# Europeiska unionens L 322/2009

| | ISSN 1725-2628
  doi:10.3000/17252628.L_2009.322.swe |
| --- | --- |
| Europeiska unionens
  officiella tidning | L 322 |
| | |
| Svensk utgåva | Lagstiftning | 52 årgången9 december 2009 |

ISSN 1725-2628

doi:10.3000/17252628.L_2009.322.swe

Europeiska unionens

officiella tidning

L 322

Svensk utgåva

Lagstiftning

52 årgången9 december 2009

---

| Innehållsförteckning | | I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras | Sida |
| --- | --- | --- | --- |
| | | FÖRORDNINGAR |
| | * | Rådets förordning (EG) nr 1197/2009 av den 30 november 2009 om ändring av förordning (EG) nr 2115/2005 om upprättande av en återhämtningsplan för liten hälleflundra inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del | 1 |
| | | DIREKTIV |
| | * | Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/139/EG av den 25 november 2009 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (
  1
  ) | 3 |

Innehållsförteckning

I   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

Sida

FÖRORDNINGAR

*

Rådets förordning (EG) nr 1197/2009 av den 30 november 2009 om ändring av förordning (EG) nr 2115/2005 om upprättande av en återhämtningsplan för liten hälleflundra inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del

1

DIREKTIV

*

Europaparlamentets och rådets direktiv 2009/139/EG av den 25 november 2009 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (
  1
  )

1

3

| | | II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt |
| --- | --- | --- |
| | | BESLUT |
| | | Rådet |
| | | 2009/904/EG |
| | * | Rådets beslut av den 26 november 2009 om Europeiska gemenskapens ståndpunkt vid omförhandlingen av det monetära avtalet med Republiken San Marino | 12 |

II   Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Rådet

2009/904/EG

*

Rådets beslut av den 26 november 2009 om Europeiska gemenskapens ståndpunkt vid omförhandlingen av det monetära avtalet med Republiken San Marino

12

| | | III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen |
| --- | --- | --- |
| | | RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN |
| | * | Rådets rambeslut 2009/905/RIF av den 30 november 2009 om ackreditering av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet | 14 |

III   Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

*

Rådets rambeslut 2009/905/RIF av den 30 november 2009 om ackreditering av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet

14

| | | V   Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget |
| --- | --- | --- |
| | | RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 1198/2009 av den 8 december 2009 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker | 17 |
| | | Kommissionens förordning (EU) nr 1199/2009 av den 8 december 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1159/2009 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som ska gälla från och med den 1 december 2009 | 19 |
| | | 2009/906/Gusp |
| | * | Rådets beslut 2009/906/Gusp av den 8 december 2009 om Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina | 22 |
| | | 2009/907/Gusp |
| | * | Rådets beslut 2009/907/Gusp av den 8 december 2009 om ändring av gemensam åtgärd 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust | 27 |
| | | RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE INTE ÄR OBLIGATORISKT |
| | | 2009/908/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av genomförandeåtgärder för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap och om ordförandeskapet för rådets förberedande organ | 28 |
| | | 2009/909/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för Europeiska rådets ordförande | 35 |
| | | 2009/910/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik | 36 |
| | | 2009/911/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2009 om utseende av generalsekreteraren för Europeiska unionens råd | 37 |
| | | 2009/912/EU |
| | * | Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd | 38 |
| | | 2009/913/EU |
| | * | Beslut fattat i samförstånd mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar av den 7 december 2009 om plats för sätet för byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter | 39 |

V   Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT

Kommissionens förordning (EU) nr 1198/2009 av den 8 december 2009 om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

17

Kommissionens förordning (EU) nr 1199/2009 av den 8 december 2009 om ändring av förordning (EG) nr 1159/2009 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som ska gälla från och med den 1 december 2009

19

2009/906/Gusp

*

Rådets beslut 2009/906/Gusp av den 8 december 2009 om Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina

22

2009/907/Gusp

*

Rådets beslut 2009/907/Gusp av den 8 december 2009 om ändring av gemensam åtgärd 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust

27

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE INTE ÄR OBLIGATORISKT

2009/908/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av genomförandeåtgärder för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap och om ordförandeskapet för rådets förberedande organ

28

2009/909/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för Europeiska rådets ordförande

35

2009/910/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik

36

2009/911/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2009 om utseende av generalsekreteraren för Europeiska unionens råd

37

2009/912/EU

*

Rådets beslut av den 1 december 2009 om fastställande av anställningsvillkoren för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd

38

2009/913/EU

*

Beslut fattat i samförstånd mellan företrädarna för medlemsstaternas regeringar av den 7 december 2009 om plats för sätet för byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter

39

| | | Rättelser |
| --- | --- | --- |
| | * | Rättelse till kommissionens beslut 2009/442/EG av den 5 juni 2009 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG när det gäller övervakning och rapportering (EUT L 148 av den 11.6.2009) | 40 |
| | * | Rättelse till kommissionens beslut 2009/721/EG av den 24 september 2009 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 257 av den 30.9.2009) | 40 |

Rättelser

*

Rättelse till kommissionens beslut 2009/442/EG av den 5 juni 2009 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG när det gäller övervakning och rapportering (EUT L 148 av den 11.6.2009)

EUT L 148 av den 11.6.2009

40

*

Rättelse till kommissionens beslut 2009/721/EG av den 24 september 2009 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU) (EUT L 257 av den 30.9.2009)

EUT L 257 av den 30.9.2009

40

| | |
| --- | --- |
| | (1)   Text av betydelse för EES |

---

(1)   Text av betydelse för EES

1

| SV | De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.
  Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk. |
| --- | --- |

SV

De rättsakter vilkas titlar är tryckta med fin stil är sådana rättsakter som har avseende på den löpande handläggningen av jordbrukspolitiska frågor. De har normalt en begränsad giltighetstid.

Beträffande alla övriga rättsakter gäller att titlarna är tryckta med fetstil och föregås av en asterisk.

---

I Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och som ska offentliggöras

FÖRORDNINGAR

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/1 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/1

---

RÅDETS FÖRORDNING (EG) nr 1197/2009

av den 30 november 2009

om ändring av förordning (EG) nr 2115/2005 om upprättande av en återhämtningsplan för liten hälleflundra inom ramen för Fiskeriorganisationen för Nordatlantens västra del

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 37,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

| (1) | Genom rådets förordning (EG) nr 2115/2005 av den 20 december 2005 (1) införlivas en återhämtningsplan för liten hälleflundra som antagits av Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen (nedan kallad Nafo). |
| --- | --- |

(1)

Genom rådets förordning (EG) nr 2115/2005 av den 20 december 2005 (1) införlivas en återhämtningsplan för liten hälleflundra som antagits av Nordvästatlantiska fiskeriorganisationen (nedan kallad Nafo).

| (2) | Vid sitt 29:e årsmöte i september 2007 antog Nafo en rad ändringar av återhämtningsplanen. Ändringarna rör skärpta regler om fångstrapportering och kompletterande åtgärder för att öka inspektionerna till havs för fartyg som inträder i och lämnar Nafo-området. |
| --- | --- |

(2)

Vid sitt 29:e årsmöte i september 2007 antog Nafo en rad ändringar av återhämtningsplanen. Ändringarna rör skärpta regler om fångstrapportering och kompletterande åtgärder för att öka inspektionerna till havs för fartyg som inträder i och lämnar Nafo-området.

| (3) | Förordning (EG) nr 2115/2005 måste därför ändras så att ändringarna i återhämtningsplanen införlivas. |
| --- | --- |

(3)

Förordning (EG) nr 2115/2005 måste därför ändras så att ändringarna i återhämtningsplanen införlivas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Förordning (EG) nr 2115/2005 ska ändras på följande sätt:

| 1. | Följande artikel ska införas:
  ”Artikel 5a
  Inträde i Nafos regleringsområde
  1.   Fiskefartyg som avses i artikel 5.1 får endast inträda i Nafos regleringsområde för att fiska efter liten hälleflundra på villkor att






  a) | den eventuella fångsten av andra arter ombord inte når upp till 50 ton, eller |
| --- | --- | --- |

1.

Följande artikel ska införas:

”Artikel 5a

Inträde i Nafos regleringsområde

1.   Fiskefartyg som avses i artikel 5.1 får endast inträda i Nafos regleringsområde för att fiska efter liten hälleflundra på villkor att

a)

den eventuella fångsten av andra arter ombord inte når upp till 50 ton, eller

| b) | de följer de bestämmelser som anges i punkterna 2, 3 och 4. |
| --- | --- |

b)

de följer de bestämmelser som anges i punkterna 2, 3 och 4.

2.   Om fiskefartyg har fångst på 50 ton eller mer som tagits utanför Nafos regleringsområde ombord, ska de genom e-post eller fax meddela Nafos sekretariat nedanstående uppgifter senast 72 timmar före inträdet i Nafos regleringsområde:

| a) | Fångstmängd ombord. |
| --- | --- |

a)

Fångstmängd ombord.

| b) | Den position (latitud/longitud) vid vilken fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att inleda fiske. |
| --- | --- |

b)

Den position (latitud/longitud) vid vilken fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att inleda fiske.

| c) | Beräknad tid för ankomst till den positionen. |
| --- | --- |

c)

Beräknad tid för ankomst till den positionen.

3.   Om ett inspektionsfartyg, till följd av ett meddelande enligt punkt 2, anmäler sin avsikt att utföra en inspektion, ska det meddela fiskefartyget koordinaterna för en kontrollpunkt där inspektionen ska utföras. Kontrollpunkten ska ligga högst 60 nautiska mil från den position där fartygets befälhavare uppskattar att fartyget kommer att inleda fiske.

4.   Det fiskefartyg som avses i punkt 2 får inleda fiske i något av följande fall:

| a) | Om det får en bekräftelse om detta från Nafos sekretariat. |
| --- | --- |

a)

Om det får en bekräftelse om detta från Nafos sekretariat.

| b) | Om det, efter en inspektion utförd i enlighet med punkt 3, får klartecken från inspektionsfartyget om att det kan inleda fiske. |
| --- | --- |

b)

Om det, efter en inspektion utförd i enlighet med punkt 3, får klartecken från inspektionsfartyget om att det kan inleda fiske.

| c) | Om inspektionsfartyget inte har inlett inspektionen inom tre timmar från och med fiskefartygets ankomst till angiven kontrollpunkt enligt punkt 3. |
| --- | --- |

c)

Om inspektionsfartyget inte har inlett inspektionen inom tre timmar från och med fiskefartygets ankomst till angiven kontrollpunkt enligt punkt 3.

| d) | Om fiskefartyget när det inträder i Nafos regleringsområde inte vare sig från Nafos sekretariat eller från ett inspektionsfartyg har mottagit någon anmälan om att ett inspektionsfartyg har för avsikt att utföra en inspektion i enlighet med punkt 3.” |
| --- | --- |

d)

Om fiskefartyget när det inträder i Nafos regleringsområde inte vare sig från Nafos sekretariat eller från ett inspektionsfartyg har mottagit någon anmälan om att ett inspektionsfartyg har för avsikt att utföra en inspektion i enlighet med punkt 3.”

| 2. | Artikel 6 ska ändras på följande sätt:






  a) | I punkt 1 ska led b ersättas med följande:






  ”b) | kvantiteter liten hälleflundra var femte dag, även rapporter om att ingen fångst tagits. Denna rapport ska sändas första gången senast vid slutet av den tionde dagen efter den dag då fartyget inträdde i Nafos delområde 2 och områdena 3KLMNO,” |
| --- | --- | --- | --- |

2.

Artikel 6 ska ändras på följande sätt:

a)

I punkt 1 ska led b ersättas med följande:

”b)

kvantiteter liten hälleflundra var femte dag, även rapporter om att ingen fångst tagits. Denna rapport ska sändas första gången senast vid slutet av den tionde dagen efter den dag då fartyget inträdde i Nafos delområde 2 och områdena 3KLMNO,”

| b) | Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:
  ”2.   När medlemsstaterna har mottagit de rapporter som föreskrivs i punkt 1 ska de vidarebefordra dem till kommissionen. Kommissionen ska omedelbart vidarebefordra den rapport som förskrivs i punkt 1 b till Nafos sekretariat.
  3.   När fångster av liten hälleflundra som rapporteras i enlighet med punkt 2 anses ha uttömt 75 % av medlemsstaternas kvot, ska befälhavarna sända rapporterna enligt punkt 1 b var tredje dag.” |
| --- | --- |

b)

Punkterna 2 och 3 ska ersättas med följande:

”2.   När medlemsstaterna har mottagit de rapporter som föreskrivs i punkt 1 ska de vidarebefordra dem till kommissionen. Kommissionen ska omedelbart vidarebefordra den rapport som förskrivs i punkt 1 b till Nafos sekretariat.

3.   När fångster av liten hälleflundra som rapporteras i enlighet med punkt 2 anses ha uttömt 75 % av medlemsstaternas kvot, ska befälhavarna sända rapporterna enligt punkt 1 b var tredje dag.”

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den sjunde dagen efter det att den har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 30 november 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  EUT L 340, 23.12.2005, s. 3.

1

---

DIREKTIV

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/3 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/3

---

EUROPAPARLAMENTETS OCH RÅDETS DIREKTIV 2009/139/EG

av den 25 november 2009

om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon

(kodifierad version)

(Text av betydelse för EES)

EUROPAPARLAMENTET OCH EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA DIREKTIV

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 95,

med beaktande av kommissionens förslag,

med beaktande av Europeiska ekonomiska och sociala kommitténs yttrande (1),

i enlighet med förfarandet i artikel 251 i fördraget (2), och

av följande skäl:

| (1) | Rådets direktiv 93/34/EEG av den 14 juni 1993 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras. |
| --- | --- |

(1)

Rådets direktiv 93/34/EEG av den 14 juni 1993 om föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon (3) har ändrats flera gånger på väsentliga punkter (4). För att skapa klarhet och överskådlighet bör det direktivet kodifieras.

| (2) | Direktiv 93/34/EEG är ett av särdirektiven i det system för EG-typgodkännande som föreskrivs i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon, ersatt av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (5), och fastställer tekniska föreskrifter om utformning och konstruktion av två- och trehjuliga motorfordon vad gäller föreskrivna märkningar. Dessa tekniska föreskrifter gäller tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftning för att tillåta att det förfarande för EG-typgodkännande som fastställts genom direktiv 2002/24/EG tillämpas i fråga om varje typ av fordon. Bestämmelserna i direktiv 2002/24/EG om system, komponenter och separata tekniska enheter till dessa fordon gäller därför för det här direktivet. |
| --- | --- |

(2)

Direktiv 93/34/EEG är ett av särdirektiven i det system för EG-typgodkännande som föreskrivs i rådets direktiv 92/61/EEG av den 30 juni 1992 om typgodkännande av två- eller trehjuliga motorfordon, ersatt av Europaparlamentets och rådets direktiv 2002/24/EG av den 18 mars 2002 om typgodkännande av två- och trehjuliga motorfordon (5), och fastställer tekniska föreskrifter om utformning och konstruktion av två- och trehjuliga motorfordon vad gäller föreskrivna märkningar. Dessa tekniska föreskrifter gäller tillnärmningen av medlemsstaternas lagstiftning för att tillåta att det förfarande för EG-typgodkännande som fastställts genom direktiv 2002/24/EG tillämpas i fråga om varje typ av fordon. Bestämmelserna i direktiv 2002/24/EG om system, komponenter och separata tekniska enheter till dessa fordon gäller därför för det här direktivet.

| (3) | Vad gäller föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon bör detta direktiv inte hindra vissa medlemsstater från att på icke-diskriminerande grund behålla särskilda tvingande föreskrifter för att tillämpa trafikbestämmelser, under förutsättning att sådana särskilda krav avser användningen av dessa fordon och inte innebär några ändringar i deras konstruktion som kan förorsaka hinder för gemenskapstypgodkännande av denna fordonstyp. |
| --- | --- |

(3)

Vad gäller föreskrivna märkningar på två- och trehjuliga motorfordon bör detta direktiv inte hindra vissa medlemsstater från att på icke-diskriminerande grund behålla särskilda tvingande föreskrifter för att tillämpa trafikbestämmelser, under förutsättning att sådana särskilda krav avser användningen av dessa fordon och inte innebär några ändringar i deras konstruktion som kan förorsaka hinder för gemenskapstypgodkännande av denna fordonstyp.

| (4) | Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga II del B. |
| --- | --- |

(4)

Detta direktiv bör inte påverka medlemsstaternas skyldigheter vad gäller de tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning av de direktiv som anges i bilaga II del B.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Detta direktiv gäller föreskrivna märkningar för alla fordonstyper som avses i artikel 1 i direktiv 2002/24/EG.

