# Den Europæiske Unions L 261/2009

| | ISSN 1725-2520
  doi:10.3000/17252520.L_2009.261.dan |
| --- | --- |
| Den Europæiske Unions
  Tidende | L 261 |
| | |
| Dansk udgave | Retsforskrifter | 52. årgang3. oktober 2009 |

ISSN 1725-2520

doi:10.3000/17252520.L_2009.261.dan

Den Europæiske Unions

Tidende

L 261

Dansk udgave

Retsforskrifter

52. årgang3. oktober 2009

---

| Indhold | | I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk | Side |
| --- | --- | --- | --- |
| | | DIREKTIVER |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (
  1
  ) | 1 |
| | * | Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/75/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (
  1
  ) | 40 |

Indhold

I   Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

Side

DIREKTIVER

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (
  1
  )

1

1

*

Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/75/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (
  1
  )

1

40

| | |
| --- | --- |
| | (1)   EØS-relevant tekst |

---

(1)   EØS-relevant tekst

1

| DA | De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.
  Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk. |
| --- | --- |

DA

De akter, hvis titel er trykt med magre typer, er løbende retsakter inden for rammerne af landbrugspolitikken og har normalt en begrænset gyldighedsperiode.

Titlen på alle øvrige akter er trykt med fede typer efter en asterisk.

---

I Retsakter vedtaget i henhold til traktaterne om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab/Euratom, hvis offentliggørelse er obligatorisk

DIREKTIVER

| 3.10.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 261/1 |
| --- | --- | --- | --- |

3.10.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 261/1

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/57/EF

af 13. juli 2009

om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer

(kodificeret udgave)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådets direktiv 77/536/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 77/536/EØF af 28. juni 1977 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

| (2) | Direktiv 77/536/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, som er erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (5), og det fastsætter de tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer med hensyn til førerværn. Disse tekniske forskrifter vedrører en tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle traktortyper kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2003/37/EF. Bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF om landbrugs- eller skovbrugstraktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv. |
| --- | --- |

(2)

Direktiv 77/536/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, som er erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (5), og det fastsætter de tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer med hensyn til førerværn. Disse tekniske forskrifter vedrører en tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle traktortyper kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2003/37/EF. Bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF om landbrugs- eller skovbrugstraktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv.

| (3) | Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne — |
| --- | --- |

(3)

Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv finder anvendelse på traktorer, som er defineret i artikel 2, litra j), i direktiv 2003/37/EF, og som har følgende kendetegn:

| a) | fri højde under bagakslen på højst 1 000 mm |
| --- | --- |

a)

fri højde under bagakslen på højst 1 000 mm

| b) | fast eller indstillelig sporvidde på en af de drivende aksler på 1 150 mm eller derover |
| --- | --- |

b)

fast eller indstillelig sporvidde på en af de drivende aksler på 1 150 mm eller derover

| c) | mulighed for at blive udstyret med koblingsanordning for ophængte redskaber (trepunktophæng) og en trækbom |
| --- | --- |

c)

mulighed for at blive udstyret med koblingsanordning for ophængte redskaber (trepunktophæng) og en trækbom

| d) | masse mellem 1,5 tons og 6 tons svarende til traktorens egenmasse i henhold til punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF, inklusive førerværnet monteret i overensstemmelse med nærværende direktiv og traktoren forsynet med de største dæk, som fabrikanten anbefaler. |
| --- | --- |

d)

masse mellem 1,5 tons og 6 tons svarende til traktorens egenmasse i henhold til punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF, inklusive førerværnet monteret i overensstemmelse med nærværende direktiv og traktoren forsynet med de største dæk, som fabrikanten anbefaler.

Artikel 2

1.   Den enkelte medlemsstat meddeler EF-komponenttypegodkendelse til enhver type førerværn og deres fastgørelse på traktoren, der er i overensstemmelse med konstruktions- og afprøvningsforskrifterne i bilag I, II, III, IV og V.

2.   Den medlemsstat, der har meddelt EF-komponenttypegodkendelsen, træffer — om fornødent i samarbejde med de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger til i påkrævet omfang at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type. Kontrollen udøves ved stikprøver.

Artikel 3

Medlemsstaterne tildeler fabrikanten af en traktor eller af et førerværn eller deres befuldmægtigede et EF-komponenttypegodkendelsesmærke som vist i bilag VI for hver type førerværn og disses fastgørelse på traktoren, som de godkender i medfør af artikel 2.

Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger for at hindre, at der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveksling af førerværn af en type, der er meddelt komponenttypegodkendelse for i henhold til artikel 2, med andre anordninger.

Artikel 4

1.   Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af førerværn og af dele til deres fastgørelse på traktorer under henvisning til deres udførelse, når disse er forsynet med EF-komponenttypegodkendelsesmærke.

2.   En medlemsstat kan dog forbyde salg af førerværn, der er forsynet med EF-komponenttypegodkendelsesmærke, men som systematisk afviger fra den godkendte type.

Den pågældende medlemsstat underretter omgående de øvrige medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder samtidig sin beslutning.

Artikel 5

De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat fremsender inden en måned til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater kopier af EF-komponenttypegodkendelsesattesterne, hvoraf et eksempel ses i bilag VII, for hver type førerværn, som de meddeler eller nægter godkendelse for.

Artikel 6

1.   Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EF-komponenttypegodkendelse, at flere med samme EF-komponenttypegodkendelsesmærke forsynede førerværn og deres fastgørelse på traktoren ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen bringes i overensstemmelse med den godkendte type. De kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater om de trufne foranstaltninger, der eventuelt, såfremt det drejer sig om en alvorlig og gentaget uoverensstemmelse, vil kunne udstrækkes til at omfatte inddragelse af EF-komponenttypegodkendelsen. Disse myndigheder træffer de samme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat underrettes om sådan manglende overensstemmelse.

2.   De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en måned underrette hinanden om inddragelse af en meddelt EF-komponenttypegodkendelse samt om grundene hertil.

Artikel 7

Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en komponenttypegodkendelse for et førerværn nægtes eller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller benyttelse, skal nøje begrundes. Sådanne afgørelser skal meddeles de berørte parter med oplysning om de i medlemsstaterne gældende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse.

Artikel 8

1.   Medlemsstaterne kan ikke nægte EF-typegodkendelse, udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 2, litra u), i direktiv 2003/37/EF, eller national typegodkendelse for en traktortype af grunde, der vedrører førerværn, såfremt disse opfylder forskrifterne i bilag I-IX.

2.   Medlemsstaterne kan ikke udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 2, litra u), i direktiv 2003/37/EF, for en traktortype, såfremt denne ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.

Medlemsstaterne kan nægte national typegodkendelse af en traktortype, såfremt denne ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.

Artikel 9

Medlemsstaterne kan ikke nægte registrering eller forbyde salg, første ibrugtagning eller brug af traktorer af grunde, der vedrører førerværn, såfremt disse opfylder forskrifterne i bilag I-IX.

Artikel 10

I forbindelse med EF-typegodkendelse skal hver traktor, som er omhandlet i artikel 1, være forsynet med førerværn, der opfylder forskrifterne i bilag I-IV.

Artikel 11

De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilag I til IX til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 3, i direktiv 2003/37/EF.

Artikel 12

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 13

Direktiv 77/536/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag X, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret og anvendelse af direktiverne.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag XI.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Det anvendes fra den 1. januar 2010.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

På Europa-Parlamentets vegne

H.-G. PÖTTERING

Formand

På Rådets vegne

E. ERLANDSSON

Formand

---

(1)  EUT C 10 af 15.1.2008, s. 21.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 25.9.2007 (EUT C 219 E af 28.8.2008, s. 68) og Rådets afgørelse af 22.6.2009.

2

(3)  EFT L 220 af 29.8.1977, s. 1.

3

(4)  Jf. bilag X, del A.

4

(5)  EUT L 171 af 9.7.2003, s. 1.

5

---

BILAGSFORTEGNELSE

| BILAG I | Forskrifter for EF-komponenttypegodkendelse |
| --- | --- |

BILAG I

| BILAG II | Forskrifter for afprøvning af førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse på traktoren |
| --- | --- |

BILAG II

| BILAG III | Fremgangsmåde ved afprøvning |
| --- | --- |

BILAG III

| BILAG IV | Figurer |
| --- | --- |

BILAG IV

| BILAG V | Eksempel på rapport vedrørende afprøvning for EF-komponenttypegodkendelse af førerværn (beskyttelsesbøjle/førerhus) med hensyn til dets styrke såvel som til styrken af dets fastgørelse til traktoren |
| --- | --- |

BILAG V

| BILAG VI | Mærkning |
| --- | --- |

BILAG VI

| BILAG VII | Eksempel på EF-komponenttypegodkendelsesattest |
| --- | --- |

BILAG VII

| BILAG VIII | Forskrifter for EF-typegodkendelse |
| --- | --- |

BILAG VIII

| BILAG IX | Eksempel på bilag til EF-typegodkendelsesskema for en traktortype med hensyn til førerværnets styrke (beskyttelsesbøjle/førerhus) og styrken af dets fastgørelse til traktoren |
| --- | --- |

BILAG IX

| BILAG X | Del A: Ophævet direktiv med oversigt over ændringer
  Del B: Frister for gennemførelse i national ret og anvendelse |
| --- | --- |

BILAG X

Del A: Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

Del B: Frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

| BILAG XI | Sammenligningstable |
| --- | --- |

BILAG XI

BILAG I

Forskrifter for EF-komponenttypegodkendelse

1.   DEFINITION

| 1.1. | Førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle). Ved førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle) forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, dersom traktoren vælter under normal brug. |
| --- | --- |

1.1.

Førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle). Ved førerværn (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle) forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, dersom traktoren vælter under normal brug.

| 1.2. | Den i punkt 1.1 nævnte opbygning er kendetegnet derved, at den sikrer et indvendigt frit område, der er tilstrækkeligt stort til at beskytte føreren i tilfælde af, at traktoren vælter. |
| --- | --- |

1.2.

Den i punkt 1.1 nævnte opbygning er kendetegnet derved, at den sikrer et indvendigt frit område, der er tilstrækkeligt stort til at beskytte føreren i tilfælde af, at traktoren vælter.

2.   GENERELLE FORSKRIFTER

| 2.1. | Ethvert førerværn såvel som dets fastgørelse på traktoren skal være således konstrueret og bygget, at det opfylder det væsentlige formål anført i punkt 1. |
| --- | --- |

2.1.

Ethvert førerværn såvel som dets fastgørelse på traktoren skal være således konstrueret og bygget, at det opfylder det væsentlige formål anført i punkt 1.

| 2.2. | Dette krav kontrolleres efter en af de i bilag III anførte forskrifter. Metoden vælges afhængigt af traktorens masse i henhold til følgende kriterier: | den i bilag III, afsnit B, anførte metode for traktorer, hvis masse ligger inden for de i artikel 1 fastsatte grænser |
| --- | --- | --- |

2.2.

Dette krav kontrolleres efter en af de i bilag III anførte forskrifter. Metoden vælges afhængigt af traktorens masse i henhold til følgende kriterier:

den i bilag III, afsnit B, anførte metode for traktorer, hvis masse ligger inden for de i artikel 1 fastsatte grænser

| | den i bilag III, afsnit A, anførte metode for traktorer, hvis masse er over 1,5 tons, men som ikke overstiger 3,5 tons |
| --- | --- |

den i bilag III, afsnit A, anførte metode for traktorer, hvis masse er over 1,5 tons, men som ikke overstiger 3,5 tons

| | for traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat), eller som kan udstyres med forskellige sæder, anvendes kun metoden i bilag III, del B. |
| --- | --- |

for traktorer med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat), eller som kan udstyres med forskellige sæder, anvendes kun metoden i bilag III, del B.

3.   BEGÆRING OM EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE

| 3.1. | Begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en traktortype med hensyn til styrken af førerværn og disses fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af fabrikanten af førerværnet eller disses befuldmægtigede. |
| --- | --- |

3.1.

Begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en traktortype med hensyn til styrken af førerværn og disses fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af fabrikanten af førerværnet eller disses befuldmægtigede.

| 3.2. | Begæringen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer med følgende oplysninger: | hovedtegning af førerværnet med målestok eller hoveddimensionsangivelser; denne tegning skal især vise fastgørelsesdelene i enkeltheder |
| --- | --- | --- |

3.2.

Begæringen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer med følgende oplysninger:

hovedtegning af førerværnet med målestok eller hoveddimensionsangivelser; denne tegning skal især vise fastgørelsesdelene i enkeltheder

| | fotografier, såvel fra siden som bagfra, som viser førerværnets fastgørelse i enkeltheder |
| --- | --- |

fotografier, såvel fra siden som bagfra, som viser førerværnets fastgørelse i enkeltheder

| | kortfattet beskrivelse af førerværnet, herunder af konstruktionsmåden, detaljer af fastgørelsen på traktoren og, hvor nødvendigt, detaljer af beklædningen, adgangsforholdene, nødudgang, detaljer af indvendig polstring samt særlige forholdsregler til imødegåelse af vidererulning samt enkeltheder vedrørende opvarmning og ventilation |
| --- | --- |

kortfattet beskrivelse af førerværnet, herunder af konstruktionsmåden, detaljer af fastgørelsen på traktoren og, hvor nødvendigt, detaljer af beklædningen, adgangsforholdene, nødudgang, detaljer af indvendig polstring samt særlige forholdsregler til imødegåelse af vidererulning samt enkeltheder vedrørende opvarmning og ventilation

| | materialedata og data vedrørende monteringsbeslag eller konsoller og fastgørelsesbolte (se bilag V). |
| --- | --- |

materialedata og data vedrørende monteringsbeslag eller konsoller og fastgørelsesbolte (se bilag V).

| 3.3. | En traktor med førerværn monteret, der er repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt, indleveres til den afprøvningsanstalt, som er ansvarlig for typegodkendelsesafprøvningen. |
| --- | --- |

3.3.

En traktor med førerværn monteret, der er repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt, indleveres til den afprøvningsanstalt, som er ansvarlig for typegodkendelsesafprøvningen.

| 3.4. | Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære en udvidelse af denne til at gælde for andre traktortyper. Den kompetente myndighed, som har udstedt den oprindelige typegodkendelse, skal meddele udvidelsen, såfremt det godkendte førerværn og traktortypen (-typerne), for hvilken (hvilke) udvidelse begæres, opfylder følgende betingelser: | massen uden ballast, som defineret i punkt 1.3 i bilag II, overstiger ikke den under afprøvningen anvendte referencemasse med mere end 5 % |
| --- | --- | --- |

3.4.

Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære en udvidelse af denne til at gælde for andre traktortyper. Den kompetente myndighed, som har udstedt den oprindelige typegodkendelse, skal meddele udvidelsen, såfremt det godkendte førerværn og traktortypen (-typerne), for hvilken (hvilke) udvidelse begæres, opfylder følgende betingelser:

massen uden ballast, som defineret i punkt 1.3 i bilag II, overstiger ikke den under afprøvningen anvendte referencemasse med mere end 5 %

| | fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke førerværnet fastgøres, er identiske |
| --- | --- |

fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke førerværnet fastgøres, er identiske

| | alle dele som skærme og motorhjelmen, der afstiver førerværnet, er identiske |
| --- | --- |

alle dele som skærme og motorhjelmen, der afstiver førerværnet, er identiske

| | sædets placering er ikke ændret. |
| --- | --- |

sædets placering er ikke ændret.

4.   PÅSKRIFTER

| 4.1. | Ethvert førerværn, der er i overensstemmelse med den godkendte type, skal have følgende mærkning:






  4.1.1. | fabriks- eller varemærke |
| --- | --- | --- |

4.1.

Ethvert førerværn, der er i overensstemmelse med den godkendte type, skal have følgende mærkning:

4.1.1.

fabriks- eller varemærke

| 4.1.2. | et EF-typegodkendelsesmærke, der svarer til eksemplet i bilag VI |
| --- | --- |

4.1.2.

et EF-typegodkendelsesmærke, der svarer til eksemplet i bilag VI

| 4.1.3. | førerværnets serienummer |
| --- | --- |

4.1.3.

førerværnets serienummer

| 4.1.4. | traktorfabrikater og -modeller, som førerværnet er beregnet til. |
| --- | --- |

4.1.4.

traktorfabrikater og -modeller, som førerværnet er beregnet til.

| 4.2. | Alle påskrifter skal anføres på et skilt. |
| --- | --- |

4.2.

Alle påskrifter skal anføres på et skilt.

| 4.3. | De nævnte påskrifter skal være anbragt således, at de er synlige, let læselige og ikke kan udslettes. |
| --- | --- |

4.3.

De nævnte påskrifter skal være anbragt således, at de er synlige, let læselige og ikke kan udslettes.

BILAG II

Forskrifter for afprøvning af styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren

1.   GENERELLE FORSKRIFTER

1.1.   Afprøvningens formål

Afprøvningen har til formål — under anvendelse af særligt udstyr — at simulere de belastninger, som påføres førerværnet, når traktoren vælter. Disse afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, gør det muligt at fastslå styrken af førerværnet og af de beslag, hvormed det er fastgjort på traktoren.

1.2.   Forberedelse af afprøvningen

| 1.2.1. | Førerværnet skal afprøves på en traktor af den type, til hvilken det er konstrueret. Det skal være fastgjort på traktoren i overensstemmelse med forskrifterne fra traktorfabrikanten og/eller fra fabrikanten af førerværnet. |
| --- | --- |

1.2.1.

Førerværnet skal afprøves på en traktor af den type, til hvilken det er konstrueret. Det skal være fastgjort på traktoren i overensstemmelse med forskrifterne fra traktorfabrikanten og/eller fra fabrikanten af førerværnet.

| 1.2.2. | Under afprøvningerne skal traktoren være udstyret med alle de styrkegivende komponenter, som indgår i serieproduktionen, og som har betydning for førerværnets styrke, eller som er nødvendige for afprøvningernes gennemførelse.
  Komponenter, som kan frembyde risikomomenter i det frie område, skal også være monteret, således at det kan undersøges, om kravene i punkt 4.1 i dette bilag er opfyldte. |
| --- | --- |

1.2.2.

Under afprøvningerne skal traktoren være udstyret med alle de styrkegivende komponenter, som indgår i serieproduktionen, og som har betydning for førerværnets styrke, eller som er nødvendige for afprøvningernes gennemførelse.

Komponenter, som kan frembyde risikomomenter i det frie område, skal også være monteret, således at det kan undersøges, om kravene i punkt 4.1 i dette bilag er opfyldte.

| 1.2.3. | Prøvningerne gennemføres på en stationær traktor. |
| --- | --- |

1.2.3.

Prøvningerne gennemføres på en stationær traktor.

1.3.   Traktorens masse

Den vejede masse W, som bruges i formlerne (se bilag III, del A og B) til beregning af pendulklodsens faldhøjde og af belastningen, må ikke være mindre end den masse, der er defineret i punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF (dvs. uden ekstra udstyr, men med kølervæske, smøremidler, brændstof, værktøj og fører) med tillæg af førerværnets masse og minus 75 kg. Massen af ekstra vægt for- eller bagtil, væskefyldning af dækkene, ophængte redskaber eller udstyr eller andet særligt udstyr medregnes ikke.

