. Hensigten var helt klart at privatisere selskabet, og det udgør sidste skridt i omstruktureringsstrategien.«

| (180) | Kommissionen fastholdt denne vurdering i punkt 50 og 54 i det svarskrift, den afgav til Retten. Den danske regering skal i den forbindelse gøre opmærksom på, at spørgsmålet om Kommissionens vurdering af foranstaltningernes karakter af engangsstøtte ikke ses at have været genstand for kritik i Combus-dommen (35). |
| --- | --- |

(180)

Kommissionen fastholdt denne vurdering i punkt 50 og 54 i det svarskrift, den afgav til Retten. Den danske regering skal i den forbindelse gøre opmærksom på, at spørgsmålet om Kommissionens vurdering af foranstaltningernes karakter af engangsstøtte ikke ses at have været genstand for kritik i Combus-dommen (35).

| (181) | Den danske regering gør opmærksom på, at Retten i sag T-11/95, BP Chemicals (36), har fundet, at bedømmelsen af, om det er rimeligt at udskille én betaling fra en anden skal baseres på den tidsmæssige rækkefølge af kapitalindskuddene, disses formål samt selskabets situation på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet. |
| --- | --- |

(181)

Den danske regering gør opmærksom på, at Retten i sag T-11/95, BP Chemicals (36), har fundet, at bedømmelsen af, om det er rimeligt at udskille én betaling fra en anden skal baseres på den tidsmæssige rækkefølge af kapitalindskuddene, disses formål samt selskabets situation på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet.

| (182) | De to foranstaltninger havde samme formål. En politisk aftale om rekonstruktion og salg af aktierne i Combus blev indgået allerede den 26. november 1998, hvor den daværende regering og opposition indgik aftale om finansloven for 1999. Som det udtrykkeligt fremgår af Finansudvalgets aktstykke af 27. maj 1999, var formålet med kapitaltilførslen i 1999 at foretage en rekonstruktion af Combus netop med henblik på salg af aktierne dvs. en fuldstændig privatisering af selskabet. |
| --- | --- |

(182)

De to foranstaltninger havde samme formål. En politisk aftale om rekonstruktion og salg af aktierne i Combus blev indgået allerede den 26. november 1998, hvor den daværende regering og opposition indgik aftale om finansloven for 1999. Som det udtrykkeligt fremgår af Finansudvalgets aktstykke af 27. maj 1999, var formålet med kapitaltilførslen i 1999 at foretage en rekonstruktion af Combus netop med henblik på salg af aktierne dvs. en fuldstændig privatisering af selskabet.

| (183) | Når der var behov for en rekonstruktion med henblik på en gennemførelse af privatiseringen, skyldtes det, at selskabets økonomi var blevet markant forværret. Det blev således konstateret, at Combus' egenkapital pr. 31. december 1999 ville udgøre ca. 47 mio. DKK, hvilket skal ses i forhold til et egenkapitalkrav på mindst 125 mio. DKK fra selskabets långivere. |
| --- | --- |

(183)

Når der var behov for en rekonstruktion med henblik på en gennemførelse af privatiseringen, skyldtes det, at selskabets økonomi var blevet markant forværret. Det blev således konstateret, at Combus' egenkapital pr. 31. december 1999 ville udgøre ca. 47 mio. DKK, hvilket skal ses i forhold til et egenkapitalkrav på mindst 125 mio. DKK fra selskabets långivere.

| (184) | Den politiske aftale om privatisering kunne derfor kun gennemføres, hvis staten sikrede, at Combus havde et tilstrækkeligt kapitalgrundlag til, at selskabet kunne videreføres, indtil en køber var fundet. |
| --- | --- |

(184)

Den politiske aftale om privatisering kunne derfor kun gennemføres, hvis staten sikrede, at Combus havde et tilstrækkeligt kapitalgrundlag til, at selskabet kunne videreføres, indtil en køber var fundet.

| (185) | Støtten i 2001 havde præcis samme formål som kapitalindskuddet i 1999. I 2000 var der fundet en potentiel køber, og afskrivningen af den ansvarlige lånekapital fra 1999 og de afgivne garantier skulle alle udgøre sidste brik i det økonomiske puslespil, der skulle muliggøre et salg af samtlige aktier i Combus. Foranstaltningen i 2001 udgjorde således sidste del i salgsmodningen af selskabet. |
| --- | --- |

(185)

Støtten i 2001 havde præcis samme formål som kapitalindskuddet i 1999. I 2000 var der fundet en potentiel køber, og afskrivningen af den ansvarlige lånekapital fra 1999 og de afgivne garantier skulle alle udgøre sidste brik i det økonomiske puslespil, der skulle muliggøre et salg af samtlige aktier i Combus. Foranstaltningen i 2001 udgjorde således sidste del i salgsmodningen af selskabet.

| (186) | Formålet med de to foranstaltninger var altså nøjagtig det samme: at salgsmodne Combus med henblik på privatisering. Der var derfor både juridisk, økonomisk og logisk en direkte og åbenbar sammenhæng mellem foranstaltningerne i 1999 og 2001. |
| --- | --- |

(186)

Formålet med de to foranstaltninger var altså nøjagtig det samme: at salgsmodne Combus med henblik på privatisering. Der var derfor både juridisk, økonomisk og logisk en direkte og åbenbar sammenhæng mellem foranstaltningerne i 1999 og 2001.

| (187) | Der er en nær tidsmæssig sammenhæng mellem de to foranstaltninger. Som følge af den politiske aftale om privatisering af Combus blev Finansudvalgets akt af 27. maj 1999 vedtaget. Herved tilførte den danske stat kapital på i alt 300 mio. DKK, hvoraf de 100 mio. DKK var ansvarlig lånekapital. Den ansvarlige lånekapital blev etableret ved en låneaftale af 30. maj 1999. |
| --- | --- |

(187)

Der er en nær tidsmæssig sammenhæng mellem de to foranstaltninger. Som følge af den politiske aftale om privatisering af Combus blev Finansudvalgets akt af 27. maj 1999 vedtaget. Herved tilførte den danske stat kapital på i alt 300 mio. DKK, hvoraf de 100 mio. DKK var ansvarlig lånekapital. Den ansvarlige lånekapital blev etableret ved en låneaftale af 30. maj 1999.

| (188) | Ved Finansudvalgets akt 177 af 13. december 2000 fik Trafikministeriet bemyndigelse af Finansudvalget til at afhænde alle aktier i det 100 % statsejede aktieselskab Combus. |
| --- | --- |

(188)

Ved Finansudvalgets akt 177 af 13. december 2000 fik Trafikministeriet bemyndigelse af Finansudvalget til at afhænde alle aktier i det 100 % statsejede aktieselskab Combus.

| (189) | Trafikministeren blev i den forbindelse bemyndiget til at stille en række garantier over for køber i forbindelse med indgåelsen af en salgsaftale. De garantier, der er nævnt i aktstykket, indgik som grundlag for salgsaftalen af 15. januar 2001. Folketingets Finansudvalg blev orienteret om disse garantier ved aktstykke 190 af 25. juni 2002. |
| --- | --- |

(189)

Trafikministeren blev i den forbindelse bemyndiget til at stille en række garantier over for køber i forbindelse med indgåelsen af en salgsaftale. De garantier, der er nævnt i aktstykket, indgik som grundlag for salgsaftalen af 15. januar 2001. Folketingets Finansudvalg blev orienteret om disse garantier ved aktstykke 190 af 25. juni 2002.

| (190) | Fra tidspunktet for beslutningen om udbetaling af det første kapitalindskud og til salget af Combus gik der lidt mere end halvandet år. Henset til selskabets størrelse og betydning for den danske stat samt de omfattende og nødvendige procedurer i forbindelse med indhentning af tilbud fra interesserede købere mv., finder den danske regering, at der er en så nær tidsmæssig sammenhæng mellem de to kapitaltilskud, at der ikke kan være tvivl om, at der er tale om én — og kun én — finansieringsforanstaltning. |
| --- | --- |

(190)

Fra tidspunktet for beslutningen om udbetaling af det første kapitalindskud og til salget af Combus gik der lidt mere end halvandet år. Henset til selskabets størrelse og betydning for den danske stat samt de omfattende og nødvendige procedurer i forbindelse med indhentning af tilbud fra interesserede købere mv., finder den danske regering, at der er en så nær tidsmæssig sammenhæng mellem de to kapitaltilskud, at der ikke kan være tvivl om, at der er tale om én — og kun én — finansieringsforanstaltning.

| (191) | Det må efter den danske regerings opfattelse have betydning, at tidspunktet for beslutningen om at iværksætte foranstaltningen i 2001 alene var afhængig af, hvornår staten havde et tilstrækkeligt beslutningsgrundlag til at vurdere behovet for kapitalindskud, garantier mv. i forbindelse med et salg. Tidspunktet for foranstaltningerne i 2001 afhang således alene af salgsprocessens varighed og resultat. |
| --- | --- |

(191)

Det må efter den danske regerings opfattelse have betydning, at tidspunktet for beslutningen om at iværksætte foranstaltningen i 2001 alene var afhængig af, hvornår staten havde et tilstrækkeligt beslutningsgrundlag til at vurdere behovet for kapitalindskud, garantier mv. i forbindelse med et salg. Tidspunktet for foranstaltningerne i 2001 afhang således alene af salgsprocessens varighed og resultat.

| (192) | Den danske regering henviser i den forbindelse også til omstændighederne i BP Chemicals-sagen, hvor det første indskud blev foretaget den 1. oktober 1992, andet indskud blev godkendt af bestyrelsen den 2. december 1993, og tredje indskud blev godkendt af bestyrelsen den 29. juni 1994. |
| --- | --- |

(192)

Den danske regering henviser i den forbindelse også til omstændighederne i BP Chemicals-sagen, hvor det første indskud blev foretaget den 1. oktober 1992, andet indskud blev godkendt af bestyrelsen den 2. december 1993, og tredje indskud blev godkendt af bestyrelsen den 29. juni 1994.

| (193) | Retten henviste i dommens præmis 178 til, at beslutningerne om de tre kapitalindskud blev truffet i løbet af en forholdsvis kort periode fra oktober 1992 til juli 1994. Hvad angik det tidsmæssige forhold mellem det andet og tredje kapitalindskud fandt Retten anledning til at bemærke, at disse tidsmæssigt lå meget tæt på hinanden. |
| --- | --- |

(193)

Retten henviste i dommens præmis 178 til, at beslutningerne om de tre kapitalindskud blev truffet i løbet af en forholdsvis kort periode fra oktober 1992 til juli 1994. Hvad angik det tidsmæssige forhold mellem det andet og tredje kapitalindskud fandt Retten anledning til at bemærke, at disse tidsmæssigt lå meget tæt på hinanden.

| (194) | Den danske regering bemærker i den forbindelse, at kapitaltilskuddet i 2001 ikke kunne have været udbetalt tidligere, da det var nødvendigt, at forhandlingerne med køberen var ført til ende for at kunne konstatere, hvor stort kapitaliseringsbehovet var i forbindelse med salget. |
| --- | --- |

(194)

Den danske regering bemærker i den forbindelse, at kapitaltilskuddet i 2001 ikke kunne have været udbetalt tidligere, da det var nødvendigt, at forhandlingerne med køberen var ført til ende for at kunne konstatere, hvor stort kapitaliseringsbehovet var i forbindelse med salget.

| (195) | Combus' situation på tidspunktet for kapitalindskuddene: Den danske regering kan tilslutte sig Kommissionens beskrivelse i betragtning 75 i beslutningen om at indlede proceduren, hvorefter Combus i 1999 og 2001 var i alvorlige økonomiske vanskeligheder, som hovedsageligt skyldtes, at selskabet i årene forinden havde indgået underskudsgivende kontrakter om bustransport. Kommissionen konkluderer derfor, at den økonomiske situation i Combus var uforandret på de angivne tidspunkter. |
| --- | --- |

(195)

Combus' situation på tidspunktet for kapitalindskuddene: Den danske regering kan tilslutte sig Kommissionens beskrivelse i betragtning 75 i beslutningen om at indlede proceduren, hvorefter Combus i 1999 og 2001 var i alvorlige økonomiske vanskeligheder, som hovedsageligt skyldtes, at selskabet i årene forinden havde indgået underskudsgivende kontrakter om bustransport. Kommissionen konkluderer derfor, at den økonomiske situation i Combus var uforandret på de angivne tidspunkter.

| (196) | Den danske regering forklarer endvidere, at Combus i 1998-2000 havde væsentlige regnskabsmæssige underskud, hvilket næsten udelukkende kan henføres til de tabsgivende kontrakter i hovedstadsområdet. Hertil kommer, at der i 1998 og 1999 i regnskabet var hensat betydelige beløb til dækning af fremtidige tab på de tabsgivende kontrakter med henholdsvis 65 mio. DKK og 53,657 mio. DKK. Kravet til hensættelse til tabsgivende kontrakter skyldtes, at selskabet var bundet af kørselskontrakterne indtil kontraktudløb. |
| --- | --- |

(196)

Den danske regering forklarer endvidere, at Combus i 1998-2000 havde væsentlige regnskabsmæssige underskud, hvilket næsten udelukkende kan henføres til de tabsgivende kontrakter i hovedstadsområdet. Hertil kommer, at der i 1998 og 1999 i regnskabet var hensat betydelige beløb til dækning af fremtidige tab på de tabsgivende kontrakter med henholdsvis 65 mio. DKK og 53,657 mio. DKK. Kravet til hensættelse til tabsgivende kontrakter skyldtes, at selskabet var bundet af kørselskontrakterne indtil kontraktudløb.

| (197) | Når Retten i BP Chemicals-dommen henviser til, at der ved afgørelsen af, om der er tale om én og samme støtteforanstaltning, skal tages hensyn til »situationen på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet«, må der ifølge den danske regering heri ligge, at det skal undersøges, om der i perioden eller perioderne mellem de enkelte indskud er indtruffet ændringer i selskabets økonomiske situation, som viser, at indskuddene — trods en eventuel tids- og forholdsmæssig sammenhæng — reelt dækker forskellige behov. Dette er efter den danske regerings opfattelse ikke tilfældet i denne sag. |
| --- | --- |

(197)

Når Retten i BP Chemicals-dommen henviser til, at der ved afgørelsen af, om der er tale om én og samme støtteforanstaltning, skal tages hensyn til »situationen på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet«, må der ifølge den danske regering heri ligge, at det skal undersøges, om der i perioden eller perioderne mellem de enkelte indskud er indtruffet ændringer i selskabets økonomiske situation, som viser, at indskuddene — trods en eventuel tids- og forholdsmæssig sammenhæng — reelt dækker forskellige behov. Dette er efter den danske regerings opfattelse ikke tilfældet i denne sag.

| (198) | Kapitalindskuddene i både 1999 og 2001 tjente til at dække det kapitaliseringsbehov, der var opstået, fordi selskabet havde indgået tabsgivende kontrakter i perioden forud for 1999. At dette skete i to omgange skyldtes alene, at det først ved afslutningen af forhandlinger med køberen Arriva stod klart, hvad der var det reelle omfang af det kapitaliseringsbehov, som objektivt set allerede bestod på tidspunktet for det første kapitalindskud i 1999. |
| --- | --- |

(198)

Kapitalindskuddene i både 1999 og 2001 tjente til at dække det kapitaliseringsbehov, der var opstået, fordi selskabet havde indgået tabsgivende kontrakter i perioden forud for 1999. At dette skete i to omgange skyldtes alene, at det først ved afslutningen af forhandlinger med køberen Arriva stod klart, hvad der var det reelle omfang af det kapitaliseringsbehov, som objektivt set allerede bestod på tidspunktet for det første kapitalindskud i 1999.

| (199) | Konklusion: Det er således den danske regerings opfattelse, at samtlige de kriterier, som der efter BP Chemicals-dommen skal lægges vægt på ved vurderingen af, om flere tidsmæssigt adskilte kapitalindskud udgør én og samme finansieringsforanstaltning, er opfyldt. Dermed er det krav om engangsstøtte, der er opstillet i rammebestemmelserne, opfyldt i relation til de samlede kapitalindskud i 1999 og 2001. |
| --- | --- |

(199)

Konklusion: Det er således den danske regerings opfattelse, at samtlige de kriterier, som der efter BP Chemicals-dommen skal lægges vægt på ved vurderingen af, om flere tidsmæssigt adskilte kapitalindskud udgør én og samme finansieringsforanstaltning, er opfyldt. Dermed er det krav om engangsstøtte, der er opstillet i rammebestemmelserne, opfyldt i relation til de samlede kapitalindskud i 1999 og 2001.

| (200) | Det er den danske regerings opfattelse, at Combus efter kapitalindskuddene i 1999 og 2001 var rentabelt. At et overskud ikke kunne nås forud for 2006, skyldtes alene de tabsgivende kontrakter, som Combus havde indgået i forbindelse med udbudsrunderne. |
| --- | --- |

(200)

Det er den danske regerings opfattelse, at Combus efter kapitalindskuddene i 1999 og 2001 var rentabelt. At et overskud ikke kunne nås forud for 2006, skyldtes alene de tabsgivende kontrakter, som Combus havde indgået i forbindelse med udbudsrunderne.

| (201) | Salget af samtlige aktier i Combus til Arriva udgør efter den danske regerings opfattelse i sig selv et bevis for, at Combus efter tilførslen af omstruktureringsstøtte var fuldt ud rentabelt. En privat investor som Arriva ville ikke have taget væsentlige økonomiske risici ved købet af Combus, hvis ikke Arriva efter en omfattende due diligence-proces havde fundet, at Combus var en rentabel virksomhed med et tilfredsstillende fremtidigt indtjeningspotentiale i forhold til sædvanlige markedsøkonomiske vilkår. |
| --- | --- |

(201)

Salget af samtlige aktier i Combus til Arriva udgør efter den danske regerings opfattelse i sig selv et bevis for, at Combus efter tilførslen af omstruktureringsstøtte var fuldt ud rentabelt. En privat investor som Arriva ville ikke have taget væsentlige økonomiske risici ved købet af Combus, hvis ikke Arriva efter en omfattende due diligence-proces havde fundet, at Combus var en rentabel virksomhed med et tilfredsstillende fremtidigt indtjeningspotentiale i forhold til sædvanlige markedsøkonomiske vilkår.

| (202) | Regeringen har noteret sig, at Kommissionen i betragtning 107 og 108 i beslutningen om at indlede proceduren har stillet spørgsmål vedrørende for det første afbrydelse af kontrakter og for det andet forskellen på det akkumulerede underskud og den udbetalte støtte. |
| --- | --- |

(202)

Regeringen har noteret sig, at Kommissionen i betragtning 107 og 108 i beslutningen om at indlede proceduren har stillet spørgsmål vedrørende for det første afbrydelse af kontrakter og for det andet forskellen på det akkumulerede underskud og den udbetalte støtte.

| (203) | Der er allerede redegjort for den danske regerings bemærkninger til spørgsmålet om muligheden for at afbryde offentlige kørselskontrakter. |
| --- | --- |

(203)

Der er allerede redegjort for den danske regerings bemærkninger til spørgsmålet om muligheden for at afbryde offentlige kørselskontrakter.

| (204) | Hvad angår spørgsmålet om forskellen mellem det akkumulerede underskud på 360 mio. DKK i perioden 2000-2005 og den udbetalte støtte på i alt 291 mio. DKK i 2001, bemærker regeringen, at Kommissionens angivelser må bero på en misforståelse. |
| --- | --- |

(204)

Hvad angår spørgsmålet om forskellen mellem det akkumulerede underskud på 360 mio. DKK i perioden 2000-2005 og den udbetalte støtte på i alt 291 mio. DKK i 2001, bemærker regeringen, at Kommissionens angivelser må bero på en misforståelse.

| (205) | Det anførte beløb for det akkumulerede underskud i perioden 2000-2005 er korrekt, men der blev i 2001 tilført Combus midler, der oversteg dette akkumulerede underskud. For så vidt angår de midler, der blev tilført fra staten, udgjorde disse ikke 291 mio. DKK, jf. bemærkningerne om, at det ved opgørelsen af det udbetalte støttebeløb selvsagt er de faktisk udbetalte beløb under garantierne, der skal medregnes. |
| --- | --- |

(205)

Det anførte beløb for det akkumulerede underskud i perioden 2000-2005 er korrekt, men der blev i 2001 tilført Combus midler, der oversteg dette akkumulerede underskud. For så vidt angår de midler, der blev tilført fra staten, udgjorde disse ikke 291 mio. DKK, jf. bemærkningerne om, at det ved opgørelsen af det udbetalte støttebeløb selvsagt er de faktisk udbetalte beløb under garantierne, der skal medregnes.

| (206) | Væsentligere er imidlertid, at der til det af staten udbetalte beløb naturligvis skal lægges de private kreditorers gældseftergivelse på 100 mio. DKK. Den kapital, der blev tilført i 2001, oversteg således det beregnede akkumulerede underskud for perioden 2000-2005. |
| --- | --- |

(206)

Væsentligere er imidlertid, at der til det af staten udbetalte beløb naturligvis skal lægges de private kreditorers gældseftergivelse på 100 mio. DKK. Den kapital, der blev tilført i 2001, oversteg således det beregnede akkumulerede underskud for perioden 2000-2005.

| (207) | Det er for det første den danske regerings opfattelse, at rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 må forstås således, at anvendelse af foranstaltninger til at afbøde støttens konkurrencefordrejende virkning for konkurrenterne er fakultativ og alene skal kræves, hvis der er behov herfor. Dette understreges af brugen af ordet »bør« i rammebestemmelsernes punkt 35, samt af ordlyden i hele punkt 39, ii). Hertil kommer ifølge den danske regering, at Kommissionen, da den vedtog sin oprindelige beslutning, ikke anmodede eller krævede, at Arriva afgav modydelser eller iværksatte foranstaltninger, der kunne afbøde eventuelle konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med salget. |
| --- | --- |

(207)

Det er for det første den danske regerings opfattelse, at rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 må forstås således, at anvendelse af foranstaltninger til at afbøde støttens konkurrencefordrejende virkning for konkurrenterne er fakultativ og alene skal kræves, hvis der er behov herfor. Dette understreges af brugen af ordet »bør« i rammebestemmelsernes punkt 35, samt af ordlyden i hele punkt 39, ii). Hertil kommer ifølge den danske regering, at Kommissionen, da den vedtog sin oprindelige beslutning, ikke anmodede eller krævede, at Arriva afgav modydelser eller iværksatte foranstaltninger, der kunne afbøde eventuelle konkurrencefordrejende virkninger i forbindelse med salget.

| (208) | For det andet finder den danske regering det væsentligt at fastslå, at bustransportsektoren ikke er ramt af strukturel overkapacitet. De danske konkurrencemyndigheder har ydermere oplyst, at der er en særdeles aktiv og virksom konkurrence på markedet, og at markedet er meget tilgængeligt grundet de lave adgangsbarrierer, som de europæiske udbudsregler garanterer. Der var efter den danske regerings opfattelse derfor ikke noget behov for at afbøde støttens eventuelle skadelige virkninger, fordi det ikke er påvist, at en sådan skadelig virkning var til stede. |
| --- | --- |

(208)

For det andet finder den danske regering det væsentligt at fastslå, at bustransportsektoren ikke er ramt af strukturel overkapacitet. De danske konkurrencemyndigheder har ydermere oplyst, at der er en særdeles aktiv og virksom konkurrence på markedet, og at markedet er meget tilgængeligt grundet de lave adgangsbarrierer, som de europæiske udbudsregler garanterer. Der var efter den danske regerings opfattelse derfor ikke noget behov for at afbøde støttens eventuelle skadelige virkninger, fordi det ikke er påvist, at en sådan skadelig virkning var til stede.

| (209) | For det tredje bemærker den danske regering, at kapitalindskuddet i Combus svarede til selskabets negative markedspris, der blev fastslået i en helt åben budrunde, hvor alle interesserede potentielle købere kunne afgive købstilbud, og at støtteforanstaltningen derfor ikke fordrejede konkurrencen på markedet. |
| --- | --- |

(209)

For det tredje bemærker den danske regering, at kapitalindskuddet i Combus svarede til selskabets negative markedspris, der blev fastslået i en helt åben budrunde, hvor alle interesserede potentielle købere kunne afgive købstilbud, og at støtteforanstaltningen derfor ikke fordrejede konkurrencen på markedet.

| (210) | For det fjerde bemærker den danske regering, at det efterfølgende salg af en række aktiver og passiver til Connex i sig selv udgør foranstaltninger, der var egnede til at begrænse den eventuelle skadelige effekt for markedsforholdene. Ved at sælge godt 50 % af aktiverne i Combus til Connex har Arriva under alle omstændigheder udlignet eventuelle konkurrencefordele, som selskabet opnåede ved købet af Combus. Ved salget til Connex begrænsede Arriva blandt andet sin markedsandel i hovedstadsområdet væsentligt. |
| --- | --- |

(210)

For det fjerde bemærker den danske regering, at det efterfølgende salg af en række aktiver og passiver til Connex i sig selv udgør foranstaltninger, der var egnede til at begrænse den eventuelle skadelige effekt for markedsforholdene. Ved at sælge godt 50 % af aktiverne i Combus til Connex har Arriva under alle omstændigheder udlignet eventuelle konkurrencefordele, som selskabet opnåede ved købet af Combus. Ved salget til Connex begrænsede Arriva blandt andet sin markedsandel i hovedstadsområdet væsentligt.

| (211) | Endelig bemærker den danske regering, at de tabsgivende kontrakter ville udløbe senest i 2006, og at kontrakterne herefter ville blive genstand for offentligt udbud, hvorved samtlige aktører på markedet ville få mulighed for at erhverve kontrakterne. Selv om der måtte være en — efter regeringens opfattelse under alle omstændigheder minimal — negativ påvirkning af konkurrencen, ville denne således være tidsmæssigt begrænset. |
| --- | --- |

(211)

Endelig bemærker den danske regering, at de tabsgivende kontrakter ville udløbe senest i 2006, og at kontrakterne herefter ville blive genstand for offentligt udbud, hvorved samtlige aktører på markedet ville få mulighed for at erhverve kontrakterne. Selv om der måtte være en — efter regeringens opfattelse under alle omstændigheder minimal — negativ påvirkning af konkurrencen, ville denne således være tidsmæssigt begrænset.

| (212) | Det er den danske regerings opfattelse, at støtteforanstaltningerne var begrænset til det absolutte minimum og derfor opfylder betingelserne i rammebestemmelsernes for omstrukturering fra 1999. |
| --- | --- |

(212)

Det er den danske regerings opfattelse, at støtteforanstaltningerne var begrænset til det absolutte minimum og derfor opfylder betingelserne i rammebestemmelsernes for omstrukturering fra 1999.

| (213) | Størrelsen af kapitalindskuddet i 1999 blev foreslået af advokatfirmaet Kromann & Münter med udgangspunkt i en undersøgelse gennemført af KPMG i forbindelse med omstruktureringen af Combus, og den danske stats finansielle rådgiver, Alfred Berg, tiltrådte denne vurdering. |
| --- | --- |

(213)

Størrelsen af kapitalindskuddet i 1999 blev foreslået af advokatfirmaet Kromann & Münter med udgangspunkt i en undersøgelse gennemført af KPMG i forbindelse med omstruktureringen af Combus, og den danske stats finansielle rådgiver, Alfred Berg, tiltrådte denne vurdering.

| (214) | For så vidt angår kapitalindskuddene i 2001 oplyser den danske regering, at størrelsen heraf var bestemt dels af selskabets økonomiske tilstand, dels af de forhandlinger, som den danske stat førte med Arriva og andre potentielle købere. Eftersom størrelsen af den nødvendige kapitaltilførsel blev fastsat efter forhandlinger med interesserede købere — der havde meldt sig som led i en åben, transparent og ikke-diskriminerende salgsprocedure — var støtteforanstaltningerne i overensstemmelse med markedsprisen på selskabet og derfor i sagens natur begrænset til det strengt nødvendige. |
| --- | --- |

(214)

For så vidt angår kapitalindskuddene i 2001 oplyser den danske regering, at størrelsen heraf var bestemt dels af selskabets økonomiske tilstand, dels af de forhandlinger, som den danske stat førte med Arriva og andre potentielle købere. Eftersom størrelsen af den nødvendige kapitaltilførsel blev fastsat efter forhandlinger med interesserede købere — der havde meldt sig som led i en åben, transparent og ikke-diskriminerende salgsprocedure — var støtteforanstaltningerne i overensstemmelse med markedsprisen på selskabet og derfor i sagens natur begrænset til det strengt nødvendige.

| (215) | I betragtning 119 i beslutningen om at indlede proceduren anførte Kommissionen, at støttemodtagerne selv skulle yde et bidrag til omstruktureringsplanen. Kommissionen har tilkendegivet, at Arriva's overtagelse af en del af Combus' gæld udgjorde et sådant bidrag. I den forbindelse ønskede Kommissionen oplyst, hvilke andre bidrag Combus og/eller Arriva har ydet. |
| --- | --- |

(215)

I betragtning 119 i beslutningen om at indlede proceduren anførte Kommissionen, at støttemodtagerne selv skulle yde et bidrag til omstruktureringsplanen. Kommissionen har tilkendegivet, at Arriva's overtagelse af en del af Combus' gæld udgjorde et sådant bidrag. I den forbindelse ønskede Kommissionen oplyst, hvilke andre bidrag Combus og/eller Arriva har ydet.

| (216) | Det er den danske regerings opfattelse, at de i omstruktureringsplanen nævnte besparelser og rationaliseringer udgør bidrag fra støttemodtager i henhold til punkt 40 i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Andre bidrag er ifølge den danske regering salgsprisen på 100 DKK, provenuet fra salget af 50 % af Combus til Connex (113,9 mio. DKK) og Arrivas direkte bidrag til omstruktureringsomkostningerne på 33,6 mio. DKK. |
| --- | --- |

(216)

Det er den danske regerings opfattelse, at de i omstruktureringsplanen nævnte besparelser og rationaliseringer udgør bidrag fra støttemodtager i henhold til punkt 40 i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Andre bidrag er ifølge den danske regering salgsprisen på 100 DKK, provenuet fra salget af 50 % af Combus til Connex (113,9 mio. DKK) og Arrivas direkte bidrag til omstruktureringsomkostningerne på 33,6 mio. DKK.