Artikel 2

Det förfarande för att bevilja EG-typgodkännande av komponenter vad avser föreskrivna märkningar på en typ av två- eller trehjuligt motorfordon och de villkor som styr fri rörlighet av sådana fordon ska vara de som föreskrivs i kapitlen II och III i direktiv 2002/24/EG.

Artikel 3

De ändringar som är nödvändiga för att anpassa kraven i bilaga I till den tekniska utvecklingen ska antas i enlighet med det förfarande som avses i artikel 18.2 i direktiv 2002/24/EG.

Artikel 4

1.   När det gäller två- eller trehjuliga motorfordon som uppfyller kraven i detta direktiv får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till föreskrivna märkningar, vägra att bevilja EG-typgodkännande eller förbjuda registrering, saluföring eller ibruktagande av ett sådant fordon.

2.   Medlemsstaterna ska av skäl som hänför sig till föreskrivna märkningar vägra att bevilja EG-typgodkännande till någon ny typ av två- eller trehjuligt motorfordon som inte uppfyller kraven i detta direktiv.

3.   Medlemsstaterna ska till kommissionen överlämna de texter till de centrala bestämmelser i nationell lagstiftning som de antar inom det område som omfattas av detta direktiv.

Artikel 5

Direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt de direktiv som anges i bilaga II del A, ska upphöra att gälla, utan att det påverkar medlemsstaternas skyldigheter vad gäller tidsfristerna för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpningen av de direktiv som anges i bilaga II del B.

Hänvisningar till det upphävda direktivet ska anses som hänvisningar till det här direktivet och ska läsas i enlighet med jämförelsetabellen i bilaga III.

Artikel 6

Detta direktiv träder i kraft den tjugonde dagen efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Det ska tillämpas från och med den 1 juni 2010.

Artikel 7

Detta direktiv riktar sig till medlemsstaterna.

Utfärdat i Strasbourg den 25 november 2009.

På Europaparlamentets vägnar

J. BUZEK

Ordförande

På rådets vägnar

Å. TORSTENSSON

Ordförande

---

(1)  EUT C 77, 31.3.2009, s. 41.

1

(2)  Europaparlamentets yttrande av den 18 november 2008 (ännu ej offentliggjort i EUT) och rådets beslut av den 10 november 2009.

2

(3)  EGT L 188, 29.7.1993, s. 38.

3

(4)  Se bilaga II del A.

4

(5)  EGT L 124, 9.5.2002, s. 1.

5

---

BILAGA I

KRAV ANGÅENDE FÖRESKRIVNA MÄRKNINGAR PÅ TVÅ- OCH TREHJULIGA MOTORFORDON

1.   ALLMÄNT

| 1.1 | Alla fordon ska förses med en skylt och de märkningar som beskrivs nedan. Skylten och märkningarna ska vara anbringade av antingen tillverkaren eller dennes representant. |
| --- | --- |

1.1

Alla fordon ska förses med en skylt och de märkningar som beskrivs nedan. Skylten och märkningarna ska vara anbringade av antingen tillverkaren eller dennes representant.

2.   TILLVERKARSKYLT

| 2.1 | En tillverkarskylt enligt mallen i tillägg 1 ska vara stadigt fastsatt på en lätt åtkomlig plats på en del som normalt inte byts ut under användningen. Den måste vara tydlig och ha outplånlig text med följande upplysningar i angiven ordning:






  2.1.1 | Tillverkarens namn. |
| --- | --- | --- |

2.1

En tillverkarskylt enligt mallen i tillägg 1 ska vara stadigt fastsatt på en lätt åtkomlig plats på en del som normalt inte byts ut under användningen. Den måste vara tydlig och ha outplånlig text med följande upplysningar i angiven ordning:

2.1.1

Tillverkarens namn.

| 2.1.2 | Ett EG-typgodkännandemärke enligt artikel 8 i direktiv 2002/24/EG. |
| --- | --- |

2.1.2

Ett EG-typgodkännandemärke enligt artikel 8 i direktiv 2002/24/EG.

| 2.1.3 | Fordonets identifieringsnummer (VIN). |
| --- | --- |

2.1.3

Fordonets identifieringsnummer (VIN).

| 2.1.4 | Statisk ljudnivå: ... dB(A) ... varv/min. |
| --- | --- |

2.1.4

Statisk ljudnivå: ... dB(A) ... varv/min.

| 2.2 | Det EG-typgodkännandemärke som krävs enligt punkt 2.1.2, det statiska ljudnivåvärdet och antalet varv/minut enligt vad som krävs enligt punkt 2.1.4 innefattas inte i föreskrivna märkningar för EG-typgodkännande av komponent. Emellertid ska dessa upplysningar fästas på alla fordon som tillverkats i överensstämmelse med den typ som har godkänts. |
| --- | --- |

2.2

Det EG-typgodkännandemärke som krävs enligt punkt 2.1.2, det statiska ljudnivåvärdet och antalet varv/minut enligt vad som krävs enligt punkt 2.1.4 innefattas inte i föreskrivna märkningar för EG-typgodkännande av komponent. Emellertid ska dessa upplysningar fästas på alla fordon som tillverkats i överensstämmelse med den typ som har godkänts.

| 2.3 | Tillverkare får ge ytterligare upplysningar nedanför eller vid sidan av de obligatoriska märkningarna, utanför en tydligt markerad rektangel som innehåller endast den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1–2.1.4 (se tillägg 1). |
| --- | --- |

2.3

Tillverkare får ge ytterligare upplysningar nedanför eller vid sidan av de obligatoriska märkningarna, utanför en tydligt markerad rektangel som innehåller endast den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1–2.1.4 (se tillägg 1).

3.   FORDONETS IDENTIFIERINGSNUMMER

Fordonets identifieringsnummer utgörs av en bestämd teckenkombination som tillverkaren tilldelar varje fordon. Dess syfte är att säkerställa att varje fordon kan identifieras entydigt under en tid av 30 år med hjälp av tillverkaren, utan att ytterligare uppgifter behövs. Fordonets identifieringsnummer ska uppfylla följande krav:

| 3.1 | Fordonets identifieringsnummer ska anges på tillverkarskylten. Det ska också präglas eller stansas på chassit eller ramen på ett sådant sätt att utplånande eller ändring undviks och på ett ställe där det är lätt tillgängligt. Det måste vara beläget på den högra sidan av fordonet.






  3.1.1 | Fordonets identifieringsnummer ska bestå av tre delar som anges nedan:






  3.1.1.1 | Den första delen ska bestå av en kod som tilldelats fordonstillverkaren för att göra det möjligt att identifiera denne. Koden ska bestå av tre tecken (bokstäver eller siffror) som tilldelats av den behöriga myndigheten i det land där tillverkaren har sin huvudsakliga verksamhet i samverkan med den internationella agentur som är representant för den internationella standardiseringsorganisationen ISO. Det första tecknet anger ett geografiskt område, det andra ett land inom ett geografiskt område och det tredje en särskild tillverkare. I det fall tillverkaren framställer mindre än 500 fordon per år ska det tredje tecknet alltid vara 9. För identifiering av sådana tillverkare ska den behöriga myndigheten som nämns ovan även ange det tredje, fjärde och femte tecknet i den tredje delen. |
| --- | --- | --- | --- |

3.1

Fordonets identifieringsnummer ska anges på tillverkarskylten. Det ska också präglas eller stansas på chassit eller ramen på ett sådant sätt att utplånande eller ändring undviks och på ett ställe där det är lätt tillgängligt. Det måste vara beläget på den högra sidan av fordonet.

3.1.1

Fordonets identifieringsnummer ska bestå av tre delar som anges nedan:

3.1.1.1

Den första delen ska bestå av en kod som tilldelats fordonstillverkaren för att göra det möjligt att identifiera denne. Koden ska bestå av tre tecken (bokstäver eller siffror) som tilldelats av den behöriga myndigheten i det land där tillverkaren har sin huvudsakliga verksamhet i samverkan med den internationella agentur som är representant för den internationella standardiseringsorganisationen ISO. Det första tecknet anger ett geografiskt område, det andra ett land inom ett geografiskt område och det tredje en särskild tillverkare. I det fall tillverkaren framställer mindre än 500 fordon per år ska det tredje tecknet alltid vara 9. För identifiering av sådana tillverkare ska den behöriga myndigheten som nämns ovan även ange det tredje, fjärde och femte tecknet i den tredje delen.

| 3.1.1.2 | Den andra delen ska bestå av sex tecken (bokstäver eller siffror) som ska ange fordonets allmänna egenskaper (typ, variant och, när det gäller mopeder, version). Varje sådan egenskap kan representeras av flera tecken. Om ett eller flera av dessa tecken inte utnyttjas av tillverkaren, ska de lediga teckenpositionerna fyllas med alfabetiska eller numeriska tecken efter tillverkarens eget val. |
| --- | --- |

3.1.1.2

Den andra delen ska bestå av sex tecken (bokstäver eller siffror) som ska ange fordonets allmänna egenskaper (typ, variant och, när det gäller mopeder, version). Varje sådan egenskap kan representeras av flera tecken. Om ett eller flera av dessa tecken inte utnyttjas av tillverkaren, ska de lediga teckenpositionerna fyllas med alfabetiska eller numeriska tecken efter tillverkarens eget val.

| 3.1.1.3 | Den tredje delen ska bestå av åtta tecken, av vilka de fyra sista måste vara numeriska, och ska tillsammans med de två andra delarna medge en entydig identifiering av ett enskilt fordon. Varje outnyttjad teckenposition ska fyllas med en nolla så att det totala antalet nödvändiga tecken uppnås. |
| --- | --- |

3.1.1.3

Den tredje delen ska bestå av åtta tecken, av vilka de fyra sista måste vara numeriska, och ska tillsammans med de två andra delarna medge en entydig identifiering av ett enskilt fordon. Varje outnyttjad teckenposition ska fyllas med en nolla så att det totala antalet nödvändiga tecken uppnås.

| 3.1.2 | Fordonets identifieringsnummer ska då det är möjligt anges på en enda rad. Början och slutet på denna rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.
  I undantagsfall och av tekniska skäl får det anges på två rader. I så fall får det dock inte finnas några mellanrum inom någon av de tre delarna och början och slutet på varje rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.
  Om identifieringsnumret anges på två rader ska början och slutet på varje rad markeras med en symbol. Det är även tillåtet att placera en sådan symbol på en rad mellan de tre delarna (punkt 3.1.1).
  Det får inte finnas något mellanrum mellan tecknen. |
| --- | --- |

3.1.2

Fordonets identifieringsnummer ska då det är möjligt anges på en enda rad. Början och slutet på denna rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.

I undantagsfall och av tekniska skäl får det anges på två rader. I så fall får det dock inte finnas några mellanrum inom någon av de tre delarna och början och slutet på varje rad ska markeras med en symbol som varken är en arabisk siffra eller en latinsk versal bokstav eller som kan förväxlas med ett sådant tecken.

Om identifieringsnumret anges på två rader ska början och slutet på varje rad markeras med en symbol. Det är även tillåtet att placera en sådan symbol på en rad mellan de tre delarna (punkt 3.1.1).

Det får inte finnas något mellanrum mellan tecknen.

4.   TECKEN

| 4.1 | Latinska bokstäver och arabiska siffror ska användas för alla de märkningar som föreskrivs i punkterna 2 och 3. Latinska bokstäver som används för den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1, 2.1.3 och 3 ska dock vara med versaler. |
| --- | --- |

4.1

Latinska bokstäver och arabiska siffror ska användas för alla de märkningar som föreskrivs i punkterna 2 och 3. Latinska bokstäver som används för den information som föreskrivs i punkterna 2.1.1, 2.1.3 och 3 ska dock vara med versaler.

| 4.2 | I fordonets identifieringsnummer






  4.2.1 | är bokstäverna I, O och Q eller tankstreck, asterisker eller andra särskilda tecken förbjudna, |
| --- | --- | --- |

4.2

I fordonets identifieringsnummer

4.2.1

är bokstäverna I, O och Q eller tankstreck, asterisker eller andra särskilda tecken förbjudna,

| 4.2.2 | ska bokstäver och siffror ha följande minimihöjd:






  4.2.2.1 | 4 mm vad avser tecken som anges direkt på chassit eller ramen eller annan liknande fordonsdel, |
| --- | --- | --- |

4.2.2

ska bokstäver och siffror ha följande minimihöjd:

4.2.2.1

4 mm vad avser tecken som anges direkt på chassit eller ramen eller annan liknande fordonsdel,

| 4.2.2.2 | 3 mm vad avser tecken som anges på tillverkarskylten. |
| --- | --- |

4.2.2.2

3 mm vad avser tecken som anges på tillverkarskylten.

Tillägg 1

Exempel på tillverkarskylt

Nedanstående exempel har inget samband med de uppgifter som förekommer på verkliga tillverkarskyltar vare sig vad gäller skyltstorleken, siffrorna eller bokstäverna. Det anges bara som vägledning.

De ytterligare upplysningar som anges i punkt 2.3 får anges nedanför eller vid sidan av rektangeln med de föreskrivna upplysningarna.

STELLA FABBRICA MOTOCICLI

e3 5364

3 G S K L M 3 A C 8 B 1 2 0 0 0 0

80 dB(A) – 3 750 rev/min

Förklaring:

I exemplet ovan på en skylt har fordonet i fråga tillverkats av ”Stella Fabbrica Motocicli” och typgodkänts i Italien (e3) under nummer 5364.

Identifieringsnumret (3GSKLM3AC8B120000) ger följande upplysningar:

| — | Första delen (3GS):
  —   3: Geografiskt område (Europa).
  —   G: Land inom det geografiska området (Tyskland).
  —   S: Tillverkare (Stella Fabbrica Motocicli). |
| --- | --- |

—

Första delen (3GS):

—   3: Geografiskt område (Europa).

—   G: Land inom det geografiska området (Tyskland).

—   S: Tillverkare (Stella Fabbrica Motocicli).

| — | Andra delen (KLM3AC):
  —   KL: Fordonstyp.
  —   M3: Variant (fordonskaross).
  —   AC: Version (fordonsmotor). |
| --- | --- |

—

Andra delen (KLM3AC):

—   KL: Fordonstyp.

—   M3: Variant (fordonskaross).

—   AC: Version (fordonsmotor).

| — | Tredje delen (8B120000):








  — | : | 8B12 | : | Fordonets identifieringsnummer tillsammans med två andra delar av identifieringsnumret. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| — | : | 0000 | : | Oanvända positioner som har fyllts ut med nollor för att fylla ut det totala antalet tecken som krävs. |

—

Tredje delen (8B120000):

—

:

8B12

:

Fordonets identifieringsnummer tillsammans med två andra delar av identifieringsnumret.

—

:

0000

:

Oanvända positioner som har fyllts ut med nollor för att fylla ut det totala antalet tecken som krävs.

Den statiska ljudnivån är 80 dB(A) vid 3 750 varv/min.

Tillägg 2

Information angående föreskrivna märkningar på en typ av två- och trehjuligt motorfordon

(bifogas ansökan om EG-typgodkännande om denna inte inlämnas samtidigt som ansökan om ett EG-typgodkännande av fordonet)

Löpnummer (tilldelat av den sökande): ...