2.   AFPRØVNINGSMATERIEL

2.1.   Pendulklods

| 2.1.1. | Pendulklodsen skal være ophængt frit i to kæder eller ståltove i omdrejningspunkter, som er mindst 6 meter over underlaget. Det skal være muligt at foretage uafhængig indstilling af klodsens højde og af vinklen mellem klodsen og kæderne eller ståltovene, hvori den er ophængt. |
| --- | --- |

2.1.1.

Pendulklodsen skal være ophængt frit i to kæder eller ståltove i omdrejningspunkter, som er mindst 6 meter over underlaget. Det skal være muligt at foretage uafhængig indstilling af klodsens højde og af vinklen mellem klodsen og kæderne eller ståltovene, hvori den er ophængt.

| 2.1.2. | Klodsens masse skal være 2 000 kg ± 20 kg, idet vægten af kæder eller ståltove ikke medregnes; denne masse må ikke overstige 100 kg. Længden af slagfladens sider skal være 680 mm ± 20 mm (se bilag IV, figur 4). Klodsen skal være således udført, at dens tyngdepunkt ikke forskydes. |
| --- | --- |

2.1.2.

Klodsens masse skal være 2 000 kg ± 20 kg, idet vægten af kæder eller ståltove ikke medregnes; denne masse må ikke overstige 100 kg. Længden af slagfladens sider skal være 680 mm ± 20 mm (se bilag IV, figur 4). Klodsen skal være således udført, at dens tyngdepunkt ikke forskydes.

| 2.1.3. | Det skal være muligt at løfte klodsen bagud som et pendul til en højde, der fastlægges for hver prøvning. En udløsningsmekanisme for hurtig udløsning skal tillade klodsen at svinge frit nedad, uden at den ændrer vinkelindstilling i forhold til ophænget. |
| --- | --- |

2.1.3.

Det skal være muligt at løfte klodsen bagud som et pendul til en højde, der fastlægges for hver prøvning. En udløsningsmekanisme for hurtig udløsning skal tillade klodsen at svinge frit nedad, uden at den ændrer vinkelindstilling i forhold til ophænget.

2.2.   Pendulophæng

Pendulklodsens ophæng skal være solidt fastgjort, således at dets forskydning ikke i nogen retning overstiger 1 % af afstanden, til hvilken klodsen løftes før slaget.

2.3.   Forankringer

| 2.3.1. | Traktoren skal ved hjælp af tilspændingsanordninger være forankret til skinner, som er solidt fastgjort til et fast betonunderlag. Skinnerne skal være således placeret, at det er muligt at forankre traktoren som vist på figur 5, 6 og 7 i bilag IV. Traktorens hjul og enhver opklodsning af akslerne anvendt ved prøvningerne skal hvile på det faste underlag. |
| --- | --- |

2.3.1.

Traktoren skal ved hjælp af tilspændingsanordninger være forankret til skinner, som er solidt fastgjort til et fast betonunderlag. Skinnerne skal være således placeret, at det er muligt at forankre traktoren som vist på figur 5, 6 og 7 i bilag IV. Traktorens hjul og enhver opklodsning af akslerne anvendt ved prøvningerne skal hvile på det faste underlag.

| 2.3.2. | Foruden tilspændingsanordningerne og fastgørelsen til skinnerne består forankringen af ståltove af den foreskrevne længde.
  Ståltovene skal være runde og af konstruktion 6 × 19 tråde med hampesjæl i overensstemmelse med ISO 2408. Ståltovenes nominelle diameter skal være 13 mm. |
| --- | --- |

2.3.2.

Foruden tilspændingsanordningerne og fastgørelsen til skinnerne består forankringen af ståltove af den foreskrevne længde.

Ståltovene skal være runde og af konstruktion 6 × 19 tråde med hampesjæl i overensstemmelse med ISO 2408. Ståltovenes nominelle diameter skal være 13 mm.

| 2.3.3. | På knækstyrede traktorer skal drejningspunktet understøttes og forankres som beskrevet for slagprøve forfra, bagfra og fra siden og for belastningsprøverne og skal tillige under slagprøve fra siden afstives i sideretningen. For- og baghjul behøver ikke at ligge på linje, hvis afstivningen herved lettes. |
| --- | --- |

2.3.3.

På knækstyrede traktorer skal drejningspunktet understøttes og forankres som beskrevet for slagprøve forfra, bagfra og fra siden og for belastningsprøverne og skal tillige under slagprøve fra siden afstives i sideretningen. For- og baghjul behøver ikke at ligge på linje, hvis afstivningen herved lettes.

2.4.   Afstivning af hjulene og bjælken

| 2.4.1. | Ved slagprøve fra siden skal til afstivning af hjulene anvendes en bjælke som vist på figur 7 i bilag IV. |
| --- | --- |

2.4.1.

Ved slagprøve fra siden skal til afstivning af hjulene anvendes en bjælke som vist på figur 7 i bilag IV.

| 2.4.2. | En bjælke af nåletræ ca. 150 × 150 mm skal som støtte for dækkene fastspændes til underlaget på den side, som er modsat slaget som vist på figur 5, 6 og 7 i bilag IV. |
| --- | --- |

2.4.2.

En bjælke af nåletræ ca. 150 × 150 mm skal som støtte for dækkene fastspændes til underlaget på den side, som er modsat slaget som vist på figur 5, 6 og 7 i bilag IV.

2.5.   Afstivning og ståltove til forankring af knækstyrede traktorer

| 2.5.1. | Ved prøvning af knækstyrede traktorer skal anvendes ekstra afstivninger og forankringer. Deres formål er at sikre, at den del af traktoren, på hvilken førerværnet er monteret, fastholdes som på en traktor med stiv krop. |
| --- | --- |

2.5.1.

Ved prøvning af knækstyrede traktorer skal anvendes ekstra afstivninger og forankringer. Deres formål er at sikre, at den del af traktoren, på hvilken førerværnet er monteret, fastholdes som på en traktor med stiv krop.

| 2.5.2. | Særlige tillægsbestemmelser er givet i bilag III for slag- og belastningsprøverne. |
| --- | --- |

2.5.2.

Særlige tillægsbestemmelser er givet i bilag III for slag- og belastningsprøverne.

2.6.   Belastningsudstyr

Et udstyr som vist i figur 8 i bilag IV skal kunne udøve en lodret nedadrettet belastning på førerværnet ved hjælp af en stiv bjælke, som er ca. 250 mm bred, og som er forbundet til kraftkilden gennem kardanled. Traktorens aksler skal klodses op på passende måde, således at dækkene ikke påvirkes af belastningen.

2.7.   Måleudstyr

| 2.7.1. | Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del A og B, skal anvendes en anordning, på hvilken en friktionsring, som passende stramt omslutter en vandret stang, gør det muligt at måle forskellen på den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning under slagprøve fra siden. |
| --- | --- |

2.7.1.

Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del A og B, skal anvendes en anordning, på hvilken en friktionsring, som passende stramt omslutter en vandret stang, gør det muligt at måle forskellen på den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning under slagprøve fra siden.

| 2.7.2. | Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del A, skal der efter hver prøvning foretages målinger, der kan vise, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område, som er beskrevet i punkt 2 i bilag III, del A. |
| --- | --- |

2.7.2.

Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del A, skal der efter hver prøvning foretages målinger, der kan vise, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område, som er beskrevet i punkt 2 i bilag III, del A.

| 2.7.3. | Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del B, skal der anvendes udstyr — det kan være filmudstyr — som gør det muligt efter prøven at konstatere, om nogen del af førerværnet under prøven er trængt ind i eller har berørt det frie område, som er beskrevet i punkt 2 i bilag III, del B. |
| --- | --- |

2.7.3.

Ved de afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, del B, skal der anvendes udstyr — det kan være filmudstyr — som gør det muligt efter prøven at konstatere, om nogen del af førerværnet under prøven er trængt ind i eller har berørt det frie område, som er beskrevet i punkt 2 i bilag III, del B.

2.8.   Tolerancer

Målinger, som udføres under prøvningen, skal ske under overholdelse af følgende tolerancer:

| 2.8.1. | dimensioner, som måles under prøvningen (med undtagelse af punkt 2.8.2); dimensioner af førerværn og traktor, det frie område og dækkenes nedspænding ved forankring for slagprøve: ± 3 mm |
| --- | --- |

2.8.1.

dimensioner, som måles under prøvningen (med undtagelse af punkt 2.8.2); dimensioner af førerværn og traktor, det frie område og dækkenes nedspænding ved forankring for slagprøve: ± 3 mm

| 2.8.2. | pendulklodsens højdeindstilling for slagprøve: ± 6 mm |
| --- | --- |

2.8.2.

pendulklodsens højdeindstilling for slagprøve: ± 6 mm

| 2.8.3. | traktorens vejede masse: ± 20 kg |
| --- | --- |

2.8.3.

traktorens vejede masse: ± 20 kg

| 2.8.4. | tilført belastning ved belastningsprøve: ± 2 % |
| --- | --- |

2.8.4.

tilført belastning ved belastningsprøve: ± 2 %

| 2.8.5. | pendulkædning: ± 2 °. |
| --- | --- |

2.8.5.

pendulkædning: ± 2 °.

3.   AFPRØVNINGER

3.1.   Generelle krav

3.1.1.   Afprøvningernes rækkefølge

| 3.1.1.1. | Afprøvningernes fortegnelse og rækkefølge skal være følgende (punkternes numre svarer til dem, under hvilke prøvningerne er beskrevet i bilag III, del A og B):












  1) | Slagprøve bagfra: |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.

Afprøvningernes fortegnelse og rækkefølge skal være følgende (punkternes numre svarer til dem, under hvilke prøvningerne er beskrevet i bilag III, del A og B):

1)

Slagprøve bagfra:

punkt 1,1

| 2) | Belastningsprøve på bagenden: |
| --- | --- |

2)

Belastningsprøve på bagenden:

punkt 1,4

| 3) | Slagprøve forfra: |
| --- | --- |

3)

Slagprøve forfra:

punkt 1,2

| 4) | Slagprøve fra siden: |
| --- | --- |

4)

Slagprøve fra siden:

punkt 1,3

| 5) | Belastningsprøve på forenden: |
| --- | --- |

5)

Belastningsprøve på forenden:

punkt 1,5

| 3.1.1.2. | Dersom en del eller flere dele af forankringen forrykkes eller går itu under afprøvningen, skal denne gentages. |
| --- | --- |

3.1.1.2.

Dersom en del eller flere dele af forankringen forrykkes eller går itu under afprøvningen, skal denne gentages.

| 3.1.1.3. | Der må ikke foretages nogen reparation eller justering af traktoren eller førerværnet under afprøvningen. |
| --- | --- |

3.1.1.3.

Der må ikke foretages nogen reparation eller justering af traktoren eller førerværnet under afprøvningen.

| 3.1.1.4. | Under afprøvningerne skal traktorens gearkasse være i neutral position og traktoren være ubremset. |
| --- | --- |

3.1.1.4.

Under afprøvningerne skal traktorens gearkasse være i neutral position og traktoren være ubremset.

| 3.1.1.5. | For en traktor med en vendbar førerplads (dvs. med vendbart sæde og rat) skal den første stødpåvirkning ske i længderetningen og i den tungeste ende (mere end 50 % af traktorens masse). Den følges af en trykprøvning for den samme ende. Den anden stødpåvirkning skal ske i den letteste ende, og den tredje stødpåvirkning skal ske fra siden. Til sidst finder en trykprøvning sted for den letteste ende. |
| --- | --- |

3.1.1.5.

For en traktor med en vendbar førerplads (dvs. med vendbart sæde og rat) skal den første stødpåvirkning ske i længderetningen og i den tungeste ende (mere end 50 % af traktorens masse). Den følges af en trykprøvning for den samme ende. Den anden stødpåvirkning skal ske i den letteste ende, og den tredje stødpåvirkning skal ske fra siden. Til sidst finder en trykprøvning sted for den letteste ende.

3.1.2.   Sporvidde

Der skal vælges en sådan indstilling af baghjulenes sporvidde, at førerværnet så vidt muligt ikke støttes af dækkene under afprøvningerne.

3.1.3.   Afmontering af dele, der ikke frembyder fare

Alle de dele af traktoren og af førerværnet, der som en enhed udgør en beskyttelse af føreren, herunder beskyttelse mod vejrliget, skal leveres sammen med den traktor, som skal afprøves. Det er tilladt at afmontere for-, side- og bagruder af sikkerhedsglas eller lignende materiale samt alle aftagelige plader, beslag eller tilbehørsdele, der ikke har betydning for styrken, og som ikke kan medføre nogen fare i tilfælde af, at traktoren vælter.

3.1.4.   Slagprøvernes retning

Slagprøve fra siden skal udføres på den side af traktoren, som må antages at give anledning til den største deformation. Slagprøve bagfra skal udføres på det hjørne, som er længst borte fra sideslagprøven, og slagprøve forfra på det hjørne, som er nærmest sideslagprøven.

3.1.5.   Dæktryk og nedspænding

Dækkene må ikke være væskefyldte. Tryk og nedspænding i de dæk, der er forankret under de forskellige prøvninger, skal være i overensstemmelse med følgende tabel:

| | Dæktryk (bar) | Nedspænding (mm) |
| --- | --- | --- |
| radialdæk | diagonaldæk | for | bag |
| for | bag | for | bag |
| 4-hjulsdrevet, for- og baghjul af samme dimension | 1,20 | 1,20 | 1,00 | 1,00 | 25 | 25 |
| 4-hjulsdrevet, forhjul mindre end baghjul | 1,80 | 1,20 | 1,50 | 1,00 | 20 | 25 |
| 2-hjulsdrevet | 2,40 | 1,20 | 2,00 | 1,00 | 15 | 25 |

Dæktryk (bar)

Nedspænding (mm)

radialdæk

diagonaldæk

for

bag

for

bag

for

bag

4-hjulsdrevet, for- og baghjul af samme dimension

1,20

1,20

1,00

1,00

25

25

4-hjulsdrevet, forhjul mindre end baghjul

1,80

1,20

1,50

1,00

20

25

2-hjulsdrevet

2,40

1,20

2,00

1,00

15

25

4.   VURDERING AF RESULTATERNE

| 4.1. | Et førerværn, der er indleveret til EF-komponenttypegodkendelse, skal betragtes som værende i overensstemmelse med kravene til styrke, hvis det opfylder følgende betingelser:






  4.1.1. | der må ikke forekomme brud eller revner som beskrevet i punkt 3.1 i bilag III, del A eller B |
| --- | --- | --- |

4.1.

Et førerværn, der er indleveret til EF-komponenttypegodkendelse, skal betragtes som værende i overensstemmelse med kravene til styrke, hvis det opfylder følgende betingelser:

4.1.1.

der må ikke forekomme brud eller revner som beskrevet i punkt 3.1 i bilag III, del A eller B

| 4.1.2. | afprøvning i henhold til bilag III, del A: ingen del af det frie område må befinde sig uden for førerværnet.
  afprøvning i henhold til bilag III, del B: ingen del af det frie område må være berørt af førerværnet under nogen af slag- eller belastningsprøverne eller have været uden for førerværnet som beskrevet i punkt 3.2 i bilag III, del B |
| --- | --- |

4.1.2.

afprøvning i henhold til bilag III, del A: ingen del af det frie område må befinde sig uden for førerværnet.

afprøvning i henhold til bilag III, del B: ingen del af det frie område må være berørt af førerværnet under nogen af slag- eller belastningsprøverne eller have været uden for førerværnet som beskrevet i punkt 3.2 i bilag III, del B

| 4.1.3. | afprøvning i henhold til bilag III, del A: forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning som beskrevet i punkt 3.3 i bilag III, del A, må ikke overstige 15 cm.
  afprøvning i henhold til bilag III, del B: under slagprøve fra siden må forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning som beskrevet i punkt 3.3 i bilag III, del B, ikke overstige 25 cm. |
| --- | --- |

4.1.3.

afprøvning i henhold til bilag III, del A: forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning som beskrevet i punkt 3.3 i bilag III, del A, må ikke overstige 15 cm.

afprøvning i henhold til bilag III, del B: under slagprøve fra siden må forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning som beskrevet i punkt 3.3 i bilag III, del B, ikke overstige 25 cm.

| 4.2. | Der må ikke være andre dele, som frembyder særlig fare for føreren, f.eks. glas, der kan splintre på farlig måde, eller utilstrækkelig polstring af tagets underside eller af steder, hvor førerens hoved kan støde imod. |
| --- | --- |

4.2.

Der må ikke være andre dele, som frembyder særlig fare for føreren, f.eks. glas, der kan splintre på farlig måde, eller utilstrækkelig polstring af tagets underside eller af steder, hvor førerens hoved kan støde imod.

5.   AFPRØVNINGSRAPPORT

| 5.1. | Afprøvningsrapporten skal vedlægges EF-komponenttypegodkendelsesattesten, der er vist i bilag VII. Udfærdigelse og indholdet af rapporten skal være som vist i bilag V. Rapporten skal indeholde:






  5.1.1. | en almindelig beskrivelse af førerværnets form og konstruktion, herunder materialer og fastgørelse; udvendige dimensioner af traktoren med førerværnet monteret; indvendige hoveddimensioner; mindste afstande til rattet; afstande fra rattet til førerværnets sider; afstanden fra førerværnets loft til sædet eller til sædets referencepunkt og til gulvet, hvis et sådant findes; oplysninger om normale adgangsforhold og om nødudgange, som disse er bestemt af førerværnets konstruktion; endelig oplysninger om opvarmning og i givet fald ventilation |
| --- | --- | --- |

5.1.

Afprøvningsrapporten skal vedlægges EF-komponenttypegodkendelsesattesten, der er vist i bilag VII. Udfærdigelse og indholdet af rapporten skal være som vist i bilag V. Rapporten skal indeholde:

5.1.1.

en almindelig beskrivelse af førerværnets form og konstruktion, herunder materialer og fastgørelse; udvendige dimensioner af traktoren med førerværnet monteret; indvendige hoveddimensioner; mindste afstande til rattet; afstande fra rattet til førerværnets sider; afstanden fra førerværnets loft til sædet eller til sædets referencepunkt og til gulvet, hvis et sådant findes; oplysninger om normale adgangsforhold og om nødudgange, som disse er bestemt af førerværnets konstruktion; endelig oplysninger om opvarmning og i givet fald ventilation

| 5.1.2. | oplysninger om særlige egenskaber f.eks. beregnet til at forhindre, at traktoren ruller rundt |
| --- | --- |

5.1.2.

oplysninger om særlige egenskaber f.eks. beregnet til at forhindre, at traktoren ruller rundt

| 5.1.3. | en kortfattet angivelse af indvendige polstringer beregnet til at formindske skaderne på hoved og skuldre eller til at reducere støj |
| --- | --- |

5.1.3.

en kortfattet angivelse af indvendige polstringer beregnet til at formindske skaderne på hoved og skuldre eller til at reducere støj

| 5.1.4. | angivelse af typen af materiale i forrude og andre ruder. |
| --- | --- |

5.1.4.

angivelse af typen af materiale i forrude og andre ruder.

| 5.2. | Rapporten skal klart identificere den traktortype (fabrikat, type, handelsbetegnelse osv.), som benyttes til afprøvningen, og de typer, førerværnet er konstrueret til. |
| --- | --- |

5.2.