4.2.   BEMÆRKNINGER FRA DANSKE BUSVOGNMÆND

4.2.1.   OVERHOLDELSE AF DET MARKEDSØKONOMISKE INVESTORPRINCIP

| (217) | Danske Busvognmænd mener ikke, at det er blevet dokumenteret, at der er udsigt til, at Combus bliver rentabelt. Tværtimod finder Danske Busvognmænd under henvisning til præmis 19 i Combus-dommen det oplagt, at en privat investor ikke ville have handlet, som den danske stat gjorde, da den ydede støtten. |
| --- | --- |

(217)

Danske Busvognmænd mener ikke, at det er blevet dokumenteret, at der er udsigt til, at Combus bliver rentabelt. Tværtimod finder Danske Busvognmænd under henvisning til præmis 19 i Combus-dommen det oplagt, at en privat investor ikke ville have handlet, som den danske stat gjorde, da den ydede støtten.

| (218) | Ud over det bevismateriale, som Kommissionen har fremlagt, henviser Danske Busvognmænd til tre undersøgelser, som er blevet fremlagt i Danmark efter Combus-dommen (37). Ifølge Danske Busvognmænd bekræfter disse rapporter, at en privat investor ikke ville have handlet som den danske stat i en tilsvarende situation. |
| --- | --- |

(218)

Ud over det bevismateriale, som Kommissionen har fremlagt, henviser Danske Busvognmænd til tre undersøgelser, som er blevet fremlagt i Danmark efter Combus-dommen (37). Ifølge Danske Busvognmænd bekræfter disse rapporter, at en privat investor ikke ville have handlet som den danske stat i en tilsvarende situation.

| (219) | Danske Busvognmænd gør opmærksom på, at da den danske regering i maj 1999 ydede en økonomisk støtte på 300 mio. DKK, påberåbte den danske regering sig det markedsøkonomiske investorprincip (jf. stævningens s. 22, note 36). Den daværende trafikminister udtalte således:
  »Sammenfattende er det således min opfattelse, at Trafikministeriets indskud af kapital i Combus A/S ikke udgør statsstøtte, og derfor ikke skal anmeldes til Kommissionen, idet ministeriet efter det oplyste har indhentet vurdering af, at kapitaltilførslen er nødvendig og tilstrækkelig, at selskabet kan rekonstrueres med henblik på overskudsgivende drift, samt at der således er udsigt til at den investerede yderligere kapital kan forrentes i form af udbytte henholdsvis forrentning og tilbagebetaling. Derfor er investeringen efter min opfattelse i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip«. |
| --- | --- |

(219)

Danske Busvognmænd gør opmærksom på, at da den danske regering i maj 1999 ydede en økonomisk støtte på 300 mio. DKK, påberåbte den danske regering sig det markedsøkonomiske investorprincip (jf. stævningens s. 22, note 36). Den daværende trafikminister udtalte således:

»Sammenfattende er det således min opfattelse, at Trafikministeriets indskud af kapital i Combus A/S ikke udgør statsstøtte, og derfor ikke skal anmeldes til Kommissionen, idet ministeriet efter det oplyste har indhentet vurdering af, at kapitaltilførslen er nødvendig og tilstrækkelig, at selskabet kan rekonstrueres med henblik på overskudsgivende drift, samt at der således er udsigt til at den investerede yderligere kapital kan forrentes i form af udbytte henholdsvis forrentning og tilbagebetaling. Derfor er investeringen efter min opfattelse i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip«.

| (220) | Danske Busvognmænd bemærker dernæst, at Rigsrevisionen har behandlet netop dette spørgsmål (jf. bilag A 22), og henviser til Rigsrevisionens konklusioner (kapitel V, s. 37, 39 og navnlig 41 og 43), hvor den navnlig fremhæver følgende:
  »Rigsrevisionens undersøgelser har vist, at Trafikministeriet ved udarbejdelsen af aktstykker om kapitaltilførsel til Combus måtte være klar over selskabets mangelfulde økonomistyring og usikre grundlag for at træffe økonomiske dispositioner, herunder manglende grundlag for at kunne kontrollere lønsomheden af de enkelte, indgåede kontrakter om buskørsel og manglende kontrol med udviklingen i selskabets omkostninger.« |
| --- | --- |

(220)

Danske Busvognmænd bemærker dernæst, at Rigsrevisionen har behandlet netop dette spørgsmål (jf. bilag A 22), og henviser til Rigsrevisionens konklusioner (kapitel V, s. 37, 39 og navnlig 41 og 43), hvor den navnlig fremhæver følgende:

»Rigsrevisionens undersøgelser har vist, at Trafikministeriet ved udarbejdelsen af aktstykker om kapitaltilførsel til Combus måtte være klar over selskabets mangelfulde økonomistyring og usikre grundlag for at træffe økonomiske dispositioner, herunder manglende grundlag for at kunne kontrollere lønsomheden af de enkelte, indgåede kontrakter om buskørsel og manglende kontrol med udviklingen i selskabets omkostninger.«

| (221) | Danske Busvognmænd mener, at der var så stor usikkerhed ved lønsomheden i investeringen, at det ikke er muligt at anvende det markedsøkonomiske investorprincip. Organisationen mener, at indskuddet af 300 mio. DKK i maj 1999 blev gennemført for at afbøde en forestående, truende konkurs (jf. replikkens punkt 38 og de deri anførte citater). |
| --- | --- |

(221)

Danske Busvognmænd mener, at der var så stor usikkerhed ved lønsomheden i investeringen, at det ikke er muligt at anvende det markedsøkonomiske investorprincip. Organisationen mener, at indskuddet af 300 mio. DKK i maj 1999 blev gennemført for at afbøde en forestående, truende konkurs (jf. replikkens punkt 38 og de deri anførte citater).

| (222) | Ifølge Danske Busvognmænd blev det faktiske forløb anderledes end officielt meddelt af Trafikministeren. Der viste sig behov for allerede i foråret 2001 at indskyde yderligere kapital samt gennemføre gældseftergivelse på i alt 240 mio. DKK. Desuden måtte de private kreditorer akkordere deres tilgodehavender med 100 mio. DKK. |
| --- | --- |

(222)

Ifølge Danske Busvognmænd blev det faktiske forløb anderledes end officielt meddelt af Trafikministeren. Der viste sig behov for allerede i foråret 2001 at indskyde yderligere kapital samt gennemføre gældseftergivelse på i alt 240 mio. DKK. Desuden måtte de private kreditorer akkordere deres tilgodehavender med 100 mio. DKK.

| (223) | Danske Busvognmænd konkluderer, at ingen markedsøkonomisk investor ville have handlet som staten gjorde, fordi der ikke kunne forventes et positivt afkast af investeringen. En normal privat investor ville ifølge Danske Busvognmænd have gjort forsøg på at opgive de tabsgivende kontrakter og lade andre overtage dem for på den måde at gøre Combus rentabel. |
| --- | --- |

(223)

Danske Busvognmænd konkluderer, at ingen markedsøkonomisk investor ville have handlet som staten gjorde, fordi der ikke kunne forventes et positivt afkast af investeringen. En normal privat investor ville ifølge Danske Busvognmænd have gjort forsøg på at opgive de tabsgivende kontrakter og lade andre overtage dem for på den måde at gøre Combus rentabel.

| (224) | Til grund for denne påstand anfører Danske Busvognmænd, at Retten i sag T-157/01 i præmis 94 har vurderet, »at det danske marked for bustransport hurtigt kan tilpasse sig trafikselskabernes efterspørgsel, og at der i tilfælde af en busvirksomheds konkurs hurtigt og effektivt er indtrådt andre virksomheder, indtil der har kunnet afholdes fornyet licitation. Andre erhvervsdrivende ville derfor have kunnet overtage Combus' transportkontrakter i tilfælde af selskabets konkurs«. |
| --- | --- |

(224)

Til grund for denne påstand anfører Danske Busvognmænd, at Retten i sag T-157/01 i præmis 94 har vurderet, »at det danske marked for bustransport hurtigt kan tilpasse sig trafikselskabernes efterspørgsel, og at der i tilfælde af en busvirksomheds konkurs hurtigt og effektivt er indtrådt andre virksomheder, indtil der har kunnet afholdes fornyet licitation. Andre erhvervsdrivende ville derfor have kunnet overtage Combus' transportkontrakter i tilfælde af selskabets konkurs«.

| (225) | For Danske Busvognmænd er det derfor oplagt, at en privat investor ville have analyseret muligheden for at overdrage de eksisterende kontrakter, alternativt lade selskabet gå konkurs. Sådan vurdering fandt ikke sted. Det gøres gældende, at det er meget nærliggende, at en række andre operatører på busmarkedet ville have været interesseret i at overtage busruterne. Combus var blandt andet i hovedstadsområdet tynget af at have afgivet et lavt bud, og at der samtidig skulle bygges nye garager m.v.. Man kunne have forestillet sig, at Arriva ville være interesseret i at overtage kontrakter, som Combus havde forhindret selskabet i at opnå, idet Arriva havde garageanlæg, infrastruktur m.v. og derfor ville være i stand til at gennemføre transporten med færre omkostninger. |
| --- | --- |

(225)

For Danske Busvognmænd er det derfor oplagt, at en privat investor ville have analyseret muligheden for at overdrage de eksisterende kontrakter, alternativt lade selskabet gå konkurs. Sådan vurdering fandt ikke sted. Det gøres gældende, at det er meget nærliggende, at en række andre operatører på busmarkedet ville have været interesseret i at overtage busruterne. Combus var blandt andet i hovedstadsområdet tynget af at have afgivet et lavt bud, og at der samtidig skulle bygges nye garager m.v.. Man kunne have forestillet sig, at Arriva ville være interesseret i at overtage kontrakter, som Combus havde forhindret selskabet i at opnå, idet Arriva havde garageanlæg, infrastruktur m.v. og derfor ville være i stand til at gennemføre transporten med færre omkostninger.

| (226) | Ifølge Danske Busvognmænd viser flere af Domstolens udtalelser, at det kan være i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip at yde støtte til en virksomhed i en periode, mens der gøres forsøg på at sælge den, ud fra den betragtning, at det vil være dyrere at lade virksomheden gå konkurs. Men en sådan fremgangsmåde må, hvis den skal være legitimeret ud fra et markedsøkonomisk investorprincip, forudsætte, at der kan fremlægges dokumentation i form af pålidelige, økonomiske data, der viser, at fremgangsmåden ville medføre et bedre økonomisk resultat for det offentlige end en likvidation eller en konkurs. Der er ifølge Danske Busvognmænd ikke fra dansk side fremlagt nogen form for dokumentation for, at det ville have været dyrere for staten at likvidere Combus eller lade selskabet gå konkurs end at holde det i gang og sælge det på den måde, det er sket. Det gøres tværtimod gældende, at det ville have været en økonomisk fordel for staten at likvidere Combus eller at lade Combus gå konkurs. Ved en overdragelse af kontrakterne til andre transportører kunne man have undgået de efterfølgende store underskud på driften og øget gæld og have solgt materiellet m.v. til anden side til realistiske priser. |
| --- | --- |

(226)

Ifølge Danske Busvognmænd viser flere af Domstolens udtalelser, at det kan være i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip at yde støtte til en virksomhed i en periode, mens der gøres forsøg på at sælge den, ud fra den betragtning, at det vil være dyrere at lade virksomheden gå konkurs. Men en sådan fremgangsmåde må, hvis den skal være legitimeret ud fra et markedsøkonomisk investorprincip, forudsætte, at der kan fremlægges dokumentation i form af pålidelige, økonomiske data, der viser, at fremgangsmåden ville medføre et bedre økonomisk resultat for det offentlige end en likvidation eller en konkurs. Der er ifølge Danske Busvognmænd ikke fra dansk side fremlagt nogen form for dokumentation for, at det ville have været dyrere for staten at likvidere Combus eller lade selskabet gå konkurs end at holde det i gang og sælge det på den måde, det er sket. Det gøres tværtimod gældende, at det ville have været en økonomisk fordel for staten at likvidere Combus eller at lade Combus gå konkurs. Ved en overdragelse af kontrakterne til andre transportører kunne man have undgået de efterfølgende store underskud på driften og øget gæld og have solgt materiellet m.v. til anden side til realistiske priser.

4.2.2.   OVERHOLDELSE AF RAMMEBESTEMMELSERNE FOR OMSTRUKTURERING FRA 1999

| (227) | Ifølge Danske Busvognmænd er betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 ikke opfyldt. |
| --- | --- |

(227)

Ifølge Danske Busvognmænd er betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 ikke opfyldt.

| (228) | Ifølge Danske Busvognmænd skal støtteforanstaltningerne betragtes som to separate støtteforanstaltninger. Efter organisationens opfattelse har hverken den danske regering eller Arriva godtgjort, at støtteforanstaltningerne udgør to trancher af den samme støtte. Tværtimod peger alle data på, at Combus var et selskab under dårlig ledelse og organisation, og at den danske regering vidste dette og desuagtet ikke foretog sig de nødvendige skridt til at sikre sig, at den støtte, der blev ydet i 1999, var korrekt opgjort og fuldført, hvorfor det var nødvendigt at give yderligere økonomisk støtte i 2001. |
| --- | --- |

(228)

Ifølge Danske Busvognmænd skal støtteforanstaltningerne betragtes som to separate støtteforanstaltninger. Efter organisationens opfattelse har hverken den danske regering eller Arriva godtgjort, at støtteforanstaltningerne udgør to trancher af den samme støtte. Tværtimod peger alle data på, at Combus var et selskab under dårlig ledelse og organisation, og at den danske regering vidste dette og desuagtet ikke foretog sig de nødvendige skridt til at sikre sig, at den støtte, der blev ydet i 1999, var korrekt opgjort og fuldført, hvorfor det var nødvendigt at give yderligere økonomisk støtte i 2001.

| (229) | Ifølge Danske Busvognmænd forelå der ikke en omstruktureringsplan fra den danske regering før kapitalindskuddet i 1999. Den mener ikke, at det er muligt at efterkonstruere en sådan (38). Danske Busvognmænd bestrider Kommissionens udtalelse i betragtning 36, 48 og 49 i beslutningen om at indlede proceduren. |
| --- | --- |

(229)

Ifølge Danske Busvognmænd forelå der ikke en omstruktureringsplan fra den danske regering før kapitalindskuddet i 1999. Den mener ikke, at det er muligt at efterkonstruere en sådan (38). Danske Busvognmænd bestrider Kommissionens udtalelse i betragtning 36, 48 og 49 i beslutningen om at indlede proceduren.

| (230) | Danske Busvognmænd bestrider, at Combus nogensinde ville være blevet overskudsgivende og dermed økonomisk rentabelt som offentlig virksomhed. Organisationen mener, at virksomheden kun kunne opnå rentabilitet ved salg til Arriva. Den henviser i den forbindelse til Kommissionens beslutning om at indlede proceduren og Rettens dom i Combus-sagen, præmis 115-116. |
| --- | --- |

(230)

Danske Busvognmænd bestrider, at Combus nogensinde ville være blevet overskudsgivende og dermed økonomisk rentabelt som offentlig virksomhed. Organisationen mener, at virksomheden kun kunne opnå rentabilitet ved salg til Arriva. Den henviser i den forbindelse til Kommissionens beslutning om at indlede proceduren og Rettens dom i Combus-sagen, præmis 115-116.

| (231) | Det er Danske Busvognmænds opfattelse, at støtten til Combus rent faktisk medførte konkurrencefordrejning på markedet, fordi den gav Arriva mulighed for at erhverve markedsandele på op til ca. 70 % ved købet af Combus. Derfor fik Arriva en dominerende stilling på det danske marked. Samtidig befandt mange busselskaber sig på randen af konkurs. Ifølge Danske Busvognmænd gjorde den danske regering intet for at undgå konkurrencefordrejning. Combus afbrød ikke nogen af sine kontrakter, da det fik støtte i 1999, og den støtte, der blev ydet i 2001, gav oven i købet Arriva en gevinst. Derfor videresolgte Arriva en del af Combus til Connex med gevinst på bekostning af sine konkurrenter. |
| --- | --- |

(231)

Det er Danske Busvognmænds opfattelse, at støtten til Combus rent faktisk medførte konkurrencefordrejning på markedet, fordi den gav Arriva mulighed for at erhverve markedsandele på op til ca. 70 % ved købet af Combus. Derfor fik Arriva en dominerende stilling på det danske marked. Samtidig befandt mange busselskaber sig på randen af konkurs. Ifølge Danske Busvognmænd gjorde den danske regering intet for at undgå konkurrencefordrejning. Combus afbrød ikke nogen af sine kontrakter, da det fik støtte i 1999, og den støtte, der blev ydet i 2001, gav oven i købet Arriva en gevinst. Derfor videresolgte Arriva en del af Combus til Connex med gevinst på bekostning af sine konkurrenter.

| (232) | I lyset af rammebestemmelserne og forpligtelsen til at begrænse støttens skadelige virkninger for konkurrenterne, ville det have været rigtigst af Combus at afbryde kontrakterne. I den henseende deler Danske Busvognmænd Kommissionens holdning i betragtning 112 i beslutningen om at indlede proceduren. |
| --- | --- |

(232)

I lyset af rammebestemmelserne og forpligtelsen til at begrænse støttens skadelige virkninger for konkurrenterne, ville det have været rigtigst af Combus at afbryde kontrakterne. I den henseende deler Danske Busvognmænd Kommissionens holdning i betragtning 112 i beslutningen om at indlede proceduren.

| (233) | Ifølge Danske Busvognmænd tog den danske regering overhovedet ikke hensyn til dette forhold ved salget af Combus, og det er ikke sikkert, at salget fandt sted til markedsprisen, hvilket ville have været den bedste måde til at sikre, at støtten blev begrænset til et minimum. |
| --- | --- |

(233)

Ifølge Danske Busvognmænd tog den danske regering overhovedet ikke hensyn til dette forhold ved salget af Combus, og det er ikke sikkert, at salget fandt sted til markedsprisen, hvilket ville have været den bedste måde til at sikre, at støtten blev begrænset til et minimum.

| (234) | Danske Busvognmænd mener, at den danske regering klart har erkendt, at der ingen kontrol er foretaget af, hvorvidt den ydede støtte udgør et minimum. I Combus-sagens bilag K, side 6, anfører den danske regering: »The negotiated capital injection, which Arriva has required in order to take over the shares, is based on a business case which is of course not known to the selle«. Den anfører yderligere i bilag I, side 6: »... The government finds that the required capital injection by Arriva reflects the present market value of the company ...«. |
| --- | --- |

(234)

Danske Busvognmænd mener, at den danske regering klart har erkendt, at der ingen kontrol er foretaget af, hvorvidt den ydede støtte udgør et minimum. I Combus-sagens bilag K, side 6, anfører den danske regering: »The negotiated capital injection, which Arriva has required in order to take over the shares, is based on a business case which is of course not known to the selle«. Den anfører yderligere i bilag I, side 6: »... The government finds that the required capital injection by Arriva reflects the present market value of the company ...«.

| (235) | Danske Busvognmænd mener, at der er grund til stærkt at betvivle, at støtten til Combus i forbindelse med salget til Arriva udgør et minimum. Det er tværtimod Danske Busvognmænds opfattelse, at Arriva gjorde et heldigt køb, jf. processkriftet fra Danske Busvognmænd af 24. februar 2003, afsnit 8. Organisationen bemærker, at det ville have været hensigtsmæssigt, om den danske regering i forbindelse med salget havde anvendt valuarer, som det ofte forudsættes fra Kommissionens side, når det offentlige afhænder aktiver, uden at der er gennemført et salg på transparente vilkår og en procedure, der har været åben for alle konkurrenter på et givet område. |
| --- | --- |

(235)

Danske Busvognmænd mener, at der er grund til stærkt at betvivle, at støtten til Combus i forbindelse med salget til Arriva udgør et minimum. Det er tværtimod Danske Busvognmænds opfattelse, at Arriva gjorde et heldigt køb, jf. processkriftet fra Danske Busvognmænd af 24. februar 2003, afsnit 8. Organisationen bemærker, at det ville have været hensigtsmæssigt, om den danske regering i forbindelse med salget havde anvendt valuarer, som det ofte forudsættes fra Kommissionens side, når det offentlige afhænder aktiver, uden at der er gennemført et salg på transparente vilkår og en procedure, der har været åben for alle konkurrenter på et givet område.

4.3.   ARRIVAS BEMÆRKNINGER

| (236) | Kommissionen modtog også bemærkninger fra Arriva Danmark A/S. De vedrørte kun et forhold, nemlig den aftalte salgspris mellem Arriva og Connex, og er således behandlet i del II i nærværende beslutning. |
| --- | --- |

(236)

Kommissionen modtog også bemærkninger fra Arriva Danmark A/S. De vedrørte kun et forhold, nemlig den aftalte salgspris mellem Arriva og Connex, og er således behandlet i del II i nærværende beslutning.

5.   DEN DANSKE REGERINGS SVAR PÅ DANSKE BUSVOGNMÆNDS OG ARRIVAS BEMÆRKNINGER

5.1.   DET MARKEDSØKONOMISKE INVESTORPRINCIP

| (237) | Først og fremmest mener den danske regering, at Danske Busvognmænd med det løsrevne citat fra Rigsrevisionens beretning søger at efterlade et fordrejet billede af Rigsrevisionens vurderinger. Ifølge den danske regering stammer det anførte citat fra beretningens side 47 under punktet »Rigsrevisionens bemærkninger« og vedrører de faktiske oplysninger, der udgjorde grundlaget for det aktstykke, som Trafikministeriet forelagde for Folketingets Finansudvalg, og som indeholdt hjemmel til at foretage en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK til Combus. |
| --- | --- |

(237)

Først og fremmest mener den danske regering, at Danske Busvognmænd med det løsrevne citat fra Rigsrevisionens beretning søger at efterlade et fordrejet billede af Rigsrevisionens vurderinger. Ifølge den danske regering stammer det anførte citat fra beretningens side 47 under punktet »Rigsrevisionens bemærkninger« og vedrører de faktiske oplysninger, der udgjorde grundlaget for det aktstykke, som Trafikministeriet forelagde for Folketingets Finansudvalg, og som indeholdt hjemmel til at foretage en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK til Combus.

| (238) | Om grundlaget for aktstykket anfører Rigsrevisionen på side 47:
  »Af oplysningerne i aktstykket må man forstå, at der efter indregningen af en hensættelse på 65 mio. DKK i selskabets årsregnskab for 1998 forelå et rimeligt korrekt udtryk for Combus' økonomiske situation ultimo 1998 og dermed også et rimeligt udgangspunkt for en fastsættelse af selskabets kapitalbehov. Men Trafikministeriet oplyste ikke, at de økonomiske oplysninger, som lå til grund for fastsættelsen af en hensættelse på 65 mio. DKK, alene baserede sig på budgetter og skøn samt planlagte besparelser ifølge selskabets bestyrelse.
  Det er Rigsrevisionens opfattelse, at Trafikministeriet havde ansvaret for at vurdere det forelagte materiale med henblik på at give ministeren og Finansudvalget alle relevante oplysninger i forbindelse med aktstykket. Alternativt burde ministeriet under hensyntagen til behovet for en hurtig kapitaltilførsel til Combus have fremhævet, at aktstykket baserede sig alene på overordnede budgetter og skøn udarbejdet af selskabet.« |
| --- | --- |

(238)

Om grundlaget for aktstykket anfører Rigsrevisionen på side 47:

»Af oplysningerne i aktstykket må man forstå, at der efter indregningen af en hensættelse på 65 mio. DKK i selskabets årsregnskab for 1998 forelå et rimeligt korrekt udtryk for Combus' økonomiske situation ultimo 1998 og dermed også et rimeligt udgangspunkt for en fastsættelse af selskabets kapitalbehov. Men Trafikministeriet oplyste ikke, at de økonomiske oplysninger, som lå til grund for fastsættelsen af en hensættelse på 65 mio. DKK, alene baserede sig på budgetter og skøn samt planlagte besparelser ifølge selskabets bestyrelse.