Ansökan om ett EG-typgodkännande av föreskrivna märkningar på en typ av två- eller trehjuligt motorfordon ska innehålla den information som anges i följande punkter i del I, avsnitt A i bilaga II till direktiv 2002/24/EG:

| — | 0.1. |
| --- | --- |

—

0.1.

| — | 0.2. |
| --- | --- |

—

0.2.

| — | 0.4-0.6. |
| --- | --- |

—

0.4-0.6.

| — | 9.3.1-9.3.3. |
| --- | --- |

—

9.3.1-9.3.3.

Tillägg 3

Myndighetens namn

EG-typgodkännandeintyg för föreskrivna märkningar för en typ av två- eller trehjuligt motorfordon

MALL

Rapport nr ... av tekniska tjänsten ... datum ...

EG-typgodkännande nr: ... Utvidgning nr: ...

| 1. | Varumärke eller fordonsbeteckning: ... |
| --- | --- |

1.

Varumärke eller fordonsbeteckning: ...

| 2. | Fordonstyp: ... |
| --- | --- |

2.

Fordonstyp: ...

| 3. | Tillverkarens namn och adress: ...
  ... |
| --- | --- |

3.

Tillverkarens namn och adress: ...

...

| 4. | Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns): ...
  ... |
| --- | --- |

4.

Namn och adress till tillverkarens representant (om sådan finns): ...

...

| 5. | Fordonet inlämnat för provning den: ... |
| --- | --- |

5.

Fordonet inlämnat för provning den: ...

| 6. | EG-typgodkännande beviljas/vägras (1) ... |
| --- | --- |

6.

EG-typgodkännande beviljas/vägras (1) ...

| 7. | Ort: ... |
| --- | --- |

7.

Ort: ...

| 8. | Datum: ... |
| --- | --- |

8.

Datum: ...

| 9. | Underskrift: ... |
| --- | --- |

9.

Underskrift: ...

---

(1)  Stryk det som inte är tillämpligt.

---

BILAGA II

DEL A

Upphävt direktiv och ändringar av det i kronologisk ordning

(som det hänvisas till i artikel 5)

| Rådets direktiv 93/34/EEG
  (EGT L 188, 29.7.1993, s. 38) | |
| --- | --- |
| Kommissionens direktiv 1999/25/EG
  (EGT L 104, 21.4.1999, s. 19) | |
| Kommissionens direktiv 2006/27/EG
  (EUT L 66, 8.3.2006, s. 7) | Endast artikel 2 och bilaga II |

Rådets direktiv 93/34/EEG

(EGT L 188, 29.7.1993, s. 38)

Kommissionens direktiv 1999/25/EG

(EGT L 104, 21.4.1999, s. 19)

Kommissionens direktiv 2006/27/EG

(EUT L 66, 8.3.2006, s. 7)

Endast artikel 2 och bilaga II

DEL B

Tidsfrister för införlivande med nationell lagstiftning och tillämpning

(som det hänvisas till i artikel 5)

| Direktiv | Tidsfrist för införlivande | Datum för tillämpning |
| --- | --- | --- |
| 93/34/EEG | 14 december 1994 | 14 juni 1995 |
| 1999/25/EG | 31 december 1999 | 1 januari 2000 (1) |
| 2006/27/EG | 31 december 2006 (2) | — |

Direktiv

Tidsfrist för införlivande

Datum för tillämpning

93/34/EEG

14 december 1994

14 juni 1995

1999/25/EG

31 december 1999

1 januari 2000 (1)

2006/27/EG

31 december 2006 (2)

—

---

(1)  I överensstämmelse med artikel 2 i direktiv 1999/25/EG:

”1.   Från och med den 1 januari 2000 får medlemsstaterna inte, av skäl som hänför sig till de föreskrivna märkningarna,

| — | vägra att bevilja EG-typgodkännande av en typ av två- och trehjuliga motorfordon, eller |
| --- | --- |

—

vägra att bevilja EG-typgodkännande av en typ av två- och trehjuliga motorfordon, eller

| — | förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av två- och trehjuliga motorfordon, |
| --- | --- |

—

förbjuda registrering, försäljning eller ibruktagande av två- och trehjuliga motorfordon,

om de föreskrivna märkningarna uppfyller kraven i direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv.

2.   Från och med den 1 juli 2000 skall medlemsstaterna vägra att bevilja EG-typgodkännande av någon typ av två- och trehjuliga motorfordon, av skäl som hänför sig till de föreskrivna märkningarna, om kraven i direktiv 93/34/EEG, i dess lydelse enligt detta direktiv, inte har uppfyllts.”

(2)  I överensstämmelse med artikel 5 i direktiv 2006/27/EG:

2

”1.   Från och med den 1 januari 2007 gäller med hänsyn till två- eller trehjuliga motorfordon som uppfyller kraven i direktiven [...], 93/34/EEG, [...] i deras lydelse enligt detta direktiv att medlemsstaterna inte får vägra, av skäl som hänför sig till innehållet i det relevanta direktivet, att bevilja EG-typgodkännande eller förbjuda registrering, saluföring eller ibruktagande av ett sådant fordon.

2.   Från och med den 1 juli 2007 skall medlemsstaterna av skäl som hänför sig till innehållet i det relevanta direktivet vägra att bevilja EG-typgodkännande till någon ny typ av två- eller trehjuligt motorfordon som inte uppfyller kraven i direktiven [...], 93/34/EEG, [...] i deras lydelse enligt detta direktiv.”

---

BILAGA III

JÄMFÖRELSETABELL

| Direktiv 93/34/EEG | Direktiv 2006/27/EG | Detta direktiv |
| --- | --- | --- |
| Artiklarna 1, 2 och 3 | | Artiklarna 1, 2 och 3 |
| Artikel 4.1 | | — |
| — | Artikel 5.1 | Artikel 4.1 |
| — | Artikel 5.2 | Artikel 4.2 |
| Artikel 4.2 | | Artikel 4.3 |
| — | | Artikel 5 |
| — | | Artikel 6 |
| Artikel 5 | | Artikel 7 |
| Bilaga | | Bilaga I |
| — | | Bilaga II |
| — | | Bilaga III |

Direktiv 93/34/EEG

Direktiv 2006/27/EG

Detta direktiv

Artiklarna 1, 2 och 3

Artiklarna 1, 2 och 3

Artikel 4.1

—

—

Artikel 5.1

Artikel 4.1

—

Artikel 5.2

Artikel 4.2

Artikel 4.2

Artikel 4.3

—

Artikel 5

—

Artikel 6

Artikel 5

Artikel 7

Bilaga

Bilaga I

—

Bilaga II

—

Bilaga III

---

II Rättsakter som antagits i enlighet med EG- och Euratomfördragen och vars offentliggörande inte är obligatoriskt

BESLUT

Rådet

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/12 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/12

---

RÅDETS BESLUT

av den 26 november 2009

om Europeiska gemenskapens ståndpunkt vid omförhandlingen av det monetära avtalet med Republiken San Marino

(2009/904/EG)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska gemenskapen, särskilt artikel 111.3,

med beaktande av kommissionens rekommendation,

efter att ha hört Europeiska centralbanken, och

av följande skäl:

| (1) | Gemenskapen har behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor från och med dagen för införandet av euron. |
| --- | --- |

(1)

Gemenskapen har behörighet i monetära frågor och växelkursfrågor från och med dagen för införandet av euron.

| (2) | Rådet ska besluta om en ordning för förhandlingar om och ingående av avtal som rör monetära frågor eller växelkursfrågor. |
| --- | --- |

(2)

Rådet ska besluta om en ordning för förhandlingar om och ingående av avtal som rör monetära frågor eller växelkursfrågor.

| (3) | Den 29 november 2000 ingick Republiken Italien på gemenskapens vägnar ett monetärt avtal med Republiken San Marino. |
| --- | --- |

(3)

Den 29 november 2000 ingick Republiken Italien på gemenskapens vägnar ett monetärt avtal med Republiken San Marino.

| (4) | I sina slutsatser av den 10 februari 2009 uppmanade rådet kommissionen att se över hur de nuvarande avtalen fungerar och att överväga möjliga höjningar av taken för utgivning av mynt. |
| --- | --- |

(4)

I sina slutsatser av den 10 februari 2009 uppmanade rådet kommissionen att se över hur de nuvarande avtalen fungerar och att överväga möjliga höjningar av taken för utgivning av mynt.

| (5) | I sitt meddelande om hur de monetära avtalen med Monaco, San Marino och Vatikanstaten fungerar drog kommissionen slutsatsen att det monetära avtalet med Republiken San Marino i sin nuvarande form behöver ändras, så att man får ett mera konsekvent förhållningssätt i förbindelserna mellan gemenskapen och de länder som undertecknat ett monetärt avtal. |
| --- | --- |

(5)

I sitt meddelande om hur de monetära avtalen med Monaco, San Marino och Vatikanstaten fungerar drog kommissionen slutsatsen att det monetära avtalet med Republiken San Marino i sin nuvarande form behöver ändras, så att man får ett mera konsekvent förhållningssätt i förbindelserna mellan gemenskapen och de länder som undertecknat ett monetärt avtal.

| (6) | Det monetära avtalet med Republiken San Marino bör således omförhandlas så snart som möjligt, så att den nya ordningen kan träda i kraft den 1 januari 2010, samtidigt med de nya regler för införande av euromynt som anges i kommissionens rekommendation av den 19 december 2008 om gemensamma riktlinjer för utformningen av euromyntens nationella sidor och utgivningen av euromynt avsedda att sättas i omlopp, som fick stöd av rådet i dess slutsatser av den 10 februari 2009. |
| --- | --- |

(6)

Det monetära avtalet med Republiken San Marino bör således omförhandlas så snart som möjligt, så att den nya ordningen kan träda i kraft den 1 januari 2010, samtidigt med de nya regler för införande av euromynt som anges i kommissionens rekommendation av den 19 december 2008 om gemensamma riktlinjer för utformningen av euromyntens nationella sidor och utgivningen av euromynt avsedda att sättas i omlopp, som fick stöd av rådet i dess slutsatser av den 10 februari 2009.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Republiken Italien ska underrätta Republiken San Marino om behovet av att snarast möjligt ändra det befintliga monetära avtalet mellan Republiken Italien, på Europeiska gemenskapens vägnar, och Republiken San Marino (nedan kallat avtalet) samt erbjuda omförhandling av relevanta bestämmelser i avtalet.

Artikel 2

Vid omförhandling av avtalet med Republiken San Marino ska gemenskapen söka uppnå följande ändringar:

| a) | Avtalet ska ingås mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Avtalstexten ska utgöra en kodifierad version av det nuvarande avtalet inklusive ändringar. |
| --- | --- |

a)

Avtalet ska ingås mellan gemenskapen och Republiken San Marino. Avtalstexten ska utgöra en kodifierad version av det nuvarande avtalet inklusive ändringar.

| b) | Republiken San Marino ska åta sig att anta alla lämpliga bestämmelser, genom direkt införlivande eller möjligtvis likvärdiga åtgärder, som krävs för att






  — | tillämpa all relevant gemenskapslagstiftning för bank- och finanssektorn, särskilt regler om de berörda institutens verksamhet och övervakningen av dem, |
| --- | --- | --- |

b)

Republiken San Marino ska åta sig att anta alla lämpliga bestämmelser, genom direkt införlivande eller möjligtvis likvärdiga åtgärder, som krävs för att

—

tillämpa all relevant gemenskapslagstiftning för bank- och finanssektorn, särskilt regler om de berörda institutens verksamhet och övervakningen av dem,

| — | tillämpa all relevant gemenskapslagstiftning om förhindrande av penningtvätt, bedrägeri och förfalskningar av kontanter och andra betalningsmedel än kontanter, samt om medaljer och symboliska mynt och krav på statistisk rapportering. |
| --- | --- |

—

tillämpa all relevant gemenskapslagstiftning om förhindrande av penningtvätt, bedrägeri och förfalskningar av kontanter och andra betalningsmedel än kontanter, samt om medaljer och symboliska mynt och krav på statistisk rapportering.

Republiken San Marino ska säkerställa att all relevant gemenskapslagstiftning för bank- och finanssektorn har genomförts på dess territorium före den 1 januari 2015. Avtalet ska innefatta en bilaga med en detaljerad förteckning över tidsfristerna för att anta sådana åtgärder.

| c) | Metoden för att fastställa taket för utgivning av euromynt i Republiken San Marino ska ses över. Det nya taket ska beräknas med hjälp av en metod som kombinerar en fast del, syftande till att undvika överdriven numismatisk spekulation kring San Marinos mynt genom att tillfredsställa efterfrågan på samlarmynt, och en rörlig del, som beräknas som den genomsnittliga myntutgivningen per capita i Republiken Italien år n–1 multiplicerad med antalet invånare i Republiken San Marino. |
| --- | --- |

c)

Metoden för att fastställa taket för utgivning av euromynt i Republiken San Marino ska ses över. Det nya taket ska beräknas med hjälp av en metod som kombinerar en fast del, syftande till att undvika överdriven numismatisk spekulation kring San Marinos mynt genom att tillfredsställa efterfrågan på samlarmynt, och en rörlig del, som beräknas som den genomsnittliga myntutgivningen per capita i Republiken Italien år n–1 multiplicerad med antalet invånare i Republiken San Marino.

| d) | En gemensam kommitté ska inrättas med uppgift att övervaka genomförandet av avtalet. Den ska bestå av företrädare för Republiken San Marino, Republiken Italien, kommissionen och Europeiska centralbanken (ECB). Den ska varje år kunna se över den fasta delen av utgivningen, för att beakta inflationen och utvecklingen på samlarmarknaden. Den ska fatta beslut enhälligt. Den gemensamma kommittén ska anta sin egen arbetsordning. |
| --- | --- |

d)

En gemensam kommitté ska inrättas med uppgift att övervaka genomförandet av avtalet. Den ska bestå av företrädare för Republiken San Marino, Republiken Italien, kommissionen och Europeiska centralbanken (ECB). Den ska varje år kunna se över den fasta delen av utgivningen, för att beakta inflationen och utvecklingen på samlarmarknaden. Den ska fatta beslut enhälligt. Den gemensamma kommittén ska anta sin egen arbetsordning.

| e) | Republiken San Marinos euromynt ska präglas av Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Republiken San Marino ska dock kunna välja en annan leverantör bland de myntverk i Europeiska unionen som präglar euromynt, med samtycke av gemensamma kommittén. Vid ECB:s godkännande av den totala utgivningsvolymen ska den volym mynt som utges av Republiken San Marino läggas till den volym mynt som utges av Italien. |
| --- | --- |

e)

Republiken San Marinos euromynt ska präglas av Instituto Poligrafico e Zecca dello Stato. Republiken San Marino ska dock kunna välja en annan leverantör bland de myntverk i Europeiska unionen som präglar euromynt, med samtycke av gemensamma kommittén. Vid ECB:s godkännande av den totala utgivningsvolymen ska den volym mynt som utges av Republiken San Marino läggas till den volym mynt som utges av Italien.

| f) | Europeiska gemenskapernas domstol ska utses till behörigt organ för att avgöra tvister som kan uppstå i samband med avtalets tillämpning.
  Om gemenskapen eller Republiken San Marino anser att den andra parten inte har fullgjort en skyldighet enligt det monetära avtalet, får gemenskapen eller Republiken San Marino föra ärendet vidare till domstolen. Domstolens dom ska vara bindande för parterna, som ska vidta de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom en tidsfrist som fastställs av domstolen i domen. Om gemenskapen eller Republiken San Marino inte vidtar de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom tidsfristen, får den andra parten omedelbart säga upp avtalet. |
| --- | --- |

f)

Europeiska gemenskapernas domstol ska utses till behörigt organ för att avgöra tvister som kan uppstå i samband med avtalets tillämpning.

Om gemenskapen eller Republiken San Marino anser att den andra parten inte har fullgjort en skyldighet enligt det monetära avtalet, får gemenskapen eller Republiken San Marino föra ärendet vidare till domstolen. Domstolens dom ska vara bindande för parterna, som ska vidta de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom en tidsfrist som fastställs av domstolen i domen. Om gemenskapen eller Republiken San Marino inte vidtar de åtgärder som krävs för att efterleva domen inom tidsfristen, får den andra parten omedelbart säga upp avtalet.