Rapporten skal klart identificere den traktortype (fabrikat, type, handelsbetegnelse osv.), som benyttes til afprøvningen, og de typer, førerværnet er konstrueret til.

| 5.3. | Dersom en EF-komponenttypegodkendelse udvides til montering på andre traktortyper, skal rapporten indeholde en nøjagtig henvisning til rapporten fra den oprindelige EF-komponenttypegodkendelse samt nøjagtige oplysninger angående kravene i punkt 3.4 i bilag I. |
| --- | --- |

5.3.

Dersom en EF-komponenttypegodkendelse udvides til montering på andre traktortyper, skal rapporten indeholde en nøjagtig henvisning til rapporten fra den oprindelige EF-komponenttypegodkendelse samt nøjagtige oplysninger angående kravene i punkt 3.4 i bilag I.

BILAG III

FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNING

A —   Afprøvningsmetode I

1.   SLAG- OG BELASTNINGSPRØVER

1.1.   Slagprøve bagfra

| 1.1.1. | Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnets hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktet går gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant. Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af 1/6 af førerværnets bredde foroven inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdeplan, og som går gennem førerværnets yderste øvre punkt.
  Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).
  Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fastgøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og af en længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikke påvirkes heraf. |
| --- | --- |

1.1.1.

Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnets hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktet går gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant. Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af 1/6 af førerværnets bredde foroven inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdeplan, og som går gennem førerværnets yderste øvre punkt.

Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).

Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fastgøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og af en længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikke påvirkes heraf.

| 1.1.2. | Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og ca. 1,5 m foran forakslen. Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i samme plan som klodsens tyngdepunktsplan eller, såfremt der anvendes flere forankringer, skal disse give en resultant i dette plan som vist på figur 5 i bilag IV.
  Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for- og bagdæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastspændes en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og drives tæt imod dem. |
| --- | --- |

1.1.2.

Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og ca. 1,5 m foran forakslen. Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i samme plan som klodsens tyngdepunktsplan eller, såfremt der anvendes flere forankringer, skal disse give en resultant i dette plan som vist på figur 5 i bilag IV.

Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for- og bagdæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastspændes en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og drives tæt imod dem.

| 1.1.3. | Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankres som bagakslen, der er vist i figur 5 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke 100 × 100 mm og forankres fast til skinnerne ved hjælp af ståltove. |
| --- | --- |

1.1.3.

Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankres som bagakslen, der er vist i figur 5 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke 100 × 100 mm og forankres fast til skinnerne ved hjælp af ståltove.

| 1.1.4. | Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og slagpunkt er:
  H = 125 + 0,020 W
  hvor H er klodsens faldhøjde i mm og W er traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II.
  Herefter udløses klodsen, så den slår imod førerværnet. |
| --- | --- |

1.1.4.

Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og slagpunkt er:

H = 125 + 0,020 W

hvor H er klodsens faldhøjde i mm og W er traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II.

Herefter udløses klodsen, så den slår imod førerværnet.

1.2.   Slagprøve forfra

| 1.2.1. | Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophængskæden i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at dens tyngdepunktsbane passerer gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt skal falde højst 80 mm fra et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, som går gennem førerværnets øverste punkt.
  Dersom der på førerværnets forende findes en runding, som begynder i en større afstand end 80 mm fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV). |
| --- | --- |

1.2.1.

Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophængskæden i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at dens tyngdepunktsbane passerer gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt skal falde højst 80 mm fra et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, som går gennem førerværnets øverste punkt.

Dersom der på førerværnets forende findes en runding, som begynder i en større afstand end 80 mm fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).

| 1.2.2. | Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på figur 6 i bilag IV. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og 1,5 m foran forakslen.
  Forankringerne tilspændes, således at fordækkenes nedspænding er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, skal der bag baghjulene fastspændes en kvadratisk træbjælke med sidelængde på ca. 150 × 150 mm, som drives tæt mod hjulene. |
| --- | --- |

1.2.2.

Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på figur 6 i bilag IV. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og 1,5 m foran forakslen.

Forankringerne tilspændes, således at fordækkenes nedspænding er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, skal der bag baghjulene fastspændes en kvadratisk træbjælke med sidelængde på ca. 150 × 150 mm, som drives tæt mod hjulene.

| 1.2.3. | Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankres som forakslen, der er vist i figur 6 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke med sidelængde ca. 100 × 100 mm og forankres til skinnerne ved hjælp af ståltove. |
| --- | --- |

1.2.3.

Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, som bærer førerværnet, skal forankres som forakslen, der er vist i figur 6 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke med sidelængde ca. 100 × 100 mm og forankres til skinnerne ved hjælp af ståltove.

| 1.2.4. | Klodsen løftes bagud, således at klodsens faldhøjde er:
  H = 125 + 0,020 W |
| --- | --- |

1.2.4.

Klodsen løftes bagud, således at klodsens faldhøjde er:

H = 125 + 0,020 W

1.3.   Slagprøve fra siden

| 1.3.1. | Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophænget i lodret stilling, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation afviger fra lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet i slagpunktet, og ophænget fortsat er lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at dens tyngdepunktsbane passerer gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først, såfremt traktoren vælter, og er normalt den øverste kant. Medmindre det er sikkert, at en anden del af denne kant vil ramme jorden først, skal slagpunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt, når sædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. |
| --- | --- |

1.3.1.

Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophænget i lodret stilling, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation afviger fra lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet i slagpunktet, og ophænget fortsat er lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at dens tyngdepunktsbane passerer gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først, såfremt traktoren vælter, og er normalt den øverste kant. Medmindre det er sikkert, at en anden del af denne kant vil ramme jorden først, skal slagpunktet ligge i det plan, som er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt, når sædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres.

| 1.3.2. | Den aksel på en ikke-knækstyret traktor, som ikke kan dreje omkring et omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget i den side, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dette normalt være bagakslen; opstillingen er vist på figur 7 i bilag IV. De to forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idet den ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den anden til et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælke som afstivning af hjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vist på figur 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således, at den, når den er anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30° ± 3° med vandret. Dens længde skal være 20-25 gange dens tykkelse og dens bredde 2-3 gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden, ved at en bjælke fastgøres til underlaget og modsat den udvendige side af hjulet modsat slaget. |
| --- | --- |

1.3.2.

Den aksel på en ikke-knækstyret traktor, som ikke kan dreje omkring et omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget i den side, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dette normalt være bagakslen; opstillingen er vist på figur 7 i bilag IV. De to forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idet den ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den anden til et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælke som afstivning af hjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vist på figur 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således, at den, når den er anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30° ± 3° med vandret. Dens længde skal være 20-25 gange dens tykkelse og dens bredde 2-3 gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden, ved at en bjælke fastgøres til underlaget og modsat den udvendige side af hjulet modsat slaget.

| 1.3.3. | Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på samme måde som en traktor med stiv krop.
  Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres og understøttes som vist i figur 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes med en kvadratisk bjælke med sidelængde på mindst 100 × 100 mm og forankres til skinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktet, som fastgøres til underlaget, således at det svarer til en afstivning af baghjulet og yder den samme understøttelse som hos en traktor med stiv krop. |
| --- | --- |

1.3.3.

Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på samme måde som en traktor med stiv krop.

Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres og understøttes som vist i figur 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes med en kvadratisk bjælke med sidelængde på mindst 100 × 100 mm og forankres til skinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktet, som fastgøres til underlaget, således at det svarer til en afstivning af baghjulet og yder den samme understøttelse som hos en traktor med stiv krop.

| 1.3.4. | Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
  H = 125 + 0,150 W |
| --- | --- |

1.3.4.

Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:

H = 125 + 0,150 W

1.4.   Belastningsprøve bagtil

Traktoren anbringes i belastningsudstyret, som er beskrevet i punkt 2.6 i bilag II og vist i figur 8 og 10 i bilag IV, således at bagkanten af bjælken ligger over førerværnets bageste, øverste bærende punkt, og således at traktorens længdesymmetriplan ligger midt mellem de punkter, i hvilke bjælken påvirkes af belastningen.

Akslerne klodses op således, at belastningen ikke optages af dækkene. Den tilførte belastning skal svare til to gange traktorens masse, som denne er defineret i punkt 1.3 i bilag II. Om nødvendigt skal traktorens forende forankres.

1.5.   Belastningsprøve fortil

| 1.5.1. | Denne prøve er den samme som belastningsprøve bagtil, idet dog den forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverste punkt. |
| --- | --- |

1.5.1.

Denne prøve er den samme som belastningsprøve bagtil, idet dog den forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverste punkt.

| 1.5.2. | Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede belastning, tilføres belastning, indtil taget er nedbøjet så meget, at det falder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punkt med den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, når den vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktoren flyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vil bære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i figur 10 i bilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning på ny. |
| --- | --- |

1.5.2.

Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede belastning, tilføres belastning, indtil taget er nedbøjet så meget, at det falder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punkt med den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, når den vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktoren flyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vil bære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i figur 10 i bilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning på ny.

2.   DET FRIE OMRÅDE

| 2.1. | Det »frie område« er bestemt af følgende planer, når traktoren er anbragt på en vandret flade: | et vandret plan 95 cm over belastet sæde |
| --- | --- | --- |

2.1.

Det »frie område« er bestemt af følgende planer, når traktoren er anbragt på en vandret flade:

et vandret plan 95 cm over belastet sæde

| | et lodret plan vinkelret på traktorens længdesymmetriplan 10 cm bag sædets ryglæn |
| --- | --- |

et lodret plan vinkelret på traktorens længdesymmetriplan 10 cm bag sædets ryglæn

| | et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til venstre for sædets midtpunkt |
| --- | --- |

et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til venstre for sædets midtpunkt

| | et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til højre for sædets midtpunkt |
| --- | --- |

et lodret plan parallelt med traktorens længdesymmetriplan 25 cm til højre for sædets midtpunkt

| | et skråt plan, som indeholder en vandret linje vinkelret på traktorens længdesymmetriplan 95 cm over det belastede sæde og 45 cm (+ sædets normale indstillingsområde) foran sædets ryglæn; dette skrå plan passerer foran rattet i en afstand af 4 cm fra ratkransen, når det er nærmest rattet. |
| --- | --- |

et skråt plan, som indeholder en vandret linje vinkelret på traktorens længdesymmetriplan 95 cm over det belastede sæde og 45 cm (+ sædets normale indstillingsområde) foran sædets ryglæn; dette skrå plan passerer foran rattet i en afstand af 4 cm fra ratkransen, når det er nærmest rattet.

| 2.2. | Der ses bort fra polstring på sædets ryglæn. Sædet indstilles i bageste stilling, som anvendes ved normal brug af traktoren, hvorunder føreren sidder i sædet, og i den højeste position, hvis denne kan indstilles særskilt. Dersom sædets affjedring er indstillelig, anvendes midterste stilling, og belastningen på sædet skal være 75 kg. |
| --- | --- |

2.2.

Der ses bort fra polstring på sædets ryglæn. Sædet indstilles i bageste stilling, som anvendes ved normal brug af traktoren, hvorunder føreren sidder i sædet, og i den højeste position, hvis denne kan indstilles særskilt. Dersom sædets affjedring er indstillelig, anvendes midterste stilling, og belastningen på sædet skal være 75 kg.

3.   MÅLINGER

3.1.   Brud og revner

Efter hver afprøvning undersøges alle komponenter, samlinger og konsoller til fastgøring på traktoren visuelt for at påvise brud og revner. Der ses bort fra små revner i dele, som er uden styrkemæssig betydning.

3.2.   Det frie område

| 3.2.1. | Efter hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i punkt 2. |
| --- | --- |

3.2.1.

Efter hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i punkt 2.

| 3.2.2. | Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område er beliggende uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtes som værende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet imod slagets retning. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste, som anbefales af fabrikanten. |
| --- | --- |

3.2.2.

Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område er beliggende uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtes som værende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet imod slagets retning. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste, som anbefales af fabrikanten.

3.3.   Største øjeblikkelige udbøjning

Ved sideslagprøven noteres forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning målt i en højde af 950 mm over det belastede sæde. Den ene ende af den i punkt 2.7.1 i bilag II beskrevne stang skal være fastgjort til førerværnets øverste del, og den anden går gennem et hul i opstanderen. Friktionsringens stilling på stangen efter slaget angiver den største øjeblikkelige udbøjning.

3.4.   Blivende udbøjning

Efter den sidste belastningsprøve noteres den blivende udbøjning af førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hovedkomponenter i forhold til sædet før afprøvningernes påbegyndelse.

B —   Afprøvningsmetode II

1.   SLAG- OG BELASTNINGSPRØVER

1.1.   Slagprøve bagfra

| 1.1.1. | Traktoren placeres således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnets hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktet går gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant. Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af 1/6 af førerværnets bredde foroven inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem førerværnets yderste øvre punkt.
  Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).
  Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fastgøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og af en længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikke påvirkes heraf. |
| --- | --- |

1.1.1.

Traktoren placeres således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnets hældning i slagpunktet på tidspunktet for største deformation, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Faldhøjden indstilles således, at tyngdepunktet går gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved et stejlingsuheld, og er normalt den øverste kant. Klodsens tyngdepunkt skal være beliggende i en afstand af 1/6 af førerværnets bredde foroven inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem førerværnets yderste øvre punkt.

Dersom der på førerværnets bagende findes en runding, som begynder i en større afstand fra det lodrette plan, skal slaget ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).

Dersom en fremspringende del udgør et uegnet areal for klodsen, fastgøres der til denne del en stålplade af passende tykkelse og bredde og af en længde på ca. 300 mm på en sådan måde, at førerværnets styrke ikke påvirkes heraf.

| 1.1.2. | Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og 1,5 m foran forakslen. Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i samme plan som klodsens tyngdepunktsplan, eller, såfremt der anvendes flere forankringer, skal disse give et resultat i dette plan som vist på figur 5 i bilag IV.
  Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for- og bagdæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastspændes en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og drives tæt imod dem. |
| --- | --- |

1.1.2.

Traktorer med stiv krop forankres til underlaget. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge ca. 2 m bag bagakslen og 1,5 m foran forakslen. Forankringernes fastgørelsespunkter ligger enten i samme plan som klodsens tyngdepunktsplan, eller, såfremt der anvendes flere forankringer, skal disse give et resultat i dette plan som vist på figur 5 i bilag IV.

Forankringerne tilspændes således, at nedspændingen af for- og bagdæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastspændes en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm foran baghjulene og drives tæt imod dem.

| 1.1.3. | Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Som bagaksel betragtes akslen på den del af traktoren, der bærer førerværnet, som vist i figur 5 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk træbjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres solidt til skinnerne ved hjælp af ståltove. |
| --- | --- |

1.1.3.

Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Som bagaksel betragtes akslen på den del af traktoren, der bærer førerværnet, som vist i figur 5 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk træbjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres solidt til skinnerne ved hjælp af ståltove.

| 1.1.4. | Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og slagpunkt er:
  H = 2,165 × 10-8 × WL2 eller H = 5,73 × 10-2 × I
  hvor:







  H | = | klodsens faldhøjde i mm |
| --- | --- | --- | --- |
| W | = | traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II |
| L | = | traktorens største akselafstand i mm |
| I | = | bagakslens enertimoment i (kg/m2). |

1.1.4.

Klodsen løftes bagud, således at højden mellem dens tyngdepunkt og slagpunkt er:

H = 2,165 × 10-8 × WL2 eller H = 5,73 × 10-2 × I

hvor:

H

=

klodsens faldhøjde i mm

W

=

traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II

L

=

traktorens største akselafstand i mm

I

=

bagakslens enertimoment i (kg/m2).

Herefter udløses klodsen, så den slår imod førerværnet.

| 1.1.5. | Der foretages ingen slagprøve, såfremt det drejer sig om en traktor, hvis vægt i henhold til punkt 1.3 i bilag II hviler med mindst 50 % på forakslen. |
| --- | --- |

1.1.5.

Der foretages ingen slagprøve, såfremt det drejer sig om en traktor, hvis vægt i henhold til punkt 1.3 i bilag II hviler med mindst 50 % på forakslen.

1.2.   Slagprøve forfra

| 1.2.1. | Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt må ikke falde mere end 80 mm inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem førerværnets øverste punkt.
  Dersom der på førerværnets forende findes en runding, der begynder i en større afstand end 80 mm fra det lodrette plan, skal klodsen ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV). |
| --- | --- |

1.2.1.

Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet, når slagfladen og ophængskæden er i en vinkel på 20° med lodret, medmindre førerværnet på grund af hældning i slagpunktet har en større vinkel med lodret. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng således, at den er parallel med førerværnet, og ophængskæden fortsat danner en vinkel på 20° med lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som rammer jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns under kørsel fremad, og er normalt det øverste, forreste hjørne. Klodsens tyngdepunkt må ikke falde mere end 80 mm inden for et lodret plan, som er parallelt med traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem førerværnets øverste punkt.

Dersom der på førerværnets forende findes en runding, der begynder i en større afstand end 80 mm fra det lodrette plan, skal klodsen ramme det punkt, hvor rundingens tangent er vinkelret på traktorens længdesymmetriplan (se figur 9 i bilag IV).

| 1.2.2. | Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på figur 6 i bilag IV. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge 2 m bagved bagakslen og 1,5 m foran forakslen.
  Forankringerne tilspændes således, at for- og bagdækkenes nedspænding er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastgøres bag baghjulene en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm, som drives tæt mod hjulene. |
| --- | --- |

1.2.2.

Traktorer med stiv krop forankres til underlaget som vist på figur 6 i bilag IV. Forankringernes fastgørelsespunkter skal ligge 2 m bagved bagakslen og 1,5 m foran forakslen.

Forankringerne tilspændes således, at for- og bagdækkenes nedspænding er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, fastgøres bag baghjulene en kvadratisk træbjælke 150 × 150 mm, som drives tæt mod hjulene.

| 1.2.3. | Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, der bærer førerværnet, skal forankres som forakslen, der er vist i figur 6 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres fast til skinnerne ved hjælp af ståltove. |
| --- | --- |

1.2.3.

Knækstyrede traktorer skal have begge aksler forankret til underlaget. Akslen på den del af traktoren, der bærer førerværnet, skal forankres som forakslen, der er vist i figur 6 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes af en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres fast til skinnerne ved hjælp af ståltove.

| 1.2.4. | Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
  H = 125 + 0,020 W. |
| --- | --- |

1.2.4.

Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:

H = 125 + 0,020 W.

1.3.   Slagprøve fra siden

| 1.3.1. | Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophængskæden i lodret stilling, medmindre førerværnet i slagpunktet afviger fra lodret på tidspunktet for den største deformation. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng, så den er parallel med førerværnet i slagpunktet, og ophængskæden fortsat er lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet.
  Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en sidelæns væltning, og er normalt den øverste kant. Medmindre det er klart, at et andet punkt på denne kant vil ramme jorden først, ligger slagpunktet i det plan, som står vinkelret på traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt, når sædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. For en traktor med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) defineres anslagspunktet i forhold til skæringspunktet mellem traktorens midterplan og et plan vinkelret herpå af en ret linje, som går gennem et punkt, der ligger lige langt fra sædets to referencepunkter. |
| --- | --- |

1.3.1.