Det er Rigsrevisionens opfattelse, at Trafikministeriet havde ansvaret for at vurdere det forelagte materiale med henblik på at give ministeren og Finansudvalget alle relevante oplysninger i forbindelse med aktstykket. Alternativt burde ministeriet under hensyntagen til behovet for en hurtig kapitaltilførsel til Combus have fremhævet, at aktstykket baserede sig alene på overordnede budgetter og skøn udarbejdet af selskabet.«

| (239) | Som det fremgår heraf vedrører den af Rigsrevisionen rejste kritik ifølge den danske regering således ikke selve den omstændighed, at ministeriet anbefalede kapitaltilførslen på de 300 mio. DKK, men blot det forhold, at det ikke over for Finansudvalget udtrykkeligt blev fremhævet, at aktstykket baserede sig på budgetter og skøn udøvet af ledelsen i Combus. Da der bestod et akut behov for tilførsel af yderligere kapital, havde Trafikministeriet imidlertid reelt ikke anden mulighed end at anbefale den kapitaltilførsel, der blev vurderet som nødvendig for at undgå en konkurs og dermed også nødvendig for, at salget af Combus kunne gennemføres. |
| --- | --- |

(239)

Som det fremgår heraf vedrører den af Rigsrevisionen rejste kritik ifølge den danske regering således ikke selve den omstændighed, at ministeriet anbefalede kapitaltilførslen på de 300 mio. DKK, men blot det forhold, at det ikke over for Finansudvalget udtrykkeligt blev fremhævet, at aktstykket baserede sig på budgetter og skøn udøvet af ledelsen i Combus. Da der bestod et akut behov for tilførsel af yderligere kapital, havde Trafikministeriet imidlertid reelt ikke anden mulighed end at anbefale den kapitaltilførsel, der blev vurderet som nødvendig for at undgå en konkurs og dermed også nødvendig for, at salget af Combus kunne gennemføres.

| (240) | For det andet fremhæver den danske regering, at Danske Busvognmænds bemærkninger udelukkende fokuserer på spørgsmålet om, hvorvidt en privat investor ville have foretaget en tilsvarende kapitaltilførsel i 1999 baseret på en forventning om, at fremtidige afkast i Combus i sig selv ville indebære en passende forrentning af investeringen. |
| --- | --- |

(240)

For det andet fremhæver den danske regering, at Danske Busvognmænds bemærkninger udelukkende fokuserer på spørgsmålet om, hvorvidt en privat investor ville have foretaget en tilsvarende kapitaltilførsel i 1999 baseret på en forventning om, at fremtidige afkast i Combus i sig selv ville indebære en passende forrentning af investeringen.

| (241) | Den danske regerings synspunkter vedrørende det markedsøkonomiske investorprincip er dog ikke blot baseret på, hvad der med rimelighed kunne forventes at være statens direkte forrentning af investeringen. Tværtimod skal der tages hensyn til de latente indirekte tab og skadelige virkninger i relation til bl.a. fremtidige privatiseringer, som ville være konsekvensen af en konkurs. |
| --- | --- |

(241)

Den danske regerings synspunkter vedrørende det markedsøkonomiske investorprincip er dog ikke blot baseret på, hvad der med rimelighed kunne forventes at være statens direkte forrentning af investeringen. Tværtimod skal der tages hensyn til de latente indirekte tab og skadelige virkninger i relation til bl.a. fremtidige privatiseringer, som ville være konsekvensen af en konkurs.

| (242) | For det tredje bestrider den danske regering, at der var interesserede erhververe til de tabsgivende kontrakter. Selv om der skulle have været sådanne interesserede erhververe, ville en overdragelse blot have indebåret en øjeblikkelig konstatering af tabet på kontrakterne og dermed øjeblikkeligt have skabt uoverskuelige økonomiske konsekvenser for Combus. |
| --- | --- |

(242)

For det tredje bestrider den danske regering, at der var interesserede erhververe til de tabsgivende kontrakter. Selv om der skulle have været sådanne interesserede erhververe, ville en overdragelse blot have indebåret en øjeblikkelig konstatering af tabet på kontrakterne og dermed øjeblikkeligt have skabt uoverskuelige økonomiske konsekvenser for Combus.

| (243) | Den danske regering bestrider i øvrigt, at nogen busoperatør ville have overtaget de tabsgivende kontrakter til en pris, der lå over kontrakternes negative værdi. Et salg af kontrakterne ville derfor kun kunne ske til en negativ købesum. Et salg af enkelte kontrakter og/eller enkelte anlægs- eller driftsaktiver ville under alle omstændigheder ikke være den mest profitable løsning set i forhold til et samlet salg. Dette er tiltrådt af Rigsrevisionen (39). |
| --- | --- |

(243)

Den danske regering bestrider i øvrigt, at nogen busoperatør ville have overtaget de tabsgivende kontrakter til en pris, der lå over kontrakternes negative værdi. Et salg af kontrakterne ville derfor kun kunne ske til en negativ købesum. Et salg af enkelte kontrakter og/eller enkelte anlægs- eller driftsaktiver ville under alle omstændigheder ikke være den mest profitable løsning set i forhold til et samlet salg. Dette er tiltrådt af Rigsrevisionen (39).

| (244) | Danske Busvognmænd har med henvisning til præmis 94 i Combus-dommen anført, at andre erhvervsdrivende hurtigt kunne have overtaget Combus' transportkontrakter i tilfælde af selskabets konkurs. Det er ifølge den danske regering formentlig rigtigt, men oplysningen har ingen betydning for den retlige vurdering af, om der er handlet i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. Oplysningen kan derimod have betydning i relation til spørgsmålet om, hvorvidt en konkurs i Combus ville få konsekvenser for afviklingen af den offentlige trafik og eventuelle forstyrrelser i transporttjenesten. |
| --- | --- |

(244)

Danske Busvognmænd har med henvisning til præmis 94 i Combus-dommen anført, at andre erhvervsdrivende hurtigt kunne have overtaget Combus' transportkontrakter i tilfælde af selskabets konkurs. Det er ifølge den danske regering formentlig rigtigt, men oplysningen har ingen betydning for den retlige vurdering af, om der er handlet i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. Oplysningen kan derimod have betydning i relation til spørgsmålet om, hvorvidt en konkurs i Combus ville få konsekvenser for afviklingen af den offentlige trafik og eventuelle forstyrrelser i transporttjenesten.

5.2.   OMSTRUKTURERINGSSTØTTE

| (245) | For så vidt angår Danske Busvognmænds bemærkninger anfører den danske regering, at et eventuelt forbehold for udbetaling af senere støtte ikke har betydning for, om flere støttebeløb må betragtes som én samlet støtteforanstaltning udbetalt ad flere omgange. Afgørende i den henseende er tværtimod en helhedsbedømmelse af, om de enkelte støttebeløb har en sådan tidsmæssig og formålsmæssig sammenhæng, at de skal betragtes som én støtteforanstaltning. |
| --- | --- |

(245)

For så vidt angår Danske Busvognmænds bemærkninger anfører den danske regering, at et eventuelt forbehold for udbetaling af senere støtte ikke har betydning for, om flere støttebeløb må betragtes som én samlet støtteforanstaltning udbetalt ad flere omgange. Afgørende i den henseende er tværtimod en helhedsbedømmelse af, om de enkelte støttebeløb har en sådan tidsmæssig og formålsmæssig sammenhæng, at de skal betragtes som én støtteforanstaltning.

| (246) | Den danske regering indrømmer, at Kommissionen ikke havde fået forelagt en omstruktureringsplan på tidspunktet for kapitalindskuddet på 300 mio. DKK og på tidspunktet for indgåelse af aftalen med Arriva i november 2000 om salget. |
| --- | --- |

(246)

Den danske regering indrømmer, at Kommissionen ikke havde fået forelagt en omstruktureringsplan på tidspunktet for kapitalindskuddet på 300 mio. DKK og på tidspunktet for indgåelse af aftalen med Arriva i november 2000 om salget.

| (247) | Den danske regering er dog ikke enig i Danske Busvognmænds fortolkning af Domstolens dom i sag C-17/99, Frankrig mod Kommissionen, nemlig at det er for sent at forelægge Kommissionen en omstruktureringsplan, når medlemsstaten allerede har ydet støtten. |
| --- | --- |

(247)

Den danske regering er dog ikke enig i Danske Busvognmænds fortolkning af Domstolens dom i sag C-17/99, Frankrig mod Kommissionen, nemlig at det er for sent at forelægge Kommissionen en omstruktureringsplan, når medlemsstaten allerede har ydet støtten.

| (248) | Den danske regering gør gældende, at rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 ikke indeholder nogen regler eller anvisninger om, hvornår omstruktureringsplanen skal forelægges Kommissionen. Den eneste klare betingelse er, at Kommissionen ikke kan godkende omstruktureringsstøtte, uden at der forinden er forelagt en omstruktureringsplan for Kommissionen. |
| --- | --- |

(248)

Den danske regering gør gældende, at rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 ikke indeholder nogen regler eller anvisninger om, hvornår omstruktureringsplanen skal forelægges Kommissionen. Den eneste klare betingelse er, at Kommissionen ikke kan godkende omstruktureringsstøtte, uden at der forinden er forelagt en omstruktureringsplan for Kommissionen.

| (249) | Men også i tilfælde, hvor en støtteforanstaltning er iværksat uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, skal Kommissionen ifølge den danske regering undersøge, om betingelserne for at godkende støtten er opfyldt. Dette fremgår bl.a. af artikel 13, stk. 2, i forordning 659/1999 (procedureforordningen). Regeringen finder det altså fuldt tilstrækkeligt, at der forelægges Kommissionen en omstruktureringsplan, der godkendes, inden Kommissionen træffer sin beslutning om, hvorvidt statsstøtten er forenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(249)

Men også i tilfælde, hvor en støtteforanstaltning er iværksat uden forudgående anmeldelse til Kommissionen, skal Kommissionen ifølge den danske regering undersøge, om betingelserne for at godkende støtten er opfyldt. Dette fremgår bl.a. af artikel 13, stk. 2, i forordning 659/1999 (procedureforordningen). Regeringen finder det altså fuldt tilstrækkeligt, at der forelægges Kommissionen en omstruktureringsplan, der godkendes, inden Kommissionen træffer sin beslutning om, hvorvidt statsstøtten er forenelig med fællesmarkedet.

| (250) | For så vidt angår præmis 43 i sag C-17/99, Frankrig mod Kommissionen (40), gør Den danske regering gældende, at i henhold til præmis 41 havde Kommissionen i den beslutning, der var genstand for sagen, fastslået, at »den franske regering ikke havde forelagt Kommissionen nogen troværdig omstruktureringsplan«, og at »de franske myndigheder heller ikke efter procedurens indledning har fremlagt nogen sådan plan for Kommissionen«. |
| --- | --- |

(250)

For så vidt angår præmis 43 i sag C-17/99, Frankrig mod Kommissionen (40), gør Den danske regering gældende, at i henhold til præmis 41 havde Kommissionen i den beslutning, der var genstand for sagen, fastslået, at »den franske regering ikke havde forelagt Kommissionen nogen troværdig omstruktureringsplan«, og at »de franske myndigheder heller ikke efter procedurens indledning har fremlagt nogen sådan plan for Kommissionen«.

| (251) | Ifølge den danske regering fremgår det klart af Kommissionens formulering, at det ville have været tilstrækkeligt til at opfylde kravene til omstruktureringsplanen i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, hvis den var blevet fremlagt efter procedurens indledning. Det afgørende er altså ikke tidspunktet for fremlæggelsen af omstruktureringsplanen, men den omstændighed, at omstruktureringsplanen rent faktisk fremlægges, inden Kommissionen træffer sin endelig beslutning. |
| --- | --- |

(251)

Ifølge den danske regering fremgår det klart af Kommissionens formulering, at det ville have været tilstrækkeligt til at opfylde kravene til omstruktureringsplanen i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999, hvis den var blevet fremlagt efter procedurens indledning. Det afgørende er altså ikke tidspunktet for fremlæggelsen af omstruktureringsplanen, men den omstændighed, at omstruktureringsplanen rent faktisk fremlægges, inden Kommissionen træffer sin endelig beslutning.

| (252) | Den danske regering gør derfor gældende, at omstruktureringsplanerne af hhv. 8. og 23. januar 2001 var fremlagt rettidigt, og at de i øvrigt opfyldte betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. |
| --- | --- |

(252)

Den danske regering gør derfor gældende, at omstruktureringsplanerne af hhv. 8. og 23. januar 2001 var fremlagt rettidigt, og at de i øvrigt opfyldte betingelserne i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999.

| (253) | I sine bemærkninger fra februar og april 2007 peger regeringen på, at der forelå en finansiel og en driftsmæssig omstruktureringsplan, da Finansudvalget godkendte kapitaltilskuddet i 1999. |
| --- | --- |

(253)

I sine bemærkninger fra februar og april 2007 peger regeringen på, at der forelå en finansiel og en driftsmæssig omstruktureringsplan, da Finansudvalget godkendte kapitaltilskuddet i 1999.

| (254) | Ifølge den danske regering opnåede Arriva ved salget til Connex ikke en gevinst, der lå ud over de forventninger og beregninger, som den danske regering og Arriva foretog på tidspunktet for salget af Combus til Arriva. |
| --- | --- |

(254)

Ifølge den danske regering opnåede Arriva ved salget til Connex ikke en gevinst, der lå ud over de forventninger og beregninger, som den danske regering og Arriva foretog på tidspunktet for salget af Combus til Arriva.

| (255) | Som svar på Danske Busvognmænds påstand om, at salget ikke skete ved udbud, gør den danske regering gældende, at der var der tale om en særdeles langvarig, konkurrencepræget, ikke-diskriminerende og transparent salgsproces, hvor den endelige pris ikke afveg væsentligt fra det oprindelige bud. |
| --- | --- |

(255)

Som svar på Danske Busvognmænds påstand om, at salget ikke skete ved udbud, gør den danske regering gældende, at der var der tale om en særdeles langvarig, konkurrencepræget, ikke-diskriminerende og transparent salgsproces, hvor den endelige pris ikke afveg væsentligt fra det oprindelige bud.

| (256) | Som svar på påstanden om, at der ikke var nogen uvildig kontrol af markedsprisen, gør den danske regering gældende, at salget skulle godkendes af Folketingets Finansudvalg på baggrund af økonomiske analyser udarbejdet af statens økonomiske rådgiver Alfred Berg. Den danske regering mener, at der dermed er foretaget tilstrækkelig kontrol. De passager fra retssagens bilag, som Danske Busvognmænd citerer, indeholder ifølge den danske regering ingen erkendelse af manglende kontrol af støttens karakter af minimumsstøtte. |
| --- | --- |

(256)

Som svar på påstanden om, at der ikke var nogen uvildig kontrol af markedsprisen, gør den danske regering gældende, at salget skulle godkendes af Folketingets Finansudvalg på baggrund af økonomiske analyser udarbejdet af statens økonomiske rådgiver Alfred Berg. Den danske regering mener, at der dermed er foretaget tilstrækkelig kontrol. De passager fra retssagens bilag, som Danske Busvognmænd citerer, indeholder ifølge den danske regering ingen erkendelse af manglende kontrol af støttens karakter af minimumsstøtte.

| (257) | Den danske regering forklarer endvidere, at der efter salget blev foretaget tre uafhængige undersøgelser af salgsprisen, nemlig Beretning om Granskning af Combus A/S, Advokatundersøgelse om Statens Varetagelse af Ejerskabet til Combus A/S og Beretning fra Rigsrevisionen. |
| --- | --- |

(257)

Den danske regering forklarer endvidere, at der efter salget blev foretaget tre uafhængige undersøgelser af salgsprisen, nemlig Beretning om Granskning af Combus A/S, Advokatundersøgelse om Statens Varetagelse af Ejerskabet til Combus A/S og Beretning fra Rigsrevisionen.

| (258) | På denne baggrund bestrider den danske regering, at der ikke har været kontrol af, hvorvidt støtten var begrænset til et minimum. Danske Busvognmænds henvisning til retssagens bilag K og I er uden enhver betydning for spørgsmålet om, hvorvidt støtten var begrænset til et minimum. Citaterne belyser derimod ganske klart, at salget til Arriva var forberedt på baggrund af en business case, og at salgsprisen svarede til markedsprisen. |
| --- | --- |

(258)

På denne baggrund bestrider den danske regering, at der ikke har været kontrol af, hvorvidt støtten var begrænset til et minimum. Danske Busvognmænds henvisning til retssagens bilag K og I er uden enhver betydning for spørgsmålet om, hvorvidt støtten var begrænset til et minimum. Citaterne belyser derimod ganske klart, at salget til Arriva var forberedt på baggrund af en business case, og at salgsprisen svarede til markedsprisen.

| (259) | Endelig gør den danske regering gældende, at anvendelse af valuarer hverken ville have ført til en ændret vurdering eller en ændret salgspris for aktierne i Combus. Ifølge den danske regering var den afgørende test markedstesten. |
| --- | --- |

(259)

Endelig gør den danske regering gældende, at anvendelse af valuarer hverken ville have ført til en ændret vurdering eller en ændret salgspris for aktierne i Combus. Ifølge den danske regering var den afgørende test markedstesten.

6.   KOMMISSIONENS RETLIGE VURDERING

6.1.   VURDERING AF, OM DER ER TALE OM STØTTE EFTER EF-TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 1

| (260) | Det fremgår af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, at »bortset fra de i EF-traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«. |
| --- | --- |

(260)

Det fremgår af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, at »bortset fra de i EF-traktaten hjemlede undtagelser er statsstøtte eller støtte, som ydes ved hjælp af statsmidler under enhver tænkelig form, og som fordrejer eller truer med at fordreje konkurrencevilkårene ved at begunstige visse virksomheder eller visse produktioner, uforenelig med fællesmarkedet i det omfang, den påvirker samhandelen mellem medlemsstaterne«.

6.1.1.   INDLEDENDE SPØRGSMÅL: SKAL 1999-FORANSTALTNINGEN OG 2001-FORANSTALTNINGEN BETRAGTES SOM ÉN FORANSTALTNING ELLER TO SEPARATE FORANSTALTNINGER, DER SKAL VURDERES I HENHOLD TIL EF-TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 1?

| (261) | Som allerede beskrevet modtog Combus økonomisk støtte fra den danske stat i form af kapitaltilførsler (i 1999 og 2001), en ansvarlig lånekapital (i 1999), efterfølgende konvertering af den ansvarlige lånekapital til aktiekapital og garantier til køberen (i 2001). Det er derfor af betydning for anvendelsen af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, at fastslå, om den økonomiske støtte, der i forbindelse med privatiseringen blev givet i henholdsvis 1999 og 2001, udgør to trancher af én foranstaltning eller to separate foranstaltninger. |
| --- | --- |

(261)

Som allerede beskrevet modtog Combus økonomisk støtte fra den danske stat i form af kapitaltilførsler (i 1999 og 2001), en ansvarlig lånekapital (i 1999), efterfølgende konvertering af den ansvarlige lånekapital til aktiekapital og garantier til køberen (i 2001). Det er derfor af betydning for anvendelsen af EF-traktatens artikel 87, stk. 1, at fastslå, om den økonomiske støtte, der i forbindelse med privatiseringen blev givet i henholdsvis 1999 og 2001, udgør to trancher af én foranstaltning eller to separate foranstaltninger.

| (262) | I BP Chemicals-sagen fandt Retten følgende elementer relevante for at kunne afgøre dette spørgsmål:






  — | den tidsmæssige rækkefølge af kapitalindskuddene |
| --- | --- | --- |

(262)

I BP Chemicals-sagen fandt Retten følgende elementer relevante for at kunne afgøre dette spørgsmål:

—

den tidsmæssige rækkefølge af kapitalindskuddene

| — | disses formål |
| --- | --- |

—

disses formål

| — | selskabets situation på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet (41). |
| --- | --- |

—

selskabets situation på det tidspunkt, hvor beslutningerne om de enkelte indskud blev truffet (41).

| (263) | Kommissionen vil herefter på baggrund af den danske regerings og de interesserede parters bemærkninger vurdere, om de kriterier, som Retten opstillede i BP Chemicals, er opfyldt i det foreliggende tilfælde. |
| --- | --- |

(263)

Kommissionen vil herefter på baggrund af den danske regerings og de interesserede parters bemærkninger vurdere, om de kriterier, som Retten opstillede i BP Chemicals, er opfyldt i det foreliggende tilfælde.

| (264) | Foranstaltningerne blev truffet henholdsvis den 27. maj 1999 og den 15. januar 2001. De to beslutninger blev derfor truffet med ca. halvandet års mellemrum. |
| --- | --- |

(264)

Foranstaltningerne blev truffet henholdsvis den 27. maj 1999 og den 15. januar 2001. De to beslutninger blev derfor truffet med ca. halvandet års mellemrum.

| (265) | Den danske regering fremfører, at halvandet år må betragtes som en rimeligt kort periode i betragtning af, hvor kompliceret privatiseringsprocessen var. Den henviser desuden til BP Chemicals, hvor der gik 22 måneder mellem første og sidste tranche. |
| --- | --- |

(265)

Den danske regering fremfører, at halvandet år må betragtes som en rimeligt kort periode i betragtning af, hvor kompliceret privatiseringsprocessen var. Den henviser desuden til BP Chemicals, hvor der gik 22 måneder mellem første og sidste tranche.

| (266) | Kommissionen er ikke overbevist af den danske regerings argumenter. Først og fremmest er der en vigtig faktuel forskel mellem BP Chemicals-sagen og den foreliggende sag. I BP Chemicals-sagen foretog den offentlige virksomhed ENI tre kapitalindskud i ENIChem i 1992, 1993 og 1994. Retten skulle kontrollere, om Kommissionen med rette havde anset det tredje kaptaltilskud for at opfylde det private investor-princip, mens de to første blev betragtet som statsstøtte. Hvad foranstaltningernes tidsmæssige rækkefølge angik, fandt Retten, at kapitalindskuddet allerede indgik i en omstruktureringsplan, som ENI's bestyrelse havde vedtaget samme dag som det andet kapitalindskud i december 1993. Den egentlige beslutning om at godkende det tredje kapitalindskud blev truffet mindre end en måned senere, nemlig i januar 1994. |
| --- | --- |

(266)

Kommissionen er ikke overbevist af den danske regerings argumenter. Først og fremmest er der en vigtig faktuel forskel mellem BP Chemicals-sagen og den foreliggende sag. I BP Chemicals-sagen foretog den offentlige virksomhed ENI tre kapitalindskud i ENIChem i 1992, 1993 og 1994. Retten skulle kontrollere, om Kommissionen med rette havde anset det tredje kaptaltilskud for at opfylde det private investor-princip, mens de to første blev betragtet som statsstøtte. Hvad foranstaltningernes tidsmæssige rækkefølge angik, fandt Retten, at kapitalindskuddet allerede indgik i en omstruktureringsplan, som ENI's bestyrelse havde vedtaget samme dag som det andet kapitalindskud i december 1993. Den egentlige beslutning om at godkende det tredje kapitalindskud blev truffet mindre end en måned senere, nemlig i januar 1994.

| (267) | I den foreliggende sag er der derimod intet, der tyder på, at de danske myndigheder, da de traf beslutning om det første kapitalindskud i 1999, havde planer om at foretage et yderligere kapitaltilskud på et senere stadium i omstruktureringen. Tværtimod var det første kapitalindskud blevet beregnet på en sådan måde, at det i sig selv skulle være tilstrækkeligt til at genoprette Combus' rentabilitet. Der blev truffet beslutning om det andet kapitalindskud over et år og seks måneder efter det første kapitalindskud i december 2000, da det blev klart, at det første kapitalindskud ikke havde været tilstrækkeligt. |
| --- | --- |

(267)

I den foreliggende sag er der derimod intet, der tyder på, at de danske myndigheder, da de traf beslutning om det første kapitalindskud i 1999, havde planer om at foretage et yderligere kapitaltilskud på et senere stadium i omstruktureringen. Tværtimod var det første kapitalindskud blevet beregnet på en sådan måde, at det i sig selv skulle være tilstrækkeligt til at genoprette Combus' rentabilitet. Der blev truffet beslutning om det andet kapitalindskud over et år og seks måneder efter det første kapitalindskud i december 2000, da det blev klart, at det første kapitalindskud ikke havde været tilstrækkeligt.

| (268) | Set ud fra foranstaltningernes tidsmæssige rækkefølge er der således to vigtige argumenter, der taler for, at de to kapitalindskud skal betragtes som to selvstændige foranstaltninger:






  — | De danske myndigheder havde ikke planlagt det andet kapitalindskud, da de traf beslutning om det første kapitalindskud, hvorimod dette havde været tilfældet i BP Chemicals-sagen |
| --- | --- | --- |

(268)

Set ud fra foranstaltningernes tidsmæssige rækkefølge er der således to vigtige argumenter, der taler for, at de to kapitalindskud skal betragtes som to selvstændige foranstaltninger:

—

De danske myndigheder havde ikke planlagt det andet kapitalindskud, da de traf beslutning om det første kapitalindskud, hvorimod dette havde været tilfældet i BP Chemicals-sagen

| — | Der blev truffet beslutning om det andet kapitalindskud et år og seks måneder efter det første kapitalindskud, mens der i BP Chemicals-sagen kun gik en måned mellem de to foranstaltninger. |
| --- | --- |

—

Der blev truffet beslutning om det andet kapitalindskud et år og seks måneder efter det første kapitalindskud, mens der i BP Chemicals-sagen kun gik en måned mellem de to foranstaltninger.

| (269) | Ifølge den danske regering havde 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen samme formål, nemlig at omstrukturere Combus og tilføre selskabet ny kapital med henblik på at gennemføre privatiseringen. |
| --- | --- |

(269)

Ifølge den danske regering havde 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen samme formål, nemlig at omstrukturere Combus og tilføre selskabet ny kapital med henblik på at gennemføre privatiseringen.

| (270) | Kommissionen deler ikke dette synspunkt. Beskrivelsen af omstændighederne ovenfor viser, at der blev truffet beslutning om kapitalindskuddet i 1999 for at undgå den overhængende fare for, at Combus ville gå konkurs. Sigtet med kapitalindskuddet var ikke privatisering af Combus, men var snarere blevet nødvendigt, fordi det første forsøg på at privatisere Combus mislykkedes. |
| --- | --- |