Artikel 3

Förhandlingarna med Republiken San Marino ska på gemenskapens vägnar föras av Republiken Italien och kommissionen. Republiken Italien och kommissionen har befogenhet att parafera avtalet på gemenskapens vägnar. ECB ska i full omfattning medverka vid förhandlingarna och dess godkännande ska krävas för frågor som faller inom dess kompetensområde. Republiken Italien och kommissionen ska lägga fram utkastet till avtal för yttrande av ekonomiska och finansiella kommittén (EFC).

Artikel 4

Kommissionen ska ha befogenhet att ingå avtalet på gemenskapens vägnar efter att avtalet paraferats, förutom ifall EFC eller ECB anser att avtalet bör föreläggas rådet.

Artikel 5

Detta beslut riktar sig till Republiken Italien, kommissionen och ECB.

Utfärdad i Bryssel den 26 november 2009.

På rådets vägnar

J. BJÖRKLUND

Ordförande

---

III Rättsakter som antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen

RÄTTSAKTER SOM ANTAGITS I ENLIGHET MED AVDELNING VI I FÖRDRAGET OM EUROPEISKA UNIONEN

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/14 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/14

---

RÅDETS RAMBESLUT 2009/905/RIF

av den 30 november 2009

om ackreditering av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA RAMBESLUT

med beaktande av fördraget om upprättandet av Europeiska unionen, särskilt artiklarna 30.1 a och c och 34.2 b,

med beaktande av initiativet från Konungariket Sverige och Konungariket Spanien (1),

med beaktande av Europaparlamentets yttrande, och

av följande skäl:

| (1) | Europeiska unionen har som mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa; en hög säkerhetsnivå bör tillhandahållas genom gemensamma insatser från medlemsstaternas sida på områdena polissamarbete och straffrättsligt samarbete. |
| --- | --- |

(1)

Europeiska unionen har som mål att bevara och utveckla unionen som ett område med frihet, säkerhet och rättvisa; en hög säkerhetsnivå bör tillhandahållas genom gemensamma insatser från medlemsstaternas sida på områdena polissamarbete och straffrättsligt samarbete.

| (2) | Detta mål ska uppnås genom förebyggande och bekämpande av brottslighet genom närmare samarbete mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, med iakttagande av de principer och regler om mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och rättsstatsprincipen som unionen grundar sig på och som är gemensamma för medlemsstaterna. |
| --- | --- |

(2)

Detta mål ska uppnås genom förebyggande och bekämpande av brottslighet genom närmare samarbete mellan medlemsstaternas brottsbekämpande myndigheter, med iakttagande av de principer och regler om mänskliga rättigheter, grundläggande friheter och rättsstatsprincipen som unionen grundar sig på och som är gemensamma för medlemsstaterna.

| (3) | Utbyte av information och uppgifter om brott och brottslig verksamhet är avgörande för möjligheten för brottsbekämpande myndigheter att framgångsrikt förebygga, upptäcka och utreda brott eller brottslig verksamhet. Gemensamma insatser på polissamarbetets område i enlighet med artikel 30.1 a i fördraget innebär att det är nödvändigt att bearbeta relevant information, vilket bör ske under iakttagande av tillämpliga bestämmelser om skydd av personuppgifter. |
| --- | --- |

(3)

Utbyte av information och uppgifter om brott och brottslig verksamhet är avgörande för möjligheten för brottsbekämpande myndigheter att framgångsrikt förebygga, upptäcka och utreda brott eller brottslig verksamhet. Gemensamma insatser på polissamarbetets område i enlighet med artikel 30.1 a i fördraget innebär att det är nödvändigt att bearbeta relevant information, vilket bör ske under iakttagande av tillämpliga bestämmelser om skydd av personuppgifter.

| (4) | Det intensifierade utbytet av information om kriminalteknisk bevisning och den ökande användningen av bevis från en medlemsstat i en annan medlemsstats rättsliga förfaranden visar på behovet av att fastställa gemensamma normer för tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster. |
| --- | --- |

(4)

Det intensifierade utbytet av information om kriminalteknisk bevisning och den ökande användningen av bevis från en medlemsstat i en annan medlemsstats rättsliga förfaranden visar på behovet av att fastställa gemensamma normer för tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster.

| (5) | Information som härrör från kriminaltekniska processer i en medlemsstat kan för närvarande vara förenad med viss osäkerhet i en annan medlemsstat i fråga om hur en uppgift har behandlats, vilka metoder som har använts och hur resultaten har tolkats. |
| --- | --- |

(5)

Information som härrör från kriminaltekniska processer i en medlemsstat kan för närvarande vara förenad med viss osäkerhet i en annan medlemsstat i fråga om hur en uppgift har behandlats, vilka metoder som har använts och hur resultaten har tolkats.

| (6) | I punkt 3.4 h i rådets och kommissionens handlingsplan för genomförande av Haagprogrammet för ett stärkt område med frihet, säkerhet och rättvisa (2) betonade medlemsstaterna att man senast 2008 behöver fastställa kvalitetsnormer för kriminaltekniska laboratorier. |
| --- | --- |

(6)

I punkt 3.4 h i rådets och kommissionens handlingsplan för genomförande av Haagprogrammet för ett stärkt område med frihet, säkerhet och rättvisa (2) betonade medlemsstaterna att man senast 2008 behöver fastställa kvalitetsnormer för kriminaltekniska laboratorier.

| (7) | Det är särskilt viktigt att införa gemensamma normer för tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster när det gäller sådana känsliga personuppgifter som dna-profiler och fingeravtryck. |
| --- | --- |

(7)

Det är särskilt viktigt att införa gemensamma normer för tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster när det gäller sådana känsliga personuppgifter som dna-profiler och fingeravtryck.

| (8) | Enligt artikel 7.4 i rådets beslut 2008/616/RIF av den 23 juni 2008 om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (3) ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att garantera integriteten för de dna-profiler som görs tillgängliga eller skickas för jämförelse till andra medlemsstater och säkerställa att dessa åtgärder överensstämmer med internationella standarder, exempelvis EN ISO/IEC 17025, Allmänna kompetenskrav för provnings- och kalibreringslaboratorier (nedan kallade EN ISO/IEC 17025). |
| --- | --- |

(8)

Enligt artikel 7.4 i rådets beslut 2008/616/RIF av den 23 juni 2008 om genomförande av beslut 2008/615/RIF om ett fördjupat gränsöverskridande samarbete, särskilt för bekämpning av terrorism och gränsöverskridande brottslighet (3) ska medlemsstaterna vidta nödvändiga åtgärder för att garantera integriteten för de dna-profiler som görs tillgängliga eller skickas för jämförelse till andra medlemsstater och säkerställa att dessa åtgärder överensstämmer med internationella standarder, exempelvis EN ISO/IEC 17025, Allmänna kompetenskrav för provnings- och kalibreringslaboratorier (nedan kallade EN ISO/IEC 17025).

| (9) | Dna-profiler och uppgifter om fingeravtryck används inte endast vid straffrättsliga förfaranden utan är också avgörande för identifieringen av offer, bland annat efter katastrofer. |
| --- | --- |

(9)

Dna-profiler och uppgifter om fingeravtryck används inte endast vid straffrättsliga förfaranden utan är också avgörande för identifieringen av offer, bland annat efter katastrofer.

| (10) | Ackreditering av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet är ett viktigt steg mot ett säkrare och effektivare utbyte av kriminalteknisk information inom unionen. |
| --- | --- |

(10)

Ackreditering av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet är ett viktigt steg mot ett säkrare och effektivare utbyte av kriminalteknisk information inom unionen.

| (11) | Ackreditering beviljas av de nationella ackrediteringsorgan som har exklusiv kompetens för att bedöma om ett laboratorium uppfyller kraven i harmoniserade standarder. Ett ackrediteringsorgan erhåller sin behörighet från staten. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter (4) innehåller närmare bestämmelser om sådana nationella ackrediteringsorgans behörighet. Bland annat regleras i artikel 7 i den förordningen gränsöverskridande ackreditering i fall då ackreditering kan begäras av ett annat nationellt ackrediteringsorgan. |
| --- | --- |

(11)

Ackreditering beviljas av de nationella ackrediteringsorgan som har exklusiv kompetens för att bedöma om ett laboratorium uppfyller kraven i harmoniserade standarder. Ett ackrediteringsorgan erhåller sin behörighet från staten. Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 765/2008 av den 9 juli 2008 om krav för ackreditering och marknadskontroll i samband med saluföring av produkter (4) innehåller närmare bestämmelser om sådana nationella ackrediteringsorgans behörighet. Bland annat regleras i artikel 7 i den förordningen gränsöverskridande ackreditering i fall då ackreditering kan begäras av ett annat nationellt ackrediteringsorgan.

| (12) | Frånvaron av ett avtal om tillämpning av en gemensam ackrediteringsstandard för analys av vetenskapliga resultat är en brist som bör åtgärdas; det är därför nödvändigt att anta ett rättsligt bindande instrument om ackreditering av alla tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet. Ackreditering ger de nödvändiga garantierna för att laboratorieverksamhet genomförs i enlighet med relevanta internationella standarder, särskilt EN ISO/IEC 17025 samt relevanta tillämpliga riktlinjer. |
| --- | --- |

(12)

Frånvaron av ett avtal om tillämpning av en gemensam ackrediteringsstandard för analys av vetenskapliga resultat är en brist som bör åtgärdas; det är därför nödvändigt att anta ett rättsligt bindande instrument om ackreditering av alla tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet. Ackreditering ger de nödvändiga garantierna för att laboratorieverksamhet genomförs i enlighet med relevanta internationella standarder, särskilt EN ISO/IEC 17025 samt relevanta tillämpliga riktlinjer.

| (13) | En ackrediteringsstandard gör det möjligt för en medlemsstat att, om den så önskar, kräva kompletterande normer för laboratorieverksamhet inom sitt nationella rättssystem. |
| --- | --- |

(13)

En ackrediteringsstandard gör det möjligt för en medlemsstat att, om den så önskar, kräva kompletterande normer för laboratorieverksamhet inom sitt nationella rättssystem.

| (14) | Ackreditering kommer att bidra till att bygga upp ett ömsesidigt förtroende för validiteten i de grundläggande analysmetoder som används. Emellertid anger inte ackrediteringen vilken metod som ska användas, utan endast att den metod som används måste vara lämpad för sitt syfte. |
| --- | --- |

(14)

Ackreditering kommer att bidra till att bygga upp ett ömsesidigt förtroende för validiteten i de grundläggande analysmetoder som används. Emellertid anger inte ackrediteringen vilken metod som ska användas, utan endast att den metod som används måste vara lämpad för sitt syfte.

| (15) | Åtgärder som vidtas utanför ett laboratorium omfattas inte av detta rambesluts tillämpningsområde. Till exempel ingår inte i rambeslutets tillämpningsområde tagande av en persons fingeravtryck eller åtgärder som vidtas vid tillbudsplatsen eller brottsplatsen och kriminaltekniska analyser utanför laboratorier. |
| --- | --- |

(15)

Åtgärder som vidtas utanför ett laboratorium omfattas inte av detta rambesluts tillämpningsområde. Till exempel ingår inte i rambeslutets tillämpningsområde tagande av en persons fingeravtryck eller åtgärder som vidtas vid tillbudsplatsen eller brottsplatsen och kriminaltekniska analyser utanför laboratorier.

| (16) | Detta rambeslut syftar inte till att harmonisera nationella bestämmelser om den rättsliga bedömningen av kriminalteknisk bevisning. |
| --- | --- |

(16)

Detta rambeslut syftar inte till att harmonisera nationella bestämmelser om den rättsliga bedömningen av kriminalteknisk bevisning.

| (17) | Detta beslut påverkar inte giltigheten, som fastställts i överensstämmelse med nationella tillämpliga regler, av resultaten från laboratorieverksamhet som utförts före beslutets genomförande, tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som inte hade ackrediterats för överensstämmelse med EN ISO/IEC 17025. |
| --- | --- |

(17)

Detta beslut påverkar inte giltigheten, som fastställts i överensstämmelse med nationella tillämpliga regler, av resultaten från laboratorieverksamhet som utförts före beslutets genomförande, tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som inte hade ackrediterats för överensstämmelse med EN ISO/IEC 17025.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Syfte

1.   Syftet med detta rambeslut är att säkerställa att resultaten av laboratorieverksamhet som utförs av ackrediterade tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster i en medlemsstat erkänns av de myndigheter som är behöriga att förebygga, upptäcka och utreda brott som lika tillförlitliga som resultaten av laboratorieverksamhet utförd av tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som ackrediterats för EN ISO/IEC 17025 i en annan medlemsstat.

2.   Detta syfte uppnås genom att det säkerställs att tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet ackrediteras av ett nationellt ackrediteringsorgan som uppfyller EN ISO/IEC 17025.

Artikel 2

Tillämpningsområde

Detta rambeslut ska gälla laboratorieverksamhet som resulterar i

| a) | dna-profil, och |
| --- | --- |

a)

dna-profil, och

| b) | uppgifter om fingeravtryck. |
| --- | --- |

b)

uppgifter om fingeravtryck.

Artikel 3

Definitioner

I detta rambeslut avses med

| a) | laboratorieverksamhet: alla åtgärder som vidtas i ett laboratorium i samband med lokalisering och inhämtande av spår på föremål samt framtagning, analys och tolkning av kriminaltekniskt bevismaterial i syfte att nå ett kriminaltekniskt utlåtande eller utbyta kriminaltekniska resultat, |
| --- | --- |

a)

laboratorieverksamhet: alla åtgärder som vidtas i ett laboratorium i samband med lokalisering och inhämtande av spår på föremål samt framtagning, analys och tolkning av kriminaltekniskt bevismaterial i syfte att nå ett kriminaltekniskt utlåtande eller utbyta kriminaltekniska resultat,

| b) | resultat av laboratorieverksamhet: alla analysresultat och tolkningar med direkt koppling till dessa, |
| --- | --- |

b)

resultat av laboratorieverksamhet: alla analysresultat och tolkningar med direkt koppling till dessa,

| c) | tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster: varje organisation, offentlig eller privat, som utför kriminalteknisk laboratorieverksamhet på begäran av behöriga brottsbekämpande eller rättsliga myndigheter, |
| --- | --- |

c)

tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster: varje organisation, offentlig eller privat, som utför kriminalteknisk laboratorieverksamhet på begäran av behöriga brottsbekämpande eller rättsliga myndigheter,

| d) | nationellt ackrediteringsorgan: det enda organ i en medlemsstat som har statligt bemyndigande att genomföra de ackrediteringar som avses i förordning (EG) nr 765/2008, |
| --- | --- |

d)

nationellt ackrediteringsorgan: det enda organ i en medlemsstat som har statligt bemyndigande att genomföra de ackrediteringar som avses i förordning (EG) nr 765/2008,

| e) | dna-profil: en bokstavs- eller nummerkod som representerar en rad identifikationsuppgifter i den icke-kodifierande delen av ett analyserat mänskligt dna-prov, dvs. den särskilda molekylära strukturen vid de olika dna-lokusen, |
| --- | --- |

e)

dna-profil: en bokstavs- eller nummerkod som representerar en rad identifikationsuppgifter i den icke-kodifierande delen av ett analyserat mänskligt dna-prov, dvs. den särskilda molekylära strukturen vid de olika dna-lokusen,

| f) | uppgifter om fingeravtryck: fingeravtrycksbilder, dolda fingeravtrycksbilder, handavtryck, dolda handavtryck samt modeller för sådana bilder (kodade detaljer). |
| --- | --- |

f)

uppgifter om fingeravtryck: fingeravtrycksbilder, dolda fingeravtrycksbilder, handavtryck, dolda handavtryck samt modeller för sådana bilder (kodade detaljer).

Artikel 4

Ackreditering

Medlemsstaterna ska säkerställa att tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet ackrediteras av ett nationellt ackrediteringsorgan för att uppfylla EN ISO/IEC 17025.