Traktoren anbringes således i forhold til klodsen, at denne vil ramme førerværnet med slagfladen og ophængskæden i lodret stilling, medmindre førerværnet i slagpunktet afviger fra lodret på tidspunktet for den største deformation. I dette tilfælde indstilles klodsens slagflade ved hjælp af ekstra ophæng, så den er parallel med førerværnet i slagpunktet, og ophængskæden fortsat er lodret. Klodsens ophængshøjde indstilles således, at tyngdepunktsbanen passerer gennem slagpunktet.

Slagpunktet er den del af førerværnet, som må formodes at ramme jorden først ved en sidelæns væltning, og er normalt den øverste kant. Medmindre det er klart, at et andet punkt på denne kant vil ramme jorden først, ligger slagpunktet i det plan, som står vinkelret på traktorens længdesymmetriplan, og som går gennem sædets midtpunkt, når sædet står i midtstilling. Der bør træffes foranstaltninger til, at klodsens tilbøjelighed til at dreje omkring slagpunktet reduceres. For en traktor med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) defineres anslagspunktet i forhold til skæringspunktet mellem traktorens midterplan og et plan vinkelret herpå af en ret linje, som går gennem et punkt, der ligger lige langt fra sædets to referencepunkter.

| 1.3.2. | Den aksel på en ikke-knækstyret traktor, som ikke kan dreje sig omkring et omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget i den side, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dette normalt være bagakslen; opstillingen er vist på figur 7 i bilag IV. De to forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idet den ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den anden til et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes, således at nedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælke som afstivning af baghjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vist på figur 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således, at den, når den der anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30° ± 3° med vandret. Dens længde skal være 20–25 gange dens tykkelse og dens bredde 2–3 gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden ved, at en bjælke fastgøres til underlaget og imod den udvendige side af hjulet modsat slaget. |
| --- | --- |

1.3.2.

Den aksel på en ikke-knækstyret traktor, som ikke kan dreje sig omkring et omdrejningspunkt i forhold til førerværnet, forankres til underlaget i den side, på hvilken slaget rammer. For 2-hjulsdrevne traktorer vil dette normalt være bagakslen; opstillingen er vist på figur 7 i bilag IV. De to forankringer skal gå over akslen fra punkter direkte under denne, idet den ene går til et fastgørelsespunkt ca. 1,5 m foran akslen og den anden til et punkt ca. 1,5 m bag akslen. Forankringerne tilspændes, således at nedspændingen af det nærmestliggende dæk er som angivet i punkt 3.1.5 i bilag II. Efter at forankringerne er tilspændt, anbringes en træbjælke som afstivning af baghjulet modsat slaget. Den skal sikres til underlaget, således at den fastholdes stramt mod fælgen under slagprøven som vist på figur 7 i bilag IV. Bjælkens længde vælges således, at den, når den der anbragt mod hjulet, danner en vinkel på 30° ± 3° med vandret. Dens længde skal være 20–25 gange dens tykkelse og dens bredde 2–3 gange dens tykkelse. Begge aksler hindres i at bevæge sig til siden ved, at en bjælke fastgøres til underlaget og imod den udvendige side af hjulet modsat slaget.

| 1.3.3. | Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på samme måde som en traktor med stiv krop.
  Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres og understøttes som vist i figur 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes med en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres til skinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktet, som fastgøres til underlaget, således at det svarer til en afstivning af baghjulet og yder den samme understøttelse som hos en traktor med stiv krop. |
| --- | --- |

1.3.3.

Knækstyrede traktorer forankres til underlaget, således at den del af traktoren, som bærer førerværnet, fastholdes til underlaget på samme måde som en traktor med stiv krop.

Begge aksler på knækstyrede traktorer forankres til underlaget. Akslen og hjulene på den del af traktoren, som bærer førerværnet, forankres og understøttes som vist i figur 7 i bilag IV. Drejningspunktet understøttes med en kvadratisk bjælke på mindst 100 × 100 mm og forankres til skinnerne. En afstivning anbringes mod drejningspunktet, som fastgøres til underlaget, således at det svarer til en afstivning af baghjulet og yder den samme understøttelse som hos en traktor med stiv krop.

| 1.3.4. | Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:
  H = 125 + 0,150 W |
| --- | --- |

1.3.4.

Klodsen løftes bagud, således at faldhøjden er:

H = 125 + 0,150 W

1.4.   Belastningsprøve bagtil

Traktoren anbringes i belastningsudstyret, som er beskrevet i punkt 2.6 i bilag II og vist i figur 8 og 10 i bilag IV, således at bagkanten af bjælken ligger over førerværnets bageste, øverste bærende punkt, og således at traktorens længdesymmetriplan ligger midt mellem de punkter, i hvilke bjælken påvirkes af belastningen.

Akslerne klodses op således, at belastningen ikke optages af dækkene. Den tilførte belastning skal svare til to gange traktorens masse som defineret i punkt 1.3 i bilag II. Om nødvendigt skal traktorens forende forankres.

1.5.   Belastningsprøve fortil

| 1.5.1. | Denne prøve er den samme som belastningsprøven bagtil, idet dog den forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverste punkt. |
| --- | --- |

1.5.1.

Denne prøve er den samme som belastningsprøven bagtil, idet dog den forreste kant af bjælken skal ligge over førerværnets forreste, øverste punkt.

| 1.5.2. | Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede belastning, tilføres belastning, indtil taget er nedbøjet så meget, at det falder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punkt med den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, når den vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktoren flyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vil bære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i figur 10 i bilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning på ny. |
| --- | --- |

1.5.2.

Hvis den forreste del af førerværnets tag ikke kan modstå den samlede belastning, tilføres belastning, indtil taget er nedbøjet så meget, at det falder sammen med det plan, som forbinder førerværnets øverste punkt med den del af traktorens forende, som kan bære traktorens masse, når den vælter eller stejler. Derefter fjernes belastningen, og traktoren flyttes, således at bjælken ligger over den del af førerværnet, som nu vil bære bagenden af traktoren, når denne er rullet rundt, som vist i figur 10 i bilag IV, og herefter tilføres den samlede belastning på ny.

2.   DET FRIE OMRÅDE

| 2.1. | Det frie område er vist på figur 3 bilag IV og er fastlagt i forhold til et lodret referenceplan, som almindeligvis ligger i traktorens længderetning, og som går gennem sædets referencepunkt, beskrevet i punkt 2.3, og rattets centrum. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret med sædet og rattet under slagprøverne, men at forblive vinkelret på traktorens gulvplan eller på førerværnet, hvis dette er fjedrende ophængt.
  Hvis rattet er indstilleligt, skal dets stilling være som ved normal kørsel, hvorunder føreren sidder i sædet. |
| --- | --- |

2.1.

Det frie område er vist på figur 3 bilag IV og er fastlagt i forhold til et lodret referenceplan, som almindeligvis ligger i traktorens længderetning, og som går gennem sædets referencepunkt, beskrevet i punkt 2.3, og rattets centrum. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret med sædet og rattet under slagprøverne, men at forblive vinkelret på traktorens gulvplan eller på førerværnet, hvis dette er fjedrende ophængt.

Hvis rattet er indstilleligt, skal dets stilling være som ved normal kørsel, hvorunder føreren sidder i sædet.

| 2.2. | Det frie områdes afgrænsninger er:






  2.2.1. | lodrette planer 250 mm på hver side af referenceplanet op til en højde af 300 mm over sædets referencepunkt |
| --- | --- | --- |

2.2.

Det frie områdes afgrænsninger er:

2.2.1.

lodrette planer 250 mm på hver side af referenceplanet op til en højde af 300 mm over sædets referencepunkt

| 2.2.2. | parallelle planer udgående fra den øverste kant af planerne i punkt 2.2.1 indtil en maksimal højde på 900 mm over sædets referencepunkt og således skråtstillede, at det øverste punkt på planet nærmest slaget er mindst 100 mm fra referenceplanet |
| --- | --- |

2.2.2.

parallelle planer udgående fra den øverste kant af planerne i punkt 2.2.1 indtil en maksimal højde på 900 mm over sædets referencepunkt og således skråtstillede, at det øverste punkt på planet nærmest slaget er mindst 100 mm fra referenceplanet

| 2.2.3. | et vandret plan 900 mm over sædets referencepunkt |
| --- | --- |

2.2.3.

et vandret plan 900 mm over sædets referencepunkt

| 2.2.4. | et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som indeholder et punkt 900 mm lodret over sædets referencepunkt samt den bageste del af sædekonstruktionen med affjedringen |
| --- | --- |

2.2.4.

et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som indeholder et punkt 900 mm lodret over sædets referencepunkt samt den bageste del af sædekonstruktionen med affjedringen

| 2.2.5. | et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som går lodret nedad fra den bageste del af sædet |
| --- | --- |

2.2.5.

et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som går lodret nedad fra den bageste del af sædet

| 2.2.6. | en krum flade med radius 120 mm, som er vinkelret på referenceplanet, og til hvilket planerne i punkt 2.2.3 og 2.2.4 er tangentplaner |
| --- | --- |

2.2.6.

en krum flade med radius 120 mm, som er vinkelret på referenceplanet, og til hvilket planerne i punkt 2.2.3 og 2.2.4 er tangentplaner

| 2.2.7. | en krum flade med radius 900 mm, som er vinkelret på referenceplanet, og som strækker sig 400 mm frem foran og tangentielt til et punkt på planet i punkt 2.2.3 beliggende 150 mm foran sædets referencepunkt |
| --- | --- |

2.2.7.

en krum flade med radius 900 mm, som er vinkelret på referenceplanet, og som strækker sig 400 mm frem foran og tangentielt til et punkt på planet i punkt 2.2.3 beliggende 150 mm foran sædets referencepunkt

| 2.2.8. | et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som skærer fladen i punkt 2.2.7 i dennes forreste kant og passerer 40 mm fra rattet foran dette; hvis rattet er højtplaceret, erstattes dette plan af et tangentialplan til fladen i punkt 2.2.7 |
| --- | --- |

2.2.8.

et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som skærer fladen i punkt 2.2.7 i dennes forreste kant og passerer 40 mm fra rattet foran dette; hvis rattet er højtplaceret, erstattes dette plan af et tangentialplan til fladen i punkt 2.2.7

| 2.2.9. | et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som ligger 40 mm foran rattet |
| --- | --- |

2.2.9.

et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som ligger 40 mm foran rattet

| 2.2.10. | et vandret plan gennem sædets referencepunkt |
| --- | --- |

2.2.10.

et vandret plan gennem sædets referencepunkt

| 2.2.11. | for en traktor med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) består frirummet af en kombination af de to, som defineres af rattets og sædets to positioner |
| --- | --- |

2.2.11.

for en traktor med vendbar førerplads (vendbart sæde og rat) består frirummet af en kombination af de to, som defineres af rattets og sædets to positioner

| 2.2.12. | for en traktor, som kan udstyres med forskellige sæder, baseres prøverne på en kombination af de frirum, der defineres af referencepunkterne for forskellige mulige sæder. Førerværnet må ikke kunne trænge ind i det kombinerede frirum, der svarer til sædets forskellige referencepunkter |
| --- | --- |

2.2.12.

for en traktor, som kan udstyres med forskellige sæder, baseres prøverne på en kombination af de frirum, der defineres af referencepunkterne for forskellige mulige sæder. Førerværnet må ikke kunne trænge ind i det kombinerede frirum, der svarer til sædets forskellige referencepunkter

| 2.2.13. | hvis der indføres en ny type sæde, efter at prøvningen er afsluttet, udføres en beregning for at fastlægge, om frirummet rundt om sædets nye referencepunkter ligger inden for det tidligere fastlagte kombinerede frirum. Hvis det ikke er tilfældet, udføres en ny prøvning. |
| --- | --- |

2.2.13.

hvis der indføres en ny type sæde, efter at prøvningen er afsluttet, udføres en beregning for at fastlægge, om frirummet rundt om sædets nye referencepunkter ligger inden for det tidligere fastlagte kombinerede frirum. Hvis det ikke er tilfældet, udføres en ny prøvning.

| 2.3. | Sædets indstilling og sædets referencepunkt |
| --- | --- |

2.3.

Sædets indstilling og sædets referencepunkt

| 2.3.1. | Ved definitionen af det frie område i punkt 2.1 befinder sædet sig i det bageste punkt af ethvert vandret indstillingsområde. Sædet indstilles i midtpunktet af ethvert lodret indstillingsområde, hvor dette er uafhængigt af sædets vandrette indstilling.
  Referencepunktet bestemmes ved hjælp af anordninger vist i figur 1 og 2 i bilag IV, som skal simulere belastningen fra en person. Anordningen består af en sædeplade og ryglænsplader. Den nederste ryglænsplade sammenføjes med sædepladen ved hjælp af led placeret i sæderegionen (A) og i lænderegionen (B). Leddet (B) skal give mulighed for justering i højden. |
| --- | --- |

2.3.1.

Ved definitionen af det frie område i punkt 2.1 befinder sædet sig i det bageste punkt af ethvert vandret indstillingsområde. Sædet indstilles i midtpunktet af ethvert lodret indstillingsområde, hvor dette er uafhængigt af sædets vandrette indstilling.

Referencepunktet bestemmes ved hjælp af anordninger vist i figur 1 og 2 i bilag IV, som skal simulere belastningen fra en person. Anordningen består af en sædeplade og ryglænsplader. Den nederste ryglænsplade sammenføjes med sædepladen ved hjælp af led placeret i sæderegionen (A) og i lænderegionen (B). Leddet (B) skal give mulighed for justering i højden.

| 2.3.2. | Referencepunktet er defineret som det punkt i sædets midterplan, hvor et tangentialplan til den nederste ryglænsplade og et vandret plan skærer hinanden. Dette vandrette plan skærer den nedre overflade af sædepladen i et punkt 150 mm foran den ovenfor nævnte tangent. |
| --- | --- |

2.3.2.

Referencepunktet er defineret som det punkt i sædets midterplan, hvor et tangentialplan til den nederste ryglænsplade og et vandret plan skærer hinanden. Dette vandrette plan skærer den nedre overflade af sædepladen i et punkt 150 mm foran den ovenfor nævnte tangent.

| 2.3.3. | Hvis et sædeophæng er udstyret med en indstillingsanordning for tilpasning til førerens vægt, skal den indstilles således, at sædet befinder sig midt i dets dynamiske bevægelsesområde.
  Anordningen anbringes på sædet. Den belastes med en kraft på 550 N i et punkt 50 mm foran leddet (A), og de to ryglænsplader presses med ringe kraft tangentielt mod ryglænet. |
| --- | --- |

2.3.3.

Hvis et sædeophæng er udstyret med en indstillingsanordning for tilpasning til førerens vægt, skal den indstilles således, at sædet befinder sig midt i dets dynamiske bevægelsesområde.

Anordningen anbringes på sædet. Den belastes med en kraft på 550 N i et punkt 50 mm foran leddet (A), og de to ryglænsplader presses med ringe kraft tangentielt mod ryglænet.

| 2.3.4. | Hvis det ikke er muligt at bestemme tangenter til hvert enkelt område på ryglænet (over og under lænderegionen), foretages følgende:






  2.3.4.1. | når en bestemt tangent til det nederste område savnes: den nederste ryglænsplade i lodret stilling presses mod ryglænet |
| --- | --- | --- |

2.3.4.

Hvis det ikke er muligt at bestemme tangenter til hvert enkelt område på ryglænet (over og under lænderegionen), foretages følgende:

2.3.4.1.

når en bestemt tangent til det nederste område savnes: den nederste ryglænsplade i lodret stilling presses mod ryglænet

| 2.3.4.2. | når en bestemt tangent til det øverste område savnes: leddet (B) sammenspændes i en højde af 230 mm over sædets referencepunkt, hvis den nederste del af ryglænet er lodret. Herefter presses de to ryglænsplader med ringe kraft tangentielt mod ryglænet. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

når en bestemt tangent til det øverste område savnes: leddet (B) sammenspændes i en højde af 230 mm over sædets referencepunkt, hvis den nederste del af ryglænet er lodret. Herefter presses de to ryglænsplader med ringe kraft tangentielt mod ryglænet.

3.   MÅLINGER

3.1.   Brud og revner

Efter hver afprøvning undersøges alle komponenter, samlinger og konsoller til fastgøring på traktoren visuelt for at påvise brud og revner. Der ses bort fra små revner i dele, som er uden styrkemæssig betydning.

3.2.   Det frie område

| 3.2.1. | Under hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i punkt 2.1 og 2.2. |
| --- | --- |

3.2.1.

Under hver afprøvning kontrolleres det, om nogen del af førerværnet er trængt ind i det frie område omkring førersædet som defineret i punkt 2.1 og 2.2.

| 3.2.2. | Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område befinder sig uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtes som værende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet mod slagets retning. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste, som anbefales af fabrikanten. |
| --- | --- |

3.2.2.

Endvidere kontrolleres det, om nogen del af det frie område befinder sig uden for det af førerværnet beskyttede område. Dette betragtes som værende tilfældet, dersom nogen del af det ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet mod slagets retning. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste, som anbefales af fabrikanten.

3.3.   Største øjeblikkelige udbøjning

Ved sideslagsprøven noteres forskellen mellem den største øjeblikkelige udbøjning og den blivende udbøjning målt i en højde af 900 mm over og 150 mm foran sædets referencepunkt. Den ene ende af stangen, som er beskrevet i punkt 2.7.1 i bilag II, skal være fastgjort til førerværnets øverste del, og den anden går gennem et hul i opstanderen. Friktionsringens stilling på stangen efter slaget angiver den største øjeblikkelige udbøjning.

3.4.   Blivende udbøjning

Efter den sidste belastningsprøve noteres den blivende udbøjning af førerværnet. Med dette for øje noteres stillingen af førerværnets hovedkomponenter i forhold til sædereferencepunktet før afprøvningens begyndelse.

BILAG IV

FIGURER

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

BILAG V

Image

Image

Image

BILAG VI

MÆRKNING

EF-komponenttypegodkendelsesmærket består af et rektangel, i hvilket der er anbragt et bogstav »e« fulgt af kendingsnummer for det land, som har meddelt typegodkendelsen:

1. for Tyskland

2. for Frankrig

3. for Italien

4. for Nederlandene

5. for Sverige

6. for Belgien

7. for Ungarn

8. for Tjekkiet

9. for Spanien

11. for Det Forenede Kongerige

12. for Østrig

13. for Luxembourg

17. for Finland

18. for Danmark

19. for Rumænien

20. for Polen

21. for Portugal

23. for Grækenland

24. for Irland

26. for Slovenien

27. for Slovakiet

29. for Estland

32. for Letland

34. for Bulgarien

36. for Litauen

49. for Cypern

50. for Malta

og af et EF-komponenttypegodkendelsesnummer, som svarer til nummeret på den EF-komponenttypegodkendelsesattest, som er udstedt for førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse på traktoren anbragt på et vilkårligt sted i nærheden af rektanglet.

Eksempel på EF-komponenttypegodkendelsesmærke

Image

BILAG VII

Image

BILAG VIII

Forskrifter for EF-typegodkendelse

| 1. | Begæring om EF-typegodkendelse af en type traktor med hensyn til styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af dennes befuldmægtigede. |
| --- | --- |

1.

Begæring om EF-typegodkendelse af en type traktor med hensyn til styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af dennes befuldmægtigede.

| 2. | Til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, indleveres en traktor med behørigt godkendt førerværn og tilhørende fastgørelse; denne traktor skal være repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt. |
| --- | --- |

2.