(270)

Kommissionen deler ikke dette synspunkt. Beskrivelsen af omstændighederne ovenfor viser, at der blev truffet beslutning om kapitalindskuddet i 1999 for at undgå den overhængende fare for, at Combus ville gå konkurs. Sigtet med kapitalindskuddet var ikke privatisering af Combus, men var snarere blevet nødvendigt, fordi det første forsøg på at privatisere Combus mislykkedes.

| (271) | Det andet kapitalindskud tjente til at forhøje Combus' kapital til et niveau, hvor køberen, Arriva, var villig til at betale en symbolsk pris for foretagendet. |
| --- | --- |

(271)

Det andet kapitalindskud tjente til at forhøje Combus' kapital til et niveau, hvor køberen, Arriva, var villig til at betale en symbolsk pris for foretagendet.

| (272) | Kommissionen erkender, at begge kapitalindskud var ledsaget af omstruktureringsforanstaltninger, og at de begge tjente til at absorbere tabene ved de kontrakter, som Combus havde vundet på grundlag af for lave tilbud. |
| --- | --- |

(272)

Kommissionen erkender, at begge kapitalindskud var ledsaget af omstruktureringsforanstaltninger, og at de begge tjente til at absorbere tabene ved de kontrakter, som Combus havde vundet på grundlag af for lave tilbud.

| (273) | Ikke desto mindre mener Kommissionen, at det primære formål med de to kapitalindskud ikke var det samme, men at det i det første tilfælde var at forhindre konkurs og i det andet tilfælde at forberede privatisering. |
| --- | --- |

(273)

Ikke desto mindre mener Kommissionen, at det primære formål med de to kapitalindskud ikke var det samme, men at det i det første tilfælde var at forhindre konkurs og i det andet tilfælde at forberede privatisering.

| (274) | Combus' situation på tidspunktet for foranstaltningerne havde ikke ændret sig væsentligt, eftersom selskabet led underskud, især på grund af de offentlige kørselskontrakter, det havde indgået til en pris, hvor det ikke kunne yde de pågældende tjenester. |
| --- | --- |

(274)

Combus' situation på tidspunktet for foranstaltningerne havde ikke ændret sig væsentligt, eftersom selskabet led underskud, især på grund af de offentlige kørselskontrakter, det havde indgået til en pris, hvor det ikke kunne yde de pågældende tjenester.

| (275) | Kommissionen konkluderer på grundlag af parternes bemærkninger og Rettens begrundelse i BP Chemicals, at de to trancher af omstruktureringsforanstaltninger, der blev truffet henholdsvis i 1999 og 2001, udgør to selvstændige foranstaltninger med henblik på vurderingen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Især tre forhold ligger til grund for denne vurdering:






  — | Kapitalindskuddet i 2001 var ikke planlagt, da der blev truffet beslutning om kapitalindskuddet i 1999. Tværtimod gik de danske myndigheder ud fra, at 1999-kapitalindskuddet var tilstrækkeligt. |
| --- | --- | --- |

(275)

Kommissionen konkluderer på grundlag af parternes bemærkninger og Rettens begrundelse i BP Chemicals, at de to trancher af omstruktureringsforanstaltninger, der blev truffet henholdsvis i 1999 og 2001, udgør to selvstændige foranstaltninger med henblik på vurderingen i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 1. Især tre forhold ligger til grund for denne vurdering:

—

Kapitalindskuddet i 2001 var ikke planlagt, da der blev truffet beslutning om kapitalindskuddet i 1999. Tværtimod gik de danske myndigheder ud fra, at 1999-kapitalindskuddet var tilstrækkeligt.

| — | Der forløb et år og seks måneder mellem beslutningen om det første kapitalindskud og beslutningen om det andet kapitalindskud. |
| --- | --- |

—

Der forløb et år og seks måneder mellem beslutningen om det første kapitalindskud og beslutningen om det andet kapitalindskud.

| — | Formålet med det første kapitalindskud var at undgå den overhængende fare for Combus' konkurs, mens det andet kapitalindskud skulle muliggøre privatiseringen for en symbolsk positiv værdi. |
| --- | --- |

—

Formålet med det første kapitalindskud var at undgå den overhængende fare for Combus' konkurs, mens det andet kapitalindskud skulle muliggøre privatiseringen for en symbolsk positiv værdi.

| (276) | Foranstaltningerne vil derfor blive analyseret som to forskellige foranstaltninger i resten af den retlige vurdering. |
| --- | --- |

(276)

Foranstaltningerne vil derfor blive analyseret som to forskellige foranstaltninger i resten af den retlige vurdering.

6.1.2.   STATSMIDLER OG SPECIFICITET

| (277) | Den danske regering finansierede begge foranstaltningerne over statsbudgettet. Foranstaltningerne blev således finansieret ved hjælp af statsmidler. |
| --- | --- |

(277)

Den danske regering finansierede begge foranstaltningerne over statsbudgettet. Foranstaltningerne blev således finansieret ved hjælp af statsmidler.

| (278) | Foranstaltningerne begunstiger én virksomhed, nemlig Combus, og er dermed specifikke. |
| --- | --- |

(278)

Foranstaltningerne begunstiger én virksomhed, nemlig Combus, og er dermed specifikke.

6.1.3.   EKSISTENSEN AF EN FORDEL FOR DEN BEGUNSTIGEDE VIRKSOMHED

| (279) | For at blive betragtet som statsstøtte skal foranstaltningerne give virksomheden en fordel. I den forbindelse tages der udgangspunkt i to kriterier:






  i) | Foranstaltningerne giver ikke Combus en fordel, hvis den danske regering optrådte som en privat markedsøkonomisk investor. |
| --- | --- | --- |

(279)

For at blive betragtet som statsstøtte skal foranstaltningerne give virksomheden en fordel. I den forbindelse tages der udgangspunkt i to kriterier:

i)

Foranstaltningerne giver ikke Combus en fordel, hvis den danske regering optrådte som en privat markedsøkonomisk investor.

| ii) | Foranstaltningerne giver ikke Combus en fordel, hvis de kun kompenserer selskabet for forpligtelser til offentlig tjeneste og opfylder de fire Altmark-kriterier. |
| --- | --- |

ii)

Foranstaltningerne giver ikke Combus en fordel, hvis de kun kompenserer selskabet for forpligtelser til offentlig tjeneste og opfylder de fire Altmark-kriterier.

| (280) | Kernen i det markedsøkonomiske investorprincip blev fastlagt i Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 og artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (i det følgende benævnt »meddelelsen«) (42). Herudover har Fællesskabets retsinstanser præciseret begrebet yderligere i deres retspraksis (43). |
| --- | --- |

(280)

Kernen i det markedsøkonomiske investorprincip blev fastlagt i Kommissionens meddelelse til medlemsstaterne om anvendelse af EF-traktatens artikel 92 og 93 og artikel 5 i Kommissionens direktiv 80/723/EØF på offentlige virksomheder i fremstillingssektoren (i det følgende benævnt »meddelelsen«) (42). Herudover har Fællesskabets retsinstanser præciseret begrebet yderligere i deres retspraksis (43).

| (281) | Ifølge meddelelsen og retspraksis skal Kommissionen tage hensyn til, hvorvidt en modtagervirksomhed har konkrete muligheder for at fremskaffe tilsvarende finansielle midler på det normale kapitalmarked. Der er ikke tale om statsstøtte, hvis ny kapital tilføres på vilkår, som ville være acceptable for en privat investor, der driver virksomhed på normale markedsøkonomiske vilkår (44). |
| --- | --- |

(281)

Ifølge meddelelsen og retspraksis skal Kommissionen tage hensyn til, hvorvidt en modtagervirksomhed har konkrete muligheder for at fremskaffe tilsvarende finansielle midler på det normale kapitalmarked. Der er ikke tale om statsstøtte, hvis ny kapital tilføres på vilkår, som ville være acceptable for en privat investor, der driver virksomhed på normale markedsøkonomiske vilkår (44).

| (282) | Punkt 35 i meddelelsen finder anvendelse på kapitalindskud. Heri hedder det, at der er tale om statsstøtte, når selskabets finansielle situation og især dets struktur og omfanget af dets gæld er af en sådan art, at et normalt afkast (i form af udbetalinger af udbytte eller værdistigning) ikke kan ventes inden for en rimelig tidsramme. |
| --- | --- |

(282)

Punkt 35 i meddelelsen finder anvendelse på kapitalindskud. Heri hedder det, at der er tale om statsstøtte, når selskabets finansielle situation og især dets struktur og omfanget af dets gæld er af en sådan art, at et normalt afkast (i form af udbetalinger af udbytte eller værdistigning) ikke kan ventes inden for en rimelig tidsramme.

| (283) | Meddelelsens punkt 39 opstiller lignende kriterier for lån, idet det hedder, at hvis der ydes et usikret lån til et selskab, som under normale omstændigheder ikke ville være i stand til at fremskaffe kapital (f.eks. fordi dets muligheder for at tilbagebetale lånet er ringe), vil lånet faktisk svare til et tilskud, og Kommissionen vil betragte det som sådant. |
| --- | --- |

(283)

Meddelelsens punkt 39 opstiller lignende kriterier for lån, idet det hedder, at hvis der ydes et usikret lån til et selskab, som under normale omstændigheder ikke ville være i stand til at fremskaffe kapital (f.eks. fordi dets muligheder for at tilbagebetale lånet er ringe), vil lånet faktisk svare til et tilskud, og Kommissionen vil betragte det som sådant.

| (284) | Den offentlige investors adfærd bør derfor sammenlignes med den hypotetiske adfærd, man kunne forvente af en privat investor som for eksempel et privat holdingselskab eller et privat konsortium, der følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik og lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter (45). Tilførsel af den nødvendige kapital for at sikre overlevelsen af en virksomhed, som midlertidigt er i vanskeligheder, men som igen vil kunne blive rentabel, når først den er omstruktureret, udgør ikke nødvendigvis støtte, hvis også en privat investor ville have udvist samme adfærd. |
| --- | --- |

(284)

Den offentlige investors adfærd bør derfor sammenlignes med den hypotetiske adfærd, man kunne forvente af en privat investor som for eksempel et privat holdingselskab eller et privat konsortium, der følger en global eller sektorbestemt strukturpolitik og lader sig lede af mere langsigtede rentabilitetsudsigter (45). Tilførsel af den nødvendige kapital for at sikre overlevelsen af en virksomhed, som midlertidigt er i vanskeligheder, men som igen vil kunne blive rentabel, når først den er omstruktureret, udgør ikke nødvendigvis støtte, hvis også en privat investor ville have udvist samme adfærd.

| (285) | Kommissionen skal derfor vurdere, om en privat investor og ejer af et selskab af samme art som Combus ville have handlet som den danske regering, da den traf de pågældende støtteforanstaltninger. Finder Kommissionen, at den danske regering handlede i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip i tilknytning til den ene eller begge foranstaltningerne, udgør denne eller disse ikke statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(285)

Kommissionen skal derfor vurdere, om en privat investor og ejer af et selskab af samme art som Combus ville have handlet som den danske regering, da den traf de pågældende støtteforanstaltninger. Finder Kommissionen, at den danske regering handlede i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip i tilknytning til den ene eller begge foranstaltningerne, udgør denne eller disse ikke statsstøtte som omhandlet i EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

| (286) | I betragtning 82 til 89 i beslutningen om at indlede proceduren rejste Kommissionen tvivl om, hvorvidt en privat investor ville have handlet på samme måde som den danske stat i en tilsvarende situation. |
| --- | --- |

(286)

I betragtning 82 til 89 i beslutningen om at indlede proceduren rejste Kommissionen tvivl om, hvorvidt en privat investor ville have handlet på samme måde som den danske stat i en tilsvarende situation.

| (287) | Den danske regering har fremført, at 1999-foranstaltningen er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. Dette er også grunden til, at foranstaltningen ikke blev anmeldt til Kommissionen forud for gennemførelsen. |
| --- | --- |

(287)

Den danske regering har fremført, at 1999-foranstaltningen er i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip. Dette er også grunden til, at foranstaltningen ikke blev anmeldt til Kommissionen forud for gennemførelsen.

| (288) | Kommissionen bemærker, at Danmark ikke på noget tidspunkt har forelagt en økonomisk analyse, som kunne vise, at det med rimelighed kunne forvente en forrentning af investeringen svarende til den forrentning, som en privat investor i bustransportsektoren ville forvente. |
| --- | --- |

(288)

Kommissionen bemærker, at Danmark ikke på noget tidspunkt har forelagt en økonomisk analyse, som kunne vise, at det med rimelighed kunne forvente en forrentning af investeringen svarende til den forrentning, som en privat investor i bustransportsektoren ville forvente.

| (289) | Kommissionen bemærker desuden, at den danske regerings finansielle rådgiver, Alfred Berg, både i sit notat fra november 1998 og i sit notat fra april 1999 udtrykte betænkelighed ved, at »der ingen garanti var for et positivt afkast på investeringen«, hvis den danske stat besluttede at videreføre ejerskabet af Combus med henblik på omstrukturering efter et kapitalindskud. Også i det aktstykke om godkendelse af kapitalindskuddet, som Folketinget vedtog i maj 1999, hedder det, at det var lidet sandsynligt, at staten ville kunne genvinde den kapital, den agtede at investere i Combus. |
| --- | --- |

(289)

Kommissionen bemærker desuden, at den danske regerings finansielle rådgiver, Alfred Berg, både i sit notat fra november 1998 og i sit notat fra april 1999 udtrykte betænkelighed ved, at »der ingen garanti var for et positivt afkast på investeringen«, hvis den danske stat besluttede at videreføre ejerskabet af Combus med henblik på omstrukturering efter et kapitalindskud. Også i det aktstykke om godkendelse af kapitalindskuddet, som Folketinget vedtog i maj 1999, hedder det, at det var lidet sandsynligt, at staten ville kunne genvinde den kapital, den agtede at investere i Combus.

| (290) | Kommissionen konkluderer, at Danmark ikke har forelagt overbevisende dokumentation for, at staten med rimelighed kunne forvente en forrentning af sin investering på samme niveau, som en privat investor ville have krævet. |
| --- | --- |

(290)

Kommissionen konkluderer, at Danmark ikke har forelagt overbevisende dokumentation for, at staten med rimelighed kunne forvente en forrentning af sin investering på samme niveau, som en privat investor ville have krævet.

| (291) | Hvad angår argumentationen ud fra en »koncernvurdering«, jf. ovennævnte retspraksis (sag 303/88), udelukker Kommissionen ikke, at staten eller offentlige selskaber kan påtage sig at dække tabene i et af deres datterselskaber, således at datterselskabet kan standse driften på de bedst mulige betingelser, hvis de kan dokumentere, at de omkostninger, de må bære i forbindelse hermed, er mindre end den økonomiske skade, de ville have lidt under andre omstændigheder. Kommissionen har f.eks. anvendt denne argumentation i beslutning 2006/947/EF om Belgiens statsstøtte til ABX Logistics (46), præmis 196 til 216, hvor Kommissionen tog hensyn til omkostninger, der blev båret af resten af koncernens aktiviteter, som var i direkte forretningsforbindelse med det kriseramte datterselskab, og hvor forholdet mellem lukningen af datterselskabet og virkningerne for resten af koncernen var dokumenteret. Efter Kommissionens mening er dette ikke tilfældet i den foreliggende situation, eftersom de danske myndigheder ikke har dokumenteret, at forbindelsen mellem Combus' økonomiske aktivitet og statens andre økonomiske aktiviteter (navnlig som ejer af andre selskaber, der ikke har nogen dokumenteret forbindelse med Combus) er stærk nok til at underbygge en sådan konklusion. Da der ikke foreligger andre argumenter, er Kommissionen navnlig ikke overbevist om, at andre offentlige selskabers omdømme, som normalt beror på det enkelte selskabs egne resultater, ville have lidt væsentlig skade som følge af Combus' skæbne. |
| --- | --- |

(291)

Hvad angår argumentationen ud fra en »koncernvurdering«, jf. ovennævnte retspraksis (sag 303/88), udelukker Kommissionen ikke, at staten eller offentlige selskaber kan påtage sig at dække tabene i et af deres datterselskaber, således at datterselskabet kan standse driften på de bedst mulige betingelser, hvis de kan dokumentere, at de omkostninger, de må bære i forbindelse hermed, er mindre end den økonomiske skade, de ville have lidt under andre omstændigheder. Kommissionen har f.eks. anvendt denne argumentation i beslutning 2006/947/EF om Belgiens statsstøtte til ABX Logistics (46), præmis 196 til 216, hvor Kommissionen tog hensyn til omkostninger, der blev båret af resten af koncernens aktiviteter, som var i direkte forretningsforbindelse med det kriseramte datterselskab, og hvor forholdet mellem lukningen af datterselskabet og virkningerne for resten af koncernen var dokumenteret. Efter Kommissionens mening er dette ikke tilfældet i den foreliggende situation, eftersom de danske myndigheder ikke har dokumenteret, at forbindelsen mellem Combus' økonomiske aktivitet og statens andre økonomiske aktiviteter (navnlig som ejer af andre selskaber, der ikke har nogen dokumenteret forbindelse med Combus) er stærk nok til at underbygge en sådan konklusion. Da der ikke foreligger andre argumenter, er Kommissionen navnlig ikke overbevist om, at andre offentlige selskabers omdømme, som normalt beror på det enkelte selskabs egne resultater, ville have lidt væsentlig skade som følge af Combus' skæbne.

| (292) | Kommissionen kan heller ikke tilslutte sig argumentet, hvorefter Combus' konkurs ville have skadet statens omdømme som investoreller ville have bragt statens privatiseringsprogram i fare ved at så tvivl om dens tidligere tjenestemænds jobsikkerhed. Hvad det første punkt angår, må fornuftige investorer jo til tider konkludere, at de må opgive urentable aktiviteter. Hvad det andet punkt angår, forekommer det temmelig selvmodsigende at påstå, at staten var nødt til at betale for, at tjenestemænd ville acceptere private kontrakter, og at den tilmed fortsat skulle bære omkostningerne ved at sikre dem fortsat ansættelse. |
| --- | --- |

(292)

Kommissionen kan heller ikke tilslutte sig argumentet, hvorefter Combus' konkurs ville have skadet statens omdømme som investoreller ville have bragt statens privatiseringsprogram i fare ved at så tvivl om dens tidligere tjenestemænds jobsikkerhed. Hvad det første punkt angår, må fornuftige investorer jo til tider konkludere, at de må opgive urentable aktiviteter. Hvad det andet punkt angår, forekommer det temmelig selvmodsigende at påstå, at staten var nødt til at betale for, at tjenestemænd ville acceptere private kontrakter, og at den tilmed fortsat skulle bære omkostningerne ved at sikre dem fortsat ansættelse.

| (293) | Hvad 2001-foranstaltningen angår, bemærker Kommissionen, at den danske regering efter modtagelsen af Arrivas oprindelige tilbud i efteråret 2000 foretog en vurdering af de forskellige muligheder i Combus-sagen, nemlig gradvis afvikling over fem år, fortsættelse med bedre kontrakter i seks år, fortsættelse i et år uden refinansiering af gælden, øjeblikkelig konkurs og Arrivas tilbud. Resultaterne af denne undersøgelse, som er anført i tabel 5 i nærværende beslutning, viser, at alternativet »fortsættelse i et år« (positiv værdi på 71 mio. DKK) var langt det mest attraktive, efterfulgt af gradvis afvikling over fem år (– 331 mio. DKK) og fortsættelse med bedre kontrakter i seks år (– 315 mio. DKK). Salget til Arrivas oprindelige tilbud blev vurderet til – 390 mio. DKK. |
| --- | --- |

(293)

Hvad 2001-foranstaltningen angår, bemærker Kommissionen, at den danske regering efter modtagelsen af Arrivas oprindelige tilbud i efteråret 2000 foretog en vurdering af de forskellige muligheder i Combus-sagen, nemlig gradvis afvikling over fem år, fortsættelse med bedre kontrakter i seks år, fortsættelse i et år uden refinansiering af gælden, øjeblikkelig konkurs og Arrivas tilbud. Resultaterne af denne undersøgelse, som er anført i tabel 5 i nærværende beslutning, viser, at alternativet »fortsættelse i et år« (positiv værdi på 71 mio. DKK) var langt det mest attraktive, efterfulgt af gradvis afvikling over fem år (– 331 mio. DKK) og fortsættelse med bedre kontrakter i seks år (– 315 mio. DKK). Salget til Arrivas oprindelige tilbud blev vurderet til – 390 mio. DKK.

| (294) | Der er intet, der tyder på, at den danske regering gentog denne vurdering efter forbedringen af Arrivas tilbud. I betragtning af, at den danske regerings investering som led i 2001-foranstaltningen, nemlig 140 mio. DKK, kombineret med beløbsmæssigt ubegrænsede garantier og garantier på op til 58,9 mio., er væsentlig større end den første af de valgmuligheder, som vurderes i undersøgelsen, kunne de danske myndigheder, da de traf afgørelse om 2001-foranstaltningen, efter Kommissionens opfattelse ikke med rimelighed forvente, at en privat investor ville have handlet på samme måde. |
| --- | --- |

(294)

Der er intet, der tyder på, at den danske regering gentog denne vurdering efter forbedringen af Arrivas tilbud. I betragtning af, at den danske regerings investering som led i 2001-foranstaltningen, nemlig 140 mio. DKK, kombineret med beløbsmæssigt ubegrænsede garantier og garantier på op til 58,9 mio., er væsentlig større end den første af de valgmuligheder, som vurderes i undersøgelsen, kunne de danske myndigheder, da de traf afgørelse om 2001-foranstaltningen, efter Kommissionens opfattelse ikke med rimelighed forvente, at en privat investor ville have handlet på samme måde.

| (295) | Med hensyn til koncernvurderingen og beskyttelsen af den danske regerings image afviser Kommissionen de fremførte argumenter af samme grund som for 1999-foranstaltningen. |
| --- | --- |

(295)

Med hensyn til koncernvurderingen og beskyttelsen af den danske regerings image afviser Kommissionen de fremførte argumenter af samme grund som for 1999-foranstaltningen.

| (296) | Kommissionen konkluderer, at en privat investor ikke ville have handlet som den danske regering, hvad 2001-foranstaltningen angår. |
| --- | --- |

(296)

Kommissionen konkluderer, at en privat investor ikke ville have handlet som den danske regering, hvad 2001-foranstaltningen angår.

| (297) | I Altmark-dommen hedder det: »Offentlige tilskud, som har til formål at muliggøre virksomhed med rutetransport i byer, forstæder eller regioner, falder dog ikke ind under denne bestemmelse, for så vidt som sådanne tilskud skal anses for at være en kompensation, der er et vederlag for de af de begunstigede virksomheder leverede ydelser til opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste« (47). I forbindelse hermed har Domstolen opstillet fire betingelser, som skal opfyldes, for at en offentlig støtte kan udgøre »en kompensation for forpligtelse til offentlig tjeneste«. |
| --- | --- |

(297)

I Altmark-dommen hedder det: »Offentlige tilskud, som har til formål at muliggøre virksomhed med rutetransport i byer, forstæder eller regioner, falder dog ikke ind under denne bestemmelse, for så vidt som sådanne tilskud skal anses for at være en kompensation, der er et vederlag for de af de begunstigede virksomheder leverede ydelser til opfyldelse af forpligtelser til offentlig tjeneste« (47). I forbindelse hermed har Domstolen opstillet fire betingelser, som skal opfyldes, for at en offentlig støtte kan udgøre »en kompensation for forpligtelse til offentlig tjeneste«.

| (298) | I Combus-dommen erklærede Retten imidlertid, at mindst en af disse betingelser ikke var opfyldt i denne sag, da grundlaget for beregningen af omstruktureringsforanstaltningen ikke blev fastlagt forud for indgåelsen af de offentlige kørselskontrakter på en objektiv og gennemsigtig måde (48). |
| --- | --- |

(298)

I Combus-dommen erklærede Retten imidlertid, at mindst en af disse betingelser ikke var opfyldt i denne sag, da grundlaget for beregningen af omstruktureringsforanstaltningen ikke blev fastlagt forud for indgåelsen af de offentlige kørselskontrakter på en objektiv og gennemsigtig måde (48).

| (299) | Altmark-dommen kan derfor ikke anvendes i forbindelse med den danske stats omstruktureringsstøtte til Combus (49). |
| --- | --- |

(299)

Altmark-dommen kan derfor ikke anvendes i forbindelse med den danske stats omstruktureringsstøtte til Combus (49).

| (300) | Både 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen indebar således en økonomisk fordel for Combus. |
| --- | --- |

(300)

Både 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen indebar således en økonomisk fordel for Combus.