Artikel 5

Erkännande av resultat

1.   Varje medlemsstat ska se till att resultaten från ackrediterade tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet i en annan medlemsstat erkänns av de myndigheter som är behöriga att förebygga, upptäcka och utreda brott såsom lika tillförlitliga som resultaten från inhemska tillhandahållare av kriminaltekniska tjänster som utför laboratorieverksamhet som ackrediterats för EN ISO/IEC 17025.

2.   Detta rambeslut ska inte påverka nationella bestämmelser om den rättsliga bedömningen av bevisning.

Artikel 6

Kostnader

1.   Varje medlemsstat ska bära alla offentliga kostnader som följer av detta rambeslut i enlighet med nationella bestämmelser.

2.   Kommissionen ska undersöka möjligheterna att tillhandahålla finansiellt stöd från Europeiska unionens allmänna budget till nationella och transnationella projekt som är avsedda att bidra till genomförandet av detta rambeslut, bland annat för utbyte av erfarenheter, spridning av sakkunskap och färdighetstester.

Artikel 7

Genomförande

1.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut när det gäller dna-profiler senast den 30 november 2013.

2.   Medlemsstaterna ska vidta de åtgärder som är nödvändiga för att följa bestämmelserna i detta rambeslut när det gäller uppgifter om fingeravtryck senast den 30 november 2015.

3.   Medlemsstaterna ska till rådets generalsekretariat och kommissionen överlämna texten till de bestämmelser genom vilka skyldigheterna enligt detta rambeslut införlivas med deras nationella lagstiftning senast den 30 maj 2016.

4.   På grundval av den information som avses i punkt 3 och annan information som medlemsstaterna har lämnat på begäran ska kommissionen före den 1 juli 2018 överlämna en rapport till rådet om genomförandet och tillämpningen av detta rambeslut.

5.   Rådet ska senast vid utgången av 2018 bedöma i vilken utsträckning medlemsstaterna har följt detta rambeslut.

Artikel 8

Ikraftträdande

Detta rambeslut träder i kraft tjugo dagar efter det att det har offentliggjorts i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Bryssel den 30 november 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  EUT C 174, 28.7.2009, s. 7.

1

(2)  EUT C 198, 12.8.2005, s. 1.

2

(3)  EUT L 210, 6.8.2008, s. 12.

3

(4)  EUT L 218, 13.8.2008, s. 30.

4

---

V Rättsakter som från och med den 1 december 2009 antagits i enlighet med fördraget om Europeiska unionen, fördraget om Europeiska unionens funktionssätt och Euratomfördraget

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE ÄR OBLIGATORISKT

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/17 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/17

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1198/2009

av den 8 december 2009

om fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

EUROPEISKA KOMMISSIONEN HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1580/2007 av den 21 december 2007 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordningar (EG) nr 2200/96, (EG) nr 2201/96 och (EG) nr 1182/2007 avseende sektorn för frukt och grönsaker (2), särskilt artikel 138.1, och

av följande skäl:

I förordning (EG) nr 1580/2007 anges som tillämpning av resultaten av de multilaterala förhandlingarna i Uruguayrundan kriterierna för kommissionens fastställande av schablonvärdena vid import från tredje land för de produkter och de perioder som anges i bilaga XV, del A till den förordningen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

De schablonvärden vid import som avses i artikel 138 i förordning (EG) nr 1580/2007 ska fastställas i bilagan till den här förordningen.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft den 9 december 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 8 december 2009.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EUT L 350, 31.12.2007, s. 1.

2

---

BILAGA

Fastställande av schablonvärden vid import för bestämning av ingångspriset för vissa frukter och grönsaker

| (EUR/100 kg) |
| --- |
| KN-nr | Kod för tredjeland (1) | Schablonvärde vid import |
| 0702 00 00 | AL | 29,4 |
| MA | 43,4 |
| TN | 81,6 |
| TR | 64,5 |
| ZZ | 54,7 |
| 0707 00 05 | MA | 52,9 |
| TR | 78,4 |
| ZZ | 65,7 |
| 0709 90 70 | MA | 43,6 |
| TR | 118,8 |
| ZZ | 81,2 |
| 0805 10 20 | AR | 70,4 |
| MA | 53,2 |
| TR | 52,2 |
| ZA | 60,0 |
| ZZ | 59,0 |
| 0805 20 10 | MA | 66,7 |
| ZZ | 66,7 |
| 0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90 | CN | 132,8 |
| HR | 55,1 |
| IL | 68,7 |
| TR | 77,7 |
| ZZ | 83,6 |
| 0805 50 10 | TR | 69,5 |
| ZZ | 69,5 |
| 0808 10 80 | AU | 161,8 |
| CA | 65,1 |
| CN | 77,8 |
| MK | 24,5 |
| US | 92,3 |
| ZA | 106,2 |
| ZZ | 88,0 |
| 0808 20 50 | CN | 69,2 |
| US | 223,0 |
| ZZ | 146,1 |

(EUR/100 kg)

KN-nr

Kod för tredjeland (1)

Schablonvärde vid import

0702 00 00

AL

29,4

MA

43,4

TN

81,6

TR

64,5

ZZ

54,7

0707 00 05

MA

52,9

TR

78,4

ZZ

65,7

0709 90 70

MA

43,6

TR

118,8

ZZ

81,2

0805 10 20

AR

70,4

MA

53,2

TR

52,2

ZA

60,0

ZZ

59,0

0805 20 10

MA

66,7

ZZ

66,7

0805 20 30, 0805 20 50, 0805 20 70, 0805 20 90

CN

132,8

HR

55,1

IL

68,7

TR

77,7

ZZ

83,6

0805 50 10

TR

69,5

ZZ

69,5

0808 10 80

AU

161,8

CA

65,1

CN

77,8

MK

24,5

US

92,3

ZA

106,2

ZZ

88,0

0808 20 50

CN

69,2

US

223,0

ZZ

146,1

---

(1)  Landsbeteckningar som fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1833/2006 (EUT L 354, 14.12.2006, s. 19). Koden ”ZZ” betecknar ”övrigt ursprung”.

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/19 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/19

---

KOMMISSIONENS FÖRORDNING (EU) nr 1199/2009

av den 8 december 2009

om ändring av förordning (EG) nr 1159/2009 om fastställande av importtullar inom spannmålssektorn som ska gälla från och med den 1 december 2009

EUROPEISKA KOMMISSION HAR ANTAGIT DENNA FÖRORDNING

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt,

med beaktande av rådets förordning (EG) nr 1234/2007 av den 22 oktober 2007 om upprättande av en gemensam organisation av jordbruksmarknaderna och om särskilda bestämmelser för vissa jordbruksprodukter (”enda förordningen om de gemensamma organisationerna av marknaden”) (1),

med beaktande av kommissionens förordning (EG) nr 1249/96 av den 28 juni 1996 om tillämpningsföreskrifter för rådets förordning (EEG) nr 1766/92 vad avser importtullarna inom spannmålssektorn (2), särskilt artikel 2.1, och

av följande skäl:

| (1) | De importtullar inom spannmålssektorn som ska gälla från och med den 1 december 2009 fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1159/2009 (3). |
| --- | --- |

(1)

De importtullar inom spannmålssektorn som ska gälla från och med den 1 december 2009 fastställs i kommissionens förordning (EG) nr 1159/2009 (3).

| (2) | Eftersom de beräknade genomsnittsvärdena av importtullarna avviker med 5 EUR/t från de fastställda värdena, bör de importtullar som fastställs i förordning (EG) nr 1159/2009 justeras i motsvarande mån. |
| --- | --- |

(2)

Eftersom de beräknade genomsnittsvärdena av importtullarna avviker med 5 EUR/t från de fastställda värdena, bör de importtullar som fastställs i förordning (EG) nr 1159/2009 justeras i motsvarande mån.

| (3) | Förordning (EG) nr 1159/2009 bör därför ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(3)

Förordning (EG) nr 1159/2009 bör därför ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Bilagorna I och II till förordning (EG) nr 1159/2009 ska ersättas med bilagorna till denna förordning.

Artikel 2

Denna förordning träder i kraft samma dag som den offentliggörs i Europeiska unionens officiella tidning.

Den ska tillämpas från och med den 9 december 2009.

Denna förordning är till alla delar bindande och direkt tillämplig i alla medlemsstater.

Utfärdad i Bryssel den 8 december 2009.

För kommissionen, på ordförandens vägnar

Jean-Luc DEMARTY

Generaldirektör för jordbruk och landsbygdsutveckling

---

(1)  EUT L 299, 16.11.2007, s. 1.

1

(2)  EGT L 161, 29.6.1996, s. 125.

2

(3)  EUT L 314, 1.12.2009, s. 3.

3

---

BILAGA I

Importtullar för de produkter som avses i artikel 136.1 i förordning (EG) nr 1234/2007 och som ska gälla från och med den 9 december 2009

| KN-nr | Varuslag | Importtull (1)

  (EUR/t) |
| --- | --- | --- |
| 1001 10 00 | Durumvete:
  av hög kvalitet | 0,00 |
| av medelhög kvalitet | 0,00 |
| av låg kvalitet | 8,78 |
| 1001 90 91 | Vanligt vete, för utsäde | 0,00 |
| ex 1001 90 99 | Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde | 0,00 |
| 1002 00 00 | Råg | 37,85 |
| 1005 10 90 | Utsädesmajs annan än hybridmajs | 17,53 |
| 1005 90 00 | Majs av annat slag än för utsäde (2) | 17,53 |
| 1007 00 90 | Sorghum av andra slag än hybrider för utsäde | 37,85 |

KN-nr

Varuslag

Importtull (1)

(EUR/t)

1001 10 00

Durumvete:

av hög kvalitet

0,00

av medelhög kvalitet

0,00

av låg kvalitet

8,78

1001 90 91

Vanligt vete, för utsäde

0,00

ex 1001 90 99

Vanligt vete av hög kvalitet, av annat slag än för utsäde

0,00

1002 00 00

Råg

37,85

1005 10 90

Utsädesmajs annan än hybridmajs

17,53

1005 90 00

Majs av annat slag än för utsäde (2)

17,53

1007 00 90

Sorghum av andra slag än hybrider för utsäde

37,85

---

(1)  Enligt artikel 2.4 i förordning (EG) nr 1249/96 ska importtullen för varor, som anländer till gemenskapen via Atlanten eller Suezkanalen, minskas med

| — | 3 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Medelhavet, |
| --- | --- |

—

3 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Medelhavet,

| — | 2 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige eller Förenade kungariket eller vid den Iberiska halvöns Atlantkust. |
| --- | --- |

—

2 EUR/ton om lossningshamnen ligger i Danmark, Estland, Irland, Lettland, Litauen, Polen, Finland, Sverige eller Förenade kungariket eller vid den Iberiska halvöns Atlantkust.

(2)  Om villkoren i artikel 2.5 i förordning (EG) nr 1249/96 är uppfyllda har importören rätt till en schablonmässig minskning av importtullen med 24 euro/ton.

---

BILAGA II

Beräkningsgrunder för importtullarna i bilaga I

30.11.2009-7.12.2009

| 1. | Genomsnitt enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:











  (EUR/t) |
| --- | --- |
| | Vanligt vete (1) | Majs | Durumvete, hög kvalitet | Durumvete, medelhög kvalitet (2) | Durumvete, låg kvalitet (3) | Korn |
| Börs | Minnéapolis | Chicago | — | — | — | — |
| Börsnotering | 152,42 | 103,68 | — | — | — | — |
| Pris fob USA | — | — | 131,77 | 121,77 | 101,77 | 75,75 |
| Tillägg för Mexikanska golfen | — | 14,49 | — | — | — | — |
| Tillägg för Stora sjöarna | 13,89 | — | — | — | — | — |

1.

Genomsnitt enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:

(EUR/t)

Vanligt vete (1)

Majs

Durumvete, hög kvalitet

Durumvete, medelhög kvalitet (2)

Durumvete, låg kvalitet (3)

Korn

Börs

Minnéapolis

Chicago

—

—

—

—

Börsnotering

152,42

103,68

—

—

—

—

Pris fob USA

—

—

131,77

121,77

101,77

75,75

Tillägg för Mexikanska golfen

—

14,49

—

—

—

—

Tillägg för Stora sjöarna

13,89

—

—

—

—

—

| 2. | Genomsnitt enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:






  Fraktkostnad: Mexikanska golfen–Rotterdam | 22,85 EUR/t |
| --- | --- | --- |
| Fraktkostnad: Stora sjöarna–Rotterdam | 46,48 EUR/t |

2.

Genomsnitt enligt artikel 2.2 i förordning (EG) nr 1249/96:

Fraktkostnad: Mexikanska golfen–Rotterdam

22,85 EUR/t

Fraktkostnad: Stora sjöarna–Rotterdam

46,48 EUR/t

---

(1)  Bidrag med 14 EUR/ton ingår (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

(2)  Avdrag med 10 EUR/ton (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

(3)  Avdrag med 30 EUR/ton (artikel 4.3 i förordning (EG) nr 1249/96).

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/22 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/22

---

RÅDETS BESLUT 2009/906/GUSP

av den 8 december 2009

om Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 28 och artikel 43.2, och

av följande skäl:

| (1) | Den 19 november 2007 antog rådet gemensam åtgärd 2007/749/Gusp om Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina (1). Den gemensamma åtgärden löper ut den 31 december 2009. |
| --- | --- |

(1)

Den 19 november 2007 antog rådet gemensam åtgärd 2007/749/Gusp om Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina (1). Den gemensamma åtgärden löper ut den 31 december 2009.

| (2) | EUPM:s ledningsstruktur bör inte påverka uppdragschefens avtalsrättsliga ansvar gentemot kommissionen för genomförandet av EUPM:s budget. |
| --- | --- |

(2)

EUPM:s ledningsstruktur bör inte påverka uppdragschefens avtalsrättsliga ansvar gentemot kommissionen för genomförandet av EUPM:s budget.

| (3) | Vaktkapaciteten bör aktiveras för EUPM. |
| --- | --- |

(3)

Vaktkapaciteten bör aktiveras för EUPM.

| (4) | EUPM kommer att utföras i en situation som kan komma att förvärras och skulle kunna skada målen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken enligt artikel 11 i fördraget om Europeiska unionen. |
| --- | --- |

(4)

EUPM kommer att utföras i en situation som kan komma att förvärras och skulle kunna skada målen för den gemensamma utrikes- och säkerhetspolitiken enligt artikel 11 i fördraget om Europeiska unionen.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Uppdrag

1.   Europeiska unionens polisuppdrag (EUPM) i Bosnien och Hercegovina som inrättades genom gemensam åtgärd 2002/210/Gusp (2) ska fortsätta från och med den 1 januari 2010.

2.   EUPM ska verka i enlighet uppdragsbeskrivningen i artikel 2 och ska utföra de centrala uppgifter som anges i artikel 3.

Artikel 2

Uppdragsbeskrivning

Som ett led i en vidare rättsstatsstrategi i Bosnien och Hercegovina och i regionen ska EUPM med bibehållande av kvarstående kapacitet på områdena reform av polisväsendet och ansvarighet i första hand stödja Bosnien och Hercegovinas behöriga brottsbekämpande organ i kampen mot organiserad brottslighet och korruption, framför allt med inriktning på de brottsbekämpande organen på nationell nivå, i fråga om förstärkt samverkan mellan polis och åklagare samt i fråga om regionalt och internationellt samarbete.

EUPM ska ge Europeiska unionens särskilda representant operativ rådgivning för att stödja honom i hans roll. Genom sitt arbete och sitt nätverk inom landet ska EUPM bidra till övergripande insatser i syfte att sörja för att EU är fullt informerat om utvecklingen i Bosnien och Hercegovina.

EUPM ska verka i linje med de allmänna målen i bilaga 11 till det allmänna ramavtalet om fred i Bosnien och Hercegovina, och dess målsättning ska stödjas av Europeiska gemenskapens instrument.

Artikel 3

Centrala uppgifter för uppdraget

EUPM:s centrala uppgifter för utförandet av uppdraget ska vara följande:

| 1. | Att förstärka den operativa kapaciteten och de förenade resurserna inom de brottsbekämpande organ som är engagerade i kampen mot organiserad brottslighet och korruption. |
| --- | --- |

1.