Til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, indleveres en traktor med behørigt godkendt førerværn og tilhørende fastgørelse; denne traktor skal være repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt.

| 3. | Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, kontrollerer, om den godkendte type førerværn er beregnet til montering på den type traktor, for hvilken der begæres typegodkendelse. Den kontrollerer især, om førerværnets fastgørelse svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen. |
| --- | --- |

3.

Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, kontrollerer, om den godkendte type førerværn er beregnet til montering på den type traktor, for hvilken der begæres typegodkendelse. Den kontrollerer især, om førerværnets fastgørelse svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen.

| 4. | Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære udvidelse af denne til at gælde for andre førerværnstyper. |
| --- | --- |

4.

Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære udvidelse af denne til at gælde for andre førerværnstyper.

| 5. | De kompetente myndigheder udsteder denne udvidelse på følgende vilkår:






  5.1. | den nye type førerværn og dennes fastgørelse på traktoren er blevet EF-komponenttypegodkendt |
| --- | --- | --- |

5.

De kompetente myndigheder udsteder denne udvidelse på følgende vilkår:

5.1.

den nye type førerværn og dennes fastgørelse på traktoren er blevet EF-komponenttypegodkendt

| 5.2. | den er konstrueret til montering på den type traktor, hvortil udvidelse af EF-typegodkendelsen begæres |
| --- | --- |

5.2.

den er konstrueret til montering på den type traktor, hvortil udvidelse af EF-typegodkendelsen begæres

| 5.3. | fastgørelsen af førerværnet på traktoren svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen. |
| --- | --- |

5.3.

fastgørelsen af førerværnet på traktoren svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen.

| 6. | Et skema som vist i bilag IX skal vedlægges EF-typegodkendelsesskema for hver typegodkendelse eller udvidelse af typegodkendelse, som udstedes eller nægtes udstedt. |
| --- | --- |

6.

Et skema som vist i bilag IX skal vedlægges EF-typegodkendelsesskema for hver typegodkendelse eller udvidelse af typegodkendelse, som udstedes eller nægtes udstedt.

| 7. | Hvis begæring om EF-typegodkendelse af en traktortype indsendes samtidig med begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en type førerværn beregnet til den traktor, for hvilken der begæres EF-typegodkendelse, udføres den i punkt 2 og 3 fastsatte kontrol ikke. |
| --- | --- |

7.

Hvis begæring om EF-typegodkendelse af en traktortype indsendes samtidig med begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en type førerværn beregnet til den traktor, for hvilken der begæres EF-typegodkendelse, udføres den i punkt 2 og 3 fastsatte kontrol ikke.

BILAG IX

Image

BILAG X

DEL A

Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

(jf. artikel 13)

| Rådets direktiv 77/536/EØF
  (EFT L 220 af 29.8.1977, s. 1) | |
| --- | --- |
| Bilag I, del X, i tiltrædelsesakten af 1979
  (EFT L 291 af 19.11.1979, s. 108) | |
| Bilag I, del IX A, i tiltrædelsesakten af 1985
  (EFT L 302 af 15.11.1985, s. 209) | |
| Rådets direktiv 87/354/EØF
  (EFT L 192 af 11.7.1987, s. 43) | Kun for så vidt angår henvisningerne i bilaget, nr. 9, a), til direktiv 77/536/EØF |
| Rådets direktiv 89/680/EØF
  (EFT L 398 af 30.12.1989, s. 26) | |
| Punkt XI.C.II.2 i bilag I til tiltrædelsesakten af 1994
  (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 205) | |
| Kommissionens direktiv 1999/55/EF
  (EFT L 146 af 11.6.1999, s. 28) | |
| Punkt I.A.21 i bilag II til tiltrædelsesakten af 2003
  (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 53) | |
| Rådets direktiv 2006/96/EF
  (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81) | Kun for så vidt angår henvisningerne i artikel 1 til direktiv 77/536/EØF og for så vidt angår bilaget, punkt 20 |

Rådets direktiv 77/536/EØF

(EFT L 220 af 29.8.1977, s. 1)

Bilag I, del X, i tiltrædelsesakten af 1979

(EFT L 291 af 19.11.1979, s. 108)

Bilag I, del IX A, i tiltrædelsesakten af 1985

(EFT L 302 af 15.11.1985, s. 209)

Rådets direktiv 87/354/EØF

(EFT L 192 af 11.7.1987, s. 43)

Kun for så vidt angår henvisningerne i bilaget, nr. 9, a), til direktiv 77/536/EØF

Rådets direktiv 89/680/EØF

(EFT L 398 af 30.12.1989, s. 26)

Punkt XI.C.II.2 i bilag I til tiltrædelsesakten af 1994

(EFT C 241 af 29.8.1994, s. 205)

Kommissionens direktiv 1999/55/EF

(EFT L 146 af 11.6.1999, s. 28)

Punkt I.A.21 i bilag II til tiltrædelsesakten af 2003

(EUT L 236 af 23.9.2003, s. 53)

Rådets direktiv 2006/96/EF

(EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81)

Kun for så vidt angår henvisningerne i artikel 1 til direktiv 77/536/EØF og for så vidt angår bilaget, punkt 20

DEL B

Frister for gennemførelse i national ret og anvendelse

(jf. artikel 13)

| Direktiv | Gennemførelsesfrist | Anvendelsesdato |
| --- | --- | --- |
| 77/536/EØF | 29. december 1978 | — |
| 87/354/EØF | 31. december 1987 | — |
| 89/680/EØF | 3. januar 1990 | — |
| 1999/55/EF | 30. juni 2000 (1) | — |
| 2006/96/EF | 1. januar 2007 | — |

Direktiv

Gennemførelsesfrist

Anvendelsesdato

77/536/EØF

29. december 1978

—

87/354/EØF

31. december 1987

—

89/680/EØF

3. januar 1990

—

1999/55/EF

30. juni 2000 (1)

—

2006/96/EF

1. januar 2007

—

---

(1)  I overensstemmelse med artikel 2 i direktiv 1999/55/EF:

»1.   Fra den 1. juli 2000 kan medlemsstaterne ikke:

| — | nægte EF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, eller national typegodkendelse |
| --- | --- |

—

nægte EF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, eller national typegodkendelse

| — | forbyde første ibrugtagning af sådanne traktorer |
| --- | --- |

—

forbyde første ibrugtagning af sådanne traktorer

hvis traktorerne opfylder forskrifterne i direktiv 77/536/EØF som ændret ved dette direktiv.

2.   Fra den 1. januar 2001 kan medlemsstaterne:

| — | ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 77/536/EØF som ændret ved dette direktiv |
| --- | --- |

—

ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 77/536/EØF som ændret ved dette direktiv

| — | nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 77/536/EØF som ændret ved dette direktiv.« |
| --- | --- |

—

nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 77/536/EØF som ændret ved dette direktiv.«

BILAG XI

SAMMENLIGNINGSTABEL

| Direktiv 77/536/EØF | Direktiv 1999/55/EF | Nærværende direktiv |
| --- | --- | --- |
| Artikel 9 | | Artikel 1 |
| Artikel 1 | | Artikel 2 |
| Artikel 2 | | Artikel 3 |
| Artikel 3 | | Artikel 4 |
| Artikel 4 | | Artikel 5 |
| Artikel 5 | | Artikel 6 |
| Artikel 6 | | Artikel 7 |
| Artikel 7 | | — |
| | Artikel 2 | Artikel 8 |
| Artikel 8 | | Artikel 9 |
| Artikel 10 og 11 | | Artikel 10 og 11 |
| Artikel 12, stk. 1 | | — |
| Artikel 12, stk. 2 | | Artikel 12 |
| — | | Artikel 13 |
| — | | Artikel 14 |
| Artikel 13 | | Artikel 15 |
| Bilag I til IX | | Bilag I til IX |
| — | | Bilag X |
| — | | Bilag XI |

Direktiv 77/536/EØF

Direktiv 1999/55/EF

Nærværende direktiv

Artikel 9

Artikel 1

Artikel 1

Artikel 2

Artikel 2

Artikel 3

Artikel 3

Artikel 4

Artikel 4

Artikel 5

Artikel 5

Artikel 6

Artikel 6

Artikel 7

Artikel 7

—

Artikel 2

Artikel 8

Artikel 8

Artikel 9

Artikel 10 og 11

Artikel 10 og 11

Artikel 12, stk. 1

—

Artikel 12, stk. 2

Artikel 12

—

Artikel 13

—

Artikel 14

Artikel 13

Artikel 15

Bilag I til IX

Bilag I til IX

—

Bilag X

—

Bilag XI

---

| 3.10.2009 | DA | Den Europæiske Unions Tidende | L 261/40 |
| --- | --- | --- | --- |

3.10.2009

DA

Den Europæiske Unions Tidende

L 261/40

---

EUROPA-PARLAMENTETS OG RÅDETS DIREKTIV 2009/75/EF

af 13. juli 2009

om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning)

(kodificeret udgave)

(EØS-relevant tekst)

EUROPA-PARLAMENTET OG RÅDET FOR DEN EUROPÆISKE UNION HAR —

under henvisning til traktaten om oprettelse af Det Europæiske Fællesskab, særlig artikel 95,

under henvisning til forslag fra Kommissionen,

under henvisning til udtalelse fra Det Europæiske Økonomiske og Sociale Udvalg (1),

efter proceduren i traktatens artikel 251 (2), og

ud fra følgende betragtninger:

| (1) | Rådets direktiv 79/622/EØF af 25. juni 1979 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 79/622/EØF af 25. juni 1979 om indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (statisk afprøvning) (3) er blevet ændret væsentligt ved flere lejligheder (4). Direktivet bør af klarheds- og rationaliseringshensyn kodificeres.

| (2) | Direktiv 79/622/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, der er erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (5), og det fastsætter de tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer med hensyn til førerværn (statisk afprøvning). Disse tekniske forskrifter vedrører en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle traktortyper kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2003/37/EF. Bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF om landbrugs- eller skovbrugstraktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv. |
| --- | --- |

(2)

Direktiv 79/622/EØF er et af særdirektiverne i EF-typegodkendelsesordningen fastsat i Rådets direktiv 74/150/EØF af 4. marts 1974 om tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning vedrørende visse dele og specifikationer for landbrugs- og skovbrugshjultraktorer, der er erstattet af Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2003/37/EF af 26. maj 2003 om typegodkendelse af landbrugs- eller skovbrugstraktorer og af deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt af systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer (5), og det fastsætter de tekniske forskrifter for konstruktion og fremstilling af landbrugs- og skovbrugstraktorer med hensyn til førerværn (statisk afprøvning). Disse tekniske forskrifter vedrører en indbyrdes tilnærmelse af medlemsstaternes lovgivning, så der for alle traktortyper kan anvendes den procedure for EF-typegodkendelse, som er omhandlet i direktiv 2003/37/EF. Bestemmelserne i direktiv 2003/37/EF om landbrugs- eller skovbrugstraktorer, deres påhængskøretøjer og udskifteligt trukket materiel samt systemer, komponenter og tekniske enheder til disse køretøjer finder derfor også anvendelse på nærværende direktiv.

| (3) | Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse af direktiverne i national ret — |
| --- | --- |

(3)

Nærværende direktiv bør ikke berøre medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse af direktiverne i national ret —

UDSTEDT FØLGENDE DIREKTIV:

Artikel 1

Dette direktiv finder anvendelse på traktorer, som er defineret i artikel 2, litra j) i direktiv 2003/37/EF, og som har følgende kendetegn:

| a) | fri højde under bagakslen på højst 1 000 mm |
| --- | --- |

a)

fri højde under bagakslen på højst 1 000 mm

| b) | fast eller indstillelig sporvidde på en af de drivende aksler skal være på 1 150 mm eller derover |
| --- | --- |

b)

fast eller indstillelig sporvidde på en af de drivende aksler skal være på 1 150 mm eller derover

| c) | mulighed for at blive udstyret med koblingsanordning for ophængte redskaber (trepunktsophæng) og en trækbom |
| --- | --- |

c)

mulighed for at blive udstyret med koblingsanordning for ophængte redskaber (trepunktsophæng) og en trækbom

| d) | masse på mindst 800 kg svarende til traktorens egenvægt i henhold til punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF, inklusive førerværnet monteret i overensstemmelse med nærværende direktiv og traktoren forsynet med de største dæk, som fabrikanten anbefaler. |
| --- | --- |

d)

masse på mindst 800 kg svarende til traktorens egenvægt i henhold til punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF, inklusive førerværnet monteret i overensstemmelse med nærværende direktiv og traktoren forsynet med de største dæk, som fabrikanten anbefaler.

Artikel 2

1.   Den enkelte medlemsstat meddeler EF-komponenttypegodkendelse for enhver type førerværn og disses fastgørelse på traktoren, der opfylder forskrifterne for udførelse og afprøvningsforskrifterne i bilag I-V.

2.   Den medlemsstat, der har meddelt EF-komponenttypegodkendelsen, træffer — om fornødent i samarbejde med de kompetente myndigheder i de øvrige medlemsstater — de nødvendige foranstaltninger til i påkrævet omfang at kontrollere, at produktionen er i overensstemmelse med den godkendte type. Kontrollen udøves ved stikprøver.

Artikel 3

Medlemsstaterne tildeler fabrikanten af en traktor eller af et førerværn eller disses befuldmægtigede et EF-komponenttypegodkendelsesmærke efter modellen i bilag VI for hver type førerværn og disses fastgørelse på traktoren, som de godkender i medfør af artikel 2.

Medlemsstaterne træffer de fornødne foranstaltninger for at hindre, at der anvendes godkendelsesmærker, der kan medføre forveksling af førerværn af en type, der er meddelt komponenttypegodkendelse for i henhold til artikel 2, med andre anordninger.

Artikel 4

Medlemsstaterne kan ikke forbyde salg af førerværn og af dele til deres fastgørelse på traktorer under henvisning til deres udførelse, når disse er forsynet med EF-komponenttypegodkendelsesmærke.

En medlemsstat kan dog forbyde salg af førerværn, der er forsynet med EF-komponenttypegodkendelsesmærke, men som systematisk afviger fra den godkendte type.

Den pågældende medlemsstat underretter straks de øvrige medlemsstater og Kommissionen om de trufne foranstaltninger og begrunder samtidig sin beslutning.

Artikel 5

De kompetente myndigheder i den enkelte medlemsstat fremsender inden en måned til de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater kopier af EF-komponenttypegodkendelsesskemaerne efter modellen i bilag VII, for hver type førerværn, som de meddeler eller nægter godkendelse for.

Artikel 6

1.   Konstaterer en medlemsstat, der har meddelt en EF-komponenttypegodkendelse, at flere med samme EF-komponenttypegodkendelsesmærke forsynede førerværn og deres fastgørelse på traktoren ikke er i overensstemmelse med den type, den har godkendt, træffer den de nødvendige foranstaltninger for at sikre, at produktionen bringes i overensstemmelse med den godkendte type.

De kompetente myndigheder i den pågældende medlemsstat underretter de kompetente myndigheder i de andre medlemsstater om de trufne foranstaltninger, der eventuelt såfremt det drejer sig om en alvorlig og gentaget uoverensstemmelse, vil kunne udstrækkes til at omfatte inddragelse af EF-komponenttypegodkendelsen.

Disse myndigheder træffer de samme foranstaltninger, når de af de kompetente myndigheder i en anden medlemsstat underrettes om sådan manglende overensstemmelse.

2.   De kompetente myndigheder i medlemsstaterne skal inden en måned underrette hinanden om inddragelse af en meddelt EF-komponenttypegodkendelse samt om grundene hertil.

Artikel 7

Enhver afgørelse truffet på grundlag af de til gennemførelse af dette direktiv udstedte bestemmelser, hvorved en EF-komponenttypegodkendelse for et førerværn nægtes eller inddrages, eller hvorved der udstedes forbud mod salg eller benyttelse, skal nøje begrundes.

Sådanne afgørelser skal meddeles de berørte parter med oplysning om de i medlemsstaterne gældende retsmidler og om fristerne for disses anvendelse.

Artikel 8

1.   Medlemsstaterne kan ikke nægte EF-typegodkendelse, udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 2, litra u), i direktiv 2003/37/EF, eller national typegodkendelse for en traktortype af grunde, der vedrører førerværn, såfremt disse opfylder forskrifterne i bilag I-IX.

2.   Medlemsstaterne kan ikke udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 2, litra u), i direktiv 2003/37/EF, for en traktortype, såfremt denne ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.

Medlemsstaterne kan nægte national typegodkendelse af en traktortype, såfremt denne ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.

Artikel 9

Medlemsstaterne kan ikke nægte indregistrering eller forbyde salg, første ibrugtagning eller benyttelse af traktorer af grunde, der vedrører førerværn, såfremt disse opfylder forskrifterne i bilag I-IX.

Artikel 10

I forbindelse med EF-typegodkendelse skal hver traktor, som er omhandlet i artikel 1, være forsynet med førerværn, der opfylder forskrifterne i bilag I til IV.

Dog kan traktorer, som er defineret i artikel 1 i Europa-Parlamentets og Rådets direktiv 2009/57/EF af 13. juli 2009 om førerværn på landbrugs- og skovbrugshjultraktorer (6), i forbindelse med EF-typegodkendelse, være forsynet med et førerværn, der opfylder forskrifterne i bilag I til IV nævnte direktiv.

Artikel 11

De ændringer, som er nødvendige for at tilpasse forskrifterne i bilag I-IX til den tekniske udvikling, vedtages efter proceduren i artikel 20, stk. 3, i direktiv 2003/37/EF.

Artikel 12

Medlemsstaterne meddeler Kommissionen teksten til de vigtigste nationale retsforskrifter, som de udsteder på det område, der er omfattet af dette direktiv.

Artikel 13

Direktiv 79/622/EØF, som ændret ved de retsakter, der er nævnt i bilag X, del A, ophæves, uden at dette berører medlemsstaternes forpligtelser med hensyn til de i bilag X, del B, angivne frister for gennemførelse i national ret af direktiverne.

Henvisninger til det ophævede direktiv gælder som henvisninger til nærværende direktiv og læses efter sammenligningstabellen i bilag XI.

Artikel 14

Dette direktiv træder i kraft på tyvendedagen efter offentliggørelsen i Den Europæiske Unions Tidende.

Det finder anvendelse fra den 1. januar 2010.

Artikel 15

Dette direktiv er rettet til medlemsstaterne.

Udfærdiget i Bruxelles, den 13. juli 2009.

På Europa-Parlamentets vegne

H.-G. PÖTTERING

Formand

På Rådets vegne

E. ERLANDSSON

Formand

---

(1)  EUT C 211 af 19.8.2008, s. 17.

1

(2)  Europa-Parlamentets udtalelse af 17.6.2008 (endnu ikke offentliggjort i EUT) og Rådets afgørelse af 22.6.2009.

2

(3)  EFT L 179 af 17.7. 1979, s. 1.

3

(4)  Jf. bilag X, del A.

4

(5)  EUT L 171 af 9.7.2003, s. 1.

5

(6)  Se side 1 i denne EUT.