6.1.4.   PÅVIRKNINGER AF SAMHANDELEN MELLEM MEDLEMSSTATERNE OG KONKURRENCEN

| (301) | Endvidere skal foranstaltningen fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne for at kunne betegnes som støtte. |
| --- | --- |

(301)

Endvidere skal foranstaltningen fordreje konkurrencen og påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne for at kunne betegnes som støtte.

| (302) | I denne sammenhæng bemærkes for det første, at et offentligt tilskud til en virksomhed, som alene leverer lokale eller regionale transportydelser, og som ikke leverer transportydelser uden for sin hjemstat, ikke desto mindre kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(302)

I denne sammenhæng bemærkes for det første, at et offentligt tilskud til en virksomhed, som alene leverer lokale eller regionale transportydelser, og som ikke leverer transportydelser uden for sin hjemstat, ikke desto mindre kan påvirke samhandelen mellem medlemsstaterne.

| (303) | I dommen i Altmark-sagen udtalte Domstolen, at »når en medlemsstat yder et offentligt tilskud til en virksomhed, kan den pågældende virksomheds stilling inden for levering af transportydelser derved blive opretholdt eller styrket med den konsekvens, at chancerne for de virksomheder, der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at levere transportydelser på denne medlemsstats marked herved bliver formindskede (jf. i denne retning dom af 13.7.1988, sag 102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. s. 4067, præmis 19, af 21.3.1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 1603, præmis 26, og dommen i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 40)« (50). |
| --- | --- |

(303)

I dommen i Altmark-sagen udtalte Domstolen, at »når en medlemsstat yder et offentligt tilskud til en virksomhed, kan den pågældende virksomheds stilling inden for levering af transportydelser derved blive opretholdt eller styrket med den konsekvens, at chancerne for de virksomheder, der er etableret i de øvrige medlemsstater, for at levere transportydelser på denne medlemsstats marked herved bliver formindskede (jf. i denne retning dom af 13.7.1988, sag 102/87, Frankrig mod Kommissionen, Sml. s. 4067, præmis 19, af 21.3.1991, sag C-305/89, Italien mod Kommissionen, Sml. I, s. 1603, præmis 26, og dommen i sagen Spanien mod Kommissionen, præmis 40)« (50).

| (304) | Siden 1995 er flere medlemsstater således begyndt ensidigt at åbne visse transportmarkeder for konkurrence fra virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, således at flere virksomheder allerede tilbyder transportydelser i byer, forstæder eller regioner i andre medlemsstater end deres hjemstat (51). |
| --- | --- |

(304)

Siden 1995 er flere medlemsstater således begyndt ensidigt at åbne visse transportmarkeder for konkurrence fra virksomheder, der er etableret i andre medlemsstater, således at flere virksomheder allerede tilbyder transportydelser i byer, forstæder eller regioner i andre medlemsstater end deres hjemstat (51).

| (305) | I Danmark har dereguleringen af busmarkedet siden 1990 ændret markedet for bustransport fra et monopoliseret marked til et marked, der er åbent for konkurrence mellem virksomhederne. Både danske og andre virksomheder i Fællesskabet kan konkurrere om at tilbyde ydelser, der udliciteres af regionale og lokale myndigheder. Tilsvarende forhold gør sig gældende i andre medlemsstater. Arriva opererer f.eks. også i Sverige og Nederlandene. |
| --- | --- |

(305)

I Danmark har dereguleringen af busmarkedet siden 1990 ændret markedet for bustransport fra et monopoliseret marked til et marked, der er åbent for konkurrence mellem virksomhederne. Både danske og andre virksomheder i Fællesskabet kan konkurrere om at tilbyde ydelser, der udliciteres af regionale og lokale myndigheder. Tilsvarende forhold gør sig gældende i andre medlemsstater. Arriva opererer f.eks. også i Sverige og Nederlandene.

| (306) | Liberaliseringen af busmarkedet i Danmark og andre medlemsstater skete på baggrund af direktiv 92/50/EØF, som forpligter medlemsstaterne til at udbyde offentlige tjenesteydelseskontrakter for bustransport. I lyset af direktiv 92/50/EØF udtalte Domstolen i Concordia-sagen, at formålet med at samordne fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler er at fjerne hindringerne for fri udveksling af tjenesteydelser og frie varebevægelser (52). |
| --- | --- |

(306)

Liberaliseringen af busmarkedet i Danmark og andre medlemsstater skete på baggrund af direktiv 92/50/EØF, som forpligter medlemsstaterne til at udbyde offentlige tjenesteydelseskontrakter for bustransport. I lyset af direktiv 92/50/EØF udtalte Domstolen i Concordia-sagen, at formålet med at samordne fremgangsmåderne ved indgåelse af offentlige tjenesteydelsesaftaler er at fjerne hindringerne for fri udveksling af tjenesteydelser og frie varebevægelser (52).

| (307) | Busmarkedet er delvist liberaliseret i Fællesskabet som følge af flere medlemsstaters ensidige beslutning om at åbne deres busmarked, hvilket skete på baggrund af ikrafttrædelsen af direktiv 92/50/EØF, og dette betyder, at der er konkurrence mellem udbyderne på busmarkedet. |
| --- | --- |

(307)

Busmarkedet er delvist liberaliseret i Fællesskabet som følge af flere medlemsstaters ensidige beslutning om at åbne deres busmarked, hvilket skete på baggrund af ikrafttrædelsen af direktiv 92/50/EØF, og dette betyder, at der er konkurrence mellem udbyderne på busmarkedet.

| (308) | Omstruktureringsforanstaltningen kan derfor forbedre stillingen for Combus og dets køber i forhold til virksomhedens konkurrenter i Fællesskabet og derved både påvirke konkurrencen mellem virksomheder og samhandelen mellem medlemsstaterne. |
| --- | --- |

(308)

Omstruktureringsforanstaltningen kan derfor forbedre stillingen for Combus og dets køber i forhold til virksomhedens konkurrenter i Fællesskabet og derved både påvirke konkurrencen mellem virksomheder og samhandelen mellem medlemsstaterne.

6.1.5.   KONKLUSION: STATSSTØTTE

| (309) | Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsforanstaltningen udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1. |
| --- | --- |

(309)

Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsforanstaltningen udgør statsstøtte efter EF-traktatens artikel 87, stk. 1.

6.2.   VURDERING AF STØTTENS FORENELIGHED MED FÆLLESMARKEDET

6.2.1.   ER STØTTEN FORENELIG MED FÆLLESMARKEDET?

| (310) | Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte i princippet uforenelig med fællesmarkedet. I denne sag vil statsstøtte imidlertid kunne være forenelig med fællesmarkedet i henhold til forordning (EØF) nr. 1191/69 eller i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), som specificeret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1999. Ingen andre bestemmelser om forenelighed kan finde anvendelse i denne sag. |
| --- | --- |

(310)

Ifølge EF-traktatens artikel 87, stk. 1, er statsstøtte i princippet uforenelig med fællesmarkedet. I denne sag vil statsstøtte imidlertid kunne være forenelig med fællesmarkedet i henhold til forordning (EØF) nr. 1191/69 eller i henhold til EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), som specificeret i rammebestemmelserne for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder fra 1999. Ingen andre bestemmelser om forenelighed kan finde anvendelse i denne sag.

6.2.2.   ER 1999-FORANSTALTNINGEN OG/ELLER 2001-FORANSTALTNINGEN FORENELIG MED FÆLLESMARKEDET I HENHOLD TIL FORORDNING (EØF) NR. 1191/69?

| (311) | Beslutningen om at indlede proceduren indeholder (betragtning 90 til 96) en kort beskrivelse af, hvorfor den omstruktureringsforanstaltning, som den danske stat har truffet til fordel for Combus, ikke kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 73 og forordning (EØF) nr. 1169/91. Hverken den danske regering eller de interesserede parter har anfægtet Kommissionens argumentation vedrørende dette punkt. |
| --- | --- |

(311)

Beslutningen om at indlede proceduren indeholder (betragtning 90 til 96) en kort beskrivelse af, hvorfor den omstruktureringsforanstaltning, som den danske stat har truffet til fordel for Combus, ikke kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 73 og forordning (EØF) nr. 1169/91. Hverken den danske regering eller de interesserede parter har anfægtet Kommissionens argumentation vedrørende dette punkt.

| (312) | Kommissionen konkluderer derfor af de samme grunde som i beslutningen om at indlede proceduren, at omstruktureringsforanstaltningen ikke kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 73 og forordning (EØF) nr. 1169/91. |
| --- | --- |

(312)

Kommissionen konkluderer derfor af de samme grunde som i beslutningen om at indlede proceduren, at omstruktureringsforanstaltningen ikke kan anses for at være forenelig med fællesmarkedet efter EF-traktatens artikel 73 og forordning (EØF) nr. 1169/91.

6.2.3.   ER 1999-FORANSTALTNINGEN FORENELIG MED FÆLLESMARKEDET I HENHOLD TIL EF-TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 3, LITRA C)?

| (313) | I EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), hedder det, at »som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. |
| --- | --- |

(313)

I EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), hedder det, at »som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«.

| (314) | Kommissionen har på grundlag af denne artikel vedtaget rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Kommissionen vedtog de oprindelige rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i 1994 (53). En ny udgave af rammebestemmelserne blev vedtaget i 1999 (54), og den seneste udgave er fra 2004 (55). |
| --- | --- |

(314)

Kommissionen har på grundlag af denne artikel vedtaget rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Kommissionen vedtog de oprindelige rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i 1994 (53). En ny udgave af rammebestemmelserne blev vedtaget i 1999 (54), og den seneste udgave er fra 2004 (55).

| (315) | Med hensyn til den tidsmæssige anvendelse af disse rammebestemmelser hedder det i punkt 103 og 104 i rammebestemmelserne fra 2004 for ikke-anmeldt støtte:
  »Kommissionen vil undersøge, om rednings- eller omstruktureringsstøtte, der er ydet uden Kommissionens forudgående godkendelse og derfor i strid med traktatens artikel 88, stk. 3, er i overensstemmelse med fællesmarkedet på grundlag af disse rammebestemmelser, hvis al støtten eller en del heraf er blevet ydet efter rammebestemmelsernes offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.« |
| --- | --- |

(315)

Med hensyn til den tidsmæssige anvendelse af disse rammebestemmelser hedder det i punkt 103 og 104 i rammebestemmelserne fra 2004 for ikke-anmeldt støtte:

»Kommissionen vil undersøge, om rednings- eller omstruktureringsstøtte, der er ydet uden Kommissionens forudgående godkendelse og derfor i strid med traktatens artikel 88, stk. 3, er i overensstemmelse med fællesmarkedet på grundlag af disse rammebestemmelser, hvis al støtten eller en del heraf er blevet ydet efter rammebestemmelsernes offentliggørelse i Den Europæiske Unions Tidende.«

| (316) | Punkt 100 og 101 i rammebestemmelserne fra 1999 har samme indhold som rammebestemmelserne fra 2004. |
| --- | --- |

(316)

Punkt 100 og 101 i rammebestemmelserne fra 1999 har samme indhold som rammebestemmelserne fra 2004.

| (317) | 1999-foranstaltningen til fordel for Combus udgør ikke-anmeldt støtte. Den blev ydet, inden rammebestemmelserne fra 1999 trådte i kraft. Det er derfor rammebestemmelserne fra 1994, der finder anvendelse på 1999-foranstaltningen. |
| --- | --- |

(317)

1999-foranstaltningen til fordel for Combus udgør ikke-anmeldt støtte. Den blev ydet, inden rammebestemmelserne fra 1999 trådte i kraft. Det er derfor rammebestemmelserne fra 1994, der finder anvendelse på 1999-foranstaltningen.

| (318) | I afsnit 3.2.2 i rammebestemmelserne fra 1994 opstilles følgende betingelser for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes:






  — | Omstruktureringsplan: Omstruktureringsstøtten skal være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges Kommissionen i alle detaljer. |
| --- | --- | --- |

(318)

I afsnit 3.2.2 i rammebestemmelserne fra 1994 opstilles følgende betingelser for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes:

—

Omstruktureringsplan: Omstruktureringsstøtten skal være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges Kommissionen i alle detaljer.

| — | Økonomisk rentabilitet: Virksomhedens rentabilitet skal genoprettes. |
| --- | --- |

—

Økonomisk rentabilitet: Virksomhedens rentabilitet skal genoprettes.

| — | Afbødning af skadelige virkninger for konkurrenterne: Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. |
| --- | --- |

—

Afbødning af skadelige virkninger for konkurrenterne: Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne.

| — | Proportionalitet: Støtten skal stå i et rimeligt forhold til omkostningerne og fordelene ved omstruktureringen. |
| --- | --- |

—

Proportionalitet: Støtten skal stå i et rimeligt forhold til omkostningerne og fordelene ved omstruktureringen.

| — | Årlig rapportering og tilsyn: Medlemsstaten skal hvert år forelægge en rapport om støtten, så Kommissionen kan føre tilsyn med, om omstruktureringsplanen gennemføres korrekt. |
| --- | --- |

—

Årlig rapportering og tilsyn: Medlemsstaten skal hvert år forelægge en rapport om støtten, så Kommissionen kan føre tilsyn med, om omstruktureringsplanen gennemføres korrekt.

| — | Princippet om engangsstøtte: Omstruktureringsstøtte bør kun ydes én gang. |
| --- | --- |

—

Princippet om engangsstøtte: Omstruktureringsstøtte bør kun ydes én gang.

| (319) | Hvad omstruktureringsplanen angår, opstiller punkt 3.2.2.A i rammebestemmelserne fra 1994 følgende betingelser:
  »Det er en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt. Omstruktureringsstøtten må derfor være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges Kommissionen i alle detaljer. Planen må resultere i, at virksomhedens konkurrenceevne genoprettes inden for en rimelig tidsfrist. Rentabilitetsperspektiverne skal primært bedømmes ud fra de interne reorganiseringsforanstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen, og må kun baseres på eksterne faktorer, såsom pris- og efterspørgselsstigninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på, hvis markedsforventningerne er generelt anerkendte. En vellykket omstrukturering indebærer, at de strukturelt betingede tabsgivende aktiviteter opgives.
  For at opfylde rentabilitetskriteriet må omstruktureringsplanen kunne anses for egnet til at sikre virksomheden tilstrækkeligt store indtægter til at dække alle omkostninger, herunder også afskrivninger og finansielle omkostninger, og samtidig sikre en minimumsforrentning af kapitalen, således at virksomheden ikke efter omstruktureringens gennemførelse får behov for yderligere statsstøtte for at kunne klare sig selv i en markedsøkonomi.« |
| --- | --- |

(319)

Hvad omstruktureringsplanen angår, opstiller punkt 3.2.2.A i rammebestemmelserne fra 1994 følgende betingelser:

»Det er en absolut betingelse, at omstruktureringsplanen inden for et rimeligt tidsrum og på basis af en realistisk vurdering af virksomhedens fremtidige driftsvilkår skal kunne gøre virksomheden sund og rentabel på længere sigt. Omstruktureringsstøtten må derfor være betinget af et bæredygtigt omstrukturerings-/saneringsprogram, som skal forelægges Kommissionen i alle detaljer. Planen må resultere i, at virksomhedens konkurrenceevne genoprettes inden for en rimelig tidsfrist. Rentabilitetsperspektiverne skal primært bedømmes ud fra de interne reorganiseringsforanstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen, og må kun baseres på eksterne faktorer, såsom pris- og efterspørgselsstigninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på, hvis markedsforventningerne er generelt anerkendte. En vellykket omstrukturering indebærer, at de strukturelt betingede tabsgivende aktiviteter opgives.

For at opfylde rentabilitetskriteriet må omstruktureringsplanen kunne anses for egnet til at sikre virksomheden tilstrækkeligt store indtægter til at dække alle omkostninger, herunder også afskrivninger og finansielle omkostninger, og samtidig sikre en minimumsforrentning af kapitalen, således at virksomheden ikke efter omstruktureringens gennemførelse får behov for yderligere statsstøtte for at kunne klare sig selv i en markedsøkonomi.«

| (320) | I 1999, forud for kapitalindskuddet, havde Kromann & Münter forelagt den danske regering en plan for finansiel omstrukturering af Combus, og Combus' ledelse havde udarbejdet en omstruktureringsplan, som blev forelagt i et notat fra KPMG. Da den danske regering på daværende tidspunkt mente, at beslutningen var i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, forelagde den ikke Kommissionen disse dokumenter. |
| --- | --- |

(320)

I 1999, forud for kapitalindskuddet, havde Kromann & Münter forelagt den danske regering en plan for finansiel omstrukturering af Combus, og Combus' ledelse havde udarbejdet en omstruktureringsplan, som blev forelagt i et notat fra KPMG. Da den danske regering på daværende tidspunkt mente, at beslutningen var i overensstemmelse med det markedsøkonomiske investorprincip, forelagde den ikke Kommissionen disse dokumenter.

| (321) | Under proceduren er der rejst to spørgsmål vedrørende omstruktureringsplanen og Combus' rentabilitet:






  — | Danske Busvognmænd mener ikke, at der forelå nogen omstruktureringsplan, da kapitaltilførslen i 1999 fandt sted. Herudover mener Danske Busvognmænd ikke, at en omstruktureringsplan kan udarbejdes efterfølgende. |
| --- | --- | --- |

(321)

Under proceduren er der rejst to spørgsmål vedrørende omstruktureringsplanen og Combus' rentabilitet:

—

Danske Busvognmænd mener ikke, at der forelå nogen omstruktureringsplan, da kapitaltilførslen i 1999 fandt sted. Herudover mener Danske Busvognmænd ikke, at en omstruktureringsplan kan udarbejdes efterfølgende.

| — | Er betingelserne for en omstruktureringsplan ifølge rammebestemmelserne fra 1994 opfyldt? |
| --- | --- |

—

Er betingelserne for en omstruktureringsplan ifølge rammebestemmelserne fra 1994 opfyldt?

| (322) | Kommissionen mener, at det med hensyn til tidspunktet for forelæggelsen af omstruktureringsplanen er nødvendigt at sondre mellem planens faktiske eksistens og forelæggelsen heraf for Kommissionen. |
| --- | --- |

(322)

Kommissionen mener, at det med hensyn til tidspunktet for forelæggelsen af omstruktureringsplanen er nødvendigt at sondre mellem planens faktiske eksistens og forelæggelsen heraf for Kommissionen.

| (323) | Omstruktureringsplanens faktiske eksistens. Domstolen udtalte i dommen i sagen Frankrig mod Kommissionen (56), at myndighederne i den medlemsstat, der yder omstruktureringsstøtte, »på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, [skulle råde] over en omstruktureringsplan, der opfylder kravene [i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering]«. I den foreliggende sag betyder det, at den danske regering senest skulle råde over en omstruktureringsplan, der opfyldte kravene i rammebestemmelserne fra 1994, da den første kapitaltilførsel fandt sted. |
| --- | --- |

(323)

Omstruktureringsplanens faktiske eksistens. Domstolen udtalte i dommen i sagen Frankrig mod Kommissionen (56), at myndighederne i den medlemsstat, der yder omstruktureringsstøtte, »på det tidspunkt, hvor støtten blev ydet, [skulle råde] over en omstruktureringsplan, der opfylder kravene [i rammebestemmelserne for redning og omstrukturering]«. I den foreliggende sag betyder det, at den danske regering senest skulle råde over en omstruktureringsplan, der opfyldte kravene i rammebestemmelserne fra 1994, da den første kapitaltilførsel fandt sted.

| (324) | Som beskrevet ovenfor, var kapitaltilførslen i 1999 baseret på en beregning af Combus' kapitalbehov og en omstruktureringsplan, som var udarbejdet af advokatfirmaet Kromann & Münter og Combus' ledelse. Ifølge omstruktureringsplanen skulle Combus blive rentabel igen i 2001, hvis der fandt en kapitaltilførsel sted på 300 mio. DKK, og hvis selskabets ledelse gennemførte den planlagte omstrukturering. Omstruktureringsplanen var grundlag for Trafikministeriets udarbejdelse af det fortrolige aktstykke af 27. maj 1999 om godkendelse af kapitaltilførslen. |
| --- | --- |

(324)

Som beskrevet ovenfor, var kapitaltilførslen i 1999 baseret på en beregning af Combus' kapitalbehov og en omstruktureringsplan, som var udarbejdet af advokatfirmaet Kromann & Münter og Combus' ledelse. Ifølge omstruktureringsplanen skulle Combus blive rentabel igen i 2001, hvis der fandt en kapitaltilførsel sted på 300 mio. DKK, og hvis selskabets ledelse gennemførte den planlagte omstrukturering. Omstruktureringsplanen var grundlag for Trafikministeriets udarbejdelse af det fortrolige aktstykke af 27. maj 1999 om godkendelse af kapitaltilførslen.

| (325) | Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsstøtten til Combus først blev ydet, da den danske regering rådede over en omstruktureringsplan. Herefter er det stadig et åbent spørgsmål, om denne omstruktureringsplan opfylder kravene i rammebestemmelserne fra 1994. |
| --- | --- |

(325)

Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsstøtten til Combus først blev ydet, da den danske regering rådede over en omstruktureringsplan. Herefter er det stadig et åbent spørgsmål, om denne omstruktureringsplan opfylder kravene i rammebestemmelserne fra 1994.

| (326) | Forelæggelse af omstruktureringsplanen for Kommissionen: Kommissionen har, som den danske regering rigtigt har påpeget, i sine bemærkninger til Domstolen i dommen i sagen Frankrig mod Kommissionen (57), anført, at »den franske regering ikke havde forelagt Kommissionen nogen troværdig omstruktureringsplan«, og at »de franske myndigheder heller ikke efter procedurens indledning har fremlagt nogen sådan plan for Kommissionen«. Det følger af denne konstatering, som Domstolen ikke har bestridt, at Kommissionen senest skal have adgang til omstruktureringsplanen på datoen for sin beslutning. |
| --- | --- |

(326)

Forelæggelse af omstruktureringsplanen for Kommissionen: Kommissionen har, som den danske regering rigtigt har påpeget, i sine bemærkninger til Domstolen i dommen i sagen Frankrig mod Kommissionen (57), anført, at »den franske regering ikke havde forelagt Kommissionen nogen troværdig omstruktureringsplan«, og at »de franske myndigheder heller ikke efter procedurens indledning har fremlagt nogen sådan plan for Kommissionen«. Det følger af denne konstatering, som Domstolen ikke har bestridt, at Kommissionen senest skal have adgang til omstruktureringsplanen på datoen for sin beslutning.

| (327) | I den foreliggende sag forelagde de danske myndigheder i april 2007 Kommissionen i alt fire notater dateret den 26. april 1999, 15. maj 1999 og 18. maj 1999 (to notater). Tre af notaterne var udfærdiget af Kromann & Münter og et af KPMG. Efter de danske myndigheders opfattelse udgør de tre notater fra Kromann & Münter den finansielle omstruktureringsplan og notatet fra KPMG den driftsmæssige omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(327)

I den foreliggende sag forelagde de danske myndigheder i april 2007 Kommissionen i alt fire notater dateret den 26. april 1999, 15. maj 1999 og 18. maj 1999 (to notater). Tre af notaterne var udfærdiget af Kromann & Münter og et af KPMG. Efter de danske myndigheders opfattelse udgør de tre notater fra Kromann & Münter den finansielle omstruktureringsplan og notatet fra KPMG den driftsmæssige omstruktureringsplan.

| (328) | Den danske regering har over for Kommissionen anført, at de fire notater fra Kromann & Münter og KPMG tilsammen udgør en omstruktureringsplan, der opfylder kravene i rammebestemmelserne fra 1994. |
| --- | --- |

(328)

Den danske regering har over for Kommissionen anført, at de fire notater fra Kromann & Münter og KPMG tilsammen udgør en omstruktureringsplan, der opfylder kravene i rammebestemmelserne fra 1994.

| (329) | Kommissionen bemærker, at notatet fra KPMG blot består i en gentagelse af Combus-bestyrelsens og Combus-ledelsens hensigter, vedtaget i november 1998 og april 1999. KPMG fremhæver, at det ikke foretog nogen budgetgennemgang, men arbejdede ud fra Combus' vurdering. KPMG havde med andre ord ikke kontrolleret, om de vurderinger, dets arbejde byggede på, var realistiske. Kommissionen mener derfor, at omstruktureringsplanen ikke opfylder kriteriet »på basis af realistisk vurdering«, fordi den danske regering ikke undersøgte, om vurderingen var realistisk. |
| --- | --- |

(329)

Kommissionen bemærker, at notatet fra KPMG blot består i en gentagelse af Combus-bestyrelsens og Combus-ledelsens hensigter, vedtaget i november 1998 og april 1999. KPMG fremhæver, at det ikke foretog nogen budgetgennemgang, men arbejdede ud fra Combus' vurdering. KPMG havde med andre ord ikke kontrolleret, om de vurderinger, dets arbejde byggede på, var realistiske. Kommissionen mener derfor, at omstruktureringsplanen ikke opfylder kriteriet »på basis af realistisk vurdering«, fordi den danske regering ikke undersøgte, om vurderingen var realistisk.

| (330) | Kommissionen bemærker endvidere, at KPMG's notat kun analyserer nogle af Combus' aktivitetsfelter og ikke gør det på basis af de enkelte kørselskontrakter, men på basis af kortfattede vurderinger af busområderne. Omstruktureringsplanen er derfor ufuldstændig, fordi den kun omfatter en del af Combus' aktiviteter, og ikke tilstrækkelig detaljeret, fordi den ikke er baseret på de enkelte kørselskontrakter, som udgør grundlaget for Combus' virksomhed. |
| --- | --- |

(330)

Kommissionen bemærker endvidere, at KPMG's notat kun analyserer nogle af Combus' aktivitetsfelter og ikke gør det på basis af de enkelte kørselskontrakter, men på basis af kortfattede vurderinger af busområderne. Omstruktureringsplanen er derfor ufuldstændig, fordi den kun omfatter en del af Combus' aktiviteter, og ikke tilstrækkelig detaljeret, fordi den ikke er baseret på de enkelte kørselskontrakter, som udgør grundlaget for Combus' virksomhed.

| (331) | Endelig bemærker Kommissionen, at de foreslåede omstruktureringsforanstaltninger ikke er områdefordelt, og at de forskellige besparelsesmål heller ikke er fordelt på de forskellige omstruktureringsforanstaltninger. Desuden kontrollerede revisorerne ikke, om de af ledelsen forventede omkostningsbesparelser var realistiske. |
| --- | --- |

(331)

Endelig bemærker Kommissionen, at de foreslåede omstruktureringsforanstaltninger ikke er områdefordelt, og at de forskellige besparelsesmål heller ikke er fordelt på de forskellige omstruktureringsforanstaltninger. Desuden kontrollerede revisorerne ikke, om de af ledelsen forventede omkostningsbesparelser var realistiske.

| (332) | De tre dokumenter om den finansielle omstrukturering kommer slet ikke ind på den driftsmæssige omstrukturering. De kan derfor ikke udfylde manglerne i KPMG's notat. |
| --- | --- |

(332)

De tre dokumenter om den finansielle omstrukturering kommer slet ikke ind på den driftsmæssige omstrukturering. De kan derfor ikke udfylde manglerne i KPMG's notat.

| (333) | I betragtning af disse forhold konkluderer Kommissionen, at de fire dokumenter, den danske regering har forelagt som omstruktureringsplan, ikke opfylder rammebestemmelserne fra 1994's krav til en omstruktureringsplan. |
| --- | --- |

(333)

I betragtning af disse forhold konkluderer Kommissionen, at de fire dokumenter, den danske regering har forelagt som omstruktureringsplan, ikke opfylder rammebestemmelserne fra 1994's krav til en omstruktureringsplan.

| (334) | At der foreligger en omstruktureringsplan, der opfylder rammebestemmelsernes betingelser, er en absolut betingelse for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes. Derfor kan Kommissionen, uden at undersøge de andre kriterier, konkludere, at 1999-foranstaltningen ikke kan godkendes ud fra rammebestemmelserne fra 1994. |
| --- | --- |

(334)

At der foreligger en omstruktureringsplan, der opfylder rammebestemmelsernes betingelser, er en absolut betingelse for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes. Derfor kan Kommissionen, uden at undersøge de andre kriterier, konkludere, at 1999-foranstaltningen ikke kan godkendes ud fra rammebestemmelserne fra 1994.