Att förstärka den operativa kapaciteten och de förenade resurserna inom de brottsbekämpande organ som är engagerade i kampen mot organiserad brottslighet och korruption.

| 2. | Att systematiskt ge bistånd och stöd vid planläggningen och genomförandet av utredningar i kampen mot organiserad brottslighet och korruption. |
| --- | --- |

2.

Att systematiskt ge bistånd och stöd vid planläggningen och genomförandet av utredningar i kampen mot organiserad brottslighet och korruption.

| 3. | Att bidra till och verka för uppbyggandet av Bosnien och Hercegovinas brottsutredningskapacitet. |
| --- | --- |

3.

Att bidra till och verka för uppbyggandet av Bosnien och Hercegovinas brottsutredningskapacitet.

| 4. | Att förbättra samarbetet mellan polisen och åklagarväsendet. |
| --- | --- |

4.

Att förbättra samarbetet mellan polisen och åklagarväsendet.

| 5. | Att stärka samarbetet mellan polisen och kriminalvården. |
| --- | --- |

5.

Att stärka samarbetet mellan polisen och kriminalvården.

| 6. | Att bidra till att säkerställa en ändamålsenlig nivå av ansvarighet. |
| --- | --- |

6.

Att bidra till att säkerställa en ändamålsenlig nivå av ansvarighet.

Artikel 4

Uppdragets struktur

1.   EUPM ska ha följande struktur:

| a) | Ett huvudkontor i Sarajevo, bemannat av uppdragschefen och personal enligt den operativa planen (Oplan). |
| --- | --- |

a)

Ett huvudkontor i Sarajevo, bemannat av uppdragschefen och personal enligt den operativa planen (Oplan).

| b) | Fyra regionala kontor: i Sarajevo, Banja Luka, Mostar och Tuzla. |
| --- | --- |

b)

Fyra regionala kontor: i Sarajevo, Banja Luka, Mostar och Tuzla.

| c) | Placering på hög nivå hos de behöriga brottsbekämpande myndigheter som är engagerade i kampen mot organiserad brottslighet och korruption samt på annan central nivå som bedöms vara erforderlig (det statliga informations- och skyddsorganet, gränspolisen, myndigheten för indirekt beskattning, direktoratet för polisiär samordning, åklagarmyndigheten m.fl.). |
| --- | --- |

c)

Placering på hög nivå hos de behöriga brottsbekämpande myndigheter som är engagerade i kampen mot organiserad brottslighet och korruption samt på annan central nivå som bedöms vara erforderlig (det statliga informations- och skyddsorganet, gränspolisen, myndigheten för indirekt beskattning, direktoratet för polisiär samordning, åklagarmyndigheten m.fl.).

2.   För dessa delar ska närmare villkor anges i Oplan. Det operativa konceptet (Conops) och Oplan ska godkännas av rådet.

Artikel 5

Civil operationschef

1.   Direktören för den civila planerings- och ledningskapaciteten (CPCC) ska vara den civila operationschefen för EUPM.

2.   Den civila operationschefen ska utöva ledning och kontroll av EUPM på strategisk nivå, under politisk kontroll och strategisk ledning av kommittén för utrikes- och säkerhetspolitik (Kusp) samt under överinseende av unionens höge representant för utrikes och säkerhetspolitik (den höge representanten).

3.   Den civila operationschefen ska garantera att rådets beslut genomförs på ett korrekt och effektivt sätt, liksom även Kusps beslut, bland annat genom att på strategisk nivå vid behov ge instruktioner till uppdragschefen samt ge denne råd och tekniskt stöd.

4.   Den fullständiga ledningen över all utstationerad personal ska kvarstå hos de nationella myndigheterna i den utstationerande staten eller den berörda EU-institutionen. De nationella myndigheterna ska överföra den operativa ledningen av sin personal samt sina grupper och enheter till den civila operationschefen.

5.   Den civila operationschefen ska ha det övergripande ansvaret för att garantera att EU:s aktsamhetsförfaranden fullgörs på ett korrekt sätt.

6.   Den civila operationschefen och EU:s särskilda representant ska samråda vid behov.

Artikel 6

Uppdragschef

1.   Uppdragschefen ska ansvara för och utöva ledning och kontroll av uppdraget i insatsområdet.

2.   Uppdragschefen ska utöva ledning och kontroll av personal, grupper och enheter från de bidragande staterna på uppdrag av den civila operationschefen och även ha det administrativa och logistiska ansvaret för bland annat tillgångar, resurser och information som ställs till uppdragets förfogande.

3.   Uppdragschefen ska ge instruktioner till all uppdragspersonal för ett effektivt genomförande av EUPM på insatsområdet samt ansvara för samordningen och den löpande förvaltningen, i enlighet med instruktioner på strategisk nivå från den civila operationschefen.

4.   Uppdragschefen ska ansvara för genomförandet av uppdragets budget. I detta syfte ska uppdragschefen teckna ett avtal med kommissionen.

5.   Uppdragschefen ska ansvara för den disciplinära kontrollen av personalen. När det gäller utstationerad personal ska disciplinära åtgärder vidtas av den berörda nationella myndigheten eller EU-myndigheten.

6.   Uppdragschefen ska företräda EUPM i insatsområdet och se till att uppdragets närvaro synliggörs på lämpligt sätt.

7.   Uppdragschefen ska vid behov samordna verksamheten med andra EU-aktörer på fältet. Uppdragschefen ska, utan att befälsordningen åsidosätts, få lokal politisk ledning från EU:s särskilda representant.

Artikel 7

EUPM:s personalstyrka

1.   EUPM:s personalstyrka ska i storlek och kompetens överensstämma med den uppdragsbeskrivning som anges i artikel 2, de centrala uppgifter för uppdraget som anges i artikel 3 och den struktur som anges i artikel 4.

2.   EUPM ska i första hand bemannas av personal som utstationeras av medlemsstaterna eller EU:s institutioner. Varje medlemsstat eller EU-institution ska ansvara för kostnaderna för all personal som den utstationerar, inbegripet resekostnader till och från stationeringsorten, löner, sjukersättningar och andra traktamenten än tillämpliga dagtraktamenten samt ersättning för påfrestande arbete och risker.

3.   EUPM får efter behov även rekrytera internationell civil personal och lokalanställda på kontraktsbasis om de nödvändiga tjänsterna inte tillhandahålls av personal som utstationerats av medlemsstaterna. Undantagsvis, i väl motiverade fall när inga kvalificerade ansökningar från medlemsstaterna föreligger, får medborgare från deltagande tredjestater rekryteras på kontraktsbasis.

4.   All personal ska följa de uppdragsspecifika operativa minimisäkerhetsnormerna och uppdragets säkerhetsplan till stöd för EU:s policy för säkerhet på fältet. För skydd av de sekretessbelagda EU-uppgifter som personalen anförtros i sin tjänsteutövning ska all personal tillämpa de säkerhetsprinciper och miniminormer som fastställs i rådets beslut 2001/264/EG av den 19 mars 2001 om antagande av rådets säkerhetsbestämmelser (3) (nedan kallade rådets säkerhetsbestämmelser).

Artikel 8

Status för uppdraget och EUPM:s personal

1.   Nödvändiga åtgärder ska vidtas för att förlänga överenskommelsen av den 4 oktober 2002 mellan EU och Bosnien och Hercegovina om EUPM:s verksamhet i Bosnien och Hercegovina under den tid EUPM varar.

2.   Den stat eller EU-institution som har utstationerat en medlem av personalen ska vara ansvarig för att besvara alla anspråk i samband med utstationeringen som kommer från eller rör personen i fråga. Den berörda staten eller EU-institutionen ska vara ansvarig för att i förekommande fall väcka talan mot den utstationerade personen.

3.   Anställningsvillkoren samt rättigheterna och skyldigheterna för internationell och lokal civil personal ska fastställas i kontrakt mellan uppdragschefen och den berörda medlemmen av personalen.

Artikel 9

Befälsordning

1.   EUPM ska i sin egenskap av krishanteringsinsats ha en gemensam befälsordning.

2.   Kusp ska på rådets ansvar utöva politisk kontroll och strategisk ledning av EUPM.

3.   Den civila operationschefen ska under politisk kontroll och strategisk ledning av Kusp och under överinseende av den höge representanten vara chef för EUPM på strategisk nivå och ska som sådan ge instruktioner till uppdragschefen samt ge honom råd och tekniskt stöd.

4.   Den civila operationschefen ska rapportera till rådet genom den höge representanten.

5.   Uppdragschefen ska utöva ledning och kontroll av EUPM i insatsområdet och ska vara direkt ansvarig inför den civila operationschefen.

Artikel 10

Politisk kontroll och strategisk ledning

1.   Kusp ska på rådets ansvar utöva den politiska kontrollen och den strategiska ledningen av EUPM. Rådet bemyndigar härmed Kusp att fatta relevanta beslut för detta i enlighet med artikel 38 tredje stycket i fördraget. Detta bemyndigande ska innefatta befogenheten att på förslag av den höge representanten utnämna uppdragschefen samt att ändra Conops och Oplan. Befogenheterna att fatta beslut avseende EUPM:s mål och avslutande ska ligga kvar hos rådet.

2.   Kusp ska regelbundet rapportera till rådet.

3.   Kusp ska regelbundet och vid behov få rapporter från den civila operationschefen och uppdragschefen om frågor inom deras ansvarsområden.

Artikel 11

Tredjestaters deltagande

1.   Utan att det påverkar självständigheten i unionens beslutsfattande och unionens enhetliga institutionella ram får tredjestater inbjudas att bidra till EUPM, förutsatt att de ansvarar för kostnaderna för den personal som de stationerar ut, inbegripet löner, allriskförsäkring, dagtraktamenten och resekostnader till och från Bosnien och Hercegovina och att de i tillämpliga fall bidrar till EUPM:s driftskostnader.

2.   Tredjestater som bidrar till EUPM ska ha samma rättigheter och skyldigheter som medlemsstaterna när det gäller den löpande förvaltningen av EUPM.

3.   Rådet bemyndigar härmed Kusp att fatta vederbörliga beslut om godtagande av föreslagna bidrag samt att inrätta en kommitté av bidragande länder.

4.   Detaljerade arrangemang för tredjestaters deltagande ska tas upp i avtal som ingås i enlighet med artikel 37 i fördraget. Den höge representanten får förhandla om sådana avtal. När EU och en tredjestat har ingått ett avtal om ramen för denna tredjestats deltagande i EU:s krishanteringsinsatser, ska bestämmelserna i det avtalet tillämpas i samband med uppdraget.

Artikel 12

Finansiella arrangemang

1.   Det finansiella referensbeloppet för 2010 för att täcka utgifterna för EUPM ska vara 14 100 000 EUR.

2.   Alla utgifter ska förvaltas i enlighet med de gemenskapsregler och gemenskapsförfaranden som gäller för Europeiska unionens allmänna budget. Uppdragschefen får i enlighet med bestämmelserna i budgetförordningen ingå tekniska överenskommelser med medlemsstaterna, deltagande tredjestater och andra internationella aktörer om tillhandahållande av utrustning, tjänster och lokaler till EUPM. Uppdragschefen ska ansvara för förvaltningen av ett lager med använd utrustning som också kan komma till användning för att tillgodose akuta behov för utstationering av ESFP-uppdrag. Medborgare i deltagande tredjestater ska tillåtas att lämna anbud.

3.   Uppdragschefen ska lämna fullständig rapport till kommissionen och ska stå under dess tillsyn när det gäller den verksamhet som bedrivs inom ramen för hans anställning.

4.   I de finansiella arrangemangen ska de operativa kraven för EUPM respekteras, inbegripet kraven på utrustningskompatibilitet och de ingående gruppernas samverkansförmåga.

5.   Utgifterna för EUPM ska vara stödberättigande från och med den 1 januari 2010.

Artikel 13

Säkerhet

1.   Den civila operationschefen ska i samordning med rådets generalsekretariats säkerhetsavdelning leda uppdragschefens planering av säkerhetsåtgärder och se till att de genomförs på ett korrekt och effektivt sätt för EUPM i enlighet med artiklarna 5 och 9.

2.   Uppdragschefen ska ansvara för EUPM:s säkerhet och se till att minimisäkerhetskraven för EUPM följs i enlighet med EU:s säkerhetsstrategi för personal som utstationeras utanför EU i en operativ insats enligt avdelning V i fördraget och därtill hörande instrument.

3.   Uppdragschefen ska bistås av en högre säkerhetstjänsteman för uppdraget, som ska rapportera till uppdragschefen och som även ska ha ett nära funktionellt förhållande till rådets generalsekretariats säkerhetsavdelning.

4.   Uppdragschefen ska utnämna säkerhetstjänstemän för området, vilka ska tjänstgöra vid fyra regionala kontor och under den högre säkerhetstjänstemannens ledning ansvara för den löpande hanteringen av säkerhetsaspekterna för respektive del av EUPM.

5.   EUPM:s personal ska genomgå obligatorisk säkerhetsutbildning innan de inleder sin tjänstgöring, i enlighet med Oplan. Personalen ska också regelbundet genomgå fortutbildning i uppdragsområdet organiserad av den högre säkerhetstjänstemannen.

Artikel 14

Samordning

1.   Utan att det påverkar befälsordningen ska uppdragschefen i nära samordning med EU:s delegation i Bosnien och Hercegovina sörja för enhetlighet i EU:s åtgärder till stöd för Bosnien och Hercegovina.

2.   Uppdragschefen ska nära samordna sin verksamhet med EU:s uppdragschefer i Bosnien och Hercegovina.

3.   Uppdragschefen ska samarbeta med de övriga internationella aktörerna i landet, särskilt OSSE, Europarådet och International Criminal Investigation Training Assistance Programme, Icitap (Internationella programmet för utbildning och bistånd i brottsutredningar).

Artikel 15

Utlämnande av sekretessbelagda uppgifter

1.   Den höge representanten ska bemyndigas att i tillämpliga fall, alltefter EUPM:s behov och i enlighet med rådets säkerhetsbestämmelser, till tredjestater som är associerade till detta beslut lämna ut sekretessbelagda EU-uppgifter och EU-handlingar som EUPM gett upphov till, upp till nivån ”RESTREINT UE”.

2.   Om det föreligger ett bestämt och omedelbart operativt behov ska den höge representanten också vara bemyndigad att i överensstämmelse med rådets säkerhetsbestämmelser till värdlandet lämna ut alla sekretessbelagda EU-uppgifter och EU-handlingar som EUPM gett upphov till, upp till nivån ”RESTREINT UE”. I alla övriga fall ska sådana uppgifter och handlingar lämnas ut till värdlandet i enlighet med lämpliga samarbetsförfaranden mellan värdlandet och EU.

3.   Den höge representanten ska bemyndigas att till tredjestater som är associerade till detta beslut lämna ut alla icke-sekretessbelagda EU-handlingar med anknytning till rådets överläggningar om EUPM, vilka omfattas av sekretess enligt artikel 6.1 i rådets arbetsordning (4).

Artikel 16

Översyn

Ett förfarande med översyn var sjätte månad i enlighet med de bedömningskriterier som anges i Conops och i Oplan ska göra det möjligt att vid behov anpassa EUPM:s verksamhet.

Artikel 17

Vaktkapacitet

Vaktkapaciteten ska aktiveras för EUPM.

Artikel 18

Ikraftträdande och varaktighet

Detta beslut träder i kraft samma dag som den antas.

Det ska tillämpas från och med den 1 januari 2010 till och med den 31 december 2011. Budgeten för 2011 ska rådet separat besluta om.

Artikel 19

Offentliggörande

1.   Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

2.   Kusps beslut om tillsättning av uppdragschef enligt artikel 10.1 ska också offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdad i Bryssel den 8 december 2009.

På rådets vägnar

C. BILDT

Ordförande

---

(1)  EUT L 303, 21.11.2007, s. 40.

1

(2)  EUT L 70, 13.3.2002, s. 1.

2

(3)  EGT L 101, 11.4.2001, s. 1.