6

---

BILAGSFORTEGNELSE

| BILAG I | Forskrifter for EF-komponenttypegodkendelse |
| --- | --- |

BILAG I

| BILAG II | Forskrifter for afprøvning af førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse på traktoren |
| --- | --- |

BILAG II

| BILAG III | Fremgangsmåde ved afprøvningen |
| --- | --- |

BILAG III

| BILAG IV | Figurer |
| --- | --- |

BILAG IV

| BILAG V | Model for rapport vedrørende afprøvning for EF-komponenttypegodkendelse af førerværn (beskyttelsesbøjle/førerhus) med hensyn til dets styrke såvel som til styrken af dets fastgørelse til traktoren (statisk afprøvning) |
| --- | --- |

BILAG V

| BILAG VI | Mærkning |
| --- | --- |

BILAG VI

| BILAG VII | Model for EF-komponenttypegodkendelsesskema |
| --- | --- |

BILAG VII

| BILAG VIII | Forskrifter for EF-typegodkendelse |
| --- | --- |

BILAG VIII

| BILAG IX | Model for bilag til EF-typegodkendelses-skema med hensyn til førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse på traktoren (Statisk afprøvning) |
| --- | --- |

BILAG IX

| BILAG X | Del A: Ophævet direktiv med oversigt over ændringer
  Del B: Frister for gennemførelse i national ret |
| --- | --- |

BILAG X

Del A: Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

Del B: Frister for gennemførelse i national ret

| BILAG XI | Sammenligningstabel |
| --- | --- |

BILAG XI

BILAG I

Forskrifter for EF-komponenttypegodkendelse

1.   DEFINITION

| 1.1. | Ved »førerværn« (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle) forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, dersom traktoren vælter under normalt brug. |
| --- | --- |

1.1.

Ved »førerværn« (styrtsikkert førerhus eller beskyttelsesbøjle) forstås den opbygning på traktoren, hvis væsentlige formål er at afværge eller formindske faren for føreren, dersom traktoren vælter under normalt brug.

| 1.2. | Det i punkt 1.1 nævnte førerværn er kendetegnet derved, at det ved de afprøvninger, der er fastsat nedenfor i bilag II og III, sikrer et indvendigt frit område, der er tilstrækkeligt stort til at beskytte føreren. |
| --- | --- |

1.2.

Det i punkt 1.1 nævnte førerværn er kendetegnet derved, at det ved de afprøvninger, der er fastsat nedenfor i bilag II og III, sikrer et indvendigt frit område, der er tilstrækkeligt stort til at beskytte føreren.

2.   GENERELLE FORSKRIFTER

| 2.1. | Ethvert førerværn såvel som dets fastgørelse på traktoren skal være således konstrueret og bygget, at det opfylder det væsentlige formål anført i punkt 1. |
| --- | --- |

2.1.

Ethvert førerværn såvel som dets fastgørelse på traktoren skal være således konstrueret og bygget, at det opfylder det væsentlige formål anført i punkt 1.

| 2.2. | Dette krav anses for opfyldt, såfremt forskrifterne i bilag II og III er efterkommet. |
| --- | --- |

2.2.

Dette krav anses for opfyldt, såfremt forskrifterne i bilag II og III er efterkommet.

3.   BEGÆRING OM EF-KOMPONENTTYPEGODKENDELSE

| 3.1. | Begæring om EF-komponenttypegodkendelse med hensyn til styrken af et førerværn og dettes fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af fabrikanten af førerværnet eller disses befuldmægtigede. |
| --- | --- |

3.1.

Begæring om EF-komponenttypegodkendelse med hensyn til styrken af et førerværn og dettes fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af fabrikanten af førerværnet eller disses befuldmægtigede.

| 3.2. | Begæringen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer med følgende oplysninger:






  — | tegning med dimensioner eller med målestok af førerværnet. Denne tegning skal især vise fastgørelsesdelene i enkeltheder, |
| --- | --- | --- |

3.2.

Begæringen skal være ledsaget af nedenstående dokumenter i tre eksemplarer med følgende oplysninger:

—

tegning med dimensioner eller med målestok af førerværnet. Denne tegning skal især vise fastgørelsesdelene i enkeltheder,

| — | fotografier, såvel fra siden som bagfra, som viser førerværnets fastgørelse i enkeltheder, |
| --- | --- |

—

fotografier, såvel fra siden som bagfra, som viser førerværnets fastgørelse i enkeltheder,

| — | kortfattet beskrivelse af førerværnet, herunder af konstruktionstypen og hvorledes den er fastgjort på traktoren, og hvor nødvendigt enkeltheder vedrørende beklædningen, adgangsforholdene, nødudgang, enkeltheder vedrørende indvendig polstring samt særlige forholdsregler til at undgå, at traktoren ruller videre, og enkeltheder vedrørende opvarmning og ventilation, |
| --- | --- |

—

kortfattet beskrivelse af førerværnet, herunder af konstruktionstypen og hvorledes den er fastgjort på traktoren, og hvor nødvendigt enkeltheder vedrørende beklædningen, adgangsforholdene, nødudgang, enkeltheder vedrørende indvendig polstring samt særlige forholdsregler til at undgå, at traktoren ruller videre, og enkeltheder vedrørende opvarmning og ventilation,

| — | materialedata og data vedrørende monteringsbeslag eller konsoller og fastgørelsesbolte (se bilag V). |
| --- | --- |

—

materialedata og data vedrørende monteringsbeslag eller konsoller og fastgørelsesbolte (se bilag V).

| 3.3. | En traktor, der er repræsentativ for den traktortype, for hvilken det førerværn, som søges godkendt, er beregnet, indleveres til den afprøvningsanstalt, som er ansvarlig for komponenttypegodkendelsesafprøvningen. Denne traktor er udstyret med førerværnet. |
| --- | --- |

3.3.

En traktor, der er repræsentativ for den traktortype, for hvilken det førerværn, som søges godkendt, er beregnet, indleveres til den afprøvningsanstalt, som er ansvarlig for komponenttypegodkendelsesafprøvningen. Denne traktor er udstyret med førerværnet.

| 3.4. | Indehaveren af en EF-komponenttypegodkendelse kan begære en udvidelse af denne til at gælde for andre traktortyper. Den kompetente myndighed, som har meddelt den oprindelige EF-komponenttypegodkendelse, skal meddele udvidelsen, såfremt det godkendte førerværn og traktortypen (-typerne), for hvilken (hvilke) udvidelse begæres, opfylder følgende krav:






  — | massen uden ballast, som defineret i punkt 1.3 i bilag II, overstiger ikke den under afprøvningen anvendte referencemasse med mere end 5 %, |
| --- | --- | --- |

3.4.

Indehaveren af en EF-komponenttypegodkendelse kan begære en udvidelse af denne til at gælde for andre traktortyper. Den kompetente myndighed, som har meddelt den oprindelige EF-komponenttypegodkendelse, skal meddele udvidelsen, såfremt det godkendte førerværn og traktortypen (-typerne), for hvilken (hvilke) udvidelse begæres, opfylder følgende krav:

—

massen uden ballast, som defineret i punkt 1.3 i bilag II, overstiger ikke den under afprøvningen anvendte referencemasse med mere end 5 %,

| — | fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke fastgørelsen finder sted, er identiske, |
| --- | --- |

—

fastgørelsesmåden og de dele af traktoren, til hvilke fastgørelsen finder sted, er identiske,

| — | alle dele som skærme og motorhjelm, der afstiver førerværnet, er identiske, |
| --- | --- |

—

alle dele som skærme og motorhjelm, der afstiver førerværnet, er identiske,

| — | sædets placering i førerværnet og dettes kritiske dimensioner og førerværnets og traktorens relative placeringer skal være sådanne, at det frie område under alle faser af afprøvningen hele tiden er beskyttet af førerværnet, uanset deformationerne. |
| --- | --- |

—

sædets placering i førerværnet og dettes kritiske dimensioner og førerværnets og traktorens relative placeringer skal være sådanne, at det frie område under alle faser af afprøvningen hele tiden er beskyttet af førerværnet, uanset deformationerne.

4.   PÅSKRIFTER

| 4.1. | Ethvert førerværn, der er i overensstemmelse med den godkendte type, skal have følgende mærkning:






  4.1.1. | fabriks- eller varemærke |
| --- | --- | --- |

4.1.

Ethvert førerværn, der er i overensstemmelse med den godkendte type, skal have følgende mærkning:

4.1.1.

fabriks- eller varemærke

| 4.1.2. | et EF-komponenttypegodkendelsesmærke, der svarer til modellen i bilag VI |
| --- | --- |

4.1.2.

et EF-komponenttypegodkendelsesmærke, der svarer til modellen i bilag VI

| 4.1.3. | førerværnets serienummer |
| --- | --- |

4.1.3.

førerværnets serienummer

| 4.1.4. | traktorfabrikater og -modeller, som førerværnet er beregnet til. |
| --- | --- |

4.1.4.

traktorfabrikater og -modeller, som førerværnet er beregnet til.

| 4.2. | Alle data skal anføres på et skilt. |
| --- | --- |

4.2.

Alle data skal anføres på et skilt.

| 4.3. | De nævnte mærkninger skal være anbragt således, at de er synlige, let læselige og ikke kan udslettes. |
| --- | --- |

4.3.

De nævnte mærkninger skal være anbragt således, at de er synlige, let læselige og ikke kan udslettes.

BILAG II

Forskrifter for afprøvning af førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse til traktoren

1.   GENERELT

1.1.   Afprøvningens formål

Afprøvningen har til formål — med brug af særligt udstyr — at simulere de belastninger, som påføres førerværnet, når traktoren vælter. Disse afprøvninger, der er beskrevet i bilag III, gør det muligt at bestemme styrken af førerværnet og af de konsoller, ved hvilke det er fastgjort på traktoren, og af enhver del af traktoren, som overfører prøvningskraften.

1.2.   Forberedelse af afprøvningen

1.2.1.   Førerværnet skal være i overensstemmelse med specifikationerne for serieproduktionen. Det skal være fastgjort i overensstemmelse med den af fabrikanten foreskrevne metode for fastgørelse til en af de traktorer, hvortil det er konstrueret. En komplet traktor er ikke nødvendig til afprøvningen; dog skal traktorens førerværn og delene, hvorpå det er fastgjort, under afprøvningerne udgøre en brugsklar enhed, der i det følgende benævnes »montagen«.

1.2.2.   Montagen skal fastgøres til afprøvningsbænken således, at de dele, som fastholder montagen, under belastning kun udsættes for en ubetydelig deformation i sammenligning med førerværnet. Metoden for fastgørelse af montagen på afprøvningsbænken må ikke ændre selve montagens styrke.

1.2.3.   Montagen skal understøttes og fastgøres eller ændres, så hele prøvningsenergien optages af førerværnet og dets befæstelsesdele til traktorens stive dele.

1.2.3.1.   For at efterkomme det i 1.2.3 fastsatte krav skal enhver del af traktorens affjedring blokeres, således at denne ikke optager nogen del af afprøvningsenergien.

1.2.4.   Til afprøvningen skal traktoren være udstyret med alle dele fra serieproduktionen, som kan have indflydelse på styrken at førerværnet, eller som kan være nødvendige for styrkeafprøvningen.

Komponenter, som kan forårsage fare i det frie område, skal også forefindes, for at det kan undersøges, om kravene i punkt 4 er opfyldt.

Alle dele, som føreren selv kan aftage, skal fjernes ved prøvningen. Hvis det er muligt at holde døre og vinduer åbne eller at aftage dem, medens traktoren er i brug, skal disse holdes åbne eller fjernes under prøvningen, således at de ikke øger førerværnets styrke. Hvis de i denne stilling udgør en fare for føreren i tilfælde af, at traktoren vælter, skal dette fremgå af prøvningsrapporten.

1.3.   Traktorens masse

Referencemassen mt, som bruges i formlen (se bilag III) til beregning af energi og slagkraft, må ikke være mindre end den masse, der er omhandlet i punkt 2.1.1 i bilag I til direktiv 2003/37/EF (dvs. uden ekstra udstyr, men med kølevæske, smøremidler, brændstof, værktøj og fører) med tillæg af førerværnets vægt og minus 75 kg.

Massen af ekstravægt for- eller bagtil, væskefyldning af dækkene, ophængte redskaber eller udstyr eller andet særligt udstyr medregnes ikke.

2.   HJÆLPEMIDLER OG UDSTYR

2.1.   Vandret belastningsafprøvning (sideværts og på langs)

2.1.1.   Materiel, udstyr og forankringsmidler tilstrækkeligt til at sikre, at montagen er sikkert fastgjort til afprøvningsbænken, uafhængigt af dækkene, hvis de er med.

2.1.2.   Midler for påførelse af en vandret kraft på førerværnet med en stiv bom, således som vist i figur 1 og 2 i bilag IV.

2.1.2.1.   Den stive bom skal have en lodret tværdiameter på 150 mm.

2.1.2.2.   Der skal træffes sådanne forholdsregler, at belastningen kan fordeles jævnt, vinkelret på belastningsretningen og langs en bom på mindst 250 mm og højst 700 mm og med præcise multipla på 50 mm mellem disse længder.

2.1.2.3.   Bomkanterne, der berører førerværnet, skal være krumme med en radius på maksimalt 50 mm.

2.1.2.4.   Kardanled eller tilsvarende skal indlægges til sikring af, at belastningen ikke tvinger montagen ind i en drejning eller bevægelse i anden retning end belastningens.

2.1.2.5.   Såfremt førerværnets vandrette længde, som belastningen skal påføres, ikke udgør en ret linje vinkelret på belastningsretningen, skal det rum, som opstår, udfyldes på en sådan måde, at belastningen fordeles over denne længde.

2.1.3.   Udstyr til inden for de tekniske muligheder at måle den energi, der optages af førerværnet og af de stive dele af traktoren, til hvilken det er fastgjort, f.eks. ved at måle den påførte kraft og udbøjningen fra det sted, hvor denne blev påført, i forhold til den vinkelrette på et punkt på traktorens chassis.

2.1.4.   Udstyr til at konstatere, at ingen del af førerværnet er trængt ind i det frie område under afprøvningen. En anordning som vist i figur 6 i bilag IV kan anvendes.

2.2.   Trykprøver (bagfra og forfra)

2.2.1.   Materiel, udstyr og forankringsmidler, tilstrækkelige til at sikre, at traktoren er sikkert fastgjort til fundamentet, uafhængigt af dækkene.

2.2.2.   Midler for påføring af en lodret kraft på førerværnet, således som vist i figur 3 i bilag IV inklusive en stiv trykbom med en bredde på 250 mm.

2.2.3.   Udstyr til at måle den totale påførte lodrette kraft.

2.2.4.   Udstyr til at konstatere, at ingen del af førerværnet er trængt ind i det frie område under afprøvningen. En anordning som vist i figur 6a, 6b og 6c i bilag IV kan anvendes.

2.3.   Måletolerancer

2.3.1.   Dimensioner: ± 3 mm.

2.3.2.   Udbøjning: ± 3 mm.

2.3.3.   Traktormasse ± 20 kg.

2.3.4.   Belastning og kræfter: ± 2 %.

2.3.5.   Belastningens retning: Afvigelse fra vandrette og lodrette retninger angivet i bilag III

| — | ved afprøvningens begyndelse ved nulbelastning ± 2° |
| --- | --- |

—

ved afprøvningens begyndelse ved nulbelastning ± 2°

| — | under afprøvningen, under belastning 10° over vandret og 20° under vandret. Disse afvigelser skal mindskes mest muligt. |
| --- | --- |

—

under afprøvningen, under belastning 10° over vandret og 20° under vandret. Disse afvigelser skal mindskes mest muligt.

3.   AFPRØVNINGER

3.1.   Generelt

3.1.1.   Afprøvningernes rækkefølge

3.1.1.1.   Afprøvningerne skal udføres i følgende rækkefølge:

| 3.1.1.1.1. | Belastning i længderetning (bilag III, punkt 1.2)
  For traktorer med mindst 50 % af vægten på baghjulene som defineret i punkt 1.3 skal belastningen i længderetningen ske bagfra (tilfælde 1). For andre traktorer skal længdebelastningen ske forfra (tilfælde 2). |
| --- | --- |

3.1.1.1.1.

Belastning i længderetning (bilag III, punkt 1.2)

For traktorer med mindst 50 % af vægten på baghjulene som defineret i punkt 1.3 skal belastningen i længderetningen ske bagfra (tilfælde 1). For andre traktorer skal længdebelastningen ske forfra (tilfælde 2).

| 3.1.1.1.2. | Første trykprøvning
  Den første trykprøvning skal ske på den yderste del af førerværnet, hvor belastningen i længderetningen fandt sted, dvs.






  — | bagfra i tilfælde 1 (bilag III, punkt 1.5) eller |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.2.

Første trykprøvning

Den første trykprøvning skal ske på den yderste del af førerværnet, hvor belastningen i længderetningen fandt sted, dvs.

—

bagfra i tilfælde 1 (bilag III, punkt 1.5) eller

| — | forfra i tilfælde 2 (bilag III, punkt 1.6) |
| --- | --- |

—

forfra i tilfælde 2 (bilag III, punkt 1.6)

| 3.1.1.1.3. | Belastning fra siden (bilag III, punkt 1.3) |
| --- | --- |

3.1.1.1.3.

Belastning fra siden (bilag III, punkt 1.3)

| 3.1.1.1.4. | Anden trykprøvning
  Den anden trykprøvning skal påføres den ende af førerværnet, som er modsat den, på hvilken belastningen i længderetningen blev påført, dvs.






  — | forfra i tilfælde 1 (bilag III, punkt 1.6), eller |
| --- | --- | --- |

3.1.1.1.4.

Anden trykprøvning

Den anden trykprøvning skal påføres den ende af førerværnet, som er modsat den, på hvilken belastningen i længderetningen blev påført, dvs.

—

forfra i tilfælde 1 (bilag III, punkt 1.6), eller

| — | bagfra i tilfælde 2 (bilag III, punkt 1.5) |
| --- | --- |

—

bagfra i tilfælde 2 (bilag III, punkt 1.5)

| 3.1.1.1.5. | Anden belastning i længderetningen (bilag III, punkt 1.7)
  En anden belastning i længderetningen skal påføres traktorer, der er udstyret med førerværn, som er konstrueret til at tippe, såfremt belastningen i længderetningen (3.1.1.1 ovenfor) ikke var blevet påført i den retning, som ville have medført, at førerværnet tippede. |
| --- | --- |

3.1.1.1.5.

Anden belastning i længderetningen (bilag III, punkt 1.7)

En anden belastning i længderetningen skal påføres traktorer, der er udstyret med førerværn, som er konstrueret til at tippe, såfremt belastningen i længderetningen (3.1.1.1 ovenfor) ikke var blevet påført i den retning, som ville have medført, at førerværnet tippede.

3.1.1.2.   Hvis noget af det materiel, der bruges til at fæstne, går i stykker eller flytter sig, under afprøvningen, skal denne gentages.

3.1.1.3.   Der må ikke foretages reparationer eller justeringer af traktor eller førerværn under afprøvningen.

3.1.2.   Fjernelse af hjulene

Hjulene skal fjernes eller stilles på en sporvidde, der sikrer, at de ingen indflydelse får på førerværnet under afprøvningen.

3.1.3.   Fjernelse af ikke-risikoskabende dele

Alle de dele af traktoren og af førerværnet, der som en enhed udgør en beskyttelse af føreren, herunder beskyttelse mod vejrliget, skal leveres komplet på en traktor for inspektion.