6.2.4.   ER 2001-FORANSTALTNINGEN FORENELIG MED FÆLLESMARKEDET I HENHOLD TIL EF-TRAKTATENS ARTIKEL 87, STK. 3, LITRA C)?

| (335) | I EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), hedder det, at »som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«. |
| --- | --- |

(335)

I EF-traktatens artikel 87, stk. 3, litra c), hedder det, at »som forenelig med fællesmarkedet kan betragtes støtte til fremme af udviklingen af visse erhvervsgrene eller økonomiske regioner, når den ikke ændrer samhandelsvilkårene på en måde, der strider mod den fælles interesse«.

| (336) | Kommissionen har på grundlag af denne artikel vedtaget rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Kommissionen vedtog sine oprindelige rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i 1994 (58). En ny udgave af rammebestemmelserne blev vedtaget i 1999 (59), og den seneste udgave er fra 2004 (60). |
| --- | --- |

(336)

Kommissionen har på grundlag af denne artikel vedtaget rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder. Kommissionen vedtog sine oprindelige rammebestemmelser for statsstøtte til redning og omstrukturering af kriseramte virksomheder i 1994 (58). En ny udgave af rammebestemmelserne blev vedtaget i 1999 (59), og den seneste udgave er fra 2004 (60).

| (337) | Med hensyn til den tidsmæssige anvendelse af disse rammebestemmelser hedder det i punkt 103 og 104 i rammebestemmelserne fra 2004: For anmeldt støtte:
  »Anmeldelser, der indgår til Kommissionen før den 10. oktober 2004, vil blive vurderet på grundlag af de på anmeldelsestidspunktet gældende kriterier.« |
| --- | --- |

(337)

Med hensyn til den tidsmæssige anvendelse af disse rammebestemmelser hedder det i punkt 103 og 104 i rammebestemmelserne fra 2004: For anmeldt støtte:

»Anmeldelser, der indgår til Kommissionen før den 10. oktober 2004, vil blive vurderet på grundlag af de på anmeldelsestidspunktet gældende kriterier.«

| (338) | Punkt 100 og 101 i rammebestemmelserne fra 1999 har samme indhold som rammebestemmelserne fra 2004. |
| --- | --- |

(338)

Punkt 100 og 101 i rammebestemmelserne fra 1999 har samme indhold som rammebestemmelserne fra 2004.

| (339) | 2001-foranstaltningen til fordel for Combus udgør anmeldt støtte. Den blev anmeldt, inden rammebestemmelserne fra 2004 trådte i kraft, og efter at rammebestemmelserne fra 1999 trådte i kraft. Det er derfor rammebestemmelserne fra 1999, der finder anvendelse på 2001-foranstaltningen. |
| --- | --- |

(339)

2001-foranstaltningen til fordel for Combus udgør anmeldt støtte. Den blev anmeldt, inden rammebestemmelserne fra 2004 trådte i kraft, og efter at rammebestemmelserne fra 1999 trådte i kraft. Det er derfor rammebestemmelserne fra 1999, der finder anvendelse på 2001-foranstaltningen.

| (340) | I afsnit 3.2 i rammebestemmelserne opstilles følgende betingelser for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes:






  — | Virksomheden skal kunne anses for at være kriseramt ifølge rammebestemmelserne. |
| --- | --- | --- |

(340)

I afsnit 3.2 i rammebestemmelserne opstilles følgende betingelser for, at omstruktureringsstøtte kan godkendes:

—

Virksomheden skal kunne anses for at være kriseramt ifølge rammebestemmelserne.

| — | Virksomhedens rentabilitet skal genoprettes. For at der kan ydes støtte, skal der derfor iværksættes en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen. Virksomheden skal gennemføre omstruktureringsplanen fuldstændigt. |
| --- | --- |

—

Virksomhedens rentabilitet skal genoprettes. For at der kan ydes støtte, skal der derfor iværksættes en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen. Virksomheden skal gennemføre omstruktureringsplanen fuldstændigt.

| — | Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. |
| --- | --- |

—

Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne.

| — | Støtten skal begrænses til et minimum, og støttemodtageren forventes at yde et betydeligt bidrag af egne midler. |
| --- | --- |

—

Støtten skal begrænses til et minimum, og støttemodtageren forventes at yde et betydeligt bidrag af egne midler.

| — | Medlemsstaten skal hvert år forelægge en rapport om støtten, så Kommissionen kan føre tilsyn med, om omstruktureringsplanen gennemføres korrekt. |
| --- | --- |

—

Medlemsstaten skal hvert år forelægge en rapport om støtten, så Kommissionen kan føre tilsyn med, om omstruktureringsplanen gennemføres korrekt.

| — | Omstruktureringsstøtte bør kun ydes én gang. |
| --- | --- |

—

Omstruktureringsstøtte bør kun ydes én gang.

| (341) | Kommissionen har i sin beslutning om at indlede proceduren godtgjort, at Combus var en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Hverken den danske regering eller Danske Busvognmænd har anfægtet dette udsagn. Kommissionen konkluderer derfor, at Combus var en kriseramt virksomhed. |
| --- | --- |

(341)

Kommissionen har i sin beslutning om at indlede proceduren godtgjort, at Combus var en kriseramt virksomhed som omhandlet i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999. Hverken den danske regering eller Danske Busvognmænd har anfægtet dette udsagn. Kommissionen konkluderer derfor, at Combus var en kriseramt virksomhed.

| (342) | For at der kan ydes omstruktureringsstøtte, skal der iværksættes en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen, for al individuel støtte. Omstruktureringsstøtten skal derfor være knyttet sammen med en bæredygtig omstruktureringsplan, som medlemsstaten forpligter sig til at følge (61). |
| --- | --- |

(342)

For at der kan ydes omstruktureringsstøtte, skal der iværksættes en omstruktureringsplan, der skal godkendes af Kommissionen, for al individuel støtte. Omstruktureringsstøtten skal derfor være knyttet sammen med en bæredygtig omstruktureringsplan, som medlemsstaten forpligter sig til at følge (61).

| (343) | Omstruktureringsplanen skal navnlig omfatte:






  — | en markedsundersøgelse |
| --- | --- | --- |

(343)

Omstruktureringsplanen skal navnlig omfatte:

—

en markedsundersøgelse

| — | en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til virksomhedens vanskeligheder, så det bliver muligt at vurdere, om de foreslåede foranstaltninger er hensigtsmæssige. Planen skal give virksomheden mulighed for at opbygge en ny struktur, der kan sikre dens rentabilitet på lang sigt og sætte den i stand til at klare sig selv |
| --- | --- |

—

en beskrivelse af de omstændigheder, der førte til virksomhedens vanskeligheder, så det bliver muligt at vurdere, om de foreslåede foranstaltninger er hensigtsmæssige. Planen skal give virksomheden mulighed for at opbygge en ny struktur, der kan sikre dens rentabilitet på lang sigt og sætte den i stand til at klare sig selv

| — | en beskrivelse, der viser, at virksomheden efter omstruktureringen vil kunne dække alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger. Den omstrukturerede virksomheds afkast af egenkapitalen skal være tilstrækkeligt til, at den kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp. |
| --- | --- |

—

en beskrivelse, der viser, at virksomheden efter omstruktureringen vil kunne dække alle omkostninger, herunder afskrivninger og finansieringsomkostninger. Den omstrukturerede virksomheds afkast af egenkapitalen skal være tilstrækkeligt til, at den kan klare sig i konkurrencen ved egen hjælp.

| (344) | Den danske regering sendte Kommissionen omstruktureringsplanen for Combus den 8. og den 23. januar 2001 (se nærmere beskrivelse i del II). |
| --- | --- |

(344)

Den danske regering sendte Kommissionen omstruktureringsplanen for Combus den 8. og den 23. januar 2001 (se nærmere beskrivelse i del II).

| (345) | Med hensyn til 2001-omstruktureringsplanen og Combus' rentabilitet havde Kommissionen i sin beslutning om at indlede proceduren rejst tvivl om Combus' rentabilitet. |
| --- | --- |

(345)

Med hensyn til 2001-omstruktureringsplanen og Combus' rentabilitet havde Kommissionen i sin beslutning om at indlede proceduren rejst tvivl om Combus' rentabilitet.

| (346) | I punkt 31 til 34 i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 hedder det i denne sammenhæng, at omstruktureringsplanen »skal inden for en rimelig tidshorisont og på basis af en realistisk vurdering kunne gøre virksomheden rentabel på længere sigt« og videre: »Forbedringen af rentabiliteten skal først og fremmest opnås ved de interne foranstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen. Rentabilitetsforbedringen må kun baseres på eksterne faktorer — f.eks. pris- og efterspørgselssvingninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på — hvis de anførte antagelser om markedsforventningerne er generelt anerkendte.« En omstrukturering skal medføre »nedlæggelse af alle aktiviteter, som selv efter omstruktureringen ville blive ved med at være tabsgivende af strukturbestemte årsager«. |
| --- | --- |

(346)

I punkt 31 til 34 i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999 hedder det i denne sammenhæng, at omstruktureringsplanen »skal inden for en rimelig tidshorisont og på basis af en realistisk vurdering kunne gøre virksomheden rentabel på længere sigt« og videre: »Forbedringen af rentabiliteten skal først og fremmest opnås ved de interne foranstaltninger, der er indeholdt i omstruktureringsplanen. Rentabilitetsforbedringen må kun baseres på eksterne faktorer — f.eks. pris- og efterspørgselssvingninger, som virksomheden ikke har større indflydelse på — hvis de anførte antagelser om markedsforventningerne er generelt anerkendte.« En omstrukturering skal medføre »nedlæggelse af alle aktiviteter, som selv efter omstruktureringen ville blive ved med at være tabsgivende af strukturbestemte årsager«.

| (347) | Danske Busvognmænd fremfører i deres notat, at Combus ikke var rentabel som en offentlig virksomhed, men kun efter salget til Arriva. |
| --- | --- |

(347)

Danske Busvognmænd fremfører i deres notat, at Combus ikke var rentabel som en offentlig virksomhed, men kun efter salget til Arriva.

| (348) | I Combus-dommen udtalte Retten, at »Kommissionens argumentation må forstås som udtryk for en alvorlig tvivl om, hvorvidt Combus var rentabel ifølge nævnte traktatbestemmelse [EF-traktatens artikel 87] og rammebestemmelserne, hvilken tvivl Kommissionen imidlertid ikke anså sig for forpligtet til at afklare, når den fandt, at artikel 73 EF udgjorde et tilstrækkeligt retsgrundlag til at godkende støtten. Da den sidstnævnte bestemmelse imidlertid ikke kan påberåbes i denne forbindelse (...), indeholder den anfægtede beslutning ikke noget gyldigt grundlag for at godkende udbetalingen af beløbet på 300 millioner DKK. (...) Det kan derfor ikke under nogen omstændigheder anses for godtgjort, at Combus var rentabel« (62). |
| --- | --- |

(348)

I Combus-dommen udtalte Retten, at »Kommissionens argumentation må forstås som udtryk for en alvorlig tvivl om, hvorvidt Combus var rentabel ifølge nævnte traktatbestemmelse [EF-traktatens artikel 87] og rammebestemmelserne, hvilken tvivl Kommissionen imidlertid ikke anså sig for forpligtet til at afklare, når den fandt, at artikel 73 EF udgjorde et tilstrækkeligt retsgrundlag til at godkende støtten. Da den sidstnævnte bestemmelse imidlertid ikke kan påberåbes i denne forbindelse (...), indeholder den anfægtede beslutning ikke noget gyldigt grundlag for at godkende udbetalingen af beløbet på 300 millioner DKK. (...) Det kan derfor ikke under nogen omstændigheder anses for godtgjort, at Combus var rentabel« (62).

| (349) | Disse tvivlsspørgsmål, som Kommissionen har lagt til grund for sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 106 til 109), vedrørte den omstændighed, at Kommissionen ikke havde godtgjort, at Combus var rentabel uden den del af statsstøtten, som Kommissionen i sin oprindelige beslutning havde godkendt som værende kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste. Da Retten fastslog, at denne støtte ikke kunne godkendes som kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste, konkluderede den, at Combus' rentabilitet ikke længere var godtgjort i Kommissionens oprindelige beslutning. |
| --- | --- |

(349)

Disse tvivlsspørgsmål, som Kommissionen har lagt til grund for sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 106 til 109), vedrørte den omstændighed, at Kommissionen ikke havde godtgjort, at Combus var rentabel uden den del af statsstøtten, som Kommissionen i sin oprindelige beslutning havde godkendt som værende kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste. Da Retten fastslog, at denne støtte ikke kunne godkendes som kompensation for forpligtelser til offentlig tjeneste, konkluderede den, at Combus' rentabilitet ikke længere var godtgjort i Kommissionens oprindelige beslutning.

| (350) | Som den danske regering rigtigt påpeger, har Retten ikke foretaget en økonomisk analyse af omstruktureringsplanen for at annullere Kommissionens oprindelige beslutning. Tværtimod er begrundelsen formel og logisk: Da Kommissionen i sin oprindelige beslutning havde draget sin konklusion om spørgsmålet om rentabilitet på grundlag af den del af støtten, som den ud fra EF-traktatens artikel 73 (328 mio. DKK) havde godkendt som kompensation for kontrakter om offentlig tjeneste, og da Retten havde fastslået, at denne støtte ikke kunne godkendes på dette retsgrundlag, konkluderede den, at betalingen af denne del af støtten ikke længere var godkendt på et gyldigt grundlag, og at argumentationen til støtte for konklusionen om rentabilitet derfor ikke længere havde nogen logisk begrundelse. |
| --- | --- |

(350)

Som den danske regering rigtigt påpeger, har Retten ikke foretaget en økonomisk analyse af omstruktureringsplanen for at annullere Kommissionens oprindelige beslutning. Tværtimod er begrundelsen formel og logisk: Da Kommissionen i sin oprindelige beslutning havde draget sin konklusion om spørgsmålet om rentabilitet på grundlag af den del af støtten, som den ud fra EF-traktatens artikel 73 (328 mio. DKK) havde godkendt som kompensation for kontrakter om offentlig tjeneste, og da Retten havde fastslået, at denne støtte ikke kunne godkendes på dette retsgrundlag, konkluderede den, at betalingen af denne del af støtten ikke længere var godkendt på et gyldigt grundlag, og at argumentationen til støtte for konklusionen om rentabilitet derfor ikke længere havde nogen logisk begrundelse.

| (351) | Kommissionen var således i sin oprindelige beslutning nået frem til, at 328 millioner DKK ud af 490 million DKK udgjorde kompensation for offentlige tjenesteydelser og kun 162 millioner DKK udgjorde omstruktureringsstøtte (63). På grundlag af denne vurdering konkluderede Kommissionen:
  »Når der tages højde for omstruktureringsforanstaltninger og statsstøtte, som allerede er omtalt under forordning nr. 1191/69, kan det siges, at Combus' rentabilitet bliver genoprettet. Denne rentabilitet opfylder dog strengt taget ikke rammebestemmelserne, fordi den er afhængig af anden statsstøtte.« |
| --- | --- |

(351)

Kommissionen var således i sin oprindelige beslutning nået frem til, at 328 millioner DKK ud af 490 million DKK udgjorde kompensation for offentlige tjenesteydelser og kun 162 millioner DKK udgjorde omstruktureringsstøtte (63). På grundlag af denne vurdering konkluderede Kommissionen:

»Når der tages højde for omstruktureringsforanstaltninger og statsstøtte, som allerede er omtalt under forordning nr. 1191/69, kan det siges, at Combus' rentabilitet bliver genoprettet. Denne rentabilitet opfylder dog strengt taget ikke rammebestemmelserne, fordi den er afhængig af anden statsstøtte.«

| (352) | I nærværende beslutning vurderer Kommissionen 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen som to selvstændige foranstaltninger. 1999-foranstaltningen (en kapitalforhøjelse på 200 mio. DKK og en ansvarlig lånekapital på 100 mio. DKK) blev i det foregående afsnit vurderet som ulovlig og uforenelig støtte, der skal tilbetales af Combus. Combus kunne derfor ikke godtgøre, at det kunne genoprette sin rentabilitet på grundlag af dette beløb. |
| --- | --- |

(352)

I nærværende beslutning vurderer Kommissionen 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen som to selvstændige foranstaltninger. 1999-foranstaltningen (en kapitalforhøjelse på 200 mio. DKK og en ansvarlig lånekapital på 100 mio. DKK) blev i det foregående afsnit vurderet som ulovlig og uforenelig støtte, der skal tilbetales af Combus. Combus kunne derfor ikke godtgøre, at det kunne genoprette sin rentabilitet på grundlag af dette beløb.

| (353) | Selv om den samlede støtte (64), baseret på 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen taget under ét, måske kunne have bragt Combus på fode fra 2006 (se overslag over Combus' omsætning og overskud i tabel 7 ovenfor), er dette ikke realistisk, hvis Combus skal tilbagebetale 300 mio. til den danske regering, fordi der er tale om ulovlig og uforenelig statsstøtte. |
| --- | --- |

(353)

Selv om den samlede støtte (64), baseret på 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen taget under ét, måske kunne have bragt Combus på fode fra 2006 (se overslag over Combus' omsætning og overskud i tabel 7 ovenfor), er dette ikke realistisk, hvis Combus skal tilbagebetale 300 mio. til den danske regering, fordi der er tale om ulovlig og uforenelig statsstøtte.

| (354) | Kommissionen konkluderer, at selv om Combus — på grundlag af omstruktureringsplanen forelagt i 2001 — kunne ventes at blive rentabel igen fra 2006, var dette ikke længere realistisk, når der med 1999-foranstaltningen var tale om ulovlig og uforenelig statsstøtte. |
| --- | --- |

(354)

Kommissionen konkluderer, at selv om Combus — på grundlag af omstruktureringsplanen forelagt i 2001 — kunne ventes at blive rentabel igen fra 2006, var dette ikke længere realistisk, når der med 1999-foranstaltningen var tale om ulovlig og uforenelig statsstøtte.

| (355) | Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsplanen ikke sikrer Combus' rentabilitet, fordi den hviler på den forkerte antagelse, at Combus ikke skal tilbagebetale den danske regering den ulovlige og uforenelige statsstøtte, som det modtog i 1999. |
| --- | --- |

(355)

Kommissionen konkluderer, at omstruktureringsplanen ikke sikrer Combus' rentabilitet, fordi den hviler på den forkerte antagelse, at Combus ikke skal tilbagebetale den danske regering den ulovlige og uforenelige statsstøtte, som det modtog i 1999.

| (356) | I punkt 35 til 39 i rammebestemmelserne fra 1999 opstilles følgende betingelser:
  »c)   Forhindring af urimelig konkurrencefordrejning






  (35) | Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. I modsat fald vil støtten »stride mod den fælles interesse« og dermed være uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- | --- |

(356)

I punkt 35 til 39 i rammebestemmelserne fra 1999 opstilles følgende betingelser:

»c)   Forhindring af urimelig konkurrencefordrejning

(35)

Der bør træffes foranstaltninger for mest muligt at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. I modsat fald vil støtten »stride mod den fælles interesse« og dermed være uforenelig med fællesmarkedet.

| (36) | Denne betingelse indebærer oftest en begrænsning af den stilling, som virksomheden kan indtage på sit (sine) marked(er) efter omstruktureringen.
  [...] |
| --- | --- |

(36)

Denne betingelse indebærer oftest en begrænsning af den stilling, som virksomheden kan indtage på sit (sine) marked(er) efter omstruktureringen.

[...]

| (37) | Begrænsningen eller den tvungne reduktion af stillingen på det (de) pågældende marked(er), hvor virksomheden opererer, repræsenterer en modydelse til konkurrenterne. Denne modydelse skal stå i forhold til støttens konkurrencefordrejende virkning og skal specielt stå i forhold til virksomhedens relative vægt på dens marked eller markeder. Modydelsens omfang bestemmes af Kommissionen på basis af den markedsundersøgelse, der indgår i omstruktureringsplanen, og på grundlag af oplysninger fra tredjeparter, når proceduren er indledt. Reduktionen af virksomhedens stilling på markedet iværksættes ved hjælp af omstruktureringsplanen og de betingelser, der eventuelt er knyttet hertil.
  [...] |
| --- | --- |

(37)

Begrænsningen eller den tvungne reduktion af stillingen på det (de) pågældende marked(er), hvor virksomheden opererer, repræsenterer en modydelse til konkurrenterne. Denne modydelse skal stå i forhold til støttens konkurrencefordrejende virkning og skal specielt stå i forhold til virksomhedens relative vægt på dens marked eller markeder. Modydelsens omfang bestemmes af Kommissionen på basis af den markedsundersøgelse, der indgår i omstruktureringsplanen, og på grundlag af oplysninger fra tredjeparter, når proceduren er indledt. Reduktionen af virksomhedens stilling på markedet iværksættes ved hjælp af omstruktureringsplanen og de betingelser, der eventuelt er knyttet hertil.

[...]

| (39) | Modydelserne kan tage forskellige former, alt efter om virksomheden opererer på et marked med overkapacitet eller ej. [...] er der [...] ikke tale om strukturel overkapacitet i Fællesskabet og EØS på det marked, hvor støttemodtageren opererer, vil Kommissionen alligevel undersøge, om det er hensigtsmæssigt at kræve modydelser. Hvis modydelserne indebærer en kapacitetsnedskæring i den pågældende virksomhed, kan denne nedskæring tage form af salg af aktiver eller af datterselskaber. Kommissionen vil undersøge de modydelser, som medlemsstaten foreslår — uanset i hvilken form — og fastslå, om de er tilstrækkelige til at afbøde eventuelle konkurrencefordrejende virkninger. Ved undersøgelsen af de nødvendige modydelser vil Kommissionen tage hensyn til markedssituationen, herunder bl.a. væksten på markedet, og til hvordan efterspørgslen dækkes.« |
| --- | --- |

(39)

Modydelserne kan tage forskellige former, alt efter om virksomheden opererer på et marked med overkapacitet eller ej. [...] er der [...] ikke tale om strukturel overkapacitet i Fællesskabet og EØS på det marked, hvor støttemodtageren opererer, vil Kommissionen alligevel undersøge, om det er hensigtsmæssigt at kræve modydelser. Hvis modydelserne indebærer en kapacitetsnedskæring i den pågældende virksomhed, kan denne nedskæring tage form af salg af aktiver eller af datterselskaber. Kommissionen vil undersøge de modydelser, som medlemsstaten foreslår — uanset i hvilken form — og fastslå, om de er tilstrækkelige til at afbøde eventuelle konkurrencefordrejende virkninger. Ved undersøgelsen af de nødvendige modydelser vil Kommissionen tage hensyn til markedssituationen, herunder bl.a. væksten på markedet, og til hvordan efterspørgslen dækkes.«

| (357) | I sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 110 til 115) rejser Kommissionen tvivl om, hvorvidt der med udgangspunkt i sagens særlige omstændigheder er grundlag for at undlade at træffe foranstaltninger for at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne. |
| --- | --- |

(357)

I sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 110 til 115) rejser Kommissionen tvivl om, hvorvidt der med udgangspunkt i sagens særlige omstændigheder er grundlag for at undlade at træffe foranstaltninger for at afbøde støttens skadelige virkninger for konkurrenterne.

| (358) | Kommissionen forudså navnlig muligheden for, at Combus afhændede en del af sine offentlige kørselskontrakter. Combus' offentlige kørselskontrakter udløb gradvist. Efter planen skulle ca. 50 % af kontrakterne, målt i forhold til kontraktværdien, således udløbe ved udgangen af 2003. Den sidste kontrakt udløb i 2006. |
| --- | --- |

(358)

Kommissionen forudså navnlig muligheden for, at Combus afhændede en del af sine offentlige kørselskontrakter. Combus' offentlige kørselskontrakter udløb gradvist. Efter planen skulle ca. 50 % af kontrakterne, målt i forhold til kontraktværdien, således udløbe ved udgangen af 2003. Den sidste kontrakt udløb i 2006.

| (359) | Kommissionen understregede i sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 113), at det er vigtigt at vurdere de mulige unødige virkninger på konkurrencen på tidspunktet for ydelsen af omstruktureringsstøtten. |
| --- | --- |

(359)

Kommissionen understregede i sin beslutning om at indlede proceduren (betragtning 113), at det er vigtigt at vurdere de mulige unødige virkninger på konkurrencen på tidspunktet for ydelsen af omstruktureringsstøtten.

| (360) | I denne sammenhæng har Kommissionen fremført, at Combus kunne have afbrudt kontrakterne om offentlig tjeneste i medfør af artikel 14, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1191/69, og at dette kunne have udgjort en hensigtsmæssig modydelse. |
| --- | --- |

(360)

I denne sammenhæng har Kommissionen fremført, at Combus kunne have afbrudt kontrakterne om offentlig tjeneste i medfør af artikel 14, stk. 4, i forordning (EØF) nr. 1191/69, og at dette kunne have udgjort en hensigtsmæssig modydelse.

| (361) | Danmark benægter i sit svar på åbningsskrivelsen, at denne mulighed forelå. I artikel 14, stk. 4, hedder det:
  »Enhver virksomhed, der har til hensigt at afbryde eller foretage væsentlige ændringer i en transporttjeneste, som den yder offentligheden vedvarende og regelmæssigt, og som ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste, underretter medlemsstatens kompetente myndighed herom med et varsel på mindst tre måneder. De kompetente myndigheder kan give afkald på denne underretning. Denne bestemmelse berører ikke andre gældende nationale fremgangsmåder i forbindelse med retten til at afbryde eller ændre transportydelser« (65). |
| --- | --- |

(361)

Danmark benægter i sit svar på åbningsskrivelsen, at denne mulighed forelå. I artikel 14, stk. 4, hedder det:

»Enhver virksomhed, der har til hensigt at afbryde eller foretage væsentlige ændringer i en transporttjeneste, som den yder offentligheden vedvarende og regelmæssigt, og som ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste, underretter medlemsstatens kompetente myndighed herom med et varsel på mindst tre måneder. De kompetente myndigheder kan give afkald på denne underretning. Denne bestemmelse berører ikke andre gældende nationale fremgangsmåder i forbindelse med retten til at afbryde eller ændre transportydelser« (65).

| (362) | Ifølge artikel 14, stk. 4, kan en transporttjeneste derfor kun afbrydes, hvis transporttjenesten ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste. I denne sag er det klart, at Combus' kontrakter var omfattet af kontraktordningen (66). Hvis Combus havde afbrudt sine offentlige kørselskontrakter ensidigt, ville de kommunale og regionale myndigheder, som disse kontrakter var indgået med, have anlagt civilretlig sag mod virksomheden. |
| --- | --- |

(362)

Ifølge artikel 14, stk. 4, kan en transporttjeneste derfor kun afbrydes, hvis transporttjenesten ikke er omfattet af kontraktordningen eller forpligtelsen til offentlig tjeneste. I denne sag er det klart, at Combus' kontrakter var omfattet af kontraktordningen (66). Hvis Combus havde afbrudt sine offentlige kørselskontrakter ensidigt, ville de kommunale og regionale myndigheder, som disse kontrakter var indgået med, have anlagt civilretlig sag mod virksomheden.