3

(4)  Rådets beslut 2006/683/EG, Euratom av den 15 september 2006 om antagande av rådets arbetsordning (EUT L 285, 16.10.2006, s. 47).

4

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/27 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/27

---

RÅDETS BESLUT 2009/907/GUSP

av den 8 december 2009

om ändring av gemensam åtgärd 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artiklarna 28 och 43.2, och

av följande skäl:

| (1) | Den 10 november 2008 antog rådet gemensam åtgärd 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (1). |
| --- | --- |

(1)

Den 10 november 2008 antog rådet gemensam åtgärd 2008/851/Gusp om Europeiska unionens militära insats i syfte att bidra till avvärjande, förebyggande och bekämpande av piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust (1).

| (2) | Mot bakgrund av erfarenheterna från insatsens första år krävs det att gemensam åtgärd 2008/851/Gusp ändras för att göra det möjligt för den EU-ledda marina styrkan att bidra till övervakningen av fiskeriverksamheten utanför Somalias kust. |
| --- | --- |

(2)

Mot bakgrund av erfarenheterna från insatsens första år krävs det att gemensam åtgärd 2008/851/Gusp ändras för att göra det möjligt för den EU-ledda marina styrkan att bidra till övervakningen av fiskeriverksamheten utanför Somalias kust.

| (3) | Piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust utgör fortfarande ett hot mot sjöfarten i området och särskilt mot Världslivsmedelsprogrammets leveranser av livsmedelsbistånd till den somaliska befolkningen. |
| --- | --- |

(3)

Piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust utgör fortfarande ett hot mot sjöfarten i området och särskilt mot Världslivsmedelsprogrammets leveranser av livsmedelsbistånd till den somaliska befolkningen.

| (4) | Det är därför nödvändigt att förlänga insatsen med ytterligare ett år. |
| --- | --- |

(4)

Det är därför nödvändigt att förlänga insatsen med ytterligare ett år.

| (5) | Den 30 november 2009 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1897(2009). |
| --- | --- |

(5)

Den 30 november 2009 antog FN:s säkerhetsråd resolution 1897(2009).

| (6) | Gemensam åtgärd 2008/851/Gusp bör ändras i enlighet med detta. |
| --- | --- |

(6)

Gemensam åtgärd 2008/851/Gusp bör ändras i enlighet med detta.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Gemensam åtgärd 2008/851/Gusp ska ändras på följande sätt:

| a) | I artikel 1 ska följande punkt läggas till:
  ”3.   Atalanta ska dessutom bidra till övervakningen av fiskeriverksamheten utanför Somalias kust.” |
| --- | --- |

a)

I artikel 1 ska följande punkt läggas till:

”3.   Atalanta ska dessutom bidra till övervakningen av fiskeriverksamheten utanför Somalias kust.”

| b) | Artikel 2 f ska ersättas med följande:






  ”f) | upprätta en förbindelse och samarbeta med de organisationer, enheter och stater som agerar i området för att bekämpa piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust, särskilt den marina styrkan Combined Task Force 150 som agerar inom ramen för Operation Enduring Freedom. |
| --- | --- | --- |

b)

Artikel 2 f ska ersättas med följande:

”f)

upprätta en förbindelse och samarbeta med de organisationer, enheter och stater som agerar i området för att bekämpa piratdåd och väpnade rån utanför Somalias kust, särskilt den marina styrkan Combined Task Force 150 som agerar inom ramen för Operation Enduring Freedom.

| g) | så snart tillräckliga framsteg har gjorts i land med marin kapacitetsuppbyggnad, däribland säkerhetsåtgärder för informationsutbyte, bistå de somaliska myndigheterna genom att ge tillgång till uppgifter om fiskeriverksamhet som sammanställts under insatsen.” |
| --- | --- |

g)

så snart tillräckliga framsteg har gjorts i land med marin kapacitetsuppbyggnad, däribland säkerhetsåtgärder för informationsutbyte, bistå de somaliska myndigheterna genom att ge tillgång till uppgifter om fiskeriverksamhet som sammanställts under insatsen.”

| c) | Artikel 16.3 ska ersättas med följande:
  ”3.   EU:s militära insats ska upphöra den 12 december 2010.” |
| --- | --- |

c)

Artikel 16.3 ska ersättas med följande:

”3.   EU:s militära insats ska upphöra den 12 december 2010.”

Artikel 2

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Artikel 3

Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 8 december 2009.

På rådets vägnar

C. BILDT

Ordförande

---

(1)  EUT L 301, 12.11.2008, s. 33.

1

---

RÄTTSAKTER VARS OFFENTLIGGÖRANDE INTE ÄR OBLIGATORISKT

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/28 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/28

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2009

om fastställande av genomförandeåtgärder för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap och om ordförandeskapet för rådets förberedande organ

(2009/908/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionen, särskilt artikel 16.9,

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 236 b,

med beaktande av Europeiska rådets beslut av den 1 december 2009 om utövande av rådets ordförandeskap (1), särskilt artikel 2 tredje stycket och artikel 4, och

av följande skäl:

| (1) | Genomförandeåtgärder bör fastställas för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap (nedan kallat Europeiska rådets beslut). |
| --- | --- |

(1)

Genomförandeåtgärder bör fastställas för Europeiska rådets beslut om utövande av rådets ordförandeskap (nedan kallat Europeiska rådets beslut).

| (2) | Genomförandeåtgärderna innefattar den ordning i vilken de på förhand bestämda grupperna med tre medlemsstater utövar ordförandeskapet under på varandra följande 18-månadersperioder, med hänsyn till att det sedan den 1 januari 2007, i enlighet med rådets arbetsordning, har funnits ett system där de tre ordförandeskapen under den berörda perioden enas om rådets 18-månadersprogram. |
| --- | --- |

(2)

Genomförandeåtgärderna innefattar den ordning i vilken de på förhand bestämda grupperna med tre medlemsstater utövar ordförandeskapet under på varandra följande 18-månadersperioder, med hänsyn till att det sedan den 1 januari 2007, i enlighet med rådets arbetsordning, har funnits ett system där de tre ordförandeskapen under den berörda perioden enas om rådets 18-månadersprogram.

| (3) | Grupperna ska i enlighet med artikel 1 i Europeiska rådets beslut sättas samman med hänsyn till medlemsstaternas olikartade karaktär och den geografiska jämvikten inom unionen. |
| --- | --- |

(3)

Grupperna ska i enlighet med artikel 1 i Europeiska rådets beslut sättas samman med hänsyn till medlemsstaternas olikartade karaktär och den geografiska jämvikten inom unionen.

| (4) | Fördelningen av uppgifter mellan medlemsstaterna inom varje grupp anges i artikel 1.2 i Europeiska rådets beslut. I de fall som anges i artikel 2.1 i det här beslutet kommer de praktiska formerna för medlemsstaternas samarbete att fastställas i samförstånd mellan medlemsstaterna i respektive grupp. |
| --- | --- |

(4)

Fördelningen av uppgifter mellan medlemsstaterna inom varje grupp anges i artikel 1.2 i Europeiska rådets beslut. I de fall som anges i artikel 2.1 i det här beslutet kommer de praktiska formerna för medlemsstaternas samarbete att fastställas i samförstånd mellan medlemsstaterna i respektive grupp.

| (5) | Genomförandeåtgärderna bör dessutom innefatta särskilda bestämmelser för ordförandeskapet för rådets (utrikes frågor) förberedande organ enligt artikel 2 tredje stycket i Europeiska rådets beslut. |
| --- | --- |

(5)

Genomförandeåtgärderna bör dessutom innefatta särskilda bestämmelser för ordförandeskapet för rådets (utrikes frågor) förberedande organ enligt artikel 2 tredje stycket i Europeiska rådets beslut.

| (6) | I flertalet fall bör dessa förberedande organ ha en ordförande som är en företrädare för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) medan övriga organ bör fortsätta att ha halvårsvisa ordförandeskap. När ordföranden för ett sådant organ är en företrädare för den höga representanten får en övergångsperiod tillämpas. |
| --- | --- |

(6)

I flertalet fall bör dessa förberedande organ ha en ordförande som är en företrädare för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik (nedan kallad den höga representanten) medan övriga organ bör fortsätta att ha halvårsvisa ordförandeskap. När ordföranden för ett sådant organ är en företrädare för den höga representanten får en övergångsperiod tillämpas.

| (7) | De förberedande organ som inte tillämpar systemet med halvårsvisa ordförandeskap bör också anges i detta beslut, i enlighet med artikel 2 tredje stycket i Europeiska rådets beslut. |
| --- | --- |

(7)

De förberedande organ som inte tillämpar systemet med halvårsvisa ordförandeskap bör också anges i detta beslut, i enlighet med artikel 2 tredje stycket i Europeiska rådets beslut.

| (8) | Ordförandeskapet för de förberedande organ som inte förtecknas i detta beslut kommer att utövas i enlighet med artikel 2 i Europeiska rådets beslut. |
| --- | --- |

(8)

Ordförandeskapet för de förberedande organ som inte förtecknas i detta beslut kommer att utövas i enlighet med artikel 2 i Europeiska rådets beslut.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Den turordning i vilken medlemsstaterna ska utöva ordförandeskapet i rådet från och med den 1 januari 2007 anges i rådets beslut av den 1 januari 2007 om turordningen för utövande av ordförandeskapet i rådet (2).

Indelningen av ordförandeskapen i turordningsgrupper om tre medlemsstater, i enlighet med artikel 1.1 i Europeiska rådets beslut, anges i bilaga I till det här beslutet.

Artikel 2

1.   Varje medlem i en grupp som avses i artikel 1 andra stycket ska i tur och ordning vara ordförande för alla rådskonstellationer i sex månader, med undantag av konstellationen utrikes frågor. Övriga medlemmar i gruppen ska bistå ordförandeskapet i alla dess uppgifter på grundval av rådets 18-månadersprogram.

2.   Medlemmar i en grupp som avses i artikel 1 får sinsemellan besluta om alternativa arrangemang.

3.   I de fall som anges i punkterna 1 och 2 ska de praktiska formerna för medlemsstaternas samarbete fastställas i samförstånd mellan medlemsstaterna inom respektive grupp.

Artikel 3

Den turordning i vilken medlemsstaterna kommer att utöva ordförandeskapet från och med den 1 juli 2020 ska fastställas av rådet före den 1 juli 2017.

Artikel 4

Ordförandeskapet för rådets (utrikes frågor) förberedande organ ska utövas i enlighet med bestämmelserna i bilaga II.

Artikel 5

Rådets förberedande organ enligt förteckningen i bilaga III ska ha ständiga ordförande i enlighet med den bilagan.

Artikel 6

Detta beslut träder i kraft samma dag som det antas.

Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  EUT L 315, 2.12.2009, s. 50.

1

(2)  EUT L 1, 4.1.2007, s. 11.

2

---

BILAGA I

| Tyskland | januari–juni | 2007 |
| --- | --- | --- |
| Portugal | juli–december | 2007 |
| Slovenien | januari–juni | 2008 |
| Frankrike | juli–december | 2008 |
| Tjeckien | januari–juni | 2009 |
| Sverige | juli–december | 2009 |
| Spanien | januari–juni | 2010 |
| Belgien | juli–december | 2010 |
| Ungern | januari–juni | 2011 |
| Polen | juli–december | 2011 |
| Danmark | januari–juni | 2012 |
| Cypern | juli–december | 2012 |
| Irland | januari–juni | 2013 |
| Litauen | juli–december | 2013 |
| Grekland | januari–juni | 2014 |
| Italien | juli–december | 2014 |
| Lettland | januari–juni | 2015 |
| Luxemburg | juli–december | 2015 |
| Nederländerna | januari–juni | 2016 |
| Slovakien | juli–december | 2016 |
| Malta | januari–juni | 2017 |
| Förenade kungariket | juli–december | 2017 |
| Estland | januari–juni | 2018 |
| Bulgarien | juli–december | 2018 |
| Österrike | januari–juni | 2019 |
| Rumänien | juli–december | 2019 |
| Finland | januari–juni | 2020 |

Tyskland

januari–juni

2007

Portugal

juli–december

2007

Slovenien

januari–juni

2008

Frankrike

juli–december

2008

Tjeckien

januari–juni

2009

Sverige

juli–december

2009

Spanien

januari–juni

2010

Belgien

juli–december

2010

Ungern

januari–juni

2011

Polen

juli–december

2011

Danmark

januari–juni

2012

Cypern

juli–december

2012

Irland

januari–juni

2013

Litauen

juli–december

2013

Grekland

januari–juni

2014

Italien

juli–december

2014

Lettland

januari–juni

2015

Luxemburg

juli–december

2015

Nederländerna

januari–juni

2016

Slovakien

juli–december

2016

Malta

januari–juni

2017

Förenade kungariket

juli–december

2017

Estland

januari–juni

2018

Bulgarien

juli–december

2018

Österrike

januari–juni

2019

Rumänien

juli–december

2019

Finland

januari–juni

2020

---

BILAGA II

ORDFÖRANDESKAP FÖR RÅDETS (UTRIKES FRÅGOR) FÖRBEREDANDE ORGAN (1)

Ordförandeskapet för rådets (utrikes frågor) förberedande organ som avses i kategorierna 1–4 i tabellen nedan ska organiseras på följande sätt:

| 1. | Kategori 1 (förberedande organ inom handels- och utvecklingsområdet):
  Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av det halvårsvisa ordförandeskapet. |
| --- | --- |

1.

Kategori 1 (förberedande organ inom handels- och utvecklingsområdet):

Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av det halvårsvisa ordförandeskapet.

| 2. | Kategori 2 (geografiska förberedande organ):
  Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten. |
| --- | --- |

2.

Kategori 2 (geografiska förberedande organ):

Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten.

| 3. | Kategori 3 (övergripande förberedande organ, främst Gusp):
  Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten, utom för följande förberedande organ, där ordförandeskapet ska utövas av det halvårsvisa ordförandeskapet






  — | arbetsgruppen med råd för yttre förbindelser (RELEX), |
| --- | --- | --- |

3.

Kategori 3 (övergripande förberedande organ, främst Gusp):

Ordförandeskapet för de förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten, utom för följande förberedande organ, där ordförandeskapet ska utövas av det halvårsvisa ordförandeskapet

—

arbetsgruppen med råd för yttre förbindelser (RELEX),

| — | arbetsgruppen mot terrorism (internationella aspekter) (COTER), |
| --- | --- |

—

arbetsgruppen mot terrorism (internationella aspekter) (COTER),

| — | arbetsgruppen för tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (COCOP), |
| --- | --- |

—

arbetsgruppen för tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (COCOP),

| — | arbetsgruppen för konsulära frågor (COCON), |
| --- | --- |

—

arbetsgruppen för konsulära frågor (COCON),

| — | arbetsgruppen för folkrätt (COJUR), och |
| --- | --- |

—

arbetsgruppen för folkrätt (COJUR), och

| — | arbetsgruppen för havsrätt (COMAR). |
| --- | --- |

—

arbetsgruppen för havsrätt (COMAR).

| 4. | Kategori 4 (ESFP-relaterade förberedande organ):
  Ordförandeskapet för de ESFP-relaterade förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten (2). |
| --- | --- |

4.

Kategori 4 (ESFP-relaterade förberedande organ):

Ordförandeskapet för de ESFP-relaterade förberedande organen ska utövas av en företrädare för den höga representanten (2).

Den höga representanten och det halvårsvisa ordförandeskapet ska ha ett nära samarbete för att se till att alla förberedande organ för rådet (utrikes frågor) blir samstämmiga.

För kategorierna 3 och 4 ska det halvårsvisa ordförandeskapet fortsätta att utöva ordförandeskapet för de förberedande organen under en övergångsperiod på upp till sex månader efter antagandet av rådets beslut om organisation och funktionssätt för den europeiska avdelningen för yttre åtgärder. För kategori 2 ska denna övergångsperiod vara upp till 12 månader.