Den montage, der skal afprøves, behøver ikke at være udstyret med for-, side- og bagruder af sikkerhedsglas eller tilsvarende materiale, ligesom paneler, beslag og tilbehør, der ikke har nogen indflydelse på førerværnets styrke, og som ikke medfører fare i tilfælde af, at den vælter, kan udelades.

3.1.4.   Måleudstyr

Førerværnet skal være forsynet med de instrumenter, som er nødvendige for at opnå de foreskrevne data til at aftegne kraft-deformationsdiagrammet (se figur 4 i bilag IV). Førerværnets samlede og permanente udbøjning måles og registreres i hver fase af prøvningen (se figur 5 i bilag IV).

3.1.5.   Belastningens retning

Såfremt sædet ikke er anbragt i traktorens midterplan, og/eller når førerværnets modstandsdygtighed er asymmetrisk, skal sidebelastningen ske fra den side, der mest sandsynligt vil føre til indtrængen i det frie område under prøvningen (se også bilag III, punkt 1.3).

4.   GODKENDELSESKRAV

4.1.   Et førerværn, der er indleveret til EF-komponenttypegodkendelse, skal betragtes som værende i overensstemmelse med kravene til styrke, hvis det efter afprøvningerne opfylder følgende krav:

| 4.1.1. | Ingen del af førerværnet må være trængt ind i nogen del af det frie område beskrevet i punkt 3.2 i bilag III, eller det skal hele tiden have beskyttet dette frie område under de prøvninger, som er beskrevet i punkt 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 og i påkommende tilfælde 1.7 i bilag III.
  Såfremt en overbelastningsprøvning gennemføres, skal kraften på prøvningsstedet, når den pågældende energi er opfanget, være over 0,8 Fmax, der forekommer under såvel den pågældende hovedafprøvning som under overbelastningsafprøvningen (se figur 4b og 4c i bilag IV). |
| --- | --- |

4.1.1.

Ingen del af førerværnet må være trængt ind i nogen del af det frie område beskrevet i punkt 3.2 i bilag III, eller det skal hele tiden have beskyttet dette frie område under de prøvninger, som er beskrevet i punkt 1.2, 1.3, 1.5, 1.6 og i påkommende tilfælde 1.7 i bilag III.

Såfremt en overbelastningsprøvning gennemføres, skal kraften på prøvningsstedet, når den pågældende energi er opfanget, være over 0,8 Fmax, der forekommer under såvel den pågældende hovedafprøvning som under overbelastningsafprøvningen (se figur 4b og 4c i bilag IV).

| 4.1.2. | Under afprøvningerne må førerværnet ikke påvirke sædets opbygning. |
| --- | --- |

4.1.2.

Under afprøvningerne må førerværnet ikke påvirke sædets opbygning.

| 4.1.3. | Når den krævede energitilførsel opnås under hver foreskrevet afprøvning med vandret belastning, skal kraften være over 0,8 Fmax. |
| --- | --- |

4.1.3.

Når den krævede energitilførsel opnås under hver foreskrevet afprøvning med vandret belastning, skal kraften være over 0,8 Fmax.

4.2.   Desuden må der ikke være andre dele, som frembyder særlig fare for føreren, f.eks. utilstrækkelig polstring af tagets underside eller af et hvilket som helst andet sted, hvor førerens hoved kan støde imod.

5.   AFPRØVNINGSRAPPORT

5.1.   Afprøvningsrapporten skal vedlægges EF-komponenttypegodkendelsesskemaet, der er vist i bilag VII. En rapportmodel findes i bilag V. Rapporten skal indeholde:

| 5.1.1. | En almindelig beskrivelse af førerværnets form og udførelse (se bilag V om påbudte mål), herunder af de normale adgangsforhold og om nødudgange; indretning af varme- og ventilationsanlæg og andet udstyr, hvor dette måtte forekomme, eller hvor det måtte kunne påvirke det frie område eller medføre fare. |
| --- | --- |

5.1.1.

En almindelig beskrivelse af førerværnets form og udførelse (se bilag V om påbudte mål), herunder af de normale adgangsforhold og om nødudgange; indretning af varme- og ventilationsanlæg og andet udstyr, hvor dette måtte forekomme, eller hvor det måtte kunne påvirke det frie område eller medføre fare.

| 5.1.2. | Oplysninger om særlige indretninger f.eks. beregnet til at forhindre, at traktoren fortsætter med at rulle. |
| --- | --- |

5.1.2.

Oplysninger om særlige indretninger f.eks. beregnet til at forhindre, at traktoren fortsætter med at rulle.

| 5.1.3. | En kortfattet angivelse af alle indvendige polstringer. |
| --- | --- |

5.1.3.

En kortfattet angivelse af alle indvendige polstringer.

| 5.1.4. | Angivelse af forrudetype og rudemateriale, samt af enhver EF eller anden art godkendelsesmærkning. |
| --- | --- |

5.1.4.

Angivelse af forrudetype og rudemateriale, samt af enhver EF eller anden art godkendelsesmærkning.

5.2.   Når det drejer sig om en udvidelse af en EF-komponenttypegodkendelse til andre traktortyper, skal rapporten indeholde en nøjagtig henvisning til rapporten fra den oprindelige EF-komponenttypegodkendelse samt nøjagtige oplysninger angående kravene i punkt 3.4 i bilag I.

5.3.   Rapporten skal klart identificere den traktortype (fabrikat, type, handelsbetegnelse osv.), som benyttes til afprøvningen, og de typer, førerværnet er beregnet til.

6.   SYMBOLER

| mt | = | traktorens referencemasse (kg), som defineret i punkt 1.3. |
| --- | --- | --- |
| D | = | førerværnets deformation (mm) på det sted og i den retning, belastningen er påført. |
| D' | = | førerværnets deformation (mm) ved den krævede beregnede energitilførsel. |
| F | = | statisk belastningskraft (N) (newton). |
| Fmax | = | maksimal statisk belastningskraft, når belastningen påføres (N), undtagen overbelastning. |
| f’ | = | kraft svarende til den krævede beregnede energitilførsel. |
| F-D | = | kraft/deformationskurve. |
| Eis | = | den påførte energi under belastning fra siden (J) (joule). |
| Eil 1 | = | den påførte energi under belastning i længderetningen (J). |
| Eil 2 | = | den påførte energi som skal absorberes under påføring af den anden belastning i længderetningen (J). |
| Fr | = | anvendt kraft ved belastning bagfra (N). |
| Ff | = | anvendt kraft ved belastning forfra (N). |

mt

=

traktorens referencemasse (kg), som defineret i punkt 1.3.

D

=

førerværnets deformation (mm) på det sted og i den retning, belastningen er påført.

D'

=

førerværnets deformation (mm) ved den krævede beregnede energitilførsel.

F

=

statisk belastningskraft (N) (newton).

Fmax

=

maksimal statisk belastningskraft, når belastningen påføres (N), undtagen overbelastning.

f’

=

kraft svarende til den krævede beregnede energitilførsel.

F-D

=

kraft/deformationskurve.

Eis

=

den påførte energi under belastning fra siden (J) (joule).

Eil 1

=

den påførte energi under belastning i længderetningen (J).

Eil 2

=

den påførte energi som skal absorberes under påføring af den anden belastning i længderetningen (J).

Fr

=

anvendt kraft ved belastning bagfra (N).

Ff

=

anvendt kraft ved belastning forfra (N).

BILAG III

FREMGANGSMÅDE VED AFPRØVNING

1.   VANDRET BELASTNING OG TRYKAFPRØVNING

1.1.   Almindelige forskrifter for vandret belastningsafprøvning

1.1.1.   Belastningen, som overføres til førerværnet, skal fordeles ved hjælp af en stiv bom, som svarer til forskrifterne i punkt 2.1.2 i bilag II, anbragt vinkelret på trykretningen, og denne bom kan være udstyret med en anordning, som forhindrer den i at glide sidelæns. Deformationen må under belastningen ikke være større end 5 mm/sek. Under afprøvningen skal F og D registreres samtidig ved en forøgelse af deformationen på 15 mm eller mindre for at sikre nøjagtighed. Under afprøvningen må belastningen ikke formindskes, før afprøvningen er slut; men det er tilladt om ønsket at ophøre med at forøge belastningen f.eks. for at registrere målinger.

1.1.2.   Såfremt den del, på hvilken belastningen skal påføres, er krum, skal forskrifterne i punkt 2.1.2.5 i bilag II overholdes. Belastningen skal dog påføres i overensstemmelse med kravene i punkt 1.1.1 ovenfor og i punkt 2.1.2 i bilag II.

1.1.3.   Hvis der ikke findes nogen tværgående del på belastningspunktet, kan der anvendes en erstatningsbom, som ikke forøger førerværnets modstandsdygtighed.

1.1.4.   Førerværnet skal besigtiges, når belastningen er fjernet efter hver prøvning. Hvis der forekommer brud eller revner under belastningen, skal den overbelastningsprøvning, som er anført i punkt 1.4 ovenfor, udføres, før der fortsættes med den næste prøvning i rækkefølgen, som er givet i punkt 3.1.1.1 i bilag II.

1.2.   Belastning i længderetningen (se figur 2 i bilag IV)

Belastningen skal påføres vandret, parallelt med traktorens lodrette midterplan.

Ved traktorer, hvor mindst 50 % af massen, således som defineret i punkt 1.3 i bilag II, hviler på baghjulene, påføres længdebelastningen bagtil og sidebelastningen på forskellige sider af førerværnets midterplan i længderetningen. Ved traktorer, hvor mindst 50 % af massen hviler på forhjulene, påføres længdebelastningen fortil på samme side af førerværnets midterplan i længderetningen som sidebelastningen.

Den skal påføres den øverste tværgående del af førerværnet (dvs. den del, som mest sandsynligt vil ramme jorden først, hvis traktoren vælter).

Det sted, hvor belastningen skal påføres, skal være 1/6 af bredden af førerværnets top målt indvendigt fra det udvendige hjørne. Førerværnets bredde, som det her drejer sig om, er afstanden mellem to linjer parallelle med traktorens lodrette midterplan, som berører førerværnets ydre dele i det vandrette plan, og som berører den øverste kant af de øverste tværgående dele.

Bommens længde må ikke være mindre end 1/3 af førerværnets bredde (som tidligere beskrevet) og ikke mere end 49 mm over dette minimum.

Belastningen i længderetningen påføres bagfra eller forfra som beskrevet i bilag II, punkt 3.1.1.1.

Afprøvningen standses når:

| a) | den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den foreskrevne energitilførsel Eil 1 (hvor Eil 1 = 1,4 mt); |
| --- | --- |

a)

den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den foreskrevne energitilførsel Eil 1 (hvor Eil 1 = 1,4 mt);

| b) | førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet. |
| --- | --- |

b)

førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet.

1.3.   Trykprøve fra siden (se figur 1, bilag IV)

Belastningen skal tilføres vandret i en vinkel på 90 ° med traktorens lodrette midterplan. Den skal tilføres førerværnets øverste del på et sted 300 mm foran sædets referencepunkt, i sædets mest tilbagetrukne stilling, som beskrevet i punkt 2.3.1. Hvis førerværnet har fremspring på siden, som ville ramme jorden først, hvis traktoren vælter sidelæns, skal belastningen påføres dette sted. For en traktor med vendbar førerplads påføres belastningen på den øverste del af førerværnet, midtvejs mellem sædets to referencepunkter.

Bommens længde skal være så lang som muligt, men må dog ikke overstige 700 mm.

Afprøvningen afbrydes, når:

| a) | den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den krævede energitilførsel Eis (hvor Eis = 1,75 mt); |
| --- | --- |

a)

den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den krævede energitilførsel Eis (hvor Eis = 1,75 mt);

| b) | førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet. |
| --- | --- |

b)

førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet.

1.4.   Overbelastningsprøve (jf. figur 4a, 4b og 4c i bilag IV)

1.4.1.   Overbelastningsprøven skal udføres, såfremt kraften aftager med mere end 3 % i løbet af de sidste 5 % af den deformation, der opnås, når den påkrævede energi er absorberet af førerværnet (jf. figur 4b).

1.4.2.   Overbelastningsprøven gennemføres ved at fortsætte den vandrette belastning i spring på 5 % af den fra starten påkrævede energi indtil i alt 20 % mere end den påkrævede energi (se figur 4c).

1.4.2.1.   Overbelastningsprøven er tilfredsstillende, såfremt kraften efter påførsel af yderligere 5 %, 10 % eller 15 % energi aftager med mindre end 3 % for hvert spring på 5 %, og såfremt kraften forbliver højere end 0,8 Fmax.

1.4.2.2.   Overbelastningsprøven er tilfredsstillende, såfremt kraften forbliver over 0,8 Fmax, efter at førerværnet har absorberet 20 % yderligere energi.

1.4.2.3.   Yderligere brud og revner og/eller indtrængen i eller manglende beskyttelse af det frie område på grund af en elastisk deformation er tilladt under overbelastningsprøven. Efter ophør af belastningen må førerværnet ikke trænge ind i området, og området skal være fuldstændig beskyttet.

1.5.   Trykprøvning bagfra

Bommen skal være anbragt tværs over den bageste, øverste del af førerværnet; resultanten af belastningskræfterne skal være anbragt i det lodrette referenceplan i længderetningen. Der tilføres en kraft Fr = 20 mt.

Når bagenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde kraft, skal kraften vedvare, indtil taget er deformt, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens bagende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Kraften skal så fjernes, og traktoren eller kraften flyttes således, at bjælken er over det sted på førerværnet, som ville støtte traktoren, når den vælter helt rundt. Kraften Fr påtrykkes derefter.

Kraften Fr skal tilføres i mindst fem sekunder efter, at synlige deformationer er forsvundet.

Stands afprøvningen, såfremt førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet.

1.6.   Trykprøve forfra

Bommen anbringes tværs over den forreste øverste del af førerværnet; resultanten af belastningskræfterne skal være anbragt i det lodrette referenceplan i længderetningen. En kraft Ff = 20 mt skal tilføres.

Når forenden af taget på førerværnet ikke kan modstå den fulde belastning, skal kraften tilføres, indtil taget er deformeret, så det falder sammen med det plan, som forbinder den øverste del af førerværnet med den del af traktorens forende, som er i stand til at bære traktorens vægt, når den vælter. Kraften skal så fjernes, og traktoren eller kraften igen anbringes eller tilføres således, at bommen er over det sted på førerværnet, som er i stand til at bære traktoren, når den vælter helt rundt. Kraften Ff påtrykkes derefter.

Kraften Ff skal tilføres i mindst fem sekunder, efter at synlige deformationer er forsvundet.

Stands afprøvningen, såfremt førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet.

1.7.   Anden belastning i længderetningen

Belastningen skal påføres vandret parallelt med traktorens lodrette midterplan.

Den anden belastning i længderetningen skal tilføres bagfra eller forfra som foreskrevet i punkt 3.1.1.1 i bilag II.

Den skal påføres i den modsatte retning af og i det hjørne, der er længst fra den i punkt 1.2 omtalte belastning i længderetningen.

Den skal påføres den øverste tværgående del af førerværnet (dvs. den del, som mest sandsynligt ville ramme jorden hvis traktoren vælter).

Det sted, hvor belastningen skal påføres, skal være 1/6 af bredden af førerværnets top målt indvendig fra det udvendige hjørne. Førerværnets bredde, som det her drejer sig, om, er afstanden mellem to linjer parallelle med traktorens lodrette midterplan, som berører førerværnets ydre dele i det vandrette plan, der berører den øverste kant af de øverste tværgående dele.

Bommens længde må ikke være mindre end 1/3 af førerværnets bredde (som tidligere beskrevet) og ikke mere end 49 mm over dette minimum.

Afprøvningen standses, når:

| a) | den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den krævede energitilførsel Eil2 (Eil 2 = 0,35 mt) |
| --- | --- |

a)

den af førerværnet optagne deformationsenergi mindst er lig med den krævede energitilførsel Eil2 (Eil 2 = 0,35 mt)

| b) | førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet. |
| --- | --- |

b)

førerværnet trænger ind i det frie område eller efterlader det frie område ubeskyttet.

2.   DET FRIE OMRÅDE

2.1.   Det frie område er vist i figur 6 i bilag IV og er fastlagt i forhold til et lodret referenceplan, som almindeligvis ligger i traktorens længderetning, og som går gennem sædets referencepunkt, beskrevet i punkt 2.3, og rattets centrum. Referenceplanet forudsættes at bevæge sig vandret med sædet og rattet under belastningen, men at forblive vinkelret på traktorens gulvplan eller på førerværnet, hvis dette er fjedrende ophængt.

Hvis rattet er indstilleligt, skal dets stilling være som ved normal kørsel med føreren siddende i sædet.

2.2.   Det frie områdes afgrænsninger er:

2.2.1.   Lodrette planer 250 mm på hver side af referenceplanet op til en højde af 300 mm over sædets referencepunkt;

2.2.2.   parallelle planer udgående fra den øverste kant af planerne i punkt 2.2.1 indtil en maksimal højde på 900 mm over sædets referencepunkt og således skråtstillede, at det øverste punkt på planet, som det vandrette slag påføres, er mindst 100 mm fra referenceplanet;

2.2.3.   et vandret plan 900 mm over sædets referencepunkt;

2.2.4.   et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som indeholder et punkt 900 mm lodret over sædets referencepunkt samt den bageste del af ryglænet;

2.2.5.   en overflade, eller om nødvendigt en kurve med en række parallelle linjer, som er vinkelret på referenceplanet, og som går nedad fra den bageste del af sædet og i berøring med ryglænet i dettes fulde længde;

2.2.6.   en krum flade med radius 120 mm, som er vinkelret på referenceplanet, og til hvilket planerne i punkt 2.2.3 og 2.2.4 er tangentplaner;

2.2.7.   en krum flade med radius 900 mm, som er vinkelret på referenceplanet som forlænger det i punkt 2.2.3 omhandlede plan fortil med 400 mm, og som er tangentiel til dette plan i et punkt 150 mm foran sædets referencepunkt;

2.2.8.   et skråtstillet plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som skærer fladen i punkt 2.2.7 i dennes forreste kant og passerer 40 mm fra rattet. Hvis rattet er højtplaceret, erstattes dette plan af et tangentialplan til fladen i punkt 2.2.7;

2.2.9.   et lodret plan, som er vinkelret på referenceplanet, og som ligger 40 mm foran rattet;

2.2.10.   et vandret plan gennem sædets referencepunkt;

2.2.11.   for en traktor med vendbar førerplads består frirummet af en kombination af de to frirum, som defineres af rattets og sædets to positioner;

2.2.12.   for en traktor, som kan udstyres med forskellige sæder, baseres prøverne på en kombination af de frirum, der defineres af referencepunkterne for forskellige mulige sæder. Førerværnet må ikke kunne trænge ind i det kombinerede frirum, der svarer til sædets forskellige referencepunkter;

2.2.13.   hvis der indføres en ny type sæde, efter at prøvningen er afsluttet, udføres en beregning for at fastlægge, om frirummet rundt om sædets nye referencepunkter ligger inden for det tidligere fastlagte kombinerede frirum. Hvis det ikke er tilfældet, udføres en ny prøvning.

2.3.   Sædets indstilling og sædets referencepunkt

2.3.1.   Ved bestemmelsen af det frie område i punkt 2.1 befinder sædet sig i det bageste punkt af det vandrette indstillingsområde. Sædet indstilles i højeste position i det lodrette indstillingsområde, hvor dette er uafhængigt af sædets vandrette indstilling.