| (363) | Kommissionen konkluderer, at den danske regerings argument, hvorefter Combus ikke kunne afbryde sine kontrakter i medfør af artikel 14, stk. 4, er gyldigt. |
| --- | --- |

(363)

Kommissionen konkluderer, at den danske regerings argument, hvorefter Combus ikke kunne afbryde sine kontrakter i medfør af artikel 14, stk. 4, er gyldigt.

| (364) | Kommissionen bemærker ikke desto mindre, at Combus øjensynligt havde mulighed for at sælge offentlige kørselskontrakter, eftersom Arriva solgte ca. 50 % af kontrakterne til Connex blot nogle få måneder efter at have erhvervet Combus. |
| --- | --- |

(364)

Kommissionen bemærker ikke desto mindre, at Combus øjensynligt havde mulighed for at sælge offentlige kørselskontrakter, eftersom Arriva solgte ca. 50 % af kontrakterne til Connex blot nogle få måneder efter at have erhvervet Combus.

| (365) | På tidspunktet for ydelsen af omstruktureringsstøtten havde den danske regering ikke forpligtet Combus til at afgive en eneste offentlig kørselskontrakt. Det kunne derimod beholde alle sine kontrakter. Det fremgår af notaterne fra den danske regerings finansielle rådgiver, Alfred Berg, at dette var sket med forsæt, da man forventede, at et samlet salg ville udløse højere salgspriser. |
| --- | --- |

(365)

På tidspunktet for ydelsen af omstruktureringsstøtten havde den danske regering ikke forpligtet Combus til at afgive en eneste offentlig kørselskontrakt. Det kunne derimod beholde alle sine kontrakter. Det fremgår af notaterne fra den danske regerings finansielle rådgiver, Alfred Berg, at dette var sket med forsæt, da man forventede, at et samlet salg ville udløse højere salgspriser.

| (366) | For vurderingen af sagen er det uden betydning, at Combus faktisk blev delt i to ved salget af 50 % af dets aktiver til Connex i maj 2001. Af de grunde, der allerede er gjort rede for i beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren, kan denne opdeling ikke i sig selv anses for at være en tilstrækkelig modydelse (67), da Arriva ikke ifølge salgskontrakten var forpligtet til at sælge en del af sine aktiver. Desuden bemærker Kommissionen, at salget ikke fandt sted gennem en åben, gennemsigtig og fair procedure, men gennem eksklusive forhandlinger mellem Arriva og Connex. |
| --- | --- |

(366)

For vurderingen af sagen er det uden betydning, at Combus faktisk blev delt i to ved salget af 50 % af dets aktiver til Connex i maj 2001. Af de grunde, der allerede er gjort rede for i beslutningen om at indlede undersøgelsesproceduren, kan denne opdeling ikke i sig selv anses for at være en tilstrækkelig modydelse (67), da Arriva ikke ifølge salgskontrakten var forpligtet til at sælge en del af sine aktiver. Desuden bemærker Kommissionen, at salget ikke fandt sted gennem en åben, gennemsigtig og fair procedure, men gennem eksklusive forhandlinger mellem Arriva og Connex.

| (367) | Kommissionen konkluderer, at Danmark ikke har givet nogen modydelser for at forhindre urimelig konkurrencefordrejning, og det til trods for, at der forelå mindst én mulighed for sådanne ydelser, nemlig salget af en vis andel af Combus' offentlige kørselskontrakter til konkurrenterne gennem en åben, gennemsigtig og fair procedure. |
| --- | --- |

(367)

Kommissionen konkluderer, at Danmark ikke har givet nogen modydelser for at forhindre urimelig konkurrencefordrejning, og det til trods for, at der forelå mindst én mulighed for sådanne ydelser, nemlig salget af en vis andel af Combus' offentlige kørselskontrakter til konkurrenterne gennem en åben, gennemsigtig og fair procedure.

| (368) | I lyset af den betydelige markedsandel, som både Combus og Arriva havde på det danske busmarked på tidspunktet for salget af Combus, mener Kommissionen, at den fuldstændige mangel på modydelser har skabt urimelig konkurrencefordrejning på det danske busmarked. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at 2001-foranstaltningen ikke opfylder betingelserne i punkt 35 til 39 i rammebestemmelserne fra 1999. |
| --- | --- |

(368)

I lyset af den betydelige markedsandel, som både Combus og Arriva havde på det danske busmarked på tidspunktet for salget af Combus, mener Kommissionen, at den fuldstændige mangel på modydelser har skabt urimelig konkurrencefordrejning på det danske busmarked. Det er derfor Kommissionens opfattelse, at 2001-foranstaltningen ikke opfylder betingelserne i punkt 35 til 39 i rammebestemmelserne fra 1999.

| (369) | Kommissionen konkluderer, at 2001-foranstaltningen ikke opfylder mindst to af betingelserne i 1999-rammebestemmelserne for omstrukturering, nemlig betingelsen om »rentabilitet« og betingelsen om »forhindring af urimelig konkurrencefordrejning«. |
| --- | --- |

(369)

Kommissionen konkluderer, at 2001-foranstaltningen ikke opfylder mindst to af betingelserne i 1999-rammebestemmelserne for omstrukturering, nemlig betingelsen om »rentabilitet« og betingelsen om »forhindring af urimelig konkurrencefordrejning«.

| (370) | Det er derfor ikke nødvendigt at analysere de øvrige betingelser for at kunne konkludere, at 2001-foranstaltningen er uforenelig med fællesmarkedet. |
| --- | --- |

(370)

Det er derfor ikke nødvendigt at analysere de øvrige betingelser for at kunne konkludere, at 2001-foranstaltningen er uforenelig med fællesmarkedet.

6.3.   KONKLUSION: 1999-FORANSTALTNINGEN OG 2001-FORANSTALTNINGEN UDGØR ULOVLIG STATSSTØTTE

| (371) | Kommissionen finder, at 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen, som den danske regering har truffet til fordel for Combus, ikke er forenelige med fællesmarkedet efter nogen af traktatens bestemmelser. |
| --- | --- |

(371)

Kommissionen finder, at 1999-foranstaltningen og 2001-foranstaltningen, som den danske regering har truffet til fordel for Combus, ikke er forenelige med fællesmarkedet efter nogen af traktatens bestemmelser.

7.   TILBAGEBETALING AF STØTTE

| (372) | I artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999/EF hedder det:
  »I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, i det følgende benævnt »beslutning om tilbagebetaling«. Kommissionen kræver ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i strid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen.« |
| --- | --- |

(372)

I artikel 14 i forordning (EF) nr. 659/1999/EF hedder det:

»I negative beslutninger om ulovlig støtte bestemmer Kommissionen, at den pågældende medlemsstat skal træffe alle nødvendige foranstaltninger til at kræve støtten tilbagebetalt fra støttemodtageren, i det følgende benævnt »beslutning om tilbagebetaling«. Kommissionen kræver ikke tilbagebetaling af støtten, hvis det vil være i strid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen.«

| (373) | Det skal derfor undersøges, om tilbagebetaling af støtten i den foreliggende sag ville være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen. I den foreliggende sag er det et spørgsmål om, hvorvidt Kommissionens oprindelige beslutning, hvorved den godkendte 1999- og 2001-foranstaltningen, har kunnet skabe en berettiget forventning for Combus. |
| --- | --- |

(373)

Det skal derfor undersøges, om tilbagebetaling af støtten i den foreliggende sag ville være i modstrid med et generelt princip i fællesskabslovgivningen. I den foreliggende sag er det et spørgsmål om, hvorvidt Kommissionens oprindelige beslutning, hvorved den godkendte 1999- og 2001-foranstaltningen, har kunnet skabe en berettiget forventning for Combus.

| (374) | I sin beslutning 2005/786/EF af 2. marts 2005 om Tysklands statsstøtte til fordel for Chemische Werke Piesteritz (68) afgjorde Kommissionen, at hvis en positiv kommissionsbeslutning anfægtes inden for søgsmålsfristen og derpå annulleres af Retten, udelukker de generelle principper i fællesskabslovgivningen og navnlig retssikkerhedsprincippet eller princippet om den berettigede forventning ikke tilbagesøgning. |
| --- | --- |

(374)

I sin beslutning 2005/786/EF af 2. marts 2005 om Tysklands statsstøtte til fordel for Chemische Werke Piesteritz (68) afgjorde Kommissionen, at hvis en positiv kommissionsbeslutning anfægtes inden for søgsmålsfristen og derpå annulleres af Retten, udelukker de generelle principper i fællesskabslovgivningen og navnlig retssikkerhedsprincippet eller princippet om den berettigede forventning ikke tilbagesøgning.

| (375) | Såfremt Retten fastslog noget andet, ville den kontrol, Fællesskabets retsinstanser udøver med lovligheden af fællesskabsinstitutionernes retsakter i henhold til EF-traktatens artikel 220, artikel 230, stk. 1, og artikel 233 miste sin effektive virkning. |
| --- | --- |

(375)

Såfremt Retten fastslog noget andet, ville den kontrol, Fællesskabets retsinstanser udøver med lovligheden af fællesskabsinstitutionernes retsakter i henhold til EF-traktatens artikel 220, artikel 230, stk. 1, og artikel 233 miste sin effektive virkning.

| (376) | Ulovlig og uforenelig støtte skal tilbagebetales af de virksomheder, der faktisk har draget fordel af den (69). I den foreliggende sag har Combus klart draget fordel af en sådan støtte, og selskabet eksisterer fortsat. |
| --- | --- |

(376)

Ulovlig og uforenelig støtte skal tilbagebetales af de virksomheder, der faktisk har draget fordel af den (69). I den foreliggende sag har Combus klart draget fordel af en sådan støtte, og selskabet eksisterer fortsat.

| (377) | Spørgsmålet rejser sig så, om tilbagesøgningen også skal omfatte andre virksomheder. I det foreliggende tilfælde er Combus' andele blevet solgt til Arriva Danmark A/S, og Combus blev et 100 % ejet datterselskab af Arriva Danmark A/S. |
| --- | --- |

(377)

Spørgsmålet rejser sig så, om tilbagesøgningen også skal omfatte andre virksomheder. I det foreliggende tilfælde er Combus' andele blevet solgt til Arriva Danmark A/S, og Combus blev et 100 % ejet datterselskab af Arriva Danmark A/S.

| (378) | Efter denne transaktion solgte Combus alle sine bogførte aktiver og passiver til et andet 100 % ejet datterselskab af Arriva Danmark A/S, nemlig Arriva Skandinavien A/S, i bytte for én aktie i Arriva Skandinavien til en nominel værdi af 1 000 DKK. Efter denne transaktion solgte Arriva Skandinavien A/S ca. 50 % af Combus' aktiver til Connex. |
| --- | --- |

(378)

Efter denne transaktion solgte Combus alle sine bogførte aktiver og passiver til et andet 100 % ejet datterselskab af Arriva Danmark A/S, nemlig Arriva Skandinavien A/S, i bytte for én aktie i Arriva Skandinavien til en nominel værdi af 1 000 DKK. Efter denne transaktion solgte Arriva Skandinavien A/S ca. 50 % af Combus' aktiver til Connex.

| (379) | Ydelsen af den ulovlige og uforenelige støtte efterfulgtes altså af en aktiehandel og derefter af to aktivhandler. Nedenfor gennemgås virkningerne af disse handler på tilbagesøgningen af støtten. |
| --- | --- |

(379)

Ydelsen af den ulovlige og uforenelige støtte efterfulgtes altså af en aktiehandel og derefter af to aktivhandler. Nedenfor gennemgås virkningerne af disse handler på tilbagesøgningen af støtten.

7.1.   AKTIEHANDEL MELLEM ARRIVA DANMARK A/S OG DEN DANSKE STAT

| (380) | Fællesskabets retsinstanser har udstukket retningslinjer for de omstændigheder, der bevirker, at tilbagebetalingsforpligtelsen udvides til andre virksomheder end den oprindelige modtager af den ulovlige og uforenelige støtte. For så vidt angår overførsel af aktier i et selskab, der skal tilbagebetale ulovlig og uforenelig støtte (aktiehandler), har Domstolen udtalt, at salg af aktier i sådant et selskab til tredjemand ikke berører modtagerens forpligtelse til at tilbagebetale sådan støtte (70). Når det kan fastslås, at køberen af aktierne betalte den gældende markedspris for aktierne i selskabet, kan han ikke anses for at have haft nogen fordel, der kunne udgøre statsstøtte (71). |
| --- | --- |

(380)

Fællesskabets retsinstanser har udstukket retningslinjer for de omstændigheder, der bevirker, at tilbagebetalingsforpligtelsen udvides til andre virksomheder end den oprindelige modtager af den ulovlige og uforenelige støtte. For så vidt angår overførsel af aktier i et selskab, der skal tilbagebetale ulovlig og uforenelig støtte (aktiehandler), har Domstolen udtalt, at salg af aktier i sådant et selskab til tredjemand ikke berører modtagerens forpligtelse til at tilbagebetale sådan støtte (70). Når det kan fastslås, at køberen af aktierne betalte den gældende markedspris for aktierne i selskabet, kan han ikke anses for at have haft nogen fordel, der kunne udgøre statsstøtte (71).

| (381) | I den foreliggende sag udgjorde salget af Combus til Arriva Danmark A/S en sådan aktiehandel. Det skal derfor undersøges, om Arriva Danmark A/S betalte markedsprisen for Combus. |
| --- | --- |

(381)

I den foreliggende sag udgjorde salget af Combus til Arriva Danmark A/S en sådan aktiehandel. Det skal derfor undersøges, om Arriva Danmark A/S betalte markedsprisen for Combus.

| (382) | I denne sammenhæng skal Kommissionen først og fremmest bemærke, at der forud for salget fandt et gennemsigtigt, åbent og ikke-diskriminerende udbud sted, og at Arriva Danmark A/S afgav det bedste bud. Dette kan tages som et første klart tegn på, at Arriva Danmark A/S betalte markedsprisen for Combus. |
| --- | --- |

(382)

I denne sammenhæng skal Kommissionen først og fremmest bemærke, at der forud for salget fandt et gennemsigtigt, åbent og ikke-diskriminerende udbud sted, og at Arriva Danmark A/S afgav det bedste bud. Dette kan tages som et første klart tegn på, at Arriva Danmark A/S betalte markedsprisen for Combus.

| (383) | Desuden har Kommissionen anmodet en uafhængig finansekspert, Ecorys Netherlands BV (herefter benævnt »Ecorys«), om at vurdere Combus' finansielle værdi på tidspunktet for salget til Arriva Danmark A/S. Ecorys samarbejdede om denne opgave med Cowi A/S, et uafhængigt dansk konsulentfirma på transportområdet. |
| --- | --- |

(383)

Desuden har Kommissionen anmodet en uafhængig finansekspert, Ecorys Netherlands BV (herefter benævnt »Ecorys«), om at vurdere Combus' finansielle værdi på tidspunktet for salget til Arriva Danmark A/S. Ecorys samarbejdede om denne opgave med Cowi A/S, et uafhængigt dansk konsulentfirma på transportområdet.

| (384) | Ecorys' vurderingsrapport for Combus er baseret på metoden med tilbagediskonteret pengestrøm (DCF-metoden), en standardmetode for valuarfirmaer. Combus' værdi blev vurderet pr. 1. januar 2001 på grundlag af de oplysninger, køberen, dvs. Arriva Danmark A/S, havde til rådighed på det pågældende tidspunkt. Oplysningerne omfattede navnlig de due diligence-rapporter, der var udarbejdet for Arriva Danmark A/S, og det materiale, der havde været til rådighed i datarummet under due diligence-processen. |
| --- | --- |

(384)

Ecorys' vurderingsrapport for Combus er baseret på metoden med tilbagediskonteret pengestrøm (DCF-metoden), en standardmetode for valuarfirmaer. Combus' værdi blev vurderet pr. 1. januar 2001 på grundlag af de oplysninger, køberen, dvs. Arriva Danmark A/S, havde til rådighed på det pågældende tidspunkt. Oplysningerne omfattede navnlig de due diligence-rapporter, der var udarbejdet for Arriva Danmark A/S, og det materiale, der havde været til rådighed i datarummet under due diligence-processen.

| (385) | Ecorys opstillede tre scenarier: et lavt scenario, et basisscenario og et højt scenario. Disse tre scenarier defineres som følger:
  »I basisscenariet antages det, at Combus' omsætningsniveau vil forblive stabilt, at driftseffektiviteten vil stige en anelse med en procent pr. år, og at der vil blive investeret i udskiftning af forældede busser (otte år for bybusser, 12 år for andre busser). Bankerne er villige til at finansiere 50 % af finansieringsbehovet.
  I det lave scenario forbliver markedets størrelse stabilt, men Combus vinder ikke nye udbud, og omsætningen vil dale. Der er følgelig ikke brug for nye investeringer, da overskydende busser vil blive brugt til at erstatte de forældede busser. Det antages endvidere, at bankerne kun er villige til at finansiere 25 % af finansieringsbehovet.
  I det høje scenario antages det, at långiverne er villige til at eftergive 340 mio. DKK på transaktionsdatoen. Markedets størrelse vil øges midlertidigt som følge af udliciteringen af kontrakter i Århus- og Odense-området, og da Combus' markedsandel vil forblive stabil, vil omsætningen stige svagt med 1 % pr. år. Combus vil kunne forbedre sine driftsindikatorer til niveauet for industristandarder, hvilket vil resultere i øget driftseffektivitet og lavere omkostninger. Der behøves investeringer til udskiftning af forældede busser og til udbygning af busparken. Bankerne er villige til at finansiere 50 % af finansieringsbehovet.« |
| --- | --- |

(385)

Ecorys opstillede tre scenarier: et lavt scenario, et basisscenario og et højt scenario. Disse tre scenarier defineres som følger:

»I basisscenariet antages det, at Combus' omsætningsniveau vil forblive stabilt, at driftseffektiviteten vil stige en anelse med en procent pr. år, og at der vil blive investeret i udskiftning af forældede busser (otte år for bybusser, 12 år for andre busser). Bankerne er villige til at finansiere 50 % af finansieringsbehovet.

I det lave scenario forbliver markedets størrelse stabilt, men Combus vinder ikke nye udbud, og omsætningen vil dale. Der er følgelig ikke brug for nye investeringer, da overskydende busser vil blive brugt til at erstatte de forældede busser. Det antages endvidere, at bankerne kun er villige til at finansiere 25 % af finansieringsbehovet.

I det høje scenario antages det, at långiverne er villige til at eftergive 340 mio. DKK på transaktionsdatoen. Markedets størrelse vil øges midlertidigt som følge af udliciteringen af kontrakter i Århus- og Odense-området, og da Combus' markedsandel vil forblive stabil, vil omsætningen stige svagt med 1 % pr. år. Combus vil kunne forbedre sine driftsindikatorer til niveauet for industristandarder, hvilket vil resultere i øget driftseffektivitet og lavere omkostninger. Der behøves investeringer til udskiftning af forældede busser og til udbygning af busparken. Bankerne er villige til at finansiere 50 % af finansieringsbehovet.«

| (386) | Ecorys sondrer i sin vurderingsrapport mellem Combus' selskabsværdi og værdien af dets egenkapital. Selskabsværdien defineres som værdien af Combus som et selskab under antagelse af effektiv finansiering (i tråd med sammenlignelige selskaber). Værdien af egenkapitalen svarer til værdien af Combus' aktier, baseret på den faktiske finansiering. Med hensyn til selskabsværdien konkluderer Ecorys:
  »Analysen viser, at pr. januar 2001 ligger Combus' værdi som et selskab mellem en negativ værdi på 567 mio. DKK [lavt scenario] og en positiv værdi på 1 297 mio. DKK [højt scenario], mens den mest sandsynlige værdi ligger på 426 mio. DKK [basisscenario].
  Dette indikerer, at Combus som et selskab i sig selv er rentabelt under antagelse af effektiv finansiering (i tråd med sammenlignelige selskaber), selv om visse betingelser skal opfyldes, for at det forventede afkast kan realiseres. Betingelserne er som følger:






  1) | Combus skal som minimum bevare et sammenligneligt omsætningsniveau — ikke nogen urealistisk betingelse i betragtning af selskabets daværende status som førende på markedet. Dets individuelle kontrakter bør om muligt være rentable, skønt dette ikke er nogen absolut betingelse, eftersom nøgleprincippet for profitoptimering er spørgsmålet om, hvorvidt marginalindtægterne overstiger marginalomkostningerne. En kontrakts rentabilitet skal vurderes ud fra dette økonomiske princip. Denne analyse overskrider rammerne for den tilgrundliggende undersøgelse. |
| --- | --- | --- |

(386)

Ecorys sondrer i sin vurderingsrapport mellem Combus' selskabsværdi og værdien af dets egenkapital. Selskabsværdien defineres som værdien af Combus som et selskab under antagelse af effektiv finansiering (i tråd med sammenlignelige selskaber). Værdien af egenkapitalen svarer til værdien af Combus' aktier, baseret på den faktiske finansiering. Med hensyn til selskabsværdien konkluderer Ecorys:

»Analysen viser, at pr. januar 2001 ligger Combus' værdi som et selskab mellem en negativ værdi på 567 mio. DKK [lavt scenario] og en positiv værdi på 1 297 mio. DKK [højt scenario], mens den mest sandsynlige værdi ligger på 426 mio. DKK [basisscenario].

Dette indikerer, at Combus som et selskab i sig selv er rentabelt under antagelse af effektiv finansiering (i tråd med sammenlignelige selskaber), selv om visse betingelser skal opfyldes, for at det forventede afkast kan realiseres. Betingelserne er som følger:

1)

Combus skal som minimum bevare et sammenligneligt omsætningsniveau — ikke nogen urealistisk betingelse i betragtning af selskabets daværende status som førende på markedet. Dets individuelle kontrakter bør om muligt være rentable, skønt dette ikke er nogen absolut betingelse, eftersom nøgleprincippet for profitoptimering er spørgsmålet om, hvorvidt marginalindtægterne overstiger marginalomkostningerne. En kontrakts rentabilitet skal vurderes ud fra dette økonomiske princip. Denne analyse overskrider rammerne for den tilgrundliggende undersøgelse.

| 2) | Som den anden betingelse må Combus forbedre sin driftseffektivitet og bringe den i bedre overensstemmelse med industristandarderne. Heller ikke dette er en urealistisk betingelse i betragtning af den nylige ændring i de ansattes status, hvilket har øget den driftsmæssige fleksibilitet og givet mulighed for at reducere omkostningerne.« |
| --- | --- |

2)

Som den anden betingelse må Combus forbedre sin driftseffektivitet og bringe den i bedre overensstemmelse med industristandarderne. Heller ikke dette er en urealistisk betingelse i betragtning af den nylige ændring i de ansattes status, hvilket har øget den driftsmæssige fleksibilitet og givet mulighed for at reducere omkostningerne.«

| (387) | Med hensyn til værdien af egenkapitalen konkluderer Ecorys:
  »Værdien af Combus' andele på det pågældende tidspunkt [dvs. den 1. januar 2001] lå mellem en negativ værdi på 845 mio. DKK [lavt scenario] og en positiv værdi på 140 mio. DKK [højt scenario], mens den mest sandsynlige værdi var en negativ værdi på 543 mio. DKK [basisscenario].
  Den vigtigste grund til, at værdien af egenkapitalen er betydeligt mindre end selskabsværdien, er, at selskabsværdien hviler på en antagelse om effektiv finansiering. Den hurtige vækst i Combus' virksomhed var imidlertid finansieret yderst ineffektivt, nemlig for en stor del gennem låntagning, hvilket førte til en gearing, som langt fra var sammenlignelig med industristandarderne.« |
| --- | --- |

(387)

Med hensyn til værdien af egenkapitalen konkluderer Ecorys:

»Værdien af Combus' andele på det pågældende tidspunkt [dvs. den 1. januar 2001] lå mellem en negativ værdi på 845 mio. DKK [lavt scenario] og en positiv værdi på 140 mio. DKK [højt scenario], mens den mest sandsynlige værdi var en negativ værdi på 543 mio. DKK [basisscenario].

Den vigtigste grund til, at værdien af egenkapitalen er betydeligt mindre end selskabsværdien, er, at selskabsværdien hviler på en antagelse om effektiv finansiering. Den hurtige vækst i Combus' virksomhed var imidlertid finansieret yderst ineffektivt, nemlig for en stor del gennem låntagning, hvilket førte til en gearing, som langt fra var sammenlignelig med industristandarderne.«

| (388) | Arriva Danmark A/S erhvervede Combus til en negativ købspris på 340 mio. DKK. Det accepterede altså at betale en pris, som lå 203 mio. DKK over den mest sandsynlige værdi. Ecorys gør sig tanker om Arrivas motiver og bemærker:
  »Arriva var øjensynligt overbevist om, at det ville være i stand til at forbedre driftspræstationerne og opretholde omsætningsniveauet, selv ud over den mest sandsynlige negative værdi på 534 mio. DKK ifølge denne undersøgelse. Arriva forventede højst sandsynligt synergigevinster, som ikke er blevet vurderet i denne undersøgelse.« |
| --- | --- |

(388)

Arriva Danmark A/S erhvervede Combus til en negativ købspris på 340 mio. DKK. Det accepterede altså at betale en pris, som lå 203 mio. DKK over den mest sandsynlige værdi. Ecorys gør sig tanker om Arrivas motiver og bemærker:

»Arriva var øjensynligt overbevist om, at det ville være i stand til at forbedre driftspræstationerne og opretholde omsætningsniveauet, selv ud over den mest sandsynlige negative værdi på 534 mio. DKK ifølge denne undersøgelse. Arriva forventede højst sandsynligt synergigevinster, som ikke er blevet vurderet i denne undersøgelse.«

| (389) | I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at køberen af Combus' aktier, Arriva Danmark A/S, mindst betalte den gældende markedspris for aktierne. Det kan derfor ikke anses for at have haft nogen fordel, der kunne udgøre statsstøtte. |
| --- | --- |

(389)

I lyset af ovenstående konkluderer Kommissionen, at køberen af Combus' aktier, Arriva Danmark A/S, mindst betalte den gældende markedspris for aktierne. Det kan derfor ikke anses for at have haft nogen fordel, der kunne udgøre statsstøtte.