Närmare regler för utnämning av ordförande

Om det i Europeiska rådets beslut eller i det här beslutet föreskrivs att ordförandeskapet för ett förberedande organ (Kusp och relevanta arbetsgrupper) ska utövas av en företrädare för den höga representanten, ska ansvaret för att utnämna ordföranden åligga den höga representanten. Dessa utnämningar ska göras på grundval av kompetens, samtidigt som en god geografisk jämvikt och insyn säkras. Den höga representanten ska se till att den person som han eller hon avser att utnämna till ordförande kommer att ha medlemsstaternas förtroende. Om denna person ännu inte är ledamot av den europeiska avdelningen för yttre åtgärder ska han eller hon bli det i enlighet med avdelningens rekryteringsförfaranden, åtminstone under utnämningstiden. En utvärdering av hur detta förfarande fungerar ska göras inom ramen för den lägesrapport om den europeiska avdelningen för yttre åtgärder som planeras 2012.

| 1. | Förberedande organ inom handels- och utvecklingsområdet |
| --- | --- |

1.

Förberedande organ inom handels- och utvecklingsområdet

Artikel 207-kommittén

AVS-gruppen

Arbetsgruppen för utvecklingssamarbete (DEVGEN)

Eftagruppen

Arbetsgruppen för varor med dubbla användningsområden

Arbetsgruppen för handelsfrågor

Arbetsgruppen för råvaror

Arbetsgruppen för det allmänna preferenssystemet

Arbetsgruppen för förberedande av internationella utvecklingskonferenser/UNCCD Ökenspridning/UNCTAD

Arbetsgruppen för humanitärt bistånd och livsmedelsbistånd

Arbetsgruppen för exportkrediter

| 2. | Geografiska förberedande organ |
| --- | --- |

2.

Geografiska förberedande organ

Arbetsgruppen för Mashrik och Maghreb (COMAG/MaMa)

Arbetsgruppen för Östeuropa och Centralasien (COEST)

Arbetsgruppen för västra Balkan (COWEB)

Arbetsgruppen för Mellanöstern och Gulfstaterna (COMEM/MOG)

Arbetsgruppen för Asien och Oceanien (COASI)

Arbetsgruppen för Latinamerika (COLAT)

Arbetsgruppen för transatlantiska förbindelser (COTRA)

Arbetsgruppen för Afrika (COAFR)

| 3. | Övergripande förberedande organ (främst Gusp) |
| --- | --- |

3.

Övergripande förberedande organ (främst Gusp)

Arbetsgruppen med råd för yttre förbindelser (RELEX)

Nicolaidisgruppen

Arbetsgruppen för global nedrustning och vapenkontroll (CODUN)

Arbetsgruppen för icke-spridning (CONOP)

Arbetsgruppen för export av konventionella vapen (COARM)

Arbetsgruppen för de mänskliga rättigheterna (COHOM)

Arbetsgruppen mot terrorism (internationella aspekter) (COTER) (3)

Arbetsgruppen för tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (COCOP) (3)

Arbetsgruppen för OSSE och Europarådet (COSCE)

FN-gruppen (CONUN)

Ad hoc-gruppen för fredsprocessen i Mellanöstern (COMEP)

Arbetsgruppen för folkrätt (COJUR, COJUR-ICC)

Arbetsgruppen för havsrätt (COMAR)

Arbetsgruppen för konsulära frågor (COCON)

Arbetsgruppen för administrativa frågor och protokoll inom Gusp (COADM)

| 4. | ESFP-relaterade förberedande organ |
| --- | --- |

4.

ESFP-relaterade förberedande organ

Militära kommittén (EUMC)

Militära kommitténs arbetsgrupp (EUMCWG)

Arbetsgruppen för politiska och militära frågor (PMG)

Kommittén för de civila aspekterna av krishantering (CIVCOM)

Arbetsgruppen för en europeisk försvarsmaterielpolitik

---

(1)  En översyn av arbetsstrukturernas tillämpningsområde och organisation inom området för utrikes frågor bör genomföras snarast efter den 1 december 2009, särskilt för utvecklingsområdet. Ordförandeskapsarrangemangen för de arbetsgrupper som ses över bör vid behov anpassas i enlighet med de allmänna principerna i denna bilaga.

(2)  Militära kommittén (EUMC) och militära kommitténs arbetsgrupp (EUMCWG) ska fortsätta att ha en vald ordförande, såsom framgår av bilaga II, på samma sätt som innan detta beslut träder i kraft.

(3)  Frågan om arbetsgruppen mot terrorism (internationella aspekter) (COTER) och arbetsgruppen för tillämpning av särskilda åtgärder i syfte att bekämpa terrorism (COCOP) kommer också att hanteras inom ramen för diskussionen om RIF-rådets arbetsstrukturer.

---

BILAGA III

ORDFÖRANDE FÖR RÅDETS FÖRBEREDANDE ORGAN MED STÄNDIG ORDFÖRANDE

Valda ordförande

| | Ekonomiska och finansiella kommittén |
| --- | --- |

Ekonomiska och finansiella kommittén

| | Sysselsättningskommittén |
| --- | --- |

Sysselsättningskommittén

| | Kommittén för socialt skydd |
| --- | --- |

Kommittén för socialt skydd

| | Militära kommittén (1) |
| --- | --- |

Militära kommittén (1)

| | Kommittén för ekonomisk politik |
| --- | --- |

Kommittén för ekonomisk politik

| | Kommittén för finansiella tjänster |
| --- | --- |

Kommittén för finansiella tjänster

| | Militära kommitténs arbetsgrupp (1) |
| --- | --- |

Militära kommitténs arbetsgrupp (1)

| | Uppförandekodgruppen (företagsbeskattning) |
| --- | --- |

Uppförandekodgruppen (företagsbeskattning)

Ordförandeskapet innehas av rådets generalsekretariat

| | Säkerhetskommittén |
| --- | --- |

Säkerhetskommittén

| | Arbetsgruppen för information |
| --- | --- |

Arbetsgruppen för information

| | Arbetsgruppen för rättsdatabehandling |
| --- | --- |

Arbetsgruppen för rättsdatabehandling

| | Arbetsgruppen för elektronisk kommunikation |
| --- | --- |

Arbetsgruppen för elektronisk kommunikation

| | Arbetsgruppen för kodifiering av lagstiftningen |
| --- | --- |

Arbetsgruppen för kodifiering av lagstiftningen

| | Juristlingvistgruppen |
| --- | --- |

Juristlingvistgruppen

| | Arbetsgruppen för nya byggnader |
| --- | --- |

Arbetsgruppen för nya byggnader

---

(1)  Se även bilaga II.

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/35 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/35

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2009

om fastställande av anställningsvillkoren för Europeiska rådets ordförande

(2009/909/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 243,

med beaktande av rådets förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 om ersättning till kommissionens ordförande och ledamöter, till domstolens ordförande, domare, generaladvokater och justitiesekreterare, till förstainstansrättens ordförande, ledamöter och justitiesekreterare samt till Europeiska unionens personaldomstols ordförande, ledamöter och justitiesekreterare, (1) och

av följande skäl:

| (1) | I och med Lissabonfördraget blir Europeiska rådet en av Europeiska unionens institutioner och det inrättas en befattning som ordförande för Europeiska rådet med en mandatperiod av två och ett halvt år, som kan förnyas en gång. |
| --- | --- |

(1)

I och med Lissabonfördraget blir Europeiska rådet en av Europeiska unionens institutioner och det inrättas en befattning som ordförande för Europeiska rådet med en mandatperiod av två och ett halvt år, som kan förnyas en gång.

| (2) | Anställningsvillkoren för Europeiska rådets ordförande bör fastställas. |
| --- | --- |

(2)

Anställningsvillkoren för Europeiska rådets ordförande bör fastställas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   De bestämmelser i rådets förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 som gäller för kommissionens ordförande ska på motsvarande sätt gälla för Europeiska rådets ordförande.

2.   Den månatliga grundlönen för Europeiska rådets ordförande ska motsvara 138 % av grundlönen för en tjänsteman vid Europeiska unionen i tredje löneklassen av lönegrad 16.

Artikel 2

Detta beslut ska meddelas Europeiska rådets ordförande av rådets ordförande.

Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  EGT L 187, 8.8.1967, s. 1.

1

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/36 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/36

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2009

om fastställande av anställningsvillkoren för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik

(2009/910/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 243,

med beaktande av rådets förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 om ersättning till kommissionens ordförande och ledamöter, till domstolens ordförande, domare, generaladvokater och justitiesekreterare, till förstainstansrättens ordförande, ledamöter och justitiesekreterare samt till Europeiska unionens personaldomstols ordförande, ledamöter och justitiesekreterare (1) och

av följande skäl:

| (1) | I och med Lissabonfördraget inrättas befattningen som unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik som, i enlighet med artikel 18 i fördraget om Europeiska unionen, ska leda unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, vara ordförande i rådet i konstellationen utrikes frågor och vara en av kommissionens vice ordförande. |
| --- | --- |

(1)

I och med Lissabonfördraget inrättas befattningen som unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik som, i enlighet med artikel 18 i fördraget om Europeiska unionen, ska leda unionens gemensamma utrikes- och säkerhetspolitik, vara ordförande i rådet i konstellationen utrikes frågor och vara en av kommissionens vice ordförande.

| (2) | Anställningsvillkoren för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik bör fastställas. |
| --- | --- |

(2)

Anställningsvillkoren för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik bör fastställas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

1.   De bestämmelser i rådets förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 som gäller för kommissionens ledamöter, inbegripet de bestämmelser som gäller för kommissionens vice ordförande, ska på motsvarande sätt gälla för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik.

2.   Genom undantag från artikel 2.1 i rådets förordning nr 422/67/EEG, 5/67/Euratom av den 25 juli 1967 ska den månatliga grundlönen för unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik motsvara 130 % av grundlönen för en tjänsteman vid Europeiska unionen i tredje löneklassen av lönegrad 16.

Artikel 2

Detta beslut ska meddelas unionens höga representant för utrikes frågor och säkerhetspolitik av rådets ordförande.

Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  EGT L 187, 8.8.1967, s. 1.

1

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/37 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/37

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2009

om utseende av generalsekreteraren för Europeiska unionens råd

(2009/911/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 240.2 första stycket, och av följande skäl:

Rådets generalsekreterare bör utses.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Pierre de BOISSIEU utses härmed till generalsekreterare för Europeiska unionens råd under perioden 1 december 2009 till och med dagen efter Europeiska rådets möte i juni 2011.

Artikel 2

Detta beslut ska meddelas Pierre de BOISSIEU av rådets ordförande.

Det ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/38 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/38

---

RÅDETS BESLUT

av den 1 december 2009

om fastställande av anställningsvillkoren för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd

(2009/912/EU)

EUROPEISKA UNIONENS RÅD HAR ANTAGIT DETTA BESLUT

med beaktande av fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, särskilt artikel 243, och av följande skäl:

Anställningsvillkoren för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd bör fastställas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Generalsekreteraren för Europeiska unionens råd ska erhålla en grundlön motsvarande grundlönen för en tjänsteman vid Europeiska unionen i tredje löneklassen av lönegrad 16 multiplicerad med 100 %. Han eller hon ska ha rätt till de familjetillägg och andra ersättningar som fastställs i tjänsteföreskrifterna för Europeiska unionens tjänstemän (1).

Han eller hon ska dessutom omfattas av ett system för ersättning för utlägg och social trygghet vilket ska fastställas i analogi med det system som föreskrivs i nämnda tjänsteföreskrifter, och artikel 17 i bilaga VII till tjänsteföreskrifterna ska på motsvarande sätt gälla för honom eller henne.

Artikel 2

Den lön som avses i artikel 1 första stycket ska korrigeras med en korrigeringskoefficient som rådet ska fastställa i enlighet med artiklarna 64 och 65 i tjänsteföreskrifterna för Europeiska unionens tjänstemän avseende de tjänstemän som är anställda i Belgien.

Artikel 3

Generalsekreteraren för Europeiska unionens råd ska ha rätt till ett bostadstillägg som ska fastställas i enlighet med artikel 4 i rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 2290/77 av den 18 oktober 1977 om ersättning till revisionsrättens ledamöter (2) samt omfattas av ett system för pension och avgångsvederlag för det fall tjänsten frånträds vilket ska fastställas i analogi med det system som föreskrivs i den förordningen.

Artikel 4

Rådets förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 260/68 av den 29 februari 1968 om villkoren för och förfarandet vid skatt till Europeiska gemenskaperna (3) ska gälla för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd.

Artikel 5

Om inte annat följer av detta beslut, ska artiklarna 11–14 och 17 i protokollet om Europeiska unionens immunitet och privilegier och samtliga relevanta bestämmelser i tjänsteföreskrifterna för Europeiska unionens tjänstemän, med undantag av artikel 52, gälla för generalsekreteraren för Europeiska unionens råd.

Artikel 6

Detta beslut ska tillämpas från och med den 1 december 2009.

Det ska meddelas generalsekreteraren för Europeiska unionens råd av rådets ordförande.

Detta beslut ska offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning.

Utfärdat i Bryssel den 1 december 2009.

På rådets vägnar

B. ASK

Ordförande

---

(1)  Förordning (EEG, Euratom, EKSG) nr 259/68 (EGT L 56, 4.3.1968, s. 1).

1

(2)  EGT L 268, 20.10.1977, s. 1.

2

(3)  EGT L 56, 4.3.1968, s. 8.

3

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/39 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/39

---

BESLUT FATTAT I SAMFÖRSTÅND MELLAN FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR

av den 7 december 2009

om plats för sätet för byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter

(2009/913/EU)

FÖRETRÄDARNA FÖR MEDLEMSSTATERNAS REGERINGAR HAR BESLUTAT FÖLJANDE

med beaktande av artikel 341 i fördraget om Europeiska unionens funktionssätt, och

av följande skäl:

| (1) | Inrättandet av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter beslutades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av den 13 juli 2009 om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (1). |
| --- | --- |

(1)

Inrättandet av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter beslutades genom Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 713/2009 av den 13 juli 2009 om inrättande av en byrå för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter (1).

| (2) | Platsen för byråns säte bör fastställas. |
| --- | --- |

(2)

Platsen för byråns säte bör fastställas.

HÄRIGENOM FÖRESKRIVS FÖLJANDE.

Artikel 1

Byrån för samarbete mellan energitillsynsmyndigheter ska ha sitt säte i Ljubljana.

Artikel 2

Detta beslut, som kommer att offentliggöras i Europeiska unionens officiella tidning, får verkan samma dag som det offentliggörs.

Utfärdat i Bryssel den 7 december 2009.

På rådets vägnar

M. OLOFSSON

Ordförande

---

(1)  EUT L 211, 14.8.2009, s. 1.

1

---

Rättelser

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/40 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/40

---

Rättelse till kommissionens beslut 2009/442/EG av den 5 juni 2009 om genomförande av Europaparlamentets och rådets direktiv 2007/2/EG när det gäller övervakning och rapportering

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 148 av den 11 juni 2009
  )

På omslagets andra sida i slutet av titeln på kommissionens beslut 2009/442/EG ska fotnot (1) utgå.

På sidan 18 ska frasen ”(Text av betydelse för EES)” utgå.

---

| 9.12.2009 | SV | Europeiska unionens officiella tidning | L 322/40 |
| --- | --- | --- | --- |

9.12.2009

SV

Europeiska unionens officiella tidning

L 322/40

---

Rättelse till kommissionens beslut 2009/721/EG av den 24 september 2009 om undantagande från gemenskapsfinansiering av vissa utgifter som verkställts av medlemsstaterna inom ramen för garantisektionen vid Europeiska utvecklings- och garantifonden för jordbruket (EUGFJ), inom ramen för Europeiska garantifonden för jordbruket (EGFJ) och inom ramen för Europeiska jordbruksfonden för landsbygdsutveckling (EJFLU)

(
  Europeiska unionens officiella tidning L 257 av den 30 september 2009
  )

På sidan 37, bilagan, ska det i tabellen under budgetpost 6711 i spalten ”Åtgärd”

i stället för:

”Landsbygdsutveckling EJFLU Axel 2 (2000–2006, arealrelaterade åtgärder)”

vara:

”Landsbygdsutveckling EJFLU Axel 2 (2007 DE06RPO 019)”.

---