Referencepunktet bestemmes ved hjælp af anordninger vist i figur 7 og 8 i bilag IV, som skal simulere belastningen fra en person. Anordningen består af en sædeplade og ryglænsplader. Den nederste ryglænsplade sammenføjes med sædepladen ved hjælp af led placeret i sæderegionen (A) og i lænderegionen (B). Leddet i (B) skal give mulighed for justering i højden.

2.3.2.   Referencepunktet er defineret som det punkt i sædets midterplan i længderetningen, hvor et tangentialplan til den nederste kant af ryglænet og et vandret plan skærer hinanden. Dette vandrette plan skærer den nedre overflade af sædeplanen i et punkt 150 mm foran den ovenfor nævnte tangent.

2.3.3.   Hvis sædeaffjedringen giver en fri fjedervandring, hvad enten fjedringen kan indstilles eller ej, skal den indstilles således, at sædet befinder sig i midtpunktet af vandringen.

Anordningen anbringes på sædet. Den belastes derefter med en kraft på 550 N i et punkt 50 mm foran leddet (A), og de to ryglænsplader presses med ringe kraft tangentielt mod ryglænet.

2.3.4.   Hvis det ikke er muligt at bestemme tangenter til hvert enkelt område på ryglænet (over og under lænderegionen) foretages følgende:

| 2.3.4.1. | Når det ikke er muligt at bestemme nogen tangent til den nederste del: Den nederste ryglænsplade i lodret stilling presses mod ryglænet. |
| --- | --- |

2.3.4.1.

Når det ikke er muligt at bestemme nogen tangent til den nederste del: Den nederste ryglænsplade i lodret stilling presses mod ryglænet.

| 2.3.4.2. | Når det ikke er muligt at bestemme nogen tangent til den øverste del: Leddet (B) sammenspændes i en højde af 230 mm over sædets referencepunkt, hvis den nederste del af ryglænet er lodret. Herefter presses de to ryglænsplader med ringe kraft mod ryglænet. |
| --- | --- |

2.3.4.2.

Når det ikke er muligt at bestemme nogen tangent til den øverste del: Leddet (B) sammenspændes i en højde af 230 mm over sædets referencepunkt, hvis den nederste del af ryglænet er lodret. Herefter presses de to ryglænsplader med ringe kraft mod ryglænet.

3.   KONTROL OG MÅLINGER

3.1.   Det frie område

Under hver prøvning undersøges førerværnet for at se, om nogen del af dette er trængt ind i det frie område omkring førersædet, som er defineret i punkt 2.1. Førerværnet undersøges tillige for at fastslå, om nogen del af det frie område ikke længere er beskyttet af førerværnet. Dette betragtes som værende tilfældet, dersom nogen del af det frie område ville være kommet i kontakt med et plant underlag, hvis traktoren var væltet i den retning, hvorfra belastningen påførtes. Herunder forudsættes dækdimensioner og sporvidde at være de mindste, som anbefales af fabrikanten.

3.2.   Endelig permanent deformation

Efter den sidste prøve noteres førerværnets endelige permanente deformation. Med dette for øje noteres placeringen af førerværnets hoveddele i forhold til sædets referencepunkt før afprøvningens påbegyndelse.

BILAG IV

FIGURER

| Figur 1 | : | Belastning fra siden |
| --- | --- | --- |
| Figur 2 | : | Belastning bagtil i længderetningen |
| Figur 3 | : | Eksempel på opstilling til trykprøve |
| Figur 4 a | : | Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning ikke nødvendig |
| Figur 4 b | : | Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning nødvendig |
| Figur 4 c | : | Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning fortsættes |
| Figur 5 | : | Illustration af udtrykkene permanent, elastisk og samlet deformation |
| Figur 6 a | : | Det frie område set fra siden |
| Figur 6 b | : | Det frie område set forfra/bagfra |
| Figur 6 c | : | Isometrisk afbildning |
| Figur 7 | : | Apparat til bestemmelse af sædets referencepunkt |
| Figur 8 | : | Metode til bestemmelse af sædets referencepunkt |

Figur 1

:

Belastning fra siden

Figur 2

:

Belastning bagtil i længderetningen

Figur 3

:

Eksempel på opstilling til trykprøve

Figur 4 a

:

Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning ikke nødvendig

Figur 4 b

:

Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning nødvendig

Figur 4 c

:

Kraft/deformationskurve — overbelastningsprøvning fortsættes

Figur 5

:

Illustration af udtrykkene permanent, elastisk og samlet deformation

Figur 6 a

:

Det frie område set fra siden

Figur 6 b

:

Det frie område set forfra/bagfra

Figur 6 c

:

Isometrisk afbildning

Figur 7

:

Apparat til bestemmelse af sædets referencepunkt

Figur 8

:

Metode til bestemmelse af sædets referencepunkt

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

Image

BILAG V

Image

Image

Image

Image

BILAG VI

MÆRKNING

EF-komponenttypegodkendelsesmærket består af et rektangel, i hvilket der er anbragt et bogstav »e« efterfulgt af kendingsnummer for det land, som har meddelt komponenttypegodkendelsen:

1. for Tyskland

2. for Frankrig

3. for Italien

4. for Nederlandene

5. for Sverige

6. for Belgien

7. for Ungarn

8. for Tjekkiet

9. for Spanien

11. for Det forenede Kongerige

12. for Østrig

13. for Luxembourg

17. for Finland

18. for Danmark

19. for Rumænien

20. for Polen

21. for Portugal

23. for Grækenland

24. for Irland

26. for Slovenien

27. for Slovakiet

29. for Estland

32. for Letland

34. for Bulgarien

36. for Litauen

49. for Cypern

50. for Malta

Det skal ligeledes inkludere et EF-komponenttypegodkendelsesnummer, som svarer til nummeret på den EF-komponenttypegodkendelsesattest, som er udstedt for førerværnets styrke og styrken af dets fastgørelse på traktoren, anbragt på et vilkårligt sted i nærheden af rektanglet.

Eksempel på EF-komponenttypegodkendelsesmærke

EF-komponenttypegodkendelsesmærket suppleres med symboler »S«.

Image

BILAG VII

Image

BILAG VIII

Forskrifter for EF-typegodkendelse

| 1. | Begæring om EF-typegodkendelse af en type traktor med hensyn til styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af dennes befuldmægtigede. |
| --- | --- |

1.

Begæring om EF-typegodkendelse af en type traktor med hensyn til styrken af førerværnet og af dets fastgørelse på traktoren skal indsendes af traktorfabrikanten eller af dennes befuldmægtigede.

| 2. | Til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, indleveres en traktor, som er repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt, med behørigt godkendt førerværn og tilhørende fastgørelse. |
| --- | --- |

2.

Til den tekniske tjeneste, som er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, indleveres en traktor, som er repræsentativ for den traktortype, som søges godkendt, med behørigt godkendt førerværn og tilhørende fastgørelse.

| 3. | Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, kontrollerer, om den godkendte type førerværn er beregnet til montering på den type traktor, for hvilken der begæres typegodkendelse. Den kontrollerer især, om førerværnets fastgørelse svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen. |
| --- | --- |

3.

Den tekniske tjeneste, der er ansvarlig for afprøvningen for typegodkendelse, kontrollerer, om den godkendte type førerværn er beregnet til montering på den type traktor, for hvilken der begæres typegodkendelse. Den kontrollerer især, om førerværnets fastgørelse svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen.

| 4. | Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære udvidelse af denne til at gælde for andre førerværn. |
| --- | --- |

4.

Indehaveren af en EF-typegodkendelse kan begære udvidelse af denne til at gælde for andre førerværn.

| 5. | De kompetente myndigheder meddeler denne udvidelse på følgende vilkår:






  5.1. | den nye type førerværn og dennes fastgørelse på traktoren er blevet EF-komponenttypegodkendt; |
| --- | --- | --- |

5.

De kompetente myndigheder meddeler denne udvidelse på følgende vilkår:

5.1.

den nye type førerværn og dennes fastgørelse på traktoren er blevet EF-komponenttypegodkendt;

| 5.2. | den er konstrueret til montering på den type traktor, hvortil udvidelse af EF-typegodkendelsen begæres; |
| --- | --- |

5.2.

den er konstrueret til montering på den type traktor, hvortil udvidelse af EF-typegodkendelsen begæres;

| 5.3. | fastgørelsen af førerværnet på traktoren svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen. |
| --- | --- |

5.3.

fastgørelsen af førerværnet på traktoren svarer til den, der er blevet kontrolleret i forbindelse med EF-komponenttypegodkendelsen.

| 6. | Et skema som vist i bilag IX skal vedlægges EF-typegodkendelsesskemaet for hver typegodkendelse eller udvidelse af typegodkendelse, som meddeles eller nægtes meddelt. |
| --- | --- |

6.

Et skema som vist i bilag IX skal vedlægges EF-typegodkendelsesskemaet for hver typegodkendelse eller udvidelse af typegodkendelse, som meddeles eller nægtes meddelt.

| 7. | Hvis begæring om EF-typegodkendelse af en traktortype indsendes samtidig med begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en type førerværn beregnet til den traktor, for hvilken der begæres EF-typegodkendelse, udføres den i punkt 2 og 3 fastsatte kontrol ikke. |
| --- | --- |

7.

Hvis begæring om EF-typegodkendelse af en traktortype indsendes samtidig med begæring om EF-komponenttypegodkendelse af en type førerværn beregnet til den traktor, for hvilken der begæres EF-typegodkendelse, udføres den i punkt 2 og 3 fastsatte kontrol ikke.

BILAG IX

Image

BILAG X

DEL A

Ophævet direktiv med oversigt over ændringer

(jf. artikel 13)

| Rådets direktiv 79/622/EØF
  (EFT L 179 af 17.7.1979, s. 1) | |
| --- | --- |
| Kommissionens direktiv 82/953/EØF
  (EFT L 386 af 31.12.1982, s. 31) | |
| Punkt IX.A.15, litra h), i bilag I til tiltrædelsesakten af 1985
  (EFT L 302 du 15.11.1985, s. 213) | |
| Rådets direktiv 87/354/EØF
  (EFT L 192 af 11.7.1987, s. 43) | Udelukkende vedrørende henvisninger i artikel 1 og i bilaget, nr. 9, litra h, i direktiv 79/622/EØF |
| Kommissionens direktiv 88/413/EØF
  (EFT L 200 af 26.7.1988, s. 32) | |
| Punkt XI.C.II.4 i bilag I til tiltrædelsesakten af 1994
  (EFT C 241 af 29.8.1994, s. 206) | |
| Kommissionens direktiv 1999/40/EF
  (EFT L 124 af 18.5.1999, s. 11) | |
| Punkt I.A.29 i bilag II til tiltrædelsesakten af 2003
  (EUT L 236 af 23.9.2003, s. 61) | |
| Rådets direktiv 2006/96/EF
  (EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81) | Udelukkende vedrørende henvisninger i artikel 1 og i bilaget, punkt A.28 til direktiv 79/622/EØF. |

Rådets direktiv 79/622/EØF

(EFT L 179 af 17.7.1979, s. 1)

Kommissionens direktiv 82/953/EØF

(EFT L 386 af 31.12.1982, s. 31)

Punkt IX.A.15, litra h), i bilag I til tiltrædelsesakten af 1985

(EFT L 302 du 15.11.1985, s. 213)

Rådets direktiv 87/354/EØF

(EFT L 192 af 11.7.1987, s. 43)

Udelukkende vedrørende henvisninger i artikel 1 og i bilaget, nr. 9, litra h, i direktiv 79/622/EØF

Kommissionens direktiv 88/413/EØF

(EFT L 200 af 26.7.1988, s. 32)

Punkt XI.C.II.4 i bilag I til tiltrædelsesakten af 1994

(EFT C 241 af 29.8.1994, s. 206)

Kommissionens direktiv 1999/40/EF

(EFT L 124 af 18.5.1999, s. 11)

Punkt I.A.29 i bilag II til tiltrædelsesakten af 2003

(EUT L 236 af 23.9.2003, s. 61)

Rådets direktiv 2006/96/EF

(EUT L 363 af 20.12.2006, s. 81)

Udelukkende vedrørende henvisninger i artikel 1 og i bilaget, punkt A.28 til direktiv 79/622/EØF.

DEL B

Frister for gennemførelse i national ret

(jf. artikel 13)

| Direktiv | Gennemførelsesfrist |
| --- | --- |
| 79/622/EØF | 27. december 1980 |
| 82/953/EØF | 30. september 1983 (1) |
| 87/354/EØF | 31. december 1987 |
| 88/413/EØF | 30. september 1988 (2) |
| 1999/40/EF | 30. juni 2000 (3) |
| 2006/96/EF | 31. december 2006 |

Direktiv

Gennemførelsesfrist

79/622/EØF

27. december 1980

82/953/EØF

30. september 1983 (1)

87/354/EØF

31. december 1987

88/413/EØF

30. september 1988 (2)

1999/40/EF

30. juni 2000 (3)

2006/96/EF

31. december 2006

---

(1)  I artikel 2 i direktiv 82/953/EØF er fastsat følgende:

»1.   Fra den 1. oktober 1983 kan medlemsstaterne ikke:

| — | for en traktortype nægte EØF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, eller national typegodkendelse, eller |
| --- | --- |

—

for en traktortype nægte EØF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, eller national typegodkendelse, eller

| — | forbyde den første ibrugtagning af traktorer |
| --- | --- |

—

forbyde den første ibrugtagning af traktorer

såfremt førerværnet på traktortypen eller disse traktorer opfylder dette direktivs forskrifter.

2.   Fra den 1. oktober 1984:

| — | kan medlemsstaterne ikke længere udstede det dokument, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder dette direktivs forskrifter |
| --- | --- |

—

kan medlemsstaterne ikke længere udstede det dokument, som er omhandlet i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder dette direktivs forskrifter

| — | kan medlemsstaterne nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder dette direktivs forskrifter. |
| --- | --- |

—

kan medlemsstaterne nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder dette direktivs forskrifter.

3.   Fra den 1. oktober 1985 kan medlemsstaterne forbyde den første ibrugtagning af traktorer, hvis førerværn ikke opfylder dette direktivs forskrifter.

4.   Bestemmelserne i stk. 1 til 3 er ikke til hinder for anvendelsen af bestemmelserne i direktiv 77/536/EØF.«

(2)  I direktiv 88/413/EØF, artikel 2, er fastsat følgende:

2

»1.   Fra den 1. oktober 1988 kan medlemsstaterne ikke:

| — | nægte at meddele EØF-typegodkendelse, at udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument, eller at meddele national typegodkendelse for en traktortype, eller |
| --- | --- |

—

nægte at meddele EØF-typegodkendelse, at udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument, eller at meddele national typegodkendelse for en traktortype, eller

| — | forbyde ibrugtagning af traktorer |
| --- | --- |

—

forbyde ibrugtagning af traktorer

såfremt førerværnene til denne traktortype eller disse traktorer opfylder forskrifterne i nærværende direktiv.

2.   Fra den 1. oktober 1989 kan medlemsstaterne:

| — | ikke længere udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv |
| --- | --- |

—

ikke længere udstede det i artikel 10, stk. 1, sidste led, i direktiv 74/150/EØF omhandlede dokument for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder forskrifterne i nærværende direktiv

| — | nægte at meddele national typegodkendelse for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder forskrifterne i dette direktiv.« |
| --- | --- |

—

nægte at meddele national typegodkendelse for en traktortype, hvis førerværn ikke opfylder forskrifterne i dette direktiv.«

(3)  I artikel 2 i direktiv 1999/40/EF er fastsat følgende:

3

»1.   Fra den 1. juli 2000 kan medlemsstaterne ikke:

| — | nægte EF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, eller national typegodkendelse, eller |
| --- | --- |

—

nægte EF-typegodkendelse eller udstedelse af det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, eller national typegodkendelse, eller

| — | forbyde første ibrugtagning af sådanne traktorer |
| --- | --- |

—

forbyde første ibrugtagning af sådanne traktorer

hvis traktorerne opfylder forskrifterne i direktiv 79/622/EØF som ændret ved dette direktiv.

2.   Fra den 1. januar 2001 kan medlemsstaterne:

| — | ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 79/622/EØF, som ændret ved dette direktiv |
| --- | --- |

—

ikke længere udstede det dokument, der er omhandlet i artikel 10, stk. 1, tredje led, i direktiv 74/150/EØF, for en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 79/622/EØF, som ændret ved dette direktiv

| — | nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 79/622/EØF som ændret ved dette direktiv.« |
| --- | --- |

—

nægte national typegodkendelse af en traktortype, hvis den ikke opfylder forskrifterne i direktiv 79/622/EØF som ændret ved dette direktiv.«

BILAG XI

SAMMENLIGNINGSTABEL

| Direktiv 79/622/EØF | Direktiv 1999/40/EF | Nærværende direktiv |
| --- | --- | --- |
| Artikel 1 og 2 | | Artikel 2 og 3 |
| Artikel 3, stk. 1 | | Artikel 4, stk. 1 |
| Artikel 3, stk. 2 | | Artikel 4, stk. 2 og 3 |
| Artikel 4 og 5 | | Artikel 5 og 6 |
| Artikel 6, første punktum | | Artikel 7, stk. 1 |
| Artikel 6, andet punktum | | Artikel 7, stk. 2 |
| | Artikel 2 | Artikel 8 |
| Artikel 8 | | Artikel 9 |
| Artikel 9, indledende sætning | | Artikel 1, indledende sætning |
| Artikel 9, første led | | Artikel 1, litra a) |
| Artikel 9, andet led | | Artikel 1, litra b) |
| Artikel 9, tredje led | | Artikel 1, litra c) |
| Artikel 9, fjerde led | | Artikel 1, litra d) |
| Artikel 10 og 11 | | Artikel 10 og 11 |
| Artikel 12, stk. 1 | | — |
| Artikel 12, stk. 2 | | Artikel 12 |
| — | | Artikel 13-14 |
| Artikel 13 | | Artikel 15 |
| Bilag I-IX | | Bilag I-IX |
| — | | Bilag X |
| — | | Bilag XI |

Direktiv 79/622/EØF

Direktiv 1999/40/EF

Nærværende direktiv

Artikel 1 og 2

Artikel 2 og 3

Artikel 3, stk. 1

Artikel 4, stk. 1

Artikel 3, stk. 2

Artikel 4, stk. 2 og 3

Artikel 4 og 5

Artikel 5 og 6

Artikel 6, første punktum

Artikel 7, stk. 1

Artikel 6, andet punktum

Artikel 7, stk. 2

Artikel 2

Artikel 8

Artikel 8

Artikel 9

Artikel 9, indledende sætning

Artikel 1, indledende sætning

Artikel 9, første led

Artikel 1, litra a)

Artikel 9, andet led

Artikel 1, litra b)

Artikel 9, tredje led

Artikel 1, litra c)

Artikel 9, fjerde led

Artikel 1, litra d)

Artikel 10 og 11

Artikel 10 og 11

Artikel 12, stk. 1

—

Artikel 12, stk. 2

Artikel 12

—

Artikel 13-14

Artikel 13

Artikel 15

Bilag I-IX

Bilag I-IX

—

Bilag X

—

Bilag XI

---