7.2.   AKTIVHANDEL (ASSET DEAL) MELLEM COMBUS OG ARRIVA SKANDINAVIEN A/S

| (390) | Ifølge Domstolen kan tilbagebetalingsforpligtelsen udvides til at omfatte et tredje selskab, hvis dette er oprettet for at omgå tilbagebetalingsforpligtelsen (72). Typiske eksempler på omgåelse er tilfælde, hvor overførslen ikke stemmer med nogen økonomisk logik, men kun tjener til at undgå tilbagebetalingsforpligtelsen (73). Som Domstolen påpeger:»Dette sker, når virksomhedens »ongoing-concern«-aktiver og -passiver efter Kommissionens undersøgelse eller beslutning overføres til et andet selskab, der kontrolleres af samme personer, på betingelser, der ligger under markedsprisen, eller ved uigennemsigtige fremgangsmåder. En sådan transaktion kan tage sigte på at friholde nævnte aktiver for virkningerne af Kommissionens beslutning og på at videreføre den pågældende økonomiske aktivitet uendeligt« (74). |
| --- | --- |

(390)

Ifølge Domstolen kan tilbagebetalingsforpligtelsen udvides til at omfatte et tredje selskab, hvis dette er oprettet for at omgå tilbagebetalingsforpligtelsen (72). Typiske eksempler på omgåelse er tilfælde, hvor overførslen ikke stemmer med nogen økonomisk logik, men kun tjener til at undgå tilbagebetalingsforpligtelsen (73). Som Domstolen påpeger:»Dette sker, når virksomhedens »ongoing-concern«-aktiver og -passiver efter Kommissionens undersøgelse eller beslutning overføres til et andet selskab, der kontrolleres af samme personer, på betingelser, der ligger under markedsprisen, eller ved uigennemsigtige fremgangsmåder. En sådan transaktion kan tage sigte på at friholde nævnte aktiver for virkningerne af Kommissionens beslutning og på at videreføre den pågældende økonomiske aktivitet uendeligt« (74).

| (391) | Hvis Kommissionen finder, at en aktivhandel har til formål at omgå en eventuel forpligtelse til at tilbagebetale statsstøtte, skal den kræve, at tilbagesøgningen ikke begrænses til den oprindelige virksomhed, men udvides til at omfatte den virksomhed, der viderefører den oprindelige virksomheds aktivitet under anvendelse af de overførte produktionsmidler, såfremt visse forhold i forbindelse med overførslen gør det muligt at fastslå, at der er en økonomisk sammenhæng mellem de to virksomheder. Undersøgelsen af, om der er tale om omgåelse af forpligtelsen til at tilbagebetale denne støtte, er baseret på en række objektive kriterier, herunder overførslens genstand (aktiver og passiver, personalets forbliven, bundlede aktiver), overførslens pris, identiteten af den overtagende virksomheds og den oprindelige virksomheds aktionærer eller ejere, tidspunktet for overførslen (efter undersøgelsens iværksættelse, procedurens iværksættelse eller den endelige beslutning) og endelig transaktionens økonomiske følgerigtighed (75). |
| --- | --- |

(391)

Hvis Kommissionen finder, at en aktivhandel har til formål at omgå en eventuel forpligtelse til at tilbagebetale statsstøtte, skal den kræve, at tilbagesøgningen ikke begrænses til den oprindelige virksomhed, men udvides til at omfatte den virksomhed, der viderefører den oprindelige virksomheds aktivitet under anvendelse af de overførte produktionsmidler, såfremt visse forhold i forbindelse med overførslen gør det muligt at fastslå, at der er en økonomisk sammenhæng mellem de to virksomheder. Undersøgelsen af, om der er tale om omgåelse af forpligtelsen til at tilbagebetale denne støtte, er baseret på en række objektive kriterier, herunder overførslens genstand (aktiver og passiver, personalets forbliven, bundlede aktiver), overførslens pris, identiteten af den overtagende virksomheds og den oprindelige virksomheds aktionærer eller ejere, tidspunktet for overførslen (efter undersøgelsens iværksættelse, procedurens iværksættelse eller den endelige beslutning) og endelig transaktionens økonomiske følgerigtighed (75).

| (392) | Dette blev bekræftet af Rettens i dom af 1. juli 2009 i sag T-291/06, Operator ARP mod Kommissionen (76), hvori den udtalte, at udvidelsen af den gruppe af enheder, der skal tilbagebetale støtten, kun kan begrundes, hvis overførslen af aktiver medfører risiko for omgåelse af virkningerne af tilbagebetalingsforpligtelsen, og navnlig hvis den oprindelige modtager af støtten som følge af overtagelsen af aktiverne lades tilbage som en »tom skal«, hvorfra det ikke er muligt at tilbagesøge den ulovlige støtte. |
| --- | --- |

(392)

Dette blev bekræftet af Rettens i dom af 1. juli 2009 i sag T-291/06, Operator ARP mod Kommissionen (76), hvori den udtalte, at udvidelsen af den gruppe af enheder, der skal tilbagebetale støtten, kun kan begrundes, hvis overførslen af aktiver medfører risiko for omgåelse af virkningerne af tilbagebetalingsforpligtelsen, og navnlig hvis den oprindelige modtager af støtten som følge af overtagelsen af aktiverne lades tilbage som en »tom skal«, hvorfra det ikke er muligt at tilbagesøge den ulovlige støtte.

| (393) | Af Kommissionens meddelelse »Mod en effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutninger, som pålægger en medlemsstat at tilbagesøge ulovlig og uforenelig statsstøtte« (77) fremgår det, at så længe støtten ikke er tilbagebetalt fuldt ud, bør den pågældende medlemsstat modsætte sig enhver overførsel af aktiver, der ikke sker på markedsvilkår og/eller er tilrettelagt, så tilbagesøgningsbeslutningen omgås. |
| --- | --- |

(393)

Af Kommissionens meddelelse »Mod en effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutninger, som pålægger en medlemsstat at tilbagesøge ulovlig og uforenelig statsstøtte« (77) fremgår det, at så længe støtten ikke er tilbagebetalt fuldt ud, bør den pågældende medlemsstat modsætte sig enhver overførsel af aktiver, der ikke sker på markedsvilkår og/eller er tilrettelagt, så tilbagesøgningsbeslutningen omgås.

| (394) | Efter disse kriterier er det derfor nødvendigt at undersøge, om aktivhandlen mellem Combus og Arriva Skandinavien A/S havde til formål at omgå tilbagebetaling af statsstøtte. |
| --- | --- |

(394)

Efter disse kriterier er det derfor nødvendigt at undersøge, om aktivhandlen mellem Combus og Arriva Skandinavien A/S havde til formål at omgå tilbagebetaling af statsstøtte.

| (395) | Kommissionen bemærker, at alle aktiver og passiver blev overført som en on-going concern, og at overførslen fandt sted mellem to selskaber, der var kontrolleret af det samme modeselskab, Arriva Danmark A/S. Desuden fandt overførslen sted ni dage efter aktivhandlen mellem den danske stat og Arriva Danmark A/S. |
| --- | --- |

(395)

Kommissionen bemærker, at alle aktiver og passiver blev overført som en on-going concern, og at overførslen fandt sted mellem to selskaber, der var kontrolleret af det samme modeselskab, Arriva Danmark A/S. Desuden fandt overførslen sted ni dage efter aktivhandlen mellem den danske stat og Arriva Danmark A/S.

| (396) | Skønt disse indicier er relevante i den foreliggende sag, bemærker Kommissionen, at den på tidspunktet for denne transaktion havde vedtaget en beslutning om ikke at rejse indsigelse vedrørende de anmeldte foranstaltninger. |
| --- | --- |

(396)

Skønt disse indicier er relevante i den foreliggende sag, bemærker Kommissionen, at den på tidspunktet for denne transaktion havde vedtaget en beslutning om ikke at rejse indsigelse vedrørende de anmeldte foranstaltninger.

| (397) | På det tidspunkt var en beslutning om tilbagebetaling fra Kommissionens side derfor rent hypotetisk. |
| --- | --- |

(397)

På det tidspunkt var en beslutning om tilbagebetaling fra Kommissionens side derfor rent hypotetisk.

| (398) | Endvidere havde Arriva ingen bogførte hensættelser til dækning af eventuelle krav om tilbagebetaling af statsstøtte, og hverken aktieaftalen mellem den danske regering og Arriva Danmark A/S eller salgskontrakten vedrørende aktivhandelen mellem Combus og Arriva Skandinavien A/S nævner eventuelle krav om tilbagebetaling af statsstøtte, hvorimod de indeholder en udtømmende liste over alle øvrige tvistrelaterede risici. |
| --- | --- |

(398)

Endvidere havde Arriva ingen bogførte hensættelser til dækning af eventuelle krav om tilbagebetaling af statsstøtte, og hverken aktieaftalen mellem den danske regering og Arriva Danmark A/S eller salgskontrakten vedrørende aktivhandelen mellem Combus og Arriva Skandinavien A/S nævner eventuelle krav om tilbagebetaling af statsstøtte, hvorimod de indeholder en udtømmende liste over alle øvrige tvistrelaterede risici.

| (399) | Endelig bemærkes, at der på det tidspunkt, hvor kapitalindskuddene blev ydet Combus, allerede var enighed om, at en integrering af Combus i en anden virksomhed på markedet var den måde, hvorpå de omkostningsnedskæringer og effektivitetsfremmende foranstaltninger, som Combus ikke kunne gennemføre på egen hånd, bedst kunne indføres. Fuldstændig gennemførelse af den omstruktureringsplan, der blev forelagt Kommissionen i forbindelse med anmeldelsen af anden tranche af kapitalindskuddet, bl.a. baseret på øget effektivitet og reducerede omkostninger, var først og fremmest mulig på grund af integrationen af Combus's aktiviteter i Arriva's virksomhed, hvilket — i betragtning af den pågældende virksomheds art (netværksindustrier) og den mulige skalaøkonomi — var en rationel løsning set fra Arriva's synsvinkel. Dette forklarer, hvorfor aktivhandelen fandt sted kort efter aktiehandelen. |
| --- | --- |

(399)

Endelig bemærkes, at der på det tidspunkt, hvor kapitalindskuddene blev ydet Combus, allerede var enighed om, at en integrering af Combus i en anden virksomhed på markedet var den måde, hvorpå de omkostningsnedskæringer og effektivitetsfremmende foranstaltninger, som Combus ikke kunne gennemføre på egen hånd, bedst kunne indføres. Fuldstændig gennemførelse af den omstruktureringsplan, der blev forelagt Kommissionen i forbindelse med anmeldelsen af anden tranche af kapitalindskuddet, bl.a. baseret på øget effektivitet og reducerede omkostninger, var først og fremmest mulig på grund af integrationen af Combus's aktiviteter i Arriva's virksomhed, hvilket — i betragtning af den pågældende virksomheds art (netværksindustrier) og den mulige skalaøkonomi — var en rationel løsning set fra Arriva's synsvinkel. Dette forklarer, hvorfor aktivhandelen fandt sted kort efter aktiehandelen.

| (400) | I lyset af ovenstående og i betragtning af sagens meget specifikke omstændigheder mener Kommissionen derfor, at der ikke er tilstrækkelige indicier til, at det kan gøres gældende, at aktivhandelen havde til formål at omgå en tilbagebetalingsforpligtelse. |
| --- | --- |

(400)

I lyset af ovenstående og i betragtning af sagens meget specifikke omstændigheder mener Kommissionen derfor, at der ikke er tilstrækkelige indicier til, at det kan gøres gældende, at aktivhandelen havde til formål at omgå en tilbagebetalingsforpligtelse.

| (401) | Denne konklusion understøttes af, at Kommissionen på tidspunktet for indgåelsen af salgsaftalerne blev rådspurgt af de danske myndigheder vedrørende deres intention om at indføje en ansvarsklausul, hvorefter den danske regering skulle sikre Arriva mod eventuelle fordringer fra offentlige institutioner angående Combus (f.eks. konkurrencemyndigheder og Kommissionen). Kommissionen rådede imidlertid de danske myndigheder til at afvente vedtagelsen af en endelig beslutning, inden de gik videre med de pågældende salgstransaktioner (78). |
| --- | --- |

(401)

Denne konklusion understøttes af, at Kommissionen på tidspunktet for indgåelsen af salgsaftalerne blev rådspurgt af de danske myndigheder vedrørende deres intention om at indføje en ansvarsklausul, hvorefter den danske regering skulle sikre Arriva mod eventuelle fordringer fra offentlige institutioner angående Combus (f.eks. konkurrencemyndigheder og Kommissionen). Kommissionen rådede imidlertid de danske myndigheder til at afvente vedtagelsen af en endelig beslutning, inden de gik videre med de pågældende salgstransaktioner (78).

| (402) | Efter Kommissionen opfattelse er der derfor ikke grund til at udvide tilbagebetalingsforpligtelsen til at omfatte Arriva Skandinavien A/S. |
| --- | --- |

(402)

Efter Kommissionen opfattelse er der derfor ikke grund til at udvide tilbagebetalingsforpligtelsen til at omfatte Arriva Skandinavien A/S.

7.3.   AKTIVHANDEL (ASSET DEAL) MELLEM ARRIVA SKANDINAVIEN A/S OG CONNEX

| (403) | Kommissionen har heller ikke fundet tegn på, at den pris, Connex betalte Arriva Skandinavien A/S for aktiverne, lå under markedsprisen. Denne pris, som blev aftalt mellem to privatejede foretagender, kan antages at svare til markedsprisen. Der er derfor ingen grund til at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til at omfatte Connex. |
| --- | --- |

(403)

Kommissionen har heller ikke fundet tegn på, at den pris, Connex betalte Arriva Skandinavien A/S for aktiverne, lå under markedsprisen. Denne pris, som blev aftalt mellem to privatejede foretagender, kan antages at svare til markedsprisen. Der er derfor ingen grund til at udvide tilbagesøgningsforpligtelsen til at omfatte Connex.

| (404) | Efter Kommissionens opfattelse er konklusionen, at den ulovlige og uforenelige støtte skal tilbagesøges fra Combus — |
| --- | --- |

(404)

Efter Kommissionens opfattelse er konklusionen, at den ulovlige og uforenelige støtte skal tilbagesøges fra Combus —

VEDTAGET FØLGENDE BESLUTNING:

Artikel 1

Den statsstøtte, som Kongeriget Danmark ydede i 1999 og 2001 i form af en kapitalforhøjelse, ansvarlig lånekapital og garantier, er uforenelig med fællesmarkedet.

Artikel 2

1.   Kongeriget Danmark træffer alle nødvendige foranstaltninger til fra Combus at tilbagesøge den i artikel 1 omhandlede støtte, der ulovligt er stillet til rådighed for Combus.

2.   De beløb, der skal tilbagesøges, pålægges renter fra den dag, hvor de blev stillet til rådighed for modtageren, og indtil de tilbagebetales.

3.   Renten tilskrives med renters rente i overensstemmelse med kapitel V i Kommissionens forordning (EF) nr. 794/2004 (79) og Kommissionens forordning (EF) nr. 271/2008 (80) om ændring af forordning (EF) nr. 794/2004.

Artikel 3

1.   Tilbagesøgning af den i artikel 1 omhandlede støtte skal ske omgående og være effektiv.

2.   Kongeriget Danmark sikrer, at denne beslutning efterkommes senest fire måneder efter datoen for meddelelsen af beslutningen.

Artikel 4

1.   Senest to måneder efter meddelelsen af denne beslutning indsender Kongeriget Danmark følgende oplysninger til Kommissionen:

| a) | det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal tilbagesøges fra modtageren |
| --- | --- |

a)

det samlede beløb (hovedstol og renter), der skal tilbagesøges fra modtageren

| b) | en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme denne beslutning |
| --- | --- |

b)

en detaljeret beskrivelse af de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme denne beslutning

| c) | dokumentation for, at støttemodtageren er blevet pålagt at tilbagebetale støtten. |
| --- | --- |

c)

dokumentation for, at støttemodtageren er blevet pålagt at tilbagebetale støtten.

2.   Kongeriget Danmark holder Kommissionen underrettet om udviklingen i de nationale foranstaltninger, der træffes for at efterkomme denne beslutning, indtil den i artikel 1 omhandlede støtte er fuldt tilbagebetalt. Det indsender straks på Kommissionens anmodning oplysninger om de foranstaltninger, der allerede er truffet eller er planlagt for at efterkomme beslutningen. Det giver tillige detaljerede oplysninger om de støttebeløb og renter, støttemodtageren allerede har tilbagebetalt.

Artikel 5

Denne beslutning er rettet til Kongeriget Danmark.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

På Kommissionens vegne

Antonio TAJANI

Næstformand

---

(1)  EUT C 233 af 22.9.2005, s. 28.

1

(2)  Denne brancheorganisation repræsenterer over 90 % af det antal virksomheder, der udfører regional kollektiv bustransport i Danmark.

2

(3)  Jf. tabel 7 i den oprindelige beslutning; dette beløb er udtrykt i 2001-nutidsværdi.

3

(4)  EFT C 288 af 9.10.1999, p. 2.

4

(5)  Se fodnote 3.

5

(6)  EFT L 156 af 28.6.1969, s. 1.

6

(7)  EFT C 133 af 5.5.2001, s. 21.

7

(8)  Jf. sag T-157/01, Danske Busvognmænd mod Kommissionen, Sml.2004 II, s.917 (i det følgende benævnt »Combus-dommen«).

8

(9)  Combus-dommen, præmis 83 og 99.

9

(10)  Sag C-280/00 Altmark Trans GmbH og Regierungspräsidium Magdeburg Sml. 2003 I, s. 7747, præmis 107 og 108 (i det følgende benævnt »Altmark-dommen«) ().

10

(11)  Combus-dommen, præmis 100 og 101.

(12)  Combus-dommen, præmis 114 ff.

12

(13)  Se fodnote 1.

13

(14)  EFT L 83 af 27.3.1999, s. 1.

14

(15)  EFT L 209 af 24.7.1992, s. 1.

15

(16)  Jf. Trafikministeriets Trafikredegørelse 2004, s. 121, og Domstolens retspraksis om inhouse-tjenesteydelsesaftaler.

16

(17)  Jf. beslutningen om at indlede proceduren, punkt 16 og tabel 1.

17

(18)  Arriva erhvervede Unibus Rutetrafik A/S og Bus Danmark A/S, mens Connex erhvervede Linjebus A/S.

18

(19)  Lov nr. 1046 af 23. december 1998.

19

(20)  Aktstykke af 21. maj 1999 om kapitaltilførslen på 300 mio. DKK. Tiltrådt af Finansudvalget den 27. maj 1999.

20

(21)  Beretning 10/01 om Combus A/S 1995-2001. Side 49-60 i beretningen indeholder en udførlig beskrivelse af salgsprocessen, Arrivas tilbud og de garantier, der blev stillet i forbindelse hermed.

21

(22)  For år 2002 hensættes yderligere 5 mio. DKK.

22

Kilde: Notat om lønsomheden af udvalgte kørselskontrakter i 1999-2001.

Kilde:

(23)  Ifølge disse krav skulle selskabets egenkapital andrage mindst 10 % af dets balancesum indtil 1998 og mindst 20 % af dets balancesum fra og med 1999. Ved udgangen af 1998 androg selskabets balancesum 1,24 mia. DKK og ventedes at stige det år (1999). Med det forventede underskud på ca. 25 mio. DKK i 1999 ville egenkapitalen blive reduceret til 20 mio. DKK ved udgangen af 1999. Hvis balancesummen ultimo 1999 eksempelvis blev sat til 1,3 mia. DKK, ville et soliditetskrav på 20 % indebære krav om en egenkapital på mindst 260 mio. DKK. Ved en kapitaltilførsel på 300 mio. DKK ville der herefter være en reserve på 60 mio. DKK, der med indbyggede usikkerheder efter rådgiverens mening næppe kunne anses at være for høj.

23

(24)  Combus 28 %, Arriva 25 %, City-Trafik 7 % og Linjebus 10 %.

24

(25)  Jf. også Combus-dommen, præmis 87.

25

(26)  Omkostningerne er fordelt således: Afskedigelsesomkostninger i forbindelse med ledelsen: 5,2 mio. DKK, afskedigelsesomkostninger i forbindelse med andre hovedkontorer: 6,7 mio. DKK, andre afskedigelsesomkostninger: 2,0 mio. DKK.

26

(27)  Jf. kolonne 3, række 5 og 6, i tabel 8 i beslutningen om at indlede proceduren.

27

(28)  Se betragtning 83.

28

(29)  Sag C-278/92, Spanien mod Kommissionen, Sml. 1994 I, s. 4103, præmis 13 og 14, og forenede sager T-126/96 og T-127/96, Breda Fucine Meridionali, Sml. 1998 II, s. 3437, præmis 79.

29

(30)  Sml. 1991 I, s. 1603, præmis 20.

30

(31)  Post Danmark er en af de største arbejdspladser i Danmark med en omsætning i 2004 på 11 227 mio. DKK (1 509 mio. EUR), et resultat før skat på 836 mio. DKK (112 mio. EUR) og et resultat før afskrivninger (EBITDA) på 1 115 mio. DKK (244 mio. EUR).

31

(32)  Banedanmark hed indtil 1. marts 2004 Banestyrelsen. Banedanmark forvalter statens jernbaneinfrastruktur og fungerer tillige som infrastrukturforvalter på andre dele af jernbanenettet.

32

(33)  Aktstykke 273 af 27. juni 2001.

33

(34)  Enheden, som benævnes »Entreprise«, er i dag en selvstændig organisatorisk enhed i Banedanmark. Enheden sælger jernbanetekniske ydelser i total-, hoved-, fag- eller delentrepriser.

34

(35)  Combus-dommen, præmis 109.

35

(36)  Sag T-11/95, BP Chemicals mod Kommissionen, Sml.1998 II, s. 3235, præmis 171.

36

(37)  Beretning om Granskning af Combus A/S, april 2001; Advokatundersøgelse om Statens Varetagelse af Ejerskabet til Combus A/S', august 2001; Beretning fra Rigsrevisionen, april 2002.

37

(38)  Jf. sag 17/99, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 2001 I, s. 2481, præmis 43.

38

(39)  Side 60.

39

(40)  Jf. sag C-17/99.

40

(41)  Sag T-11/95, præmis 171.

41

(42)  EFT C 307 af 13.11.1993, s. 3. Se også den tidligere meddelelse fra Kommissionen til medlemsstaterne af 17. september 1984 om offentlige myndigheders erhvervelse af kapitalinteresser i virksomheder (offentliggjort i Bull. 9-1984).

42

(43)  Sag C-482/99, Frankrig mod Kommissionen (Stardust) Sml. 2002 I, s. 4397, præmis 56. Se også forslag til afgørelse fra generaladvokat Geelhoeds i de forenede sager C-328/99 og C-399/00, Italien og Sim 2 Multimedia SpA mod Kommissionen, Sml. 2003 I, s. 4035.

43

(44)  Forenede sager 296/82 og 318/82, Nederlandene og Leeuwarder Papierwarenfabriek Bv mod Kommissionen, Sml. 1985, s. 809, præmis 17.

44

(45)  Sag C-305/89 Italien mod Kommissionen (Alfa Romeo) Sml. 1999 I, s. 1603, præmis 20.

45

(46)  Kommissionens beslutning 2006/947/EF i sag C 53/03, Belgiens statsstøtte til ABX Logistics (EUT L 383 af 28.12.2006, s. 21).

46

(47)  Altmark-dommen, præmis 95.

47

(48)  Combus-dommen, præmis 98.

48

(49)  Combus-dommen, præmis 99.

49

(50)  Altmark-dommen, præmis 78.

50

(51)  Altmark-dommen, præmis 79.

51

(52)  Se bl.a. sag C-513/99, Concordia Bus Finland Oy Ab mod Helsingin kaupunki og HKL-Bussiliikenne, Sml. 2002 I, s. 7213, præmis 56.

52

(53)  EFT C 368 af 23.12.1994, s. 12.

53

(54)  EFT C 288 af 9.10.1999, p. 2.

54

(55)  EUT C 244 af 1.10.2004, s. 2.

55

(56)  Sag C-17/99, præmis 46.

56

(57)  Dom af 22. marts 2001, sag C-17/99, Frankrig mod Kommissionen, Sml. 2001 I, s. 2481, præmis 41.

57

(58)  Se not 51.

58

(59)  Se note 52.

59

(60)  Se note 53.

60

(61)  Punkt 31og 32 i rammebestemmelserne for omstrukturering fra 1999.

61

(62)  Combus-dommen, præmis 114 og 115.

62

(63)  Se tabel 7 i den oprindelige beslutning; som forklaret ovenfor er disse tal udtrykt i 2001-nutidsværdi og ikke i faste priser.

63

(64)  Se. tabel 7 i den oprindelige beslutning; som forklaret ovenfor er disse tal udtrykt i 2001-nutidsværdi og ikke i faste priser.

64

(65)  Kommissionens understregning.

65

(66)  Combus-dommen, præmis 78 ff., særlig præmis 88.

66

(67)  Se punkt 110 i beslutningen om at indlede proceduren.

67

(68)  EUT L 296 af 12.11.2005, s. 19.

68

(69)  Sag C-303/88 Italien mod Kommissionen Sml. 1991 I, s. 1433, præmis 57, og sag C-277/00, Tyskland mod Kommissionen Sml. 2004 I, s. 3925, præmis 75.

69

(70)  Sag C-328/99 og C-399/00, præmis 83.

70

(71)  Sag C-277/00, præmis 80.

71

(72)  Sag C-277/00, præmis 86.

72

(73)  Sag C-415/03, Kommissionen mod Grækenland (Olympic Airways) Sml. 2005 I, s. 3875 og forenede sager C-328/99 og C-399/00, præmis 69.

73

(74)  Forenede sager C-328/99 og C-399/00, præmis 69.

74

(75)  Kommissionens beslutning 2000/536/EF af 2. juni 1999 om Italiens statsstøtte til virksomheden Seleco SpA (EFT L 227 af 7.9.2000, s. 24, præmis 116 og 117). Hvad angår Rettens kontrol med Kommissionens anvendelse af disse kriterier, henvises til sag T-318/00 Freistaat Thüringen mod Kommissionen, Sml. 2005 II, s. 4179.

75

(76)  Endnu ikke offentliggjort i Samling af Afgørelser.

76

(77)  EUT C 272 af 15.11.2007, s. 4.

77

(78)  Efter vedtagelsen af Kommissionens meddelelse »Mod en effektiv gennemførelse af Kommissionens beslutninger, som pålægger en medlemsstat at tilbagesøge ulovlig og uforenelig statsstøtte« (EUT C 272 af 15.11.2007, s. 4.) kan sådanne tilfælde ikke længere opstå. Her hedder det således: »Hvis et selskab, der har modtaget statsstøtte, som Kommissionen har erklæret forenelig, privatiseres, kan medlemsstaten i privatiseringsaftalen indføje en ansvarsklausul for at beskytte køberen af selskabet mod risikoen for, at Kommissionens oprindelige beslutning om godkendelse af støtten omstødes af Fællesskabets retsinstanser og erstattes med en beslutning truffet af Kommissionen med påbud om tilbagesøgning af denne støtte fra støttemodtageren. En sådan klausul gør det muligt at tilpasse den pris, køberen betaler for det privatiserede selskab under behørig hensyntagen til det nye tilbagesøgningsansvar«.

78

(79)  EUT L 140 af 30.4.2004, s. 1.

79

(80)  EUT L 82, af 25.3.2008, s. 1.

80